Recuperar temps per mi sense culpes – Una mare i la seva tribu\nTemps per tu (mare)\nRecuperar temps per mi sense culpes\n7 Juny, 2019 7 Juny, 2019 Una mare i la seva tribu\nAhir anava pel carrer a les nou i pico de la nit tan tranquil·la, sense presses, escoltant música i ballant quan em vaig adonar que feia tres anys que no ho feia. Si estava al carrer a aquelles hores segurament seria per feina o per alguna obligació i segur que aniria corrents cap a casa per ajudar a dormir al nen. Si per algun miracle fos un “acte alliberador personal” ho hauria aconseguit sortit d’amagat quan el nen ja s’hagués adormit. Però ahir a la nit no va ser així. Ho feia per plaer, no tenia pressa i em vaig recrear arribant gairebé a les deu de la nit, ben tranquil·la i sense perdonar un últim ball a l’escala abans d’obrir la porta.\nI és que fa dies que estic en mode “recuperar el meu espai” i això implica tornar a tenir estones per mi, per fer el que més m’agrada o per no fer res; però sobretot per no haver d’estar en mode “mamà” tota l’estona. Potser sona lleig, però no m’importa. És el que sento i crec que després dels primers anys de criança és normal sentir-se així en algun moment. Tothom hi arriba, alguns abans i altres després. No seré jo qui jutjarà si ha estat aviat o massa tard. La vida dels altres no la conec i pel que fa a la meva puc dir que ha arribat quan ho he necessitat.\nCom vaig recuperar de mica en mica el meu espai\nDintre d’un mes l’Ot farà 3 anys i aquest últim any he sentit que era importantíssim recuperar el meu espai vital, i també l’espai amb la parella. Crec que tot va començar quan em vaig ser adonar que volia tornar a donar més presencia de la Cristina professional. Com us explicava l’altre dia les coses no van anar com jo pensava, però el més important és que vaig reconèixer aquell desig, el vaig seguir i ara m’ha obert un horitzó molt interessant. Així que tot arribarà. Després vaig anar fent canvis en el tema lactància. A l’estiu passat vàrem deixar la teta a demanda i la vaig vincular només al dormir. A la tardor (als 2 anys i 4 mesos) també vaig treure la de la nit i vaig tornar a dormir una mica “com abans”. Jo que creia que ho portava bé això de no dormir, vaig notar un canvi brutal. Energia a tope després de 6 hores seguides de son profund. Visca! Pel nostre aniversari ens vàrem atrevir a passar el primer cap de setmana sols. Buf i que bé ens va anar! (Però això dona per un post a part) Fa uns mesos vaig passar dos dies fora de casa per feina i tots vàrem estar bé. Dic tots, perquè em preocupava més com ho portaria jo que no pas ell. I finalment, ara fa dues setmanes em vaig animar a fer un curs d’escriptura que acaba tard.\nAtenció perquè el pas és important!! Em costava reglar-me aquest moment de cura personal perquè el meu fill em necessitava. Era un moment que no podia justificar amb feina, necessitat de dormir, celebració puntual… Era un acte purament “egoista”, exclusivament pel meu plaer i per això em costava. Si ara ho he fet és perquè ja no em sento culpable de regalar-me aquestes estones i sobretot perquè veig que el meu fill ha crescut. Tot són etapes, les seves i les nostres. Per això deia que no em veig capaç de jutjar a ningú que encara no senti que és el moment o algú que ho vulgui fer pocs mesos després de néixer el bebè.\nCom vaig explicar-li aquest canvi al meu fill\nPer mi era molt important explicar-li cadascun dels canvis al peque i anar veient com els portava. Sóc conscient que en part això només era una justificació personal a aquest espai que m’estava agafant. Però ara amb la distància m’adono que aquest espai i que entengués perquè la mamà l’agafava li ha anat molt bé també a ell.\nFEINA = Obligació. Potser el que més li va costar va ser adaptar-se als canvis laborals, perquè implicaven més hores fora de casa i sobretot perquè jo no ho portava bé. Però recordo perfectament com va ser l’excusa perfecte per explicar-li quina era la meva feina i perquè m’agrada. Em mirava amb els ulls com unes taronges en una mescla d’admiració i comprensió.\nLACTÀNCIA = Això és qüestió de dos. La lactància ha estat l’altre punt complicat de l’equació. En tot aquest procés li he intentat explicar que fer teta era cosa de dos i que tots dos havíem d’estar a gust. No servia que un si però l’altre no. He entès la seva frustració, el seu neguit quan volia i no li donava i he vist com de mica en mica ha entès el meu punt de vista. Sona molt fort dic així, però a la seva manera és així. Ja donaré més detalls un altre dia quan parli del deslletament.\nNITS SENSE LA MAMÀ O EL PAPÀ = Autonomia. Les nits puntuals fora de casa han estat una diversió per ell. La seva primera “excursió” que després t’explica content. “Mamà a casa els avis…” Així que fantàstic. Sembla que mini volia i torna. Ideal!!\nESCRIPTURA = PLAER: El tema del curs d’escriptura, igual que anar a la piscina jo sola o deixar-lo sopant sol amb el seu pare per poder fer exercici pensava que li costaria més, però realment ha estat tot molt fàcil. Ho carregava de culpa perquè en teoria només hi treia un benefici jo, però el meu fill ha empatitzat super fàcil amb la idea “vaig a fer això perquè m’agrada molt, perquè m’ho passo molt bé, perquè em fa feliç”. Suposo que per ell és molt fàcil d’entendre que vulgui fer una cosa que m’agrada tant. Segurament més fàcil d’entendre que una obligació a disgust. Tanta pressió perquè després fos tan fàcil!!\nCristina F. Victory – Juny 2019\nEstà clar que quan fas una cosa que t’agrada després tornes a casa més contenta i relaxada. Així que en realitat no és un acte simplement egoista, és un acte de bé comú pensat pel benestar familiar Hahaha! El cert és que des de jo he començat a cuidar-me, al meu xicot i a mi ens resulta molt més fàcil trobar moments i maneres de cuidar-nos, individualment o en parella. I al nostre fill els porta bastant bé. Ara el papà toca, ara la mamà escriu. Sembla mentida com un acte d’amor cap a un mateix pot activar tants mecanismes perquè la dinàmica familiar funcioni molt millor.\nSi et sents en aquest punt, encara que només sigui una mica, no dubtis en provar-ho, en anar escoltant el que necessites i concedir-t’ho. Segurament costarà al principi però aniràs veient canvis. Si en canvi tot això que he explicat et sona estrany, no em facis ni cas. Ja arribarà el moment. No hi ha pressa. 😉\nSi t’ha agradat aquest article, fes Like, deixa un comentari i comparteix-lo a la xarxa (Facebook, Twitter, Instagram, etc) Ens agrada que la tribu creixi. Gràcies!\nCulpa Deslletament Dinàmica familar Egoisme Família Lactància Materna Parella Sense culpes Temps per mi Temps per tu Tornar a la feina\nEntrada anteriorHello, It’s me!\nSegüent entradaOn has deixat al nen?


El 15 de juny, ens vam retrobar a Sant Jaume amb les Dones de Blanc | Plataforma Unitària contra les Violències de Genere\nMontserrat Vilà, presidenta de la Plataforma, va llegir un text per denunciar que durant la Covid-19 la violència masclista no s'ha aturat, ens han continuat agredint i assassinant.\nA més, només fa uns dies varem rebre amb ràbia i tristor la notícia del tancament del projecte de Tamaia, Viure sense violència, i per això la mateixa presidenta va tenir unes paraules de suport i agraïment per les companyes que ens han acompanyat durant tants d'anys en aquesta lluita. Podeu llegir el text al document adjunt.\nMentre hi hagi una sola dona assassinada, ens continuarem concentrant a la plaça Sant Jaume el tercer dilluns de caada mes, per cridar ben fort que ENS VOLEM VIVES I LLIURES!\nDiscurs i comiat a Tamaia 128.71 KB


Spritz: augmenta la teva velocitat de lectura sense necessitat de moure els ulls - YCOM\nSpritz: augmenta la teva velocitat de lectura sense necessitat de moure els ulls\nSorprès? Això és, en poques paraules, el que fa Spritz, una tecnologia que l’empresa homònima va presentar al Mobile World Congress 2014. Per entendre com funciona, el millor és fer la prova al simulador del seu web i augmentar la velocitat progressivament: veureu que els mots apareixen i desapareixen com llampecs.\nSpritz es basa en estudis que sostenen que la velocitat de lectura d’un text es veu alentida per culpa dels ulls, que passen pel text a rafegues, de vegades fins i tot amb regressions (tornant enrere), buscant el següent punt de reconeixement òptim, que normalment és la lletra central de cada paraula a partir de la qual reconstruïm la resta. Segons aquests estudis, mentre llegim només dediquem el 20% del temps a processar-ne el contingut, mentre que el 80% restant ens el passem movent els ulls des d’una paraula a la següent (només les regressions fan perdre un 35% de la velocitat potencial del cervell).\nLa novetat de Spritz respecte a les tècniques tradicionals de lectura ràpida, com ara la lectura en diagonal o l’escaneig, consisteix a presentar el text paraula per paraula i marcar la lletra central de cadascuna en vermell per facilitar la tasca als nostres ulls ganduls. L’avantatge de Spritz no rau només en poder augmentar la velocitat de lectura sinó també en poder-ho fer en poc espai: presentant les paraules una per una ja no calen pantalles grans. Per això pot ser especialment útil en dispositius mòbils petits, com ara rellotges intel·ligents.\nA més velocitat… igual comprensió?\nLes noves tecnologies sempre susciten preguntes. I si els vaivens dels nostres ulls no són només per ganduls, sinó que ens ajuden a fixar el context i la comprensió global, revisitant paraules i anticipant-ne d’altres? Més velocitat no necessàriament vol dir igual o millor comprensió, així que una fórmula de velocitat de lectura honesta hauria de tenir en compte el grau de comprensió del text; és a dir, hauria de descomptar les paraules que no hem entès i, per tant, seria més baixa del què sembla inicialment. Quina serà la nostra capacitat de comprensió llegint llibres electrònics amb Spritz… a 1000 paraules per hora?\nI què se’n farà de les tècniques tipogràfiques de ressaltat, com ara les marques de paràgraf, les negretes, les cursives, les cometes…? Serveixen per posar en relleu una paraula o grup de paraules enmig d’un text, però sempre en relació amb aquest text. Si perdem aquesta referència perquè no podem veure la pàgina sencera amb un cop d’ull, els ressaltats podrien quedar diluïts. Spritz hauria de permetre noves maneres de ressaltar, com ara fer pauses més llargues a les paraules importants.\nD’altra banda, com funcionarà el sistema a les llengües amb regles de composició que permeten crear paraules increïblement llargues, com ara l’alemany o el noruec (Rindfleischetikettierungsüberwachungsaufgabenübertragungsgesetz en alemany; fylkestrafikksikkerhetsutvalgssekretariatslederfunksjonene en noruec), o en els compostos químics de la majoria d’idiomes? Podran els lectors esbrinar correctament la resta de la paraula després d’una llambregada a la lletra central?\nMentre vénen les respostes, podem anar practicant amb el simulador del web de Spritz, que ara per ara només està en anglès, alemany, castellà, francès i rus. Esperem amb ganes la versió en català.


MAPA: Consulta aquí els resultats del 28-A poble a poble\nConsulteu el mapa interactiu per veure qui ha guanyat les eleccions municipals a cada municipi\ndilluns, 29 d’abril 2019 - 11:12h\nLa ressaca de les eleccions generals celebrades aquest diumenge deixa marge, aquest dilluns dia 29 d'abril, per a l'anàlisi dels resultats que en van sortir. A TarragonaDigital.com us oferim un mapa interactiu on podreu comprovar els resultats dels comicis poble a poble a les comarques de Tarragona, però també a la resta de Catalunya i de l'Estat.\nAmb aquesta eina, us podeu moure per sobre de la geografia de la regió per comprovar quina és la primera i la segona força més votada a qualsevol municipi. Observada a primer cop d'ull, a les comarques de Tarragona hi predomina el daurat d'ERC, que va guanyar les eleccions a la circumscripció amb 113.000 vots, tot i que també s'observen, sobretot a la costa, taques concentrades de vermell del PSC, i algunes de més puntuals de groc, de JxCat, a l'interior.\nERC guanya a les comarques de Tarragona\nI és que aquestes eleccions, ERC ha aconseguit, per primer cop, guanyar uns comicis generals a la demarcació de Tarragona. Els republicans han obtingut dos diputats i més d'un 27% dels vots, trencant així l'empat múltiple de sis partits amb un escó sorgit dels comicis de 2016. Per darrere dels republicans s'ha situat el PSC, que malgrat incrementar el nombre i el percentatge de vot s'ha quedat amb un diputat.\nCs, també amb un escó, passa a situar-se com a tercera força de la demarcació incrementant sensiblement el suport de fa tres anys. Tot i perdre suport respecte la candidatura de CDC, JxCat manté un diputat. També ho fa En Comú Podem, que s'havia imposat en els últims comicis, i que ha vist com el nombre de vots rebuts s'ha reduït considerablement. Per contra, el PP ha perdut finalment la representació per Tarragona al Congrés després d'aconseguir només el 5% dels vots.\nEls republicans han aconseguit en el global de la demarcació més de 113.400 vots: n'han guanyat més de 45.000 respecte l'anterior convocatòria de 2016, quan es va convertir en la segona força al Camp de Tarragona i les Terres de l'Ebre amb poc menys del 20%. En aquesta ocasió s'han imposat en ciutats com Reus, Cambrils, Valls, Montblanc, Falset, Tortosa, Amposta, Móra d'Ebre i Gandesa, així com en la gran majoria de petits municipis de l'interior i de les Terres de l'Ebre. Al mapa podeu observar els seus resultats a la resta de pobles.\nEls resultats de les eleccions generals del 28-A a la província de Tarragona


La regidoria de Residents Estrangers inaugura el Club de Conversa - Altea Digital\nLa regidoria de Residents Estrangers inaugura el Club de Conversa\nAquest matí, a les 11:00 h en la cafeteria del Centre Cultural d’Altea la Vella ha tingut lloc la inauguració del Club de Conversa. Una iniciativa duta a terme per la regidoria de Residents Estrangers, el propòsit de la qual és «facilitar la pràctica i millora del nivell d’espanyol a través de la conversa i apropar la cultura i actualitat del nostre país»; ha assenyalat l’edil Carolina Punset.\nSegons les dades aportades per la Regidora, les reunions tindran lloc els divendres al matí i en elles s’oferiran diferents activitats als assistents; com per exemple l’actuació d’un grup de flamenc que va tindre lloc durant la jornada inaugural del Club.\nCarolina Punset ha explicat que són sessions de 75 minuts aproximadament, coordinades pel professor d’Espanyol per a estrangers, José Quirante. «En un espai tranquil i acollidor, amb una tassa de cafè o te, parlarem de temes d’actualitat, de la vida d’Espanya, de les nostres pròpies experiències, de llocs interessants, etc.»; ha afegit la responsable municipal de Residents Estrangers.\nDonada la gran afluència d’assistents, al voltant d’un centenar, Carolina Punset ha comentat que es crearan diversos grups amb l’objectiu de facilitar l’aprenentatge.\nPer la seua banda, el coordinador del Club, José Quirante, ha manifestat la seua satisfacció per la bona acollida i ha apuntat que l’objectiu és realitzar tres grups, segons el nivell d’espanyol dels participants, dels quals un serà per a principiants, un altre per a persones amb nivell mitjà d’espanyol i un altre de nivell avançat. Quirante ha puntualitzat que des de l’organització existeixen una sèrie d’activitats previstes, però es tindran en compte les propostes dels participants.\nLa sessió inaugural ha estat d’entrada lliure i el preu del curs és de 20€ al mes per inscripció. Per a més informació contacteu amb clubdeconversacion@gmail.com o al telèfon 660 33 72 33 i pregunteu per José Quirante.


Els mitjans de pagament electrònic deixen de ser una alternativa i es consoliden | Ser on siguis\nTargetes, mòbils o aplicacions substitueixen els diners en efectiu\nEn efectiu o amb targeta? Tot apunta que aquesta pregunta està abocada a desaparèixer, si més no fins a la sortida d’aquesta crisi. Abans, eren habituals els cartells en establiments que exigien una quantitat mínima per pagar amb targeta. La COVID-19 també ha canviat això, malgrat que l’OMS no troba en els diners en efectiu una gran font de contagi.\nNo obstant, el coronavirus no n’és el responsable absolut: fa temps que el cash va de mal borràs. Segons dades del Banc d’Espanya, el 2019 es van fer pagaments amb targeta per import de 161.343 milions d’euros, un increment de gairebé el 70% en una dècada, des dels 95.184 milions del 2010. En tot l’any es van fer 4.536,2 milions d’operacions amb targetes, més del doble que 10 anys abans, si bé es van retirar 125.188 milions d’euros d’efectiu en caixers, dels quals a Espanya n’hi havia 50.500 al tancament del 2019.\nA banda de les targetes, hi ha altres mitjans de pagament sense contacte molt estesos, com el mòbil i les compres per Internet. Al segon trimestre del 2019, el comerç electrònic va moure a Espanya 11.999 milions d’euros, xifra que suposa un increment del 28,6 % respecte al mateix període de l’any anterior, segons les últimes dades publicades per la Comissió Nacional dels Mercats i la Competència (CNMC).\nMalgrat aquestes xifres, Espanya encara està lluny de països com Suècia, on el 95 % de les compres al detall es fan sense efectiu, i on molts bancs no accepten ni ofereixen bitllets i monedes. A Noruega, aquest percentatge arriba al 90 %. I, el 2016, el Govern danès va iniciar la seva particular guerra contra els diners en efectiu, que espera eliminar del tot el 2030, per reduir els costos administratius i financers que en suposa l’ús, i els va prohibir en botigues de roba, restaurants i gasolineres. “Tot i que Espanya no té el mateix nivell que altres països, des que el 2016 les compres amb targeta van superar les retirades d’efectiu en caixers, la bretxa a favor de les targetes es va incrementant cada vegada més”, apunta Jordi Pascual, director de negoci de TPV i e-commerce de Banc Sabadell i CEO de Paycomet, una plataforma de pagaments omnicanal amb solucions avançades per als cobraments de comerços.\nEn aquest context, tots els sectors de l’economia han patit canvis estructurals als quals s’han hagut o s’han d’adaptar, i per damunt de tots destaca la consolidació del canal en línia i els pagaments electrònics en detriment de l’ús de l’efectiu. Segons l’informe de KPMG, COVID-19, catalizador de los pagos electrónicos, la por que la interacció amb bitllets i monedes sigui un focus de transmissió de la malaltia ha fet que alguns establiments i administracions els prohibeixin.\nEt pot interessar: Banca ‘online’: coneixes tot el que pots gestionar a distància al teu negoci?\nGrans cadenes de supermercats com Mercadona potencien el pagament amb targeta per reduir el contacte físic entre client i empleat. Tipsa prioritza l’ús de Bizum (una aplicació per enviar o sol·licitar fins a 1.000 euros de mòbil a mòbil entre particulars) en els seus enviaments contra reemborsament. La Comunitat de Madrid ha prohibit el pagament en efectiu en les seves línies d’autobusos. A més, les principals entitats financeres, com ara Banc Sabadell, han augmentat el límit de pagament contactless (sense contacte) de 20 a 50 euros per evitar el contacte en introduir el PIN en el TPV.\nDavant d’aquest nou escenari, la banca tradicional ha d’apostar més que mai pels canals digitals. “Respecte a les vendes presencials, des dels comerços essencials (alimentació, farmàcies…), que han pogut mantenir o incrementar les vendes durant els primers mesos del decret d’alarma, fins a la resta de comerços, tots tenen el repte, d’una banda, d’adaptar els seus establiments per reduir l’exposició dels empleats i els clients al contagi i, de l’altra, d’habilitar nous canals de venda a distància per poder continuar atenent el públic habitual. Pel que fa a la venda en línia, és cert que l’operativa s’ha incrementat i s’incrementarà significativament, tot i que uns sectors determinats que estaven en el top de facturació, com ara agències de viatges, companyies aèries, espectacles, hotels, lloguer de cotxes, etc., han patit retallades importants en vendes i estan adaptant els seus negocis a l’escenari més immediat”, explica Pascual.\nTal com recull Pulso, l’eina de Banc Sabadell d’anàlisi de la recuperació econòmica, aquests sectors associats al lleure han passat a estar a la cua i aquells vinculats a necessitats bàsiques, com l’alimentació, i a hàbits adquirits o reforçats durant el confinament, com l’electrònica, han ocupat els primers llocs del rànquing.\nEl director de Negoci de Banc Sabadell fa una crida a la calma per als comerços petits que volen obrir nous canals de vendes. “Malgrat que crear un e-commerce pot ser una bona solució per adaptar-se al nou escenari, en molts casos la prioritat és, d’una banda, crear un canal digital de contacte amb els clients (xarxes socials, SMS, correu electrònic…) i, de l’altra, habilitar les vendes a distància amb recollida a la botiga o lliurament a domicili. D’aquesta manera, els clients, per exemple, podran estar informats de les ofertes i les novetats de cada botiga, o fer comandes per aquests canals (WhatsApp, SMS, trucada telefònica…) i acordar una manera ràpida i còmoda de rebre a casa o passar a recollir el producte”. Pascual assenyala que, en aquest sentit, a més de TPV virtuals per a e-commerce, s’han incrementat les sol·licituds de TPV amb tecnologia mòbil GPRS, que permeten el cobrament presencial en qualsevol lloc, com també de solucions per cobrar per telèfon, a través de SMS, correu electrònic o fins i tot vinculant el cobrament a imatges i enllaços distribuïts, per exemple, a través de WhatsApp.\nEstar a prop dels clients, encara que sigui digitalment, es fa més necessari que mai donada la situació actual per salut i conveniència. A més, a mesura que avancem en la lluita contra la pandèmia es palesa més la importància dels canals digitals per comunicar-nos, informar-nos o comprar, però, quan tot això acabi, la majoria d’empreses i persones hauran vist els avantatges del món digital en termes de garantia sanitària, eficiència i sostenibilitat. La COVID-19 és i serà un catalitzador dels pagaments electrònics, un mecanisme d’adaptació als canvis d’hàbit dels consumidors que ha vingut per quedar-se.\nData Tendències Economia Blockchain Ciberseguretat E-commerce Eines digitals


Més de 2.000 persones participen a la 7a cursa ‘En Marxa per la Paràlisi Cerebral’\nYolanda Moreno, Mercè Batllé, Agustí Colom, Guillermo Castillo i Lola de la Fuente\nMés de 2.000 persones han participat aquest matí a la 7a edició de la cursa solidària "En marxa per la Paràlisi Cerebral", organitzada per la Federació Catalana d'Entitats de Paràlisi Cerebral (FEPCCAT) i Ipsen Pharma, i que ha gaudit del suport de l'Ajuntament de Barcelona i del Districte de les Corts.\n377 nens amb paràlisi cerebral rebran tractaments d'atenció primerenca gràcies a la 'X solidària'\nLa cursa, que com cada any ha comptat amb un recorregut d'1 km i un altre de 5 km, ha tingut lloc al barri de Les Corts de Barcelona i ha destacat per la gran participació i integració de diferents col·lectius en igualtat d'oportunitats. Durant tot el matí, participants de totes les edats, amb o sense paràlisi cerebral o altres discapacitats similars, acompanyats dels seus familiars i amics, han gaudit d'una jornada lúdica i festiva que, un any més ha instal·lat el seu punt de sortida i arribada a l'Avinguda Sant Ramon Nonat.\nMés de 2.000 participants a la cursa "En Marxa per la Paràlisi Cerebral"\nL'esdeveniment, presentat i dinamitzat pel periodista esportiu de RAC1 i 8TV, Aleix Parisé, ha comptat amb la presència de persones i entitats procedents de tot el territori català. Les organitzacions convocants, per veu de Mercè Batlle, presidenta de FEPCCAT i Guillermo Castillo, director general d’Ipsen Espanya i Portugal, així com Francina Alsina, presidenta de la Taula del Tercer Sector, i Agustí Colom, regidor del districte de Les Corts, han agraït l’assistència a un esdeveniment que és sinònim d’inclusió i convivència.\nMercè Batlle ha valorat aquesta jornada com “una nova mostra de tot el que el col·lectiu de persones amb paràlisi cerebral i altres discapacitats es capaç de fer. Ens ajuda a trencar barreres i prejudicis que encara són molt presents en la societat. La FEPCCAT i totes les entitats que integren la federació vivim aquest dia d’una forma molt especial, ja que ocupem l’espai públic, ens fem veure i realitzem un gran homenatge a tothom que forma part del col·lectiu i que hi col·labora dia a dia”.\nDes d’Ipsen, Guillermo Castillo, explica que, "l'energia i l'entusiasme que transmeten tots els participants d'aquesta marxa ens anima a seguir apostant per iniciatives d'aquest tipus any rere any. Ipsen vol aportar el seu gra de sorra i participar en la conscienciació i en la lluita a favor de la igualtat d'oportunitats de totes les persones amb paràlisi cerebral a la nostra societat".\nMoment de la sortida de la cursa de 5km\nUN COL·LECTIU QUE SUMA 120.000 PERSONES A ESPANYA\nPer setè any consecutiu, “En Marxa per la Paràlisi Cerebral” ha demostrat ser una iniciativa referent a l’agenda solidària del país. La paràlisi cerebral és la causa més freqüent de discapacitat física en infants i s'estima que un de cada 500 nounats té paràlisi cerebral. Per aquest motiu, l’objectiu d’aquesta cita esportiva és retre homenatge a totes les persones que, d'una manera o altra, conviuen amb la paràlisi cerebral o altres discapacitats similars, i que dia rere dia lluiten per una vida el més normalitzada possible. Tanmateix pretén conscienciar sobre la igualtat d'oportunitats i la necessitat d'inclusió social, així com reconèixer el treball i la trajectòria de les entitats que treballen en l'atenció, formació i integració social d’un col·lectiu que a Espanya suma 120.000 persones.


ferrancab: de novembre 2012\nL'hora del president\nLa derrota és clara perquè els objectius eren tots uns altres. No es tractava de guanyar les eleccions sinó d'aconseguir una majoria absoluta o gairebé. No es tractava de ser capaç de seguir governant sinó de poder governar més i, en falsa conseqüència, de governar millor. I si costa admetre la derrota, és perquè no estem gens acostumats a definir la victòria, i molt menys a fer-ho de forma tan clara com ho havien fet el president, el seu partit, i el seu entorn polític i mediàtic. És així que després dels debats, com després de les eleccions, tothom pot més o menys declarar-se vencedor. Perquè per por al fracàs mai ningú abans dels debats ni de les eleccions s'atreveix a definir la victòria, a deixar clar quin és l’objectiu i quina és, per tant, la fina línia que separa el seu èxit de la derrota. I és per això que la valentia de CiU seria lloable si no fos tan fàcil de confondre amb la temeritat.\nSembla però que, malgrat tot, alguns comencen a trobar un trist i feble consol culpant Duran d’haver espantat els votants sobiranistes de CiU i creuen veure en els resultats d’ERC la confirmació de les seves impressions. La culpa, repeteixen, no és que CiU hagi estat massa independentista, sinó que ho ha estat massa poc. I que davant la tebior duranista la gent ha preferit optar per ERC. L’original abans que la còpia, repeteixen. És possible que així sigui, i queda en mans de politòlegs i altres experts estudiar detingudament els fluxos de vots. Però encara que això els doni, com a mínim, una certa idea de què han de fer a partir d’ara (que potser no serà encertada, però que sembla que tranquil·litza), em sembla que comptar els diputats d’Esquerra com a propis és un trist consol per a tots aquells convergents que celebraven la convocatòria d’eleccions per guanyar-hi i per guanyar-hi molt. No exactament per no perdre-hi o per perdre-hi poc.\nAquesta és una derrota clara perquè el nou govern ni podrà governar més, ni podrà governar millor. És una derrota clara perquè per fer avançar la seva agenda econòmica i nacional CiU depèn molt més del que depenia de les decisions, lògicament partidistes i interessades, que puguin prendre socialistes i republicans. Però com diu el tòpic, les derrotes són també una oportunitat. Una oportuniat per aprendre, per exemple, fins a quin punt l’opinió pública pot ser diferent de l’opinió publicada. O per aprendre que, com la realitat no es cansa de recordar-nos, molt sovint el millor és enemic del bo. Perquè sembla que tot el que hem sigut capaços de fer per aconseguir el govern que voliem és sacrificar el que teniem i qui sap si el que necessitem. Però aquesta derrota, per la seva forma i el seu moment, pot acabar sent la millor manera d’estalviar-nos anar de victòria en victòria fins a la derrota final. La derrota del líder que tants volien i que segurament ja no serà pot acabar sent la primera victòria del president que tant necessitem i que Mas encara pot arribar a ser.\nPublicat per Ferran Caballero a 1:04 0 comentaris Etiquetes: FCO\nPer què votaré Mas, si és que el voto\nA l’hora de decidir el vot hi ha qui es fa el tècnic i qui exerceix de fanàtic, però em sembla que en el fons tots som, més o menys, votants ideològics. Com tan bé van posar de manifest les discussions d’ara deu fer dos anys sobre el “govern dels millors”, en la política com en el futbol tenim serioses dificultats per admetre la possibilitat que els millors siguin els altres. Jo sempre he sigut d’aquest tipus de votant i la concepció que tinc sobre què és un bon polític, què és un bon govern i què és una bona societat ha determinat fins al dia d’avui el meu vot. Es podria dir que sóc conservador i més liberal que demòcrata. Crec que el poble ha d’anar sempre una passa per davant dels polítics i dues de les lleis. Que les opinions eventualment majoritàries dels ciutadans, la voluntat del poble, ha de tenir límits legals clars i difícils de modificar. Crec que els pactes de convivència entre els ciutadans han de ser més sòlids que les ganes que tinguin de conviure, perquè no podem posar la seva llibertat a mercè del bon humor, la bonhomia o les passions de les masses, que són sempre i per definició tan volàtils com les dels adolescents. Com que crec que les lleis no són mai gaire més fortes que les apetències dels seus subjectes, crec que per poder garantir una convivència sana i justa necessiten del suport del discurs públic.\nPer això em desagrada profundament el discurs de Mas quan es presenta com un líder que necessita tenir el poble al darrere per emportar-se la llei per davant. Per això entenc que se’l critiqui i precisament per això no crec que l’acusació d’antidemòcrata sigui justa. El problema d’aquest discurs és que és poc liberal i gens conservador. El problema del discurs és que quan Mas defensa la radicalitat democràtica fa una defensa radical de la democràcia, on el poble està per sobre de la llei. De l’altra, tot el que fa aquest discurs és afirmar una voluntat molt més radical que la de saltar-se la llei democràtica, ja que el que pretén és molt més radical: es tracta de definir un nou demos per fundar una nova democràcia. Perquè de les poques coses que crec sincerament que podem donar per segures de l’hipotètic nou estat català és que seria un estat democràtic. Espero que no radicalment, i espero que ni gaire més ni gaire menys democràtic que l’actual estat espanyol.\nL’actual discurs de Mas, el discurs que ha adoptat des del passat 11 de Setembre, és, per dir-ho clar, radicalment democràtic i, precisament per això, radicalment contrari a la meva ideologia. Però estic convençut que el discurs de Mas és un discurs passatger. Aquest és un discurs al servei d’una causa electoralista i d’una causa nacional. I tot i que no cal dir que ambdues causes mereixen tot el meu respecte, confio que aquest és un discurs amb data de caducitat. Perquè una de les altres poques coses de què estic segur en aquest moment és que res em desagradaria més que viure en una Catalunya independent on aquest discurs fos llei. Si voto Mas, per tant, no el votaré pel que diu ni el votaré pel que fa. Si voto Mas, el votaré per allò que pot fer. No el votaré pel que fa perquè no tinc clar què és exactament el que està fent. No tinc clar que el president sàpiga on anem ni com ho fem i no tinc gens clar que la situació de bloqueig polític que l’ha portat a avançar les eleccions sigui només culpa del govern del PP. No el votaré perquè hagi promès una consulta popular, perquè, tot i que no puc dir que sigui indiferent respecte a aquesta anomenada “transició nacional”, sí que he de dir que sóc cada dia més indecís. I com que entenc perfectament que ni la realitat ni els meus conciutadans puguin esperar que em decideixi, em limito a constatar que això seguirà avançat i que ho farà en la mateixa direcció, com a mínim durant un temps. I si la cosa ha de seguir així, no crec que hi hagi ningú millor que CiU per fer-se responsable del procés. El que fa que aquest Mas m’agradi menys que el de fa dos anys és el seu discurs populista de la radicalitat democràtica i la sensació que no sap on ens porta aquest camí que ha agafat, amb pas accelerat, per fugir d’una legislatura que no ha sabut esgotar. Així, doncs, si voto Mas, el votaré per ajudar-lo a tenir majoria absoluta. Perquè segueixo creient que el “govern dels millors” és el millor govern que podíem triar ara fa dos anys. I segueixo creient que Mas és qui millor pot governar-lo. I en l’actual estat de les coses sembla ser que la majoria absoluta de CiU gairebé s’ha convertit en una condició sine qua non per tenir un govern funcional. I em sembla que, ara com sempre, aquesta és la qüestió decisiva.\nPublicat per Ferran Caballero a 1:06 0 comentaris Etiquetes: FCO\nUn poble, un president\nPotser és perquè ens preocupa tan seriosament evitar el retorn del nazisme que qualsevol cosa que ens preocupa seriosament és susceptible de presentar-se com un retorn del nazisme. I així veiem que darrerament tota discusió política és susceptible d’acabar en una vergonyosa reductio ad hitlerum, acusant gratuïtament de nazi el discrepant. Ho veiem des de fa molt mesos quan es parla de la política econòmica europea, que tendeix a acabar amb vergonyoses comparacions del lideratge alemany i de la cancellera Merkel amb el domini totalitari del nazisme. I ho veiem des de fa unes quantes setmanes respecte el president Mas i la seva voluntat de convocar un referèndum d’autodeterminació. Evidentment, el problema d’aquestes acusacions, d’aquestes comparacions, no és que siguin de mal gust ni és ben bé que siguin falses, perquè després de la barbaritat s’acostuma a introduir un matís que deixa clar que no és exactament que la senyora Merkel o el senyor Mas siguin nazis, sinó que fan alguna cosa que no ens agrada i que suposadament també feien els nazis. I el problema no és tampoc que banalitzin o frivolitzin el nazisme, perquè precisament el que fan és recordar la seva gravetat per exagerar la maldat dels perills presents. El problema és precisament que aquesta exageració és una claudicació de la intel·ligència.\nPerquè la qüestió no és que les situacions o les persones no s’assemblin gens. En aquests assumptes, que són els assumptes humans, les situacions i les persones sempre són perillosament semblants. Tots ens assemblem molt més del que ens agradaria. I és precisament aquesta consciència la que ens manté alerta del possible ressorgiment de la barbàrie des del cor mateix de la civilització. És perquè l’home civilitzat i el bàrbar sempre s’assemblen massa que no podem donar la civilització per descomptada. Però és precisament perquè les coses costen de diferenciar que la intel·ligència consisteix en la capacitat de discernir, de diferenciar les coses que a primer cop d’ull ens poden semblar iguals perquè la nostra mirada és sempre una mirada carregada de prejudicis. Per això el problema de la reductio ad hitlerum no és altra que la incapacitat, o més ben dit la manca de voluntat, de comprendre allò que tenim davant mateix dels ulls.\nL’últim cas d’aquestes claudicacions ad hitlerum que he llegit és un article de Francesc de Carreras a La Vanguardia, interessant, com tots els seus, però amb un final sobrer. Un article on De Carreras ens recordava que la gramàtica (fins i tot la d’un cartell electoral) és moral i ho feia per criticar el lema del cartell electoral de CiU: “La voluntat d’un poble”. Com bé assenyala de Carreras, “un poble” no és el mateix que “el poble”. Però aquesta distinció, del tot pertinent, no converteix el cartell de CiU en un cartell totalitari. Més aviat sembla que el cartell es limita a insistir en la idea, clau en aquesta campanya electoral, que Catalunya és un poble i que per això té dret a decidir. L’única manera de parlar de la voluntat del poble és admetre que hi ha aital cosa com un poble. Fins i tot quan és català. I això no vol dir necessàriament creure que la voluntat del poble s’expressa amb una sola veu o en una sola voluntat. No crec que el president Mas confongui aquestes coses, tot i que, lamentablement, i com va quedar ben clar en la defensa del polèmic vídeo institucional, sí que ho fan molts dels seus apologetes. La seva va ser una defensa massa sovint basada en la idea que aquest vídeo només podia molestar els que no són sobiranistes i que aquests ja està bé molestar-los perquè són minoria i el que els molesta no és l’anunci sinó l’existència mateixa de Catalunya. Com que no crec que el president pensi coses tan ridícules com aquestes, em sembla que faria bé de recuperar aquell anunci per la campanya de CiU. Perquè si aquell anunci era massa sobiranista per ser un anunci institucional, també és molt institucional per ser massa partidista. Aquest és un anunci que ja ha demostrat ser de l’agrat dels seus votants potencials, i que pel meu gust tenia dues grans virtuts; la de fer parlar el poble i la de fer veure que és ell qui lidera. La primera, partidista, fent veure que l’evolució de CiU, des del constitucionalisme i l’autonomisme fins al sobiranisme, és l’evolució del poble de Catalunya. La segona, democràtica, l’absència d’un president que no hi és perquè se’l pressuposa i que no lidera perquè el líder és el poble i ell només és el primer i el més humil dels seus servidors.\nPublicat per Ferran Caballero a 1:07 0 comentaris Etiquetes: FCO\nNajat i la caritat\nL’última a criticar la generositat d’Amancio Ortega ha sigut la jove comentarista El Hachmi. Per ser justos direm que no és un article crític sinó simplement paternalista. Se’l pot permetre, és clar, perquè com tothom sap convertir-se en jove promesa de la literatura catalana i articulista d'El Periódico (sent dona i amb aquest cognom!) permet donar consells a la tercera fortuna mundial. Per això aconsella sense complexos i sense ni tan sols preguntar-se si algú que seguís els seus consells podria arribar mai a disposar de 20 milions per donar a Caritas. I sense preguntar-se, evidentment, si, amb els calerons que aconseguís cobrar-li en impostos a l’exemplar empresari, l’Estat podria fer gaire cosa millor que donar-los a Caritas.\nEl Hachmi aconsella la relocalització perquè més val que treballin 3 d’aquí que 20 d’allí, recordant de nou que l’esquerra i el seu proteccionisme econòmic és difícilment compatible amb la solidaritat amb tots els homes del món. Per si això fos massa, demana que com a mínim que pagui un sou més alt als treballadors del tercer món, perquè, sempre que no parlem de banquers o empresaris del primer món, un sou just és sempre un sou més alt. I finalment El Hachmi aconsella que si vol ajudar els pobres el que hauria de fer és millorar la qualitat de la roba que ven, perquè així duraria més, n’haurien de comprar menys, i els pobres podrien dedicar els diners que malgasten en moda a comprar el menjar que ara pidolen. Perquè, com tothom sap, la gent ha d’anar a Caritas perquè gasta massa al Zara. I com si no fos precisament la baixa qualitat d’aquesta roba el que fa que sigui prou barata per estar a l’abast de les butxaques més modestes.\nAquests són uns consells econòmics que potser a ell no el farien més ric ni als pobres menys pobres, que no faran el món més just i que en el millor dels casos només aconseguirien que el senyor Ortega tingués menys diners per donar a Caritas i els negrets que suposadament explota menys feina per mantenir les seves families.\nAquest article de la Najat només té interès perquè és una de les versions més sofisticades de la crítica generalitzada al donatiu d’Ortega. I és per tant una bona mostra del (poc) que la crítica pot donar de si. Una crítica que es basa en aquesta falsa oposició entre la justicia de l’Estat i la caritat dels homes. Oblidant que, com deia fa pocs dies Gregori Luri "aquesta mania de voler substituir les petites justicies parcials, minúscules i imperfectes, per una JUSTICIA amb hipermajúscules que ens acompanyi com la nostra ombra del bressol a la tomba, condueix a destruir les primeres però no a implantar la segona". Oblidant, així, una de les lliçons més interessants que els crítics moralitzants del capitalisme podrien prendre en seriosa consideració; la de com la redistribució institucionalizada afecta la solidaritat entre els homes i de com perjudica això els més desafavorits, que no podent comptar amb la solidaritat dels poderosos viuen a mercè de les impotències de l’Estat. Oblidant, en definitiva, que sovint el millor és enemic del bo.\nPublicat per Ferran Caballero a 14:43 0 comentaris Etiquetes: FCO\nPots comprar el llibre aquí\nPublicat per Ferran Caballero a 0:37 0 comentaris Etiquetes: Llibres


Declaració de la renda 2018. La campanya comença el 2 d'abril\nDeclaració de la renda 2018. La campanya comença el 2 d’abril.\nDeclaració de la renda 2018.…\nDes de Calders Economistes els oferim el nostre servei d’Assessorament professional per a la confecció de la seva propera declaració de la Renda 2018 (IRPF). Som professionals preparats per tal d’analitzar, preparar i presentar amb seguretat i fiabilitat la seva declaració de la Renda i Patrimoni, evitant així possibles sancions i demores.\nEl termini per la presentació de les Declaracions de Renda 2018 és des del dia 2 d’abril fins el 1 de juliol (26 de juny per domiciliacions).\nRendiments del treball inferiors a 22.000€ (un pagador), o 12.643€ (més d’un pagador).\nPrincipals novetats a la declaració de la renda 2018\nExempció de les prestacions per maternitat o paternitat.\nLa deducció per maternitat es podrà incrementar fins a 1.000€ per despeses de llar d’infants en centres autoritzats.\nNova deducció per cònjuge amb discapacitat a càrrec i augment de les deduccions per família nombrosa.\nIncrement dels límits exempts dels premis subjectes a gravamen especial i de les beques públiques per cursar estudis reglats.\nPer l’estudi exhaustiu i posterior confecció de la seva delcaració, cal que ens faciliti el següent:\nSituació familiar (canvis respecte 2017)\nRebuts de contribució (IBI) de totes les propietats que posseeix (vivendes, locals, terrenys, etc.). Escriptures en cas de venda.\nCertificats de salaris, pensions, atur, viduïtat i altres.\nDespeses defensa jurídica.\nLlibre família nombrosa. Certificat de minusvalidesa.\nDeduccions i altres\nCertificats hipoteca vivenda habitual, plans de pensions, donacions.\nDeducció lloguer vivenda habitual: aportar contracte i rebuts.\nA Calders podem confeccionar i tramitar la seva declaració de renda 2018 a Girona i Barcelona províncies mitjançant la nostra xarxa d’oficines. Poseu-vos en contacte amb els nostres assessors per a particulars i gestionarem la seva declaració amb la màxima professionalitat. Restem a la vostra disposició i us saludem cordialment.\nAnteriorAnteriorPermís de maternitat i paternitatSegüentSegüentAmpliació d’horaris de tancament durant els dies de Setmana Santa


Política de privacitat - Andbank\nEl Responsable del tractament de les seves dades personals és Andbank Wealth Management, SGIIC, S. a. amb CIF A78567153 (d’ara endavant, “ AWM”), amb domicili en Carrer de Serrano 37, 28001, Madrid. Vostè podrà posar-se en contacte quan així ho estimi oportú amb el Delegat de Protecció de Dades de AWM, a través de l’adreça postal esmentada, en l’adreça de correu dpo@andbank.es o bé a través del telèfon +34 912 062 850.\nEn el cas que Vostè hagi emplenat les seves dades en el formulari de “Contacte”, AWM tractarà les seves dades personals identificatives i de contacte amb la finalitat de donar curs a la seva petició i poder posar-se en contacte amb Vostè per a ajudar-lo si fos necessari.\nL’interessat que desitgi contactar amb AWM a través de la Pàgina Web, emplenarà un formulari a aquest efecte en el qual inclourà les seves dades personals, així com el missatge que desitja enviar. El tractament que AWM realitza amb aquestes dades personals té el seu fonament en l’interès de l’usuari a establir contacte amb AWM com també en l’interès legítim de AWM a poder atendre les consultes que puguin formular els potencials clients, o mers usuaris de la web que poguessin interessar-se en els serveis de AWM. Així mateix, serà el propi usuari qui, es posi en contacte amb AWM amb la finalitat d’obtenir la informació que precisa.\nAixí mateix, i en cas que el Vostè ho consenti de manera explícita a través del marcat de la corresponent casella, AWM tractarà les dades personals (únicament dades de contacte) per a enviar-li comunicacions comercials xarrupa els seus productes i serveis de banca privada, fins i tot per vies electròniques.\nCom recaptem les seves dades?\nLes dades personals tractats per AWM han estat proporcionats directament per Vostè mitjançant l’emplenament dels formularis disposats a aquest efecte a través de la Pàgina Web.\n1.- En el supòsit que Vostè hagi contactat amb AWM a través del formulari de “Contacte”, tractarem les seves dades durant el temps necessari per a resoldre la mateixa, i en tot cas, en un termini no superior a 3 mesos. AWM procedirà a suprimir les seves dades una vegada transcorregut aquest període.\n2.- En el cas que hagi acceptat rebre comunicacions comercials de AWM sobre els seus productes i serveis de banca privada, tractarem les seves dades es mantindran en el sistema de manera indefinida en tant l’interessat no exerciti el seu dret de supressió o oposició. Li recordem que Vostè podrà exercir els seus drets per a no rebre més comunicacions de AWM en qualsevol moment.\nAWM compta amb col·laboradors prestadors de serveis, com pot ser companyies de manteniment informàtic i web, serveis jurídics i gestories administratives que, amb motiu de la prestació dels seus serveis, poden accedir a dades de caràcter personal de AWM.\nAWM fa una meticulosa selecció i control d’aquests tercers amb els quals té subscrits uns acords de protecció de dades, on aquests s’obliguen a seguir una sèrie d’obligacions en matèria de protecció de dades.\nFora dels supòsits anteriors, AWM no comunica les seves dades personals a cap tercer addicional.\nAWM declara que ha adoptat totes les mesures de seguretat necessàries per a assegurar la integritat, seguretat i conservació de les dades personals emmagatzemades en els seus sistemes, de conformitat amb el que es disposa en la normativa vigent en matèria de protecció de dades, reconeixent i apreciant la importància de l’ús responsable d’aquesta informació.\nQuins són els seus drets quan ens faciliti les seves dades i com pot exercitar-los?\nUn. podrà, en els termes establerts en la normativa sobre protecció de dades, revocar en qualsevol moment l’autorització concedida per al tractament i la cessió de les dades personals, així com exercitar els drets d’accés, rectificació, oposició, limitació, supressió, portabilitat i a no ser objecte de decisions automatitzades dirigint-se per escrit a a el Delegat de Protecció de Dades de AWM dirigint-se a la següent adreça de correu electrònic dpo@andbank.es.\nDavant qui pot fer valer els seus drets en matèria de protecció de dades?\nEn el cas que Vostè entengui que s’ha vist vulnerat algun dels seus drets en protecció de dades, Vostè podrà dirigir-se a AWM amb la finalitat que aquesta pugui rectificar o posar fi a la seva inquietud en la matèria davant la direcció esmentada en l’apartat anterior. En qualsevol cas, sempre podrà dirigir-se a l’Autoritat de Control en matèria de Protecció de Dades del seu domicili, amb la finalitat de salvaguardar els seus drets.


El TC aixeca la suspensió sobre la llei catalana de pisos buits - Empordà\nEl Tribunal Constitucional (TC) ha aixecat la suspensió cautelar de la llei catalana que imposa un impost sobre els habitatges buits, de manera que torna a estar en vigor fins que el tribunal de garanties resolgui el recurs d'incostitucionalitat contra la llei interposat pel Govern central. El ple del TC?va revisar la setmana passada aquest aspecte, tal com preveu la Constitució un cop acomplerts els cinc mesos des de la suspensió cautelar acordada al maig i van decidir aixecar l'esmentada suspensió.\nL'aixecament de la suspensió cautelar no suposa cap pronunciament sobre el fons del recurs, que el TC resoldrà en sentència.\nAhir, la consellera de Governació, Meritxell Borràs, va celebrar la decisió i va afegir que el Govern preveu recaptar aquest any uns 14,3 milions per aquesta via. La consellera va recordar que el Govern preveu aprovar «aviat» una nova versió d'aquest impost que substitueix els articles recorreguts pel Govern davant el TC i per ampliar de 72 a 234 els municipis on podrà aplicar-se. Així, Borràs es va mostrar «satisfeta» que la llei catalana «torni a estar viva».


Carpes de lloguer per a festes exclusives - Lloguer carpes Barcelona\nUna terrassa espectacular, unes vistes fora de sèrie i una festa exclusiva, i amb les nostres carpes de lloguer per a oferir un espai a cobert. En aquesta terrassa d’hotel, tenim una de les imatges més espectaculars de la Sagrada Família, però no podem obviar la piscina, el bar i aquesta zona chill … espectacular!\nLloguer de tendals elegants\nLa confiança que dipositen els establiments hotelers i les empreses organitzadores d’esdeveniments té un perquè. Aquest es basa en la qualitat de les carpes plegables de lloguer que muntem. Una tensió perfecta dels sostres i les parets, complementada amb una neteja de les mateixes, que atorga una elegància perfecta per a aquestes festes.\nLloguer de carpes de color blanc a Barcelona\nCarpes plegables per a festes i celebracions\nEn aquesta ocasió vam muntar carpes de 3x2m i de 3x3m de lloguer, ja que vam haver de jugar amb el mobiliari i composició de la terrassa. Aquí, i sempre que es requereix, acudim abans a veure el lloc on muntarem. És la millor manera d’evitar sorpreses el dia de l’esdeveniment, i retardar la logística dels que vénen a treballar després de nosaltres.\nCarpes per a catering de lloguer a Barcelona\nLloguer de carpes a Barcelona per a festes, així com esdeveniments d’empresa, fires, celebracions, actes protocol·laris, casaments… Carpes plegables de qualitat de lloguer a Barcelona, Sabadell, Sant Cugat, Terrassa, Mataró, Teià…\nCarpes elegants per a empreses de catering i hotels\nCarpes per a esdeveniments d´empresa de lloguer, carpes 16×6 de lloguer


La primera alcalde independentista a Catalunya nord - Indymedia Barcelona\nLa primera alcalde independentista a Catalunya nord\nper Paisos Catalans\t 15 gen 2004\n<b>Maria-Clàudia Gregoire, batllesa de Salses (Rosselló), s'ha afiliat a Esquerra Republicana de Catalunya, amb la qual cosa esdevé la primera batllessa catalanista de la història del nord.</b>\nGregoire, que era membre del Partit Socialista, conservarà la batllia perquè aquesta és en mans d'una coalició d'esquerres, i no de cap partit. En aquesta coalició ja hi havia un regidor d'ERC, i altre que fins ara hi havia al nord és a Font Pedrosa, al Conflent. Salses és la ciutat més al nord de parla catalana.\nFa unes setmanes, s'hi va inaugurar la Porta dels Països Catalans, un projecte engegat l'any 1987. El projecte va topar amb tota mena d'entrebancs de l'administració francesa. A banda de marcar el límit nord del país, la porta va ser concebuda per l'Associació Porta dels Països Catalans com un 'símbol d'obertura al món i d'entrada a un país amb una cultura i una identitat històrica pròpies'. Gregoire va fer aquell dia un dels parlaments.\nRe: La primera alcalde independentista a Catalunya nord\nper walter\t 15 gen 2004\nSeñores,basta ya de apologia de terrorismo e independentismo,somos muchos los inmigrantes que pensamos que no hemos venido aqui desde la otra punta del mundo para aguantar esta injusticia y atropello sobre nuestra madre patria ESPAÑA\nper idea\t 15 gen 2004\nAmigo, quita la l de tu nombre y dirijete a ese lugar, gracias.\nper Marc\t 15 gen 2004\nSento decepcionar-te però aixó no és Espanya. Si consideres Espanya la teva "madre patria" potser que repassis que van fer els espanyols a la teva terra, i descobriràs una llarga llista de persecucions i genocidis, molt pitjors que la persecució a que s'ens sotmet als catalans. El teu poble i l'espanyol no són mare i fill, sinó víctima i botxí, i aixó ens fa germans a tu i a mi.\nper j\t 15 gen 2004\nel més bo de tot és que és una notícia sobre la Catalunya nord ... serà també espanya per la gràcia divina de Walter?\nper jero\t 15 gen 2004\nNo entiendo la gente como tu,si no te gusta ya saves lo q tienes q hacer...\nAdemas dudo de q realmente t llames Walter...\nper kiku\t 15 gen 2004\nNi França Ni Espanya, Països Catalans!!!!!\nUn sol poble, de Salses a Guardamar i de Fraga a Maó!!!! Som Molts i Moltes els/les ke no ens cansarem mai de dir-ho!!!!!Mentres existeixi gent com nosaltres encara hi haurà esperança!!!!!\nper Bulet\t 16 gen 2004\nNi cas a aquesta gent (que truquen de matinada).\nper pere\t 16 gen 2004\nEm sembla molt bé la notícia, i m'alegro que hi hagi una batlessa catalanista i d'esquerres, però dir-ne independentista, si és d'ERC, ja em sembla excessiu.\ntomeu@hotmail.com\t 16 gen 2004\nEm sembla que les coses estan canviant.\nEl fet que estiguin al govern de la generalitat de catalunya farà que ERC a les Illes s'estigui plantejant anar sols a les generals espanyoles. Al País Valencià durant cops de colze a Acció Cultural per tenir més cotes de poder, unes cotes ocupades entre d'altres pel Partit Socialista del País Valencià, entre d'altres que no anomenaré pas. Cal veure aquí que la generalitat de Catalunya passa molta pasta a ACPV i que per tant poden demanar canvis al sud...\nA la Franja de Ponent que fins ara tenia vetada l'actuació pública ara s'estan plantejant fer una estructura de la zona i dels seus militants.\nI que a la CAtalunya Nord (que evidentment no és Espanya "manque pese", que no entenen castellà, etc.) que una alcaldesa "trànsfuga" del Partit socialista francès passi a ERC no és precisament el seu millor inici de temporada i d'any. Vull fer aclarir que si no estic equivocat el partit socialista francès ve a ser una mena de partit jacobí, no? No entenc aquests canvis ideològics tan ràpidament. Se li haurà pujat al cap l'ombra de la Porta dels Països Catalans.\nper A Walter\t 16 gen 2004\nPrimer de tot, noi, sàpigues que ningú t'ha demanat que vinguessis aquí. Et presentes com si havessis fet un gran sacrifici per nosaltres, desplaçan-te desde l'altra punta del món per a obsequiar-nos amb la teva presència.\nDoncs no, la teva presència és ingrata, tú no ets un immigrant sino un ocupant, i per tant et dic ben clar i ben alt : torna per on has vingut. Aquí no hi ha lloc per a tú. Has vingut a agredit la nostra sobirania nacional, i tenim tot el dret i fins i tot el deure d'expulsar-te del nostre País.\nNomés faltaria que després que els teus avantpassats, els colonitzadors espanyols de l'altra punta del món, exterminessin a gran part dels indígenes i n'esclavitzessin la resta, els nets tornessin per acabar la feina destructora d'indígenes a "La (puta) Madre Patria".\nPer acabar, una petita lliçó d'història per a indocumentats com tú. El Rosselló i tota la Catalunya Nord no forma part politicament de l'estat espanyol, sino de l'estat francés. L'estat espanyol no reclama aquest territori, cosa que demostra que Catalunya no és Espanya : aquesta darrera mai consentiria -amb raó o sense- que una part del seu territori restés sota la sobirania d'un tercer estat (Gibraltar, Perejil, ...). Catalunya és territori ocupat pels dos estats veïns, que s'ens van repartir a mitjans del segle XVII, contra la nostra voluntat. Divisió a la qual vàrem oposar una aferrissada lluita popular i armada (és l'época de la revolta dels Segadors).\nPer tant, enemic Walter, aquí no hi ha cap injusticia amb la teva estimada "Mare Pàtria", sino una injusticia d'aquesta monstruosa mare teva amb la nació catalana.\nper Divertit\t 16 gen 2004\nLes persones on ens ubiquem? Si no volem ser ni espanyols ni catalans? Envieu-nos a la lluna, ...\nEls discursos catalanistes que hi ha poc més amunt són = d'excloents que el del senyor Walter. Que teniu de diferent la resta, que sou una nacionalitat oprimida? Anar de víctimes us fa sentir millor que anar de prepotents?\nLa patria catalana també té una llarga llista de genocidis a la seva esquena. O que us penseu que els defectes només els tenen la resta, ... Si Catalunya s'hagués mantingut independent segur que avui seria mestre de cerimònies de tortures, persecucions i d'altres.\nProu d'explicacions metahistòriques. Les nacionalitats depenen de les persones i no existeixen per si mateixes. Cadascú es vesteix amb el color que més li agrada (al menys els posmos) i lo important són els fets, i el que es fa cada dia. El discursos són paraules buides ...\nTant me fa com es presenti algú quan està al meu costat, lo important és el que fa, i per això serà conegut. Prou punkies, izquierdistes catalanistes, i altres etiquetables de postal. Quan us treieu la roba al final només sou persones.\nper divertido como la vida misma\t 16 gen 2004\npersones parlant de les imposicions que pateixen...\nper titella\t 17 gen 2004\nNo he entes mai aquests debats ( que sempre són igual, per cert)en que tothom acaba sent igual de totalitari. La nació catalana quan era lliure no es que no hagués comés cap genocidis com diuen tot i que no tan bèsties com d'altres però ja en aquella època teniem institucions més "democràtiques" que la resta de monarquies. I Espanya sempre ha estat amb aquests temes molt pitjor que nosaltres, sinó compareu la historia de cada pais.\nI desprès allò de que els catalanistes anem de víctimes, mira, no se quan t'intenten retallar la llibertat, quan una cosa tan simple com la llengua que parles i les tradicions te les volen pendre, crec que et pot sortir la vena victimista. No cal ser nacionalista si no tens cap imposició ( com passa amb els que se senten espanyols) i creus que ets la unica patria. I som persones, si però tots necessitem pertànyer a algun lloc i si aixo passa a Catalunya es culpa nostra pero si passa a algun lloc d'àfrica o a qualsevol altre lloc ben lluny s'hi ha de lluitar. No es que som una mica hipocrites tots plegats?\nRe: divertit, no pots construïr arguments sobre falsedats\nper Jo\t 17 gen 2004\n"Les persones on ens ubiquem? Si no volem ser ni espanyols ni catalans? Envieu-nos a la lluna, ... "\nPresuposes que et volem expulsar?? Per favor, si vols marxar, doncs marxa, però em sembla que a Holanda, per exemple, hi ha anarquistes, hi ha turcs que se senten turcs, pakistanis que se senten pakistanís, i no per això consideren una ofensa que Holanda sigui independent. Em pots explicar, detalladament pequè hauries de marxar?\n"Els discursos catalanistes que hi ha poc més amunt són = d'excloents que el del senyor Walter. Que teniu de diferent la resta, que sou una nacionalitat oprimida? Anar de víctimes us fa sentir millor que anar de prepotents?"\ncomparar un feixista que ens titlla de terroristes pel fet de defensar l´autodeterminació i la nostra llengua i cultura, amb l´independentisme català, em dona una idea de quin tipus de persona ets.\n"La patria catalana també té una llarga llista de genocidis a la seva esquena. O que us penseu que els defectes només els tenen la resta, ... "\nRealment et creus això que dius? Realment et creus, que pel fet de ser independentistes estem d´acord amb el genocidi que s´hagi pogut cometre en nom de Catalunya??? Realment vas apanyat noi, no tens ni idea\n" Cadascú es vesteix amb el color que més li agrada (al menys els posmos) i lo important són els fets, i el que es fa cada dia. El discursos són paraules buides ..."\nEl teu discurs és una mostra de paraules buides. Què és el que et fa tanta ràbia?? Que hi hagi una alcaldessa independentista a la Catalunya Nord? Que hi hagi independentistes? Que li diguem a un impostor que ens acusa de terroristes per defensar la nostra llengua que s´en vagi?? Per cert, jo em vesteixo com em dona la gana, no sé què hi té a veure això.\n" Prou punkies, izquierdistes catalanistes, i altres etiquetables de postal. Quan us treieu la roba al final només sou persones."\nAquí ens mostres la teva personalitat veritable. Que tolerant, que respectuós, que poc prepotent que ets!! Entenc que estiguis rabiós veient que l´independentisme va a més, però siusplau deixa d´etiquetar a la gent. La gent és el que li dona la gana ser i un palurdo com tú no té dret a dir-nos què hem de fer i què no.\nFaries bé de criticar el que diu la gent i no dir tantes frases fetes. Si estàs en contra de l´independentisme critica els arguments que et donen, no arguments inventats per tú o pel Periódico de Catalunya.\nper tristíssim\t 17 gen 2004\nTristíssima la demagògia del senyor divertit. Tristíssim i significatiu, perqué la seva verborrea apareix en aquestes planes un i altre cop no per atacar feixistes com Walter i cia, sino per atacar els avenços dels que lluiten per un major grau de llibertat dels seus pobles.\nDistanciem-nos uns quants milers de kilòmetres per explicar un conte. En un estat de "llatino"-amèrica (ja te collons l'expressió, que de fet nega l'americitat = indigenitat d'Amèrica : és un concepte imperialista menys bèstia que hispano-amèrica, però el seu rerafons és similar), una alcaldessa del Partit Socialista d'una "pàtria" llatinitzada es passa a Esquerra Republicana Indígena (maputxe, quetxua, aymara, ...) i reclama els drets nacionals del seu poble, negats per la "pàtria" en qüestió (que els va mig exterminar físicament i quasi exterminar del tot culturalment).\nImmediatament, un europeu resident a una "pàtria" veïna, exterminadora i esclavitzadora del mateix poble dins la contigua frontera, es pronuncia contra la petita victòria dels indígenes : "jo, que he vingut desde el cor d'Europa, a milers de kilòmetres, no puc acceptar de cap manera aquest avenç dels indígenes de l'estat veí, perqué amenaça a la meva "pàtria" colonial d'acollida".\nSurt un indígena a "indymedia" i li diu al suposat immigrant (probablement un deixeble del Dr. Mengele) : tú no ets un immigrant, ets un altra colonitzador : torna al teu país nazi d'Europa, aquí no hi ha lloc per a tú.\nI ara, vist desde la distància, com qualificarieu a l'indígena "divertit" que escriu : "els indigenistes sou tan intolerants com el pressumpte nazi, ens voleu expulsar als que no ens sentim ni indígenes ni "llatins" ?????.\n(Amb l'agreujant que el dit "divertit" només escriu els seus reiterats atacs quan apareixen postures indigenistes, però no diu mai ni piu contra els Mengeles que campen pel seu país).\nDoncs jo el qualificaria d'IMBÈCIL. I crec que ningú amb dos dits de front em podrà negar que tinc raó.\nFinalment, tornem a volar milers de kilòmetres cap ací i mutatis muntandis treiem les conclusions oportunes.\nper eeeeeeeeee\t 17 gen 2004\nA gent com el imbècil akest ke es fa dir divertit, crec ke ni se li ha de contestar ja, ke sigui feliç amb les seves mentides i les seves falsedats, Visca els Països Catalans!!\nper walter\t 17 gen 2004\nsi alguien kiere discutir y conocerme escribir a:antagonistagdr ARROBA hotmail.com\nper Osvaldo\t 17 gen 2004\nel water i el divertit aquest són la mateixa persona i una altre forma de provocar i fotre merda en una noticia que és, simplement, una bona noticia.\nNo els fem gaire cas, estan ben respostos.


L'esperança mitjana de vida dels indígenes és 20 anys inferior a la de la resta de la població | Consumer\nL’esperança mitjana de vida dels indígenes és 20 anys inferior a la de la resta de la població\nData de publicació: Dimarts, 19 de Gener de 2010\nAquestes dades posen de manifest que els indígenes pateixen índexs de pobresa majors a causa que els seus drets a l’educació, a la salut i a la protecció de les seves terres són violats constantment des de generacions. L’informe denuncia que els pobles autòctons representen “una part desproporcionada de la població pobra, analfabeta i aturada del planeta”. A Paraguai, un indígena té una probabilitat 7,9 vegades més alta de ser pobra que la resta de la població. “Els estudis de les condicions socioeconòmiques dels pobles indígenes a Amèrica Llatina demostren que ser indígena s’associa amb la pobresa i que, amb el pas del temps, aquesta condició ha perdurat fins i tot entre els quals tenen estudis”, destaca el document de l’ONU.\nL’Organització mundial denuncia que les cultures indígenes, en particular les seves llengües, estan amenaçades. “Hi ha diversos pobles on ja és difícil trobar un parlant. A Mèxic, els majos, en el nord del país; els lacandones en Chiapas; i en la Conca Amazónica, per exemple, grups petits dispersos comencen a perdre la seva llengua”, va explicar Rodolfo Stavenhagen, el primer relator de l’ONU sobre els drets humans i les llibertats fonamentals dels pobles indígenes.\nStavenhagen va alertar del risc que aquestes comunitats s’extingeixin a causa de la pèrdua de les seves terres i dels recursos naturals que els serveixen de sustento. “Aquests pobles han quedat exclosos dels processos d’adopció de decisions i dels marcs normatius dels estats nació en els quals viuen i han estat objecte de processos de dominació i discriminació, s’ha considerat que les seves cultures són inferiors, primitives, intranscendents, alguna cosa que ha de ser erradicat”, sosté l’informe de l’ONU.\nEls autors del document també consideren “greu” la situació sanitària dels pobles indígenes, que en general manquen d’accés a una nutrició apropiada o a la sanitat i dels recursos per cuidar la seva salut. Així s’explica que la seva esperança mitjana de vida sigui 20 anys més curta que la de la resta de la població del planeta, ja que aquestes comunitats sofreixen alts índexs de mortalitat infantil i maternal, malalties cardiovasculars, així com de VIH-Sida o tuberculosi.\nPerò els indígenes no només tenen dificultats als països en desenvolupament, també en els estats del “primer món”. L’informe reflecteix que a Austràlia els indicadors de salut dels indígenes són pitjors que els de la resta de la població, tenen una menor esperança de vida i un índex de desocupació major.\nesperança indígenas-ca vida


Venda de Guayaka de Reggae Seeds\nGuayaka és una nova aportació al món del cànnabis gràcies al treball dels nois del banc de llavors de marihuana Reggae Seeds, que ens porta un món nou de sabors amb aquesta planta. S'origina de l'encreuament de Guayaba, una genètica originalment americana composta per Chem dog x Afgani x Chem91, que es va aconseguir mitjançant un clon, amb el mascle Kalijah de Reggae, que li aporta sobretot una gran quantitat de CBD.\nS'obté doncs, una planta compacta i amb la tija gruixuda i forta, poc ramificada si es conrea en interior, però que agafarà port d'arbust plantada en exterior, però tenint en compte que en passar a floració no s'estira molt, parlaríem d'una planta de port mitjà-alt. És també molt resistent a plagues i fongs, a més de fàcil de conrear.\nAl final de la floració, ens delectarà amb colors blaus, porpres i vermells a les fulles, no gaire abundants, fent que sigui fàcil de manicurar. La seva producció és mitjana, amb cabdells molt compactes i carregats de resina, que desprenen una aroma que barreja tons terrosos i a bosc, amb fruita àcida i maduixa, i un gran buquet.\nEl seu efecte és inspirador, energitzant, otrogant una calma i relaxació física relativa al CBD alt.\nCaracterístiques de Guayaka de Reggae Seeds:\nGenètica: Guaiaba x Kalijah\nFloració exterior: e-octubre 15\nNivell de THC: 9%\nNivell de CBD: 5%\nPropietats de Guayaka\nGranes Regulars Cannabis Medicinal Sabor Afruitat Indica Sativa Efecte relaxant CBD\nProductes relacionats amb Guayaka (Reggae Seeds)\nOpinions de Guayaka i preguntes\nVols donar la teva opinió sobre Guayaka o preguntar sobre aquest producte?


Juli Capella: disseny humanista per viure millor | Museu del Disseny de Barcelona\nJuli Capella: disseny humanista per viure millor\nJuli Capella és arquitecte i dissenyador d’interiors. Per a ell, el disseny ha de ser universal, econòmic i sostenible. Dirigeix l’estudi Capella Garcia Arquitectura, del qual algunes de les obres més destacades són l'hotel Omm de Barcelona i els interiors dels restaurants Jaleo (Washington DC) i Mi Casa (Dorado, Puerto Rico).\nAl Museu del Disseny estem treballant en la col·lecció “Emergència! Iniciatives contra la covid-19”, que recollirà iniciatives, projectes i objectes del món del disseny que han donat una resposta ràpida a la crisi sanitària i social causada per la pandèmia. La presentació de l’exposició tindrà lloc el mes de novembre, en el marc de la Barcelona Design Week.\nEn aquest context, parlem amb ell sobre les conclusions que podem extreure en clau de disseny després de la pandèmia de la covid-19: que l’enginy i la creativitat estan dins de cadascú, que l’espai públic ens pertany, i que la llar pot ser un espai molt més flexible del que ens pensàvem.\nDurant aquests mesos, la comunitat maker s’ha coordinat per a respondre a les necessitats derivades de la crisi sanitària, posant al centre la cooperació i la intel·ligència col·lectiva.\nLa reacció del disseny ha estat àgil, ràpida, voluntariosa i molt enginyosa, però també hem de reconèixer que no ha estat del tot efectiva. Evidentment estic a favor de la producció i el disseny en xarxa, però qui ha resolt finalment els problemes, un cop més, ha estat la indústria més convencional. Fins que SEAT no va decidir tancar la seva línia productiva i posar-se a fer respiradors, no va acabar de funcionar tot plegat.\nTot i això, hem vist que cadascú des de casa ha creat mascaretes i bates, i fabricat respiradors en impressores 3D. Tothom s’ha convertit en dissenyador. És una amenaça per al sector?\nPer mi, no. Jo celebro que la gent s’hagi adonat que la creativitat i la intuïció són cosa de tots. Crec que és com ha de ser. Sé que hi ha un cert menyspreu, dins del sector, cap al disseny casolà, però penso que això només amaga la part més fosca del disseny, que és l’ego que tot creador té. Aquest petit intrusisme és precisament el que ens provoca als professionals per posar-nos les piles i anar més enllà. Crec que hauríem d’estar feliços de veure que l’espurna creativa ha brotat a tothom.\nI que s’hagi vist que el disseny és útil per tothom.\nEl disseny té per objectiu definir l’entorn material (artificial) que envolta les persones. És el que ens permet desplaçar-nos, no anar despullats... en definitiva, viure millor. I crec que durant la pandèmia s’ha pogut veure el vessant més humanista o social del disseny, el que posa les persones al centre. Normalment, si els mitjans parlen del disseny, mostren l’últim model de cotxe o els mobles de la fira de Milà; aleshores el disseny es percep com quelcom elitista i car. Però aquesta vegada hem vist que el disseny salva vides. Alhora, és el causant del desastre de món que tenim.\nEl mal disseny també és disseny. Hem creat un entorn que no és saludable i un sistema de producció insostenible. Curiosament, la mateixa disciplina que s’està carregant el món és la que el pot redreçar. Com? Passant d’un disseny inconscient i mercantilista a un de conscient, que faci objectes reparables o reutilitzables. El disseny no pot continuar sent esclau del sistema capitalista productiu. Tenim l’oportunitat de fer un tomb cap al disseny social, i l’hem d’aprofitar per avançar, perquè l’obligació de l’ésser humà és millorar les seves condicions de vida i les del seu entorn.\nEl disseny és una eina de transformació social?\nTotalment. Hi ha un principi bàsic del disseny que és el “design for all”, que vol dir que tu quan dissenyes has d’intentar que sigui per a tothom: no per discapacitats o per rics. El disseny ha de ser universal i com més econòmic, millor. Ha de buscar ser accessible i trencar desigualtats. Ara també s’està reivindicant que el disseny faci sinergies amb l’entorn; per exemple, que pensi en els materials que té a l’abast abans que en aquells que s’han d’adquirir internacionalment.\nLa mascareta ha arribat al nostre dia a dia per quedar-s’hi. S’obre una oportunitat per al disseny?\nAl llarg de la història, la tendència de la indumentària és a la minimització de la roba, que va en paral·lel d’uns hàbits d’higiene i socioculturals. Pel que fa a les mascaretes, estan molt mal dissenyades. Es nota que fins ara només les duia un grup reduït de gent –el personal sanitari– i durant unes hores; no estan pensades per dur-les tot el dia. Els dissenyadors tenim una oportunitat per repensar-les i fer-les millors, sobretot pel que fa a l’ergonomia i als materials, a banda de customitzar-les. I si dissenyem una mascareta transparent, perquè se’ns vegi la cara? O una d’un material que pugui canviar de color, segons el dia? Això ja depèn de la imaginació que hi posem.\nCom alterarà la manera com ens relacionem els uns amb els altres?\nPenso que estem fent un pas enrere, perquè la mascareta ens fa retrocedir en el procés d’alliberament del cos. No hem de deixar de reivindicar el contacte físic: és tristíssim no poder fer un petó, tocar algú, fer-li una carícia. No ens estem adonant de com pot ser de greu per a la nostra societat que es quedi arrelada la idea que no ens podem tocar.\nPel que fa a l’espai públic, de quina manera creus que ens hi relacionarem, superat el confinament?\nL’espai públic s’ha recuperat com un bé preciós i preuat. Ens hem adonat que no ens el deixaven fer servir com volíem, perquè els mercats han tingut tanta força que n’han fet un producte. Al carrer no s’hi pot fer pràcticament res, només circular; però la gent sap perfectament que és un espai sa i segur, i ara potser valora més el fet de tenir-lo, perquè quan no l’hem tingut l’hem trobat a faltar. Hem de recordar que l’espai públic és nostre, és el nostre patrimoni: la majoria de persones amb prou feines arriben a pagar-se un lloguer, i per això hem de pensar que també tenim un trosset de la biblioteca, del centre de salut, de l’espai d’esbarjo…\nQuè hi teniu a dir, arquitectes i urbanistes, en aquest sentit?\nVolem més espai públic, i el volem més condicionat. Existeix una obsessió per créixer, per fer la ciutat més gran. I jo em pregunto: per què hem de créixer més, si ja vivim en una ciutat densa? És obvi: si entens la ciutat com un producte, l’has d’explotar al màxim. Però no hem d’oblidar la finalitat última de la ciutat, que és que la gent hi pugui viure. Per això crec que hem de fer justament el contrari a créixer: hem d’eliminar elements, com els cotxes –no estic en contra del cotxe, però clarament no està ben dissenyat, perquè contamina i ocupa espai–, i en lloc d’edificar, hem de restaurar: amb la pandèmia hem vist que hi ha barris sencers a Barcelona on pràcticament no existeix l’habitatge digne. Ara hem de prioritzar això, més que la construcció de nova planta.\nAmb el confinament també hem establert un nou diàleg amb la nostra llar.\nTotalment. Han passat dues coses: hem vist el valor fantàstic que té la llar (i no dic habitatge, dic llar), i en paral·lel ens hem adonat de les mancances i els inconvenients de casa nostra. Per què la gent s’hi ha sentit malament? Perquè vivim en cases petites que no podem fer més grans. Penso que hem de dissenyar els habitatges de manera que els envans es puguin moure; així, podríem fer de la llar un espai molt més flexible. A banda d’això, la majoria de cases no compleixen amb l’estàndard de vistes, airejament i assolellada. Aquest és el primer punt que arquitectes, promotors i administracions han de veure per fer canviar les lleis. No s’hauria de poder projectar una nova promoció d’habitatges sense un mínim de metres d’assolellada i de vistes.\nEls balcons i els terrats han pres més importància que mai.\nTu saps els milers d’hectàrees de terrassa que hi ha només a Barcelona, sense que s’hi faci res i ningú mai no les faci servir? Jo de petit hi jugava, i era on s’estenia la roba, que s’eixugava al sol i no amb electricitat. També podem fer terrasses verdes: en lloc de deixar-les amb rajola, els hi podríem posar una capa de terra i plantar-hi el que sigui. Així es faria un millor aïllament de la casa, aprofitaríem allò que haguéssim plantat i estaríem generant oxigen i menjant-nos el CO2.\nDe quina manera afectarà el teletreball al nostre concepte de llar?\nTothom està molt content amb això del teletreball i a mi em fa molta por perquè hi ha el risc que prostituïm la casa. L’activitat primera de l’ésser humà és viure, no treballar. Treballem per viure, no al revés, i fins que no tens clara aquesta jerarquia no entens que la casa s’ha de preservar. No és convenient traslladar la feina a casa. Una altra cosa és que tu puguis treballar des de casa, que dins hi tinguis un espai condicionat on fer feina: això està molt bé, i sí que em sembla que hem de trobar un equilibri entre el treball presencial i el teletreball.


▷ ⭐Definició de aforat⭐ - Significat, Exemples i Sinònims\nelcorrector.cat » Definició de aforat\nDefinició de aforat\nara pots trobar La definició i nombrosos exemples de com utilitzar la paraula aforat, en aquesta col·lecció de correccions ortogràfiques pots veure com es pot utilitzar en un text Veritable aquesta paraula i fer servir un dels sinònims que et recomanem de la llista completa que trobaràs aquí a més pots veure la seva Definició perquè et sigui moltíssim més fàcil entendre què significa aforat.\n¿Cóm es diu aforat en castellà? / ¿Cómo se escribre y se dice aforat en catalán?\nSi tens ganes de saber com s’escriu en espanyol aforat has de entendre que la seva traducció és aforat pots descobrir en la nostra pàgina web més exemples en català perquè et sigui més simple contextualitzar-la en espanyol.\nExemples de com utilitzar aforat\nFins ara no hi ha informació específica en relació amb llocs contaminats.\nCaldria veure ara a qui qualifica […] amb aquest concepte.\nPerquè hi ha coses que ara necessàriament […] han de canviar si volem evitar que el país se’ns escorri entre les mans.\nEstà millor integrada ara en la gestió ambiental […] i la governabilitat de les ciutats?\nS’imposa, ara, com un espectacle sòrdid […] d’atraccions turístiques, opaques lluminàries i gentil entreteniment.\nLa població sencera del […] món ha de seguir ara per la senda del desenvolupament […] sostenible.\nAmb les quatre estacions ben […] definides, 300 dies de sol a l’any i excel·lent […] valor pels seus diners, ara és el moment perfecte […] per planejar les seves vacances.\nAra ha de recuperar […] la seva influència en el període previ als comicis de 2011.\nEls refrigeradors ara són a […] per assegurar que les pells assecades que s’acaben utilitzant materials termoplàstics […] no s’enganxen les unes a les altres en l’apilat.\nAixò és fins ara possible ja que […] la tresoreria de la xarxa ho permet.\nTot i que fins ara s’ha estès […] a afavorir les opcions de conciliació dels que treballen o desitgen treballar per compte […] aliena, la situació afecta per igual als autònoms.\nTerpel i ENAP reconeixen que les dues companyies […] continuen perfeccionant la relació […] comercial que fins ara els ha permès […] establir optimitzacions i un creixement sostingut en el llarg termini.\nQuè recordes de quan tu tenies l’edat […] que els teus nens tenen ara?\nLa reserva […] de garantia d’emprèstits i préstecs es tracta ara com despeses obligatòries del pressupost general.\nAra ve la part que […] més m’agrada d’obtenir un nou equip: fer que se senti com si fos meu.\nLa sol·licitud es transmetrà ara al Parlament Europeu […] i al Consell de la UE, per la seva aprovació.\nHem d’actuar ara si volem que la […] radiació solar de l’estiu i el bon temps resultin un plaer i no una font de […] contaminació de l’aire i una amenaça per a la salut humana i el medi ambient.\nFins ara, no ho ha tingut en cap sentit obvi.\nNo obstant això, fins ara predominen els sindicats del sector públic, que abasten principalment […] els següents sectors\nAra, quan arriba alguna […] invitació de casament a casa, jo es la puc llegir a la meva mare.\nEm va salvar la vida i ara puc tornar a somriure.\nAra bé, en aquest expedient hi ha abundants proves de fumus persecutionis.\nTraçant sobre el front el senyal de la creu amb la […] mà lliure, el màrtir va respondre: ‘El que he […] dit abans ho confirmo ara: jo sóc cristià i […] llegeixo les divines escriptures ‘.\nAra que som conscients […] del problema és quan hem de traduir aquesta presa de consciència en mesures decisives sense més demora.


El futur Pla Director Urbanístic de l’Àrea Metropolitana de Barcelona | APCE\nL’evolució social i econòmica, la transformació del territori durant els 41 anys d’existència del PGM, ha portat a la redacció d’un nou Pla urbanístic que pugui articular les necessitats, reptes i oportunitats que marcaran el futur metropolità. Per explicar el seu contingut l’Associació va convidar al Sr. Ramon Torra, Gerent de l’Àrea Metropolitana de Barcelona, que va començar dient que havia arribat l’hora de reflexionar sobre el futur que volem per la ciutat metropolitana i posar en valor el capital social, mitjançant un debat que ha servit per guiar els treballs de redacció del nou Pla Director Urbanístic (PDU) metropolità. Tot un repte i tota una oportunitat per al futur i el progrés d’una zona cabdal pel desenvolupament futur de Catalunya.\nPer introduir el tema i presentar al conferenciant, el President de l’Associació, Lluis Marsà, va explicar breument els antecedents de l’actual situació. “L’Àrea Metropolitana de Barcelona – va precisar-, és dipositària i reflex d’una tradició i pràctica urbanística valuosa, la qual ha possibilitat la configuració d’un entorn urbà caracteritzat per la cohesió i el progrés econòmic i social, fins a esdevenir una característica distintiva i de reputació internacional. L’actual AMB s’explica en gran mesura a través del Pla General Metropolità de l’any 1976. El PGM ha estat una eina que aplicada amb enteniment, visió i consens, ha servit als poders públics, als agents econòmics i a la societat civil per modernitzar la metròpolis barcelonina i el seu complex sistema territorial, i per impulsar la seva transformació urbana i social”.\nEl fet és que el PGM ha quedat obsolet. Va ser pensat en els anys 70 i des d’aleshores han canviat molt les coses. El tipus d’activitat industrial és diferent i la manera de créixer també ha de ser radicalment diferent, perquè en aquests moments l’àrea metropolitana ha esgotat el seu sòl i la nova ciutat s’haurà de pensar en un creixement per transformació.\nRamon Torra va començar dient que “fins teníem el Pla General Metropolità que va ser aprovat en un context molt diferent. No s’havien cobert uns estàndards urbanístics mínims i, en el seu dia, va significar un gran pas. Es clar que eren altres temps i Barcelona venia d’una altra situació política i la pràctica urbanística quedava força vegades al marge de l’interès de la ciutadania. El PDU de l’Àrea Metropolitana de Barcelona vol revisar i posar en alça els nous reptes i oportunitats a través d’un procés participatiu que està servint per elaborar el nou Pla Director Urbanístic que tindrà en compte el llegat del PGM que ha acabat establint unes formes d’actuació avui compartides. Ara calia respondre als reptes que planteja la cultura urbanística contemporània d’acord amb les noves agendes mediambientals, socials i organitzatives.\nPrimerament el Gerent de l’Àrea Metropolitana de Barcelona es va referir a Llei 21/2010 que va senyalar els objectius que la pròpia llei defineix: Establir els elements estructurant de l’ordenació urbanística de l’àmbit metropolità, determinar el desenvolupament urbanístic sostenible, la mobilitat de les persones i els materials i els transports metropolitans, delimitar les reserves de sòl i establir mesures per a la protecció del sòl no urbanitzable i definir les polítiques metropolitanes de sòl i habitatge i de l’activitat econòmica.\nTraslladat aquests objectius, que han de quedar explicats amb detall en un document formal, el PDU pretén definir les reserves pels sistemes urbanístics generals, classificar el sòl d’àmbit metropolità, fixar els criteris per qualificar el sòl urbà i urbanitzable, delimitar els àmbits de transformació urbanística, garantir l’ús racional del territori per a la preservació del medi natural, la qualitat de vida i el valor agrícola i forestal dels terrenys i definir la normativa urbanística i d’edificació comuna.\nÉs a dir, com va precisar Ramon Torra, “el PDU té davant seu dos objectius conceptuals: la definició d’un model urbanístic metropolità que integri la diversitat actual, ecològicament sostenible, econòmicament eficient i socialment cohesionat; i els mètodes i les eines necessàries per portar-ho a terme”.\nPrevi a la redacció del Pla es va fer tota una feina participativa, en una primera fase mitjançant 6 workshops per generar temes amb la participació de professionals i tècnics internacionals, amb l’edició de 8 documents (estudis i treballs) i amb una exposició concebuda com una reflexió teòrica sobre el mateix Pla Director, i que s’ha pogut veure a Boston i Chicago, Shanghai i Santiago de Chile. En una segona fase, amb 8 línies de treball prèviament definides: innovació i centralitat, mobilitat, activitat econòmica en polígons, teixits residencials, metabolisme urbà i serveis, creixement en bloc, urbanitzacions disperses i paisatge. Queda encara pendent una tercera fase: la redacció dels corresponents estudis transversals i les conclusions i la presentació del Pla, previst pel 2019.\nTot seguit va detallar també els Plans metropolitans que estan actualment en curs: el Pla especial de protecció i millora del Parc Agrari del Baix Llobregat, el Pla especial de Protecció del medi natural i del paisatge del Parc Natural de la serra de Collcerola, el Pla Director Urbanístic d’àmbits d’activitat econòmica del Delta del Llobregat, i el Pla Director urbanístic d’ordenació del sector d’interès supramunicipal a l’àmbit de Gran Via-Llobregat.\nPer acabar va explicitar que la normativa que ha de recolzar aquest Pla tindrà tres atributs essencials, la simplicitat, la flexibilitat i el dinamisme.


Escena Altafulla incorpora un workshop amb el prestigiós actor Geoffrey Colman\nEl cicle de teatre “Escena Altafulla” incorpora en l’edició d’aquest estiu un workshop amb l’actor Geoffrey Colman, internacional i prestigiós Acting Coach, Director de Teatre del West End, Cinema i Televisió, i Cap d'Interpretació de la Royal Central School of Speech and Drama de Londres. Les inscripcions per a aquest curs ja estan obertes i finalitzen el proper 25 de juny. El curs s’impartirà els dies 21 i 22 de juliol, de 10 a 13:30h, i de 15 a 19h. Les places estan limitades a participants i oients, i el preu és de 150 € els primers; i de 75 €, els segons.\nAmb el títol “Shakespeare, el nostre contemporani”, Geoffrey Colman analitzarà com l'actor contemporani encarna i pensa, i com pot integrar "la forma clàssica" de Shakespeare a l'actuació dels nostres temps. La seva vasta experiència com a coach i director oferirà una mirada profunda del món Shakespirià i les estretes connexions amb la nostra vida actual. Les obres de treball seran “El Somni d'Una Nit d'Estiu”, “El Rei Lear” i “Hamlet”.\nEls participants hauran de portar un o dos monòlegs de les obres citades, i es treballarà individualment i en grup. El curs oferirà la possibilitat d'interrogar-se com ens hem d'apropar als personatges de Shakespeare des d'un punt de vista actual i contemporani. Les inscripcions s’han de fer al correu electrònic aestradaverdaguer@gmail.com.


Camping Veld & Duin Bredene Bèlgica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nXalet - Entrada\n2 llits individuals i 1 llit de llitera\nKoningin Astridlaan 87, Bredene Aan Zee, Bredene, Bèlgica, 8450 - Veure al mapa\nMés informació sobre Camping Veld & Duin\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Bredene, no busqui més enllà de Camping Veld & Duin. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Camping Veld & Duin asseguren una estada plaentera als seus clients. Els clients de l'hotel poden gaudir de Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, habitació familiar, servei de bugaderia, s'admeten animals de companyia.\nL'ambient de Camping Veld & Duin es reflexa en cada habitació. calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, nevera, forn microones són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Sauna, parc infantil, jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Camping Veld & Duin.\nCal que informeu Camping Veld & Duin de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació. Et demanaran un dipòsit de EUR 50 quan arribis per si hi ha cap desperfecte. L'hauràs de pagar en efectiu. Se't tornarà el dipòsit durant el check-out. Després de revisar l'allotjament i veure que tot està bé, et tornaran el dipòsit sencer en efectiu.


Agenda cultural dels dies 26 i 27 de gener\nper Lleida al minut dissabte, 26 de gener 2013 - 00:00h\nAgenda cultural dels dies 26 i 27 de gener| Lleida al minut\nPonts acull les 3 hores de resistència de motocròs\nEl Moto Club Segre serà l’encarregat de donar el tret de sortida a les activitats previstes per aquest 2013 de la 33a edició de les '3 hores de resistència de motocròs de Ponts', una cursa que es celebra al circuit 'El Bosquet' de la localitat des de 1993.\nBalaguer acull la III Copa Federació Sènior Masculina\nLa Representació Territorial de Lleida de la Federació Catalanade Basquetbol organitzarà conjuntament amb el CB Balaguer la tercera edició de la Copa Federació Sènior Masculina, els propers dies 24, 25, 26 i 27 de gener. Tots els partits es jugaran al Pavelló Poliesportiu de Balaguer (carrer Urgell, s/n).\nGruixos de 160 centímetres a Espot i Port Ainé\nDesprés de gairebé 10 dies amb nevades ininterrompudes a les estacions d’Espot i Port Ainé, per fi s’ha pogut obrir, després de dues temporades, la totalitat dels dominis esquiables del Pallars. En aquests moments, fins a 160 centímetres de neu pols s’acumulen en ambdues estacions.\nBaqueira arriba als 3 metres de neu a la cota 2500\nLes generoses nevades d'aquests últims dies han augmentat de manera molt considerable el mantell nival de l'estació on ja s'han assolit els 3 metres a Cap de Baqueira. En aquest propici context l'estació aranesa prepara ja un dels seus esdeveniments més importants: la 34ª edició de la Marxa Beret.\nLes rebaixes arriben també a Boí Taüll\nLes rebaixes també arriben enguany a l'estació de Boí Taüll Resort. Durant tot el mes de gener, l'estació oferirà forfaits amb preus molt reduïts, per poder gaudir d'aquestes pistes i de la seva neu.\nEl Museu Roda Roda exposa un Panhard del 1964\nUn vehicle Panhard que data de l’any 1964, propietat de Miquel Pera Cases, és la darrera peÃ§a d’automoció que es pot trobar al Museu Roda Roda de Lleida. Es tracta d’un vehicle poc convencional, fruit d’una fàbrica revolucionària que l’any 1967 va ser absorbida per Citroën.\nCervera acull el bateig de l'Àliga de la localitat\nCervera acull del 25 de gener al 10 de febrer els actes de bateig de l'Àliga de la localitat, organitzats per l'Agrupació Seny Major i Confraria de l’Àliga de Cervera i patrocinats per Dijous Gras, la Diputació de Lleida, la Paeria de Cervera i el Pla de Barris de Cervera.\nEl llibre com a forma d'expressió artística\nEl Museu d'Art Jaume Morera de Lleida acull l'exposició d'art contemporani itinerant 'Passant Pàgina. El llibre com a territori d’art', una mostra que s’articula al voltant del llibre com a forma d’expressió artística.\nL’exposició 'Grau-Garriga. In Memoriam', fins el 3 de marÃ§\nLa Fundació Vallpalou de Lleida acull l’exposició 'Grau-Garriga. In Memoriam' fins el proper 3 de marÃ§. La mostra, dedicada a l’artista, que va morir a FranÃ§a el 2011, consta de tapissos i pintures tèxtils que l'artista santcugatenc va elaborar durant els anys 60 i 80.\nAlcarràs promou el patrimoni local\nL’equip de govern de l’Ajuntament d’Alcarràs, a través de la Regidoria d’Ensenyament i Patrimoni, està portant a terme el procés de senyalització de tots els llocs d’interès patrimonial i cultural de la vila per tal de donar-los a conèixer als visitants, però també per oferir informació explicativa, així com imatges del que representen per als alcarrassins.\nL'Horta de Lleida obre les seves portes als més petits\nL’Ajuntament de Lleida, a través de la Regidoria d’Horta i Medi Ambient, posa en marxa una nova edició del programa per a escoles 'Benvinguts a l’Horta de Lleida', que té l’objectiu de donar a conèixer als nens lleidatans l’activitat què s’hi fa a l’Horta i posar en relleu aquest pulmó verd de la ciutat.\nNou programa d'activitats d'Activa’t al Casal\nEl programa Activa’t al Casal es reprèn aquest dilluns després de la pausa nadalenca amb la sessió 'Descobrint fortaleses', al Centre Cívic del Centre Històric. L’activitat vol potenciar la forÃ§a interior a partir de diferents tradicions culturals femenines de tot el món, com ara danses, músiques, jocs i contes populars.\nL'exposició d'Antonio López continuarà a Lleida fins al mes d'abril\nDegut a l'alta demanda de públic, la Fundació Sorigué ha decidit prorrogar la mostra d'Antonio López fins al proper 1 d'abril. Aquesta exposició ha rebut fins a mitjans de desembre més de 25.000 visites, una xifra rècord per a la ciutat de Lleida.\nL'estació de Baqueira Beret obrirà aquest dissabte, dia 1 de desembre\nLa intensa nevada que ha caigut a Baqueira Beret en les últimes 24 hores permetrà a l'estació obrir aquest dissabte parcilament les instal·lacions. Si les nevades persisteixen està previst que l'estació ofereixi la pràctica totalitat de les seves pistes i remuntadors per al pont de la Constitució.\nObren un solar al Centre Històric amb jocs i elements esportius\nL’Ajuntament de Lleida, a través de l’Empresa Municipal d’Urbanisme i en el marc del projecte 'Solars Vius', obre un solar al Centre Històric, situat entre els carrers Sant Martí, Gramàtics i Parc, per convertir-lo en un nou espai públic que comptarà amb jocs infantils i elements esportius.\nConvertir-se en pastor per un dia\nQuan es pensa en un pastor a tothom li ve a la ment les seves 1.000 ovelles i el gos. Ara es possible ficar-se a la seva pell d'aquestes persones per un dia, tot i que sense els animals; solament descobrint els paisatges i revivint les anècdotes més curioses d'aquesta professió que cada dia està més oblidada. Benvinguts a la 'Ruta del pastor i la transhumància'.\nTorna al Camp d'Esports el concurs del 'xut del mig del camp'\nA partir d’aquest cap de setmana tornarà al Camp d’Esports el concurs del 'sut del mig del camp', patrocinat pel gimnàs Zenkiu. D’aquesta manera, a cada mitja part dels partits que es juguin a l’estadi fins al final de la lliga, una persona intentarà marcar a porteria buida des del punt d'inici dels partits.\n921 hores setmanals d'activitats a Lleida\nLa Guia d’Activitats pels Centres Cívics i Locals Socials pel curs 2012-2013 proposa enguany 472 activitats socio-formatives, culturals, artístiques i físico-esportives als Centres Cívics i als Locals Socials de la ciutat, una xifra que supera amb escreix les 368 activitats que es va oferir l’any passat.\nAlmacelles estrena la nova pista de skate urbà\nAlmacelles estrena nova pista de skate, un equipament esportiu que ocupa una parcel·la de 324 metres quadrats, format per un bank ramp, un quarter pipe, un funbox, un rail i un jump.\nAlmacelles obra al públic el Parc d’Europa\nAlmacelles obra aquest dilluns el nou Parc d’Europa de la localitat, un nou espai que pretén ser el cor del futur eixample de la vila, combinant zones verdes de passeig, amb zones d’esports, lúdiques i d’esbarjo.\nComenÃ§a l'activitat al Casal d'avis de Mollerussa\nEl Casal Municipal per a la Gent Gran de Mollerussa, que compta amb gairebé 1.200 associats, comenÃ§a a partir de l’1 d’octubre la nova temporada d’activitats amb una dotzena de cursos, cinc dels quals es faran per primera vegada atenent la demanda.\nJa és aquí la Temporada Estable de l'Orfeó lleidatà\nLa Temporada Estable de Concerts de l’Orfeó Lleidatà 2012-13 programarà entre octubre de 2012 i abril de 2013 un total de 19 concerts en 5 escenaris diferents de la ciutat. Concretament, en el primer trimestre, octubre-desembre 2012 s’han programat 10 concerts als que s’espera 7.000 espectadors.\nDansa per a gent gran a Lleida\nAvui s'ha presentat el projecte de dansa i moviment 'Memòries corporals', una iniciativa adreÃ§ada a la gent gran. El professional de la dansa contemporània Cesc Gelabert ensenyarà a les persones que hi participin a desenvolupar exercicis al voltant del moviment.\nAlcarràs inaugura el nou espai de lleure ‘Espai Magalas’\nL’Ajuntament d’Alcarràs ha inaugurat oficialment avui la nova zona de lleure familiar i per a la gent gran ubicada a les antigues piscines. El nou lloc ha estat batejat amb el nom de ‘Espai Magalas’, en reconeixement al municipi del Llenguadoc-Rosselló agermanat amb la localitat del Segrià.\nCerveses amb història 'made in' Lleida\nLleida era fins ara la única província catalana que no tenia una cervesa pròpia de la zona. Ara ja la té. Es diu Genó, com el jaciment arqueològic d'Aitona, i des del passat mes de maig es pot trobar a diferents establiments de la ciutat, com ara a l'On the Rocks.\nAnleo i Abad donen obres seves al Centre d'Art La Panera\nEls artistes Xoán Anleo i Francesc Abad han decidit fer donació d’obres seves al Centre d’Art La Panera. D’aquesta manera, el centre d'art lleidatà amplia la seva col·lecció amb dos creadors amb els quals ha treballat recentment.\nLleida instal·la 'Nit', el segon cap d'Antonio López\nLleida ja llueix els dos caps del reconegut artista Antonio López en dues places de la ciutat. Les peces, 'Dia' i 'Nit', es podran contemplar fins a l’octubre, mentre té lloc a la Fundació Sorigué la mostra que el reconegut artista exposa, amb més de mig centenar d’obres.\nEl primer cap d'Antonio López ja és a Lleida\nAquesta tarda s'ha instal·lat a Lleida el primer dels dos caps gegants de l'artista madrileny Antonio López. Aquesta escultura, anomenada 'Dia' i que simbolitza el cap d'un bebè amb els ulls oberts, s'ha ubicat a la rotonda que hi ha entre el carrers Alcalde Pujol i Cristòfol de Boleda.\nAgenda d'activitats de la Regidoria de Cultura de l'Ajuntament de Lleida\nAgenda cultural de l'Urgell\nAgenda d'activitats CaixaForum Lleida\nAgenda d'activitats de Turisme de Lleida\nAgenda d'activitats de la Paeria\nMés notícies de la categoria Cultura\nAgenda cultural dels dies 19 i 20 de gener