Hospitals Públics en Luocheng - Directori - Llistat - Guia - hospital - Públics - Altres ciutats a fujian - Fujian - Xina - Hospitalsworldguide\nPàgina d'inici › Per categoria › Públics › Xina › Fujian › Altres ciutats a fujian › Luocheng\nHospitals públics en luocheng Altres ciutats a fujian > Fujian > Xina\nTreballa en un hospital o centre de salut registrat en aquest directori? Com molta gent que busqui Hospitals Públics en Luocheng trobarà el vostre centre i, en la majoria de les vegades, haurà de contactar-lo o arribar-hi amb molta urgència, consulteu les dades que apareixen al vostre fitxer. Si trobeu algun error, digueu-nos-ho i el corregirem el més aviat possible.\nAjudeu-nos a millorar el nostre lloc web introduint les dades de Hospitals Públics en Luocheng que heu detectat que no ho són, o potser sou el propietari d'un hospital i voleu que aparegui a la nostra base de dades per atraure més clients..\n¿Acabeu de caure i fer mal? Necessiteu saber on està ubicat l'hospital més proper a Luocheng? Tenim l'honor d'oferir-vos una de les guies més completes de Hospitals Públics en Luocheng. A continuació podeu veure tota la informació ordenada d'acord amb les valoracions dels nostres usuaris. D'aquesta manera, us mostrem els hospitals més rellevants.\nTots els estudiants de ciències de la salut necessiten completar un cert nombre d'hores obligatòries de pràctica curricular. Si sou un d'aquests estudiants que cerca Hospitals Públics en Luocheng on practicar, aquesta guia us mostrarà tots els hospitals Luocheng.\nveure Hospitals en Luocheng\nLlistat de Hospitals Públics pròxims a Luocheng


Augmenta el nombre de clients i se situa en 100.044 entre domèstics, comercials i industrials\nEl creixement econòmic i demogràfic de la ciutat expliquen aquest augment\nDe forma paral·lela al creixement econòmic i demogràfic de la ciutat, Mina, Aigües de Terrassa ha augmentat el nombre de clients fins a assolir la xifra, el passat mes de febrer, de 100.044 contractes, a Terrassa. Es tracta de clients domèstics (comptadors i aforaments), comercials i industrials.\nEn concret, actualment hi ha 7.156 abonats comercials, 336 abonats industrials i 92.552 abonats domèstics.\nArran la crisi econòmica, Mina va registrar una disminució de clients industrials, especialment afectats per la davallada en el sector immobiliari, de manera que va passar dels 710 de 2007, als 287 de 2014, moment en el qual es va iniciar una moderada recuperació fins els 336 abonats actuals.\nTot i això, l’augment més important és el que s’està produint en la franja de clients domèstics, en paral·lel al creixement demogràfic de la ciutat. Cal recordar que Terrassa l’any 2010 tenia 199.817 habitants, mentre que aquest any 2018 en té 216.428.\nMina, Aigües de Terrassa està preparada per afrontar aquestes noves necessitats i donar-hi resposta, tal com ha fet sempre al llarg dels seus 176 anys d’història. Per això, Mina aposta per un servei de qualitat, una gestió d’excel·lència i l’ús de recursos hídrics diversificats.\nFins un total de set certificacions i acreditacions de qualitat avalen el compromís de Mina amb el servei i la seva permanent aposta per la millora contínua.\nPel que fa als recursos hídrics, Terrassa disposa d’unes concessions hidràuliques a Abrera, d’on extreu el 75-85% de l’aigua, i complementa els cabals necessaris amb els de la xarxa històrica de mines i els dels pous de Can Parellada i Can Guitard (10-15%), mentre que el percentatge menor del total correspon a la compra al sistema Ter-Llobregat (ATLL) (entre un 5 i un 10%).\nPrecisament aquesta diversificació de l’origen de l’aigua és el que permet que tingui una independència de gestió dels recursos i pugui mantenir un costos més baixos que als municipis on tota l’aigua s’ha de comprar al sistema ATLL com és el cas d’altres poblacions de l’entorn. A més, això permet triar la combinació més adequada a les condicions de cada moment, per qualitat, cost i disponibilitat, i obtenir sempre la millor aigua al millor preu.\nPer això, Mina ha apostat sempre per la innovació, la tecnologia i el coneixement per a garantir una gestió òptima del servei i la qualitat sanitària de l’aigua. La inversió feta, any rere any, ha permès a més, una elevada renovació de la xarxa i l’optimització del consum energètic global de la companyia.\nUn dels reptes futurs de Mina rau en donar un pas definitiu per complir amb les exigències dels abonats pel que fa al gust de l’aigua. Això serà possible amb la implantació d’un sistema avançat de tractament –projecte ja estudiat i dissenyat per la companyia-, complementari al que es duu a terme a la planta d’Abrera i que podria estar operatiu en uns dos anys. L’aigua del Llobregat, principal recurs d’abastament de la ciutat de Terrassa, té un alt contingut en sals per l’existència d’explotacions mineres a la conca del riu, i aquest fet és el principal responsable de que l’aigua presenti una qualitat, pel que fa al gust, millorable.


Esmorzar-networking: Les noves professions en l’era digital. SmartCatalonia\nEsmorzar-networking: Les noves ...\nEsmorzar-networking: Les noves professions en l’era digital\nData20.07.2017 - 20.07.2017\nHoraDe 9 a 10.30h.\nEn una societat cada dia més global, l’automatització de processos provocarà la necessitat de nous llocs de feina lligats a les noves tecnologies i amb un fort component creatiu. Tot ells lligats a noves tecnologies.\nSegons calcula la Universitat d’Oxford i altres institucions, el 47% dels llocs de feina actuals desapareixeran d’aquí una o dos dècades, i el 90% de les professions que perdurin patiran alguna transformació i requeriran la incorporació de noves competències tecnològiques.\nPàgina de la jornada\nSala Barcelona de l’edifici MediaTIC


Ofici de lector: de juny 2009\nTítol: Rellotge sense busques\nEdicions del Salobre, 2008\nTraducció d'A. Picornell i M. Ferré\nEn un temps en què bona cosa d’escriptors creuen que per a fer un llibre que atraga l’atenció dels lectors s’hi ha de parlar necessàriament d’assassinats en monestirs medievals, de fosques conspiracions templàries o dels sentiments de Jesús envers Maria Magdalena (quan no, directament, de la seua descendència!), no hi ha res com girar la ullada cap als clàssics per a veure com se n’han sortit els grans.\nEn realitat, construir una trama novel•lesca amb amenitat i rigor no és difícil si se’n té el talent. Només cal parar atenció als batecs de la realitat circumdant. En qualsevol estrat del món d’ara mateix (i acceptem –com volia el poeta- que n’hi haja d’altres, però circumscrits dins aquest) el novel•lista pot perfectament trobar els estímuls per a bastir una obra moralment complexa i literàriament funcional. Si, a més, ho fa amb un estil propi i inconfusible ja tenim els elements imprescindibles per a bastir una obra que deixarà ratlles fetes.\nD’entre els clàssics nordamericans contemporanis, Carson McCullers forma part de l’esplet de novel•listes del Sud profund que han interpretat la modernitat des de dins de l’angoixa d’una societat racista i reaccionària. Autora de llibres inoblidables com El cor és un caçador solitari o Reflexos en un ull daurat, és en Rellotge sense busques on aconsegueix la millor simbiosi entre el retrat descarnat d’una societat i un estil transparent i sobri, que flueix com si la narració sorgira naturalment des d’algun lloc de la nostra pròpia consciència.\nEl jutge Clane senyoreja el relat, que se situa als anys posteriors a la segona Guerra Mundial. Nostàlgic de la Confederació i del Ku Klux Klan, se sent d’alguna manera culpable de la mort del seu únic fill –i ho és, d’alguna manera. D’altra banda, el seu nét Jester estableix una relació equívoca i malaltissa amb un altre orfe, Sherman Pew. Aquest, un negre d’ulls blaus, és el resultat d’un afer amorós entre una dona blanca i un home negre i manté amb avi i nét un estrany lligam que es resoldrà per al lector al final de la novel•la.\nEl més curiós és que el llibre comença amb la visita al metge que fa un personatge secundari, el farmacèutic Malone. El bon home rep la terrible notícia que una leucèmia ha posat límit a la seua vida, però no és Malone qui està condemnat a mort, sinó el Sud podrit i nostàlgic. En aquesta terra sotmesa a passions irracionals tot encaixa com la maquinària d’un rellotge, però el rellotge –ai!- no té busques.\nEn aquest context d’odis i suspicàcies, només Jester representa l’esperança en un món millor i un futur possible, on els prejudicis poden ser vençuts. L’habilitat de McCullers és fer arribar el lector en aquestes conclusions purament per la força de la narració, sense necessitat de segregar cap mena de moralitat explícita.\nUn llibre oportú en els temps en què per primera vegada ha arribat a la presidència dels Estats Units una persona de raça negra. I una mostra més de l’encertada política de moltes editorials mallorquines petites que incoporen grans títols del segle XX a la llengua catalana.\nEl Temps, núm. 1.306\nPublicat per Senyals de fum a 17:12 1 comentari:\nPublicat per Senyals de fum a 19:21 Cap comentari:\nSobre ser escriptor (i sobre, simplement, escriure)\nTítol: La mort de Miquel Bauçà\nEditorial Fonoll, 2009\nHeus ací un llibre que no haurà sentat gens bé en l'establishment literari barceloní. O simplement l'haurà acollit amb indiferència, ves a saber. Al capdavall, la capacitat de provocar sembla estar en mans d'uns pocs privilegiats, la identitat dels quals és profundament al·leatòria. Abel Cutillas, per si de cas, ho ha intentat. Amb l'excusa de la figura del peculiar escriptor mallorquí Miquel Bauçà ha teixit un opuscle intel·ligent i molt divertit, ple d'una profunda ironia, que no oculta també un legítim cabreig.\nLa mort de Miquel Bauçà és una reflexió sobre què significa ser escriptor -en termes generals i específicament en la circumstància catalana. El motor de tot plegat es podria sintetitzar en aquest paràgraf: "Al meu país un es pot dedicar tota la vida a escriure, però hi ha la tremenda possibilitat que només esdevingui realment escriptor el dia del propi enterrament". O, dit d'una altra manera: "Si Homer hagués nascut a Blanes el 1956, publiqués cada dia un article d'opinió a l'Avui i dirigís alguna fundació cultural barcelonina, de la Ilíada i l'Odissea simplement es diria que 'estan bé'".\nAquest és el terreny de joc. L'excusa, l'estrany cas de Miquel Bauçà, la mort del qual, a finals del 2004, es va convertir en un esdeveniment mediàtic en ser trobat el seu cos per la policia quan el procés de descomposició estava convertint ja la seua proverbial misantropia en un festival gastronòmic celomat.\nEn Bauçà, Cutillas descobreix un antiDalí, un geni d'interior que no volia pagar cap preu pel fet d'haver posat el seu nom a les portades d'alguns llibres. Cutillas el compara a Josep Pla, però la semblança és una mica forçada. En realitat, més que de dos personatges equivalents es tractaria de la cara i la creu d'una realitat més complexa. No són dos "eremites" i ja està: Pla és l'eremita social (un fals solitari) i Bauçà és l'eremita estricte, que viu sol -i mor sol- no en un mas freqüentat i amigable, sinó enmig de la gran ciutat. L'urbanofília de Bauçà (amb Nova York com a paradigma del tipus d'anonimat abassegador que ell estimava) és una conseqüència lògica de tot això, com el ruralisme mític del senyor Pla ho és també en l'altre plat de la balança.\nSiga com siga, Abel Cutillas ha fet un llibre que mereixeria un públic ampli i sense manies. Dedicat, potser a tots aquells que no volien "ésser escriptors", sinó simplement (¡simplement!) "escriure.\nPublicat per Senyals de fum a 19:21 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: Abel Cutillas\nPublicat per Senyals de fum a 17:25 3 comentaris:


El Torneig de Futbol Intercasteller ja té nova seu per al 2017\nDesprés de la renúncia dels Margeners de Guissona, l’esdeveniment havia quedat orfe d’organitzador\n2 min. Barcelona 04/10/2016 01:16\n651x366 El pavelló del Serrallo ple de gom a gom durant la celebració d'un dels partits finals / COLLA JOVE XIQUETS DE TARRAGONA El pavelló del Serrallo ple de gom a gom durant la celebració d'un dels partits finals / COLLA JOVE XIQUETS DE TARRAGONA\nEl Torneig de Futbol Intercasteller és un fenomen que cada any pren més força, com una bola de neu es fa més grossa i suposa un repte molt important per a l’organitzador. L’esdeveniment, que a l’anterior edició va mobilitzar prop de 2.000 participants, és organitzat anualment per una colla castellera del país, i l’impacte social i econòmic per a les poblacions que l’acullen és molt rellevant.\nEnguany, per primer cop, la colla encarregada de l’organització hi va renunciar: els Margeners de Guissona van anunciar al mes de setembre la impossibilitat d’organitzar-lo l’any 2017, notícia que va sorprendre el món casteller, però un mes després ja hi ha una colla que ha assumit el repte que suposa acollir el Torneig de Futbol Intercasteller.\nEls Castellers de Cornellà seran els organitzadors de la XVI edició del torneig, que tindrà lloc els propers dies 4 i 5 de març del 2017. La seva presidenta, Valle Álvarez, ha afirmat a l’ARA que “és un repte com a colla i com a ciutat, és un regal per als que hem gaudit de l'Intercasteller i no volíem quedar-nos sense aquest any”. Álvarez ha reconegut que “anem justets de temps, però tenim darrere un Ajuntament que ens dóna suport i una ciutat molt potent. És una bona manera de no parar l'engranatge per aconseguir tots els nostres reptes: castells més grans i amb més gent”.\nLa colla ha publicat un vídeo per promocionar l’esdeveniment, i on informa de les dates escollides per a la celebració del torneig:\nEl XVI Torneig Casteller de Futbol busca colla amfitriona\nEls Castellers de Vilafranca s'emporten el títol del quinzè Torneig de Futbol Casteller


PAG 5/43 - TOTAL 512 Propietats\nAdossada - Benijofar (Benijófar) , Superfície Construïda 97m2, 113m2, 82m2, 3...\nApartament - Torrevieja , Superfície Construïda 103m2, 2 Habitacions, 2 Banys, piscina.\nApartament - Orihuela Costa (La Zenia) , Superfície Construïda 82m2, 45m2, 2 Habitacions, 2 Banys,...\nApartament - Torrevieja , Superfície Construïda 66m2, 2 Habitacions, 1 Banys, piscina.\nApartament - Torrevieja , Superfície Construïda 102m2, 1 Habitació , 1 Banys, piscina.\nBungalow - Santiago de la ribera (Santiago la Ribera) , Superfície Construïda 70m2, 28m2, 2...\nVila - Torrevieja , Superfície Construïda 183m2, 1098m2, 3 Habitacions, 2 Banys, piscina.\nVila - Orihuela Costa (Villamartin) , Superfície Construïda 133m2, 249m2, 21m2, 3...\nVila - Benijofar (Benijófar) , Superfície Construïda 137m2, 340m2, 3 Habitacions, 2 Banys,...\nQuad - Orihuela Costa (Playa Flamenca) , Superfície Construïda 120m2, 150m2, 20m2, 3...\nVila - Formentera del Segura , Superfície Construïda 150m2, 500m2, 293m2, 3 Habitacions,...\nApartament - Torrevieja (Puerto) , Superfície Construïda 88m2, 8m2, 3 Habitacions, 2 Banys, 150...


Agramunt creix en habitants per primer cop en 9 anys i assoleix les 5.411 persones empadronades – Comarques de Ponent\nAgramunt creix en habitants per primer cop en 9 anys i assoleix les 5.411 persones empadronades\nAgramunt ha tancat el 2020 amb 5.411 persones empadronades, segons dades facilitades per l’Institut d’Estadística de Catalunya (Idescat). Aquesta xifra representa un increment de 40 habitants respecte el 2019 i suposa un lleuger repunt després de diversos anys de davallada poblacional. En aquest sentit, la capital del Sió guanya habitants per primer cop en els últims 9 anys.\nDe fet, en l’evolució del padró continu entre 1998 i 2020, s’observa que el punt àlgid d’habitants va ser el 2011 amb 5.653 persones empadronades al municipi. Des de llavors la tendència ha estat descendent fins arribar als 5.371 habitants del 2019.\nPer sexes, se segueix la tendència dels darrers anys, en què pràcticament s’iguala el nombre de dones i d’homes, sent de 2.701 i 2.710, respectivament.


Pas | BonDia Diari digital d'Andorra.\nInici / Pas\nUn moment del consell del Comú d'Encamp, ahir al matí.\nDv., 24/04/2020 - 00:05\nEl Comú d’Encamp va donar ahir llum verd al lloguer de la parcel·la del Prat del Germà que ha de permetre ubicar part dels equipaments del nou parc per a la parròquia. El terreny s’ha llogat per un import mensual d’uns 6.000 euros, un cost semblant al que s’estava pagant actualment pel terreny de Casa Areny.\nLlegir més sobre Encamp dóna llum verd al lloguer de la parcel·la del Prat del Germà


Xerrada 'La terra no és plana' Xerrada 'La terra no és plana' | Infancia\nXerrada 'La terra no és plana'\nDes de quan ho sabem? Què en diu la ciència de com és la Terra? Al llarg dels temps la humanitat ha mirat al cel per saber com era la terra de trepitjava. En aquesta xerrada farem un viatge a través del temps i del coneixement de l’univers proper i ens endinsarem en la nostra Terra. A càrrec de Jordi Esgleas, geòleg i veí de Can Rectoret\nDivendres a les 19.00 h Entrada Gratuïta


Les empreses catalanes capten 54 MEUR de finançament a través de plataformes fintech el 2017, un 45% més que l’any anterior. ACCIÓ - Agència per la Competitivitat de l'Empresa\nLes empreses catalanes capten ...\nLes empreses catalanes capten 54 MEUR de finançament a través de plataformes fintech el 2017, un 45% més que l’any anterior\nEl 2017 les pimes i startups catalanes han tancat 1.700 operacions de finançament alternatiu mitjançant aquestes entitats que operen a través d’internet.\nÉs el balanç de les 8 plataformes fintech catalanes acreditades per ACCIÓ (Capital Cell, Crowdcube, The Crowd Angel, Arborius, Loanbook, Ecrowd, Finanzarel i Novicap).\nLes plataformes digitals de crowdequity (o finançament col·lectiu d’inversió) es dirigeixen majoritàriament a startups i emprenedors. La plataforma agrupa inversors o microinversors de tot tipus -ja siguin particulars, professionals o fins i tot familiars i clients de l’empresa- i els connecta amb empreses que busquen socis que entrin a la seva societat. Els imports en aquest cas poden oscil·lar entre els 100.000 i els 300.000 euros.\nDe la seva banda, l’invoice trading es dirigeix a pimes que necessiten descomptar factures per necessitats puntuals de tresoreria de l’empresa. Acostumem a ser d’imports que varien entre els 3.000 i 20.000 euros, principalment.\nEn el cas de les plataformes de crowdlending (o finançament col·lectiu de préstecs), es posen en contacte inversors amb pimes que ja tenen capacitat de generar ingressos però que necessiten un préstec. L’entitat analitza el risc de l’empresa i el fa públic a la pàgina web el seu projecte perquè els inversors facin les seves aportacions. Aquests préstecs poden arribar als 150.000 o 200.000 euros.\nLes plataformes de finançament alternatiu acreditades per ACCIÓ són Capital Cell, Crowdcube Spain, The Crowd Angel (entitats de crowdequity), Arborius, Loanbook, Ecrowd (crowdlending), Finanzarel i Novicap (invoice trading).


revisió del remolc de bicicletes de Burley Coho XC: bloqueig i càrrega - En Bicicleta\nPer a la carretera o el sender, el remolc de bicicleta Burley Coho XC de una sola roda fàcil de enganxar porta les seves càrregues.\nSi alguna vegada heu utilitzat un remolc per a bicicletes, ja sabeu que les parts més molestes del procés estan aconseguint desenganxeu-lo de la bicicleta. Si no ho teniu, confieu en mi en aquest. Burley ha creat un brillant disseny de connectar i alliberar una sola mà que et farà totalment indiferent al procés.\nEn el centre d'aquest sistema hi ha literalment els connectors d'eix Burley Ballz. Igual que sona, Burley proporciona connexions d’eix amb una bola negra a banda i banda de l’eix posterior mitjançant un eix d’alliberament ràpid, un eix o uns extrems de l’eix tallat. El jou del cargol del remolc és regulable per adaptar les amplades de l'eix de 125 a 197 mm.\nBurley Coho XC: per què un remolc per a bicicletes?\nBurley va dissenyar el Coho XC ('cross-country') per fer motociclisme. Com a remolc d'una sola roda, és molt més àgil i estable (a velocitat) que un remolc de dues rodes. Una de les rodes està en línia amb les rodes de la bicicleta. I excepte girs molt forts, aquesta sola roda seguirà la línia que trieu a través de les arrels i les roques per a vosaltres mateixos a la bicicleta.\nAmb els remolcs de dues rodes, aquestes rodes de costat s’enganxen i són propenses a agafar-se un cop no desitjat o fins i tot un petit arbre. Un cop més gran fins i tot posarà el remolc al seu costat, com ho vaig fer mentre transportava al meu fill de 2 anys en un remolc així. Va estar segura atrapada, una mica espantada, però un autèntic soldat. Va tenir una gran recuperació.\nRemolc específic per a motociclisme\nL’altra característica específica per donar suport al Coho XC en senders és la suspensió incorporada per a la seva roda. Burley fa temps que fabrica sistemes de suspensió per als seus remolcs de dues rodes i la marca ha aplicat tot el que ha après al Coho XC.\nserra de muntanya zerk 40\nLa suspensió de la molla de la bobina pot arribar a suportar fins a una càrrega de 70 lliures i encara pot proporcionar rutes més dures. També per a aquells rutes més dures, Burley fabrica un pneumàtic de més de 3 polzades d'ample per un import de 89 dòlars addicionals.\nHi ha algunes altres raons per les quals els remolcs, en general, són una bona opció per a la bicicleta. Primer, el pes de l’engranatge no es troba en el marc de la bicicleta; la seva divisió entre l'eix posterior i la roda del remolc.\nAmb els panells, tot el pes de la bicicleta està penjat d'alguna part del marc. Aleshores es requereix una bicicleta més gran (més pesada) que afegeixi més pes, cosa que és la que intenten evitar la majoria dels ciclistes.\nbotes d'esquí atòmic\nUn altre desavantatge dels panners és que divideixen el vostre equipament en nombrosos compartiments. Això obliga l’usuari a recordar on ha envasat el material. Si cal retirar els cartells cada nit, l’usuari queda enganxat portant un munt de bosses.\nAmb el tràiler, podeu empaquetar gairebé tot en la bossa que hi ha dins del tràiler (que Burley aporta com a complement de 89 dòlars).\nMoltes de les funcions anteriors no són exclusives de Coho XC. Hi ha alguns altres remolcs de bicicleta d'una sola roda amb suspensió. I, com alguns altres tràilers, podeu desmuntar i descompondre el Coho XC sense eines. Emballeu-lo per viatjar en avió si la vostra aventura en bicicleta està una mica més llarga.\nPerò les funcions com el mànec de solta ràpida d’una sola mà per desenganxar el tràiler de la bicicleta seria difícil de trobar en altres llocs. Una vegada que el remolc no estigui atrapat, l’àmplia puntada de peu es mantindrà en posició vertical. Amb una bicicleta prou lleugera, també la mantindrà en marxa quan estigui enganxada.\nEl bastidor de remolcs Coho XC i el parafango sobre la roda són adequats per a la fixació en articles més llargs que el propi tràiler. Aquest és un altre avantatge per al seu disseny intel·ligent.\nRemolc de bicicletes Burley Coho XC a la ciutat\nMés enllà del motociclisme, el Coho XC també ha demostrat ser molt útil a la nostra llar durant el darrer any de proves. Com que està enganxat a l'eix posterior en lloc del pal de seient com alguns, encara puc tenir un seient per a nens.\nAixí, si vaig a la ciutat amb el meu fill, encara puc portar algunes coses. Aquesta és una manera molt més còmoda de que el nen viatgi en lloc de només portar una motxilla que sovint es troba bé a la cara. A més, els panells no solen ser una opció amb un seient per a nens, ja que el bastidor posterior i el seient per a nens solen interferir entre ells.\nPer a mi, un ús específic del Coho XC amb els nens ha estat quan agafo el meu fill gran des de la preescolar. Puc adaptar la seva bicicleta de 16 polzades al Coho XC juntament amb bosses d’aperitius i material de pícnic i tenir el meu fill al seient del nen.\nA la tornada a casa des de la preescolar, arribem al pati del barri i tots dos es treuen les seves perruques i encara tenen un bon lloc on parar a berenar i beure. També ha estat fantàstic per treure un munt de llaminadures a casa del nostre mercat de pagesos locals a 3 quilòmetres de casa nostra. Aparcar allà pot ser difícil, de manera que és molt més agradable conduir versus en cotxe.\nPer a les ànimes valentes que disposen a passejar a l’hivern i a transportar coses, l’esmentat neumàtic de mida més gran té una banda rodonera per ajudar a estabilitzar el remolc a la neu.\nDurant el darrer any i centenars de quilòmetres de proves, em vaig endinsar en els racons i els racons del tràiler. El resistent teixit de panell lateral de niló és fàcil de treure i de tornar a enganxar al marc lleuger d'alumini.\nEls punts d'accessoris accessoris proporcionen un lloc per instal·lar una o dues gàbies d'ampolla o un penjador (59 $), que es ven per separat. Burley ven cartells de mida per adaptar-se a 89 dòlars.\nEl tràiler és ineficaç i pesa 21 lliures, que és la seva caiguda més gran. Però això és en part perquè Burley va fer que el Coho XC fos utilitzat en senders. La majoria d’altres remolcs només són capaços d’utilitzar la carretera.\nLa caixa de càrrega mesura 24 x 15 x 11,5 polzades, o 70 L de volum. Això funciona per a la majoria de viatges de motociclisme de cap de setmana llargs. A més, podeu aprofitar encara més gràcies a les barres de marc arrodonides i a la xarxa de coberta de càrrega inclosa.\nJa podeu obtenir-ne un per 450 $.\nAnti-ampolla: Vapur de costat suau que va fort després de dos anys


1r de maig 2017. Passem a l’ofensiva - CGTCatalunya.cat\ndimecres 26 d'abril de 2017 / Articles opinió / Visites: 420\nCom diu el títol d’aquest petit article, com a mínim la CGT aquest 1r de maig no sortirem al carrer per queixar-nos. Com estem de malament els i les treballadores ho sabem perfectament tots i totes. Els nostres sous no han parat de perdre poder adquisitiu.\nCada vegada som més els/les que no parem d’encadenar contractes o se’ns imposa una situació d’interinitat a la feina. I això els que “tenim sort” de tenir contracte, quan realment és indignant el fet de veure com una fortuna tenir un contracte precari. Fins i tot els que tenim una feina fixa vivim també molt més de prop l’amenaça dels acomiadaments fàcils o de la degradació de les nostres condicions laborals.\nTot això conviu amb l’apartheit quotidià que pateix un percentatge considerable de la població a qui les lleis d’estrangeria continuen negant drets bàsics de ciutadania. També podria esmentar els milers de desnonaments per enriquir els bancs o les polítiques repressives contra els i les que lluitem contra tantes injustícies. Ho sabem. Ho vivim. Ho patim. Però aquest 1r de maig no parlarem de tot això. No. Volem parlar de nosaltres. De les nostres lluites. De fet, més que parlar, volem fer.\nEls darrers anys el sindicalisme de combat i els moviments socials alternatius hem travessat una època certament convulsa. Per una banda, el miratge de la institució sovint ha facilitat la il·lusió d’alternatives a unes lluites de carrer i a la feina que no acabaven d’arrencar.\nPer l’altra, hem sentit de vegades com des de les mateixes institucions s’apropiaven de referents i discursos que sempre havien sigut els nostres. Hem vist pancartes de “volem acollir” a molts ajuntaments que, per la seva banda, seguien perseguint la venda al carrer per part de persones migrants. Hem escoltat promeses de remunicipalitzar serveis mentre se’n subcontractaven per la porta del darrere a empreses multiservei.\nHem assistit perplexes a la reivindicació de l’anarcosindicalisme per part de persones que, en la seva pràctica política, se situen en un extrem diametralment oposat. Talment com si l’anarcosindicalisme fos una peça de museu mancada ja de vitalitat.\nJo diria que, no obstant, aquesta fase ja l’hem superat. Els darrers mesos veiem, com si d’una primavera avançada es tractés, com les protestes al món del treball han anat rebrotant aquí i allà. Una vaga en una empresa d’autobusos del Baix Llobregat. Una altra en personal de neteja externalitzat d’una institució pública. Novament una altra a transports d’una gran ciutat, en cambrers i cambreres dels trens l’alta velocitat, a hospitals privats, a l’ensenyament, al telemàrqueting o en una important asseguradora. Conflictes que també s’expressen en manifestacions i assemblees en cotxeres de camions o tallers de trens, per esmentar-ne algunes. Símptoma d’aquesta nova realitat és la recuperació de les hores de vaga i del nombre de vaguistes a Catalunya i, molt especialment, a les comarques barcelonines. I, en general, a tots aquests conflictes la CGT hi ha sigut ben present.\nQuasi quaranta anys de sindicalisme de delegació i concertació ens han mostrat els límits del model sindical construït de la mà del Règim del 78. A cops de reforma laboral dictada pel govern de torn, de sentència judicial i d’atacs a escala de cada empresa particular hem vist com aquest model sindical, gairebé sempre a la defensiva, ha fallat a l’hora d’evitar l’imparable degoteig de la pèrdua de drets. Un fracàs que és inevitable quan hom busca espais d’acord amb qui ocupa una posició de força, com és el cas de tot empresari en una relació laboral capitalista, i és ben conscient de la seva posició.\nAquest 1r de maig possiblement representa una nova fase dins del moviment sindical. El temps de la professionalització del sindicalisme, de la delegació i de la concertació està arribant a la seva fi. De manera encara tènue, un sindicalisme diferent està prenent cos i recuperant espai. És un sindicalisme que reprèn el conflicte, no com un fetitxe, sinó com una eina efectiva per aconseguir conquestes per a la immensa majoria de la població que som la classe treballadora. Que sap que la burgesia, que té el poder econòmic i polític, no cedirà en els seus interessos si no pateix una força que l’obligui a fer-ho.\nÉs un sindicalisme que, a més, entoma aquest conflicte a partir de la força que ens dóna el fer-lo entre totes i tots. Sense institucionalitzar la delegació, cercant la participació col·lectiva a través d’espais horitzontals i assemblearis. També és un sindicalisme que és conscient que la seva força ve, a banda de la col·lectivitat, de l’acció directa entesa com tota actuació a partir d’ell mateix, dels seus propis mitjans i en funció d’uns objectius també propis. I que això implica trencar els límits de cada empresa, o la separació entre el carrer i la feina, per construir aquesta acció col·lectiva sobre la base del suport mutu i la solidaritat.\nÉs per això que des de CGT diem que el temps de la queixa s’ha acabat. Que ens posem en moviment. I que és en aquest moviment que iniciem que ens enfortim també com organització. Nosaltres com a sindicat i els moviments socials com altres espais d’articulació d’accions col·lectives. El camí es fa caminant i en aquest caminar aspirem a obrir petites lluites aquí i allà. Lluites per guanyar, lluites que potser no ocuparan grans titulars a la premsa però que aspiren a obtenir victòries. És per això que diem que, contra el capital i l’explotació, però en canvi a favor de la vida en ella mateixa, passem a l’ofensiva.\n* Emengol Gassiot és Secretari General CGT de Catalunya. Article publicat al Diari del Treball


El sector ceràmic anuncia nous ERTOs\nEl sector ceràmic anuncia nous ERTOs davant el “gravíssim impacte” del preu del gas i ajudes “insuficients”\nEntre l'1 de desembre i el 15 de març s'han registrat 20 expedients de regulació que han afectat uns 3.490 treballadors i es preveuen més en les pròximes setmanes\nLa crisi energètica, el efectes de la guerra d’Ucraïna i ara, la vaga dels transportistes, converteixen el sector ceràmic és un dels més afectats per les circumstàncies actuals. “La situació que travessa la indústria és d’emergència, ens trobem enmig d’una tempesta perfecta” ha assenyalat Vicente Nomdedeu, president d’Associació Espanyola de Fabricants de Taulells i Paviments Ceràmics (ASCER) en un comunicat emés hui. A més, ha afegit que “són nombrosos els ERTOs que s’estan negociant i que es presentaran en les pròximes setmanes, podent arribar a convertir-se’n extincions d’ús de no millorar la conjuntura”.\nDes del sector expliquen que la situació “no és sostenible d’allargar-se en el temps” i que s’està veient compromesa la viabilitat de les empreses del sector, “obligant a prendre mesures” per a limitar l’impacte amb parades de producció i ERTOs. Des de l’1 de gener fins al 15 de març s’han registrat 20 ERTOs amb un total de 3.490 treballadors afectats.\nEl preu de l’energia està asfixiant a aquesta indústria, cal tindre en compte que el preu mitjà del gas (mercat de referència TTF) en 2020 va ser de 7,78 €/MWh, i en 2021 el preu mitjà va créixer un 495% fins als 46,29 €/MWh. A la tardor de 2021 els increments estimats en la factura energètica sectorial eren d’un 263% podent arribar als 1.734 milions d’euros. Amb tot això, la guerra d’Ucraïna ha agreujat més la situació, registrant-se rècords sense precedents en els preus de l’energia. Entre l’1 de gener i fins al 15 de març la mitjana del preu TTF ha sigut de 107,26 €/MWh, un 479% major si el comparem amb el mateix període de l’any anterior.\nA més, la guerra d’Ucraïna ha produït problemes de proveïment d’argiles i caolins, i l’augment de preus de matèries primeres en general, així com, la pujada del cost de nolis. A tot això, ara hi ha de sumar-li l‘atur en el transport que agreuja la delicada situació, ja que la cadena de subministrament es comença a veure afectada, tant en recepció de matèries primeres com en el servei a clients nacionals i internacionals, i podria forçar la parada de les línies de producció com anunciava ahir ASCER en un altre comunicat.\n“Per a les nostres empreses no és senzill traslladar directament al preu de venda l’increment dels nostres costos de producció. Cal no oblidar que operem en un mercat global i que el 75% de les nostres vendes es fan en exportació, i competim tant amb tercers països amb menors costos de producció, com amb altres productes de recobriment substitutius” apunta Vicente Nomdedéu, president d’ ASCER. “Arribarà un punt en què el client no acceptarà més pujades en els preus de producte amb la consegüent pèrdua del mercat”, ha afegit.\nDes de ASCER reclamen que encara no han vist cap mesura orientada a reduir les factures del gas per a la indústria sector i expliquen una bateria de propostes que s’han sol·licitat al Govern. El sector demana mesures excepcionals i urgents com la intervenció temporal dels preus energètics, establiment d’ajudes directes a indústries intensives en consum de gas, o moratòries de pagaments per a empreses afectades per la crisi energètica, totes elles mesures encaminades a donar liquiditat a les empreses i poder mantenir així la producció i l’ocupació.\n“El límit que s’ha marcat a partir del qual s’atorgarien les ajudes és massa alt, això significa que les ajudes arribaran quan el sector ja estiga en una situació molt greu i amb les empreses parades o a punt de fer-ho”,\nLa Comissió Europea va publicar ahir el marc d’ajudes d’estat per als sectors afectats per la guerra d’Ucraïna, en el qual s’inclou al sector tauleller, no obstant això, “es tracta d’unes ajudes que únicament van encaminades a atenuar el sobrecost del preu del gas quan el TTF estiga en nivells extrems com els que vivim la setmana del 7 de març”, expliquen.\nEn aquest sentit, Ximo Puig, president de la Generalitat, ha declarat en roda de premsa que “ja s’ha aconseguit que el sector de la ceràmica puga rebre ajudes d’Estat que es concretaran en les pròximes setmanes”, ha assegurat. No obstant això, no ha especificat ni quantitats ni terminis encara.\nLa Comissió Europea preveu que es puga compensar fins al 70% del cost del gas que supere el doble del preu mitjà de 2021 (xifra que es prendrà com a referència en cada cas particular), la qual cosa en la pràctica per a una indústria que amb preus per damunt dels 60-80€/MWh ja està greument compromesa puga no suposar cap alleujament. D’altra banda, es tracta d’un marc temporal fins a finals de 2022 i ara han de ser els estats membres els que determinen i detallen les mesures a aplicar, sent els estats amb major capacitat econòmica els que compten amb un major marge de maniobra per a ajudar a les seues indústries.\nEn relació amb les ajudes, ASCER valora de forma moderadament positiva la mesura de la Comissió Europea, però una vegada més està lluny de la realitat i en la pràctica no suposarà un alleujament per a la situació d’emergència en la qual es troba la indústria, i en concret, per al sector tauleller. “El límit que s’ha marcat a partir del qual s’atorgarien les ajudes és massa alt, això significa que les ajudes arribaran quan el sector ja estiga en una situació molt greu i amb les empreses parades o a punt de fer-ho”, apunta el secretari general d’ASCER, Alberto Echavarría.


Cabanes demana al Consell el vial Cabanes-Orpesa i la restauració de l'Arc Romà\nJoaquín Borrás qualifica ambdós infraestructures com “prioritàries” per al desenvolupament turístic del municipi i oferix el seu suport a l'alcalde Francisco Artola.\nL'alcalde de Cabanes, Francisco Artola, ha transmés al delegat del Consell, Joaquín Borrás, la necessitat acabar el vial Cabanes-Orpesa, una infraestructura que el primer edil de Cabanes ha qualificat com “prioritària” per al desenvolupament turístic del municipi.\nL'alcalde va demanar suport al delegat del Consell a Castelló, que ha visitat l'Ajuntament, perquè l'obra puga incloure's en els Pressupostos de la Generalitat per al 2012. Borrás ha coincidit amb l'alcalde en què es tracta d'una actuació “d'imperiosa necessitat” i que tant ell com la Conselleria “som conscients que és urgent i prioritària” amb el que ha mostrat a l'alcalde el seu compromís de transmetre a la nova consellera d'Infraestructures esta petició del nou equip de govern de Cabanes.\nBorrás i Francisco Artola han analitzat en la reunió altres actuacions importants per a Cabanes que està previst escometre durant esta legislatura. L'alcalde ha indicat que la Diputació Provincial “ens va a ajudar a posicionar-nos com referent turístic i Vila Romana del Mediterrani”, una iniciativa que el delegat del Consell ha vist com “molt positiva” i s'ha compromés a mediar tant amb la Conselleria d'Infraestructures com la de Cultura i Turisme perquè el projecte siga una realitat en breu. Cabanes va presentar l'esmentat projecte en la Conselleria el passat 12 de maig per a millorar les voltants de l'Arc Romà i dotar la zona d'un centre d'interpretació i una àrea de servicis.\nTant l'alcalde com les regidores de Turisme i Cultura, Lucía García i Estrella Borrás, han iniciat les gestions per a sol·licitar a la Direcció General de Patrimoni ajuda per a restaurar l'Arc, unes gestions que des de la Delegació del Consell a Castelló es van a agilitzar perquè la millora d'un dels vestigis més importants de la cultura romana en el Mediterrani es duga a terme a curt termini.


David Price, el poder d’una educació adaptada al futur — Atlas of the Future\nAquest líder del pensament global ha treballat durant dècades amb governs, organitzacions educatives i empreses, assessorant-los sobre com involucrar els estudiants perquè formin part del nostre futur. La seva passió per ajudar els joves a assolir el seu veritable potencial, sobretot a abordar l’epidèmia mundial de la desconnexió, ha estimulat els seus llibres.\nL’últim llibre de Price, ‘The Power of Us: How we connect, act and innovate together’, és un viatge a l’interior de les organitzacions que creen canvis per abordar alguns dels reptes més complexos del món.\nDavid Price ens parla de la propera generació i del lloc que ocuparà l’educació en el nostre futur post-Covid\nEls joves estan fent coses increïbles que la pandèmia ha permès que vegin la llum. Aquesta és una de les raons per les quals em sento optimista sobre com reconstruirem el món després de la Covid. Hem de veure l’educació com a part integral de la manera en què anem a reconstruir el món després d’aquesta pandèmia.\nLes dues manifestacions públiques més grans en la història de la nostra espècie van ser organitzades per infants en edat escolar, de manera que, en el futur, seria una bogeria no involucrar-los en repensar l’aprenentatge.\nAvi Schiffman, un jove de 17 anys que viu a la costa oest dels Estats Units, va elaborar el web de seguiment de la Covid, que ara és la font autoritzada que fan servir Anthony Fauci i els CDC. Ho va fer en tres dies. Al Regne Unit, encara no hem aconseguit organitzar un bon sistema de seguiment de la Covid després d’haver-hi gastat milions.\nQuan mirem al futur de l’educació, hauríem de veure-hi un ecosistema amb una àmplia gamma de socis involucrats: la comunitat local, els pares i, per descomptat, els estudiants. Els estudiants són els usuaris del servei i generalment mai se’ls consulta, cosa que ha de canviar.\nEl sistema de puntuacions estandarditzades ha estat grinyolant cada vegada més. Algunes persones han de fallar perquè altres passin. Quan acaben l’escola, els estudiants dels Estats Units tenen un sol nombre entre zero i quatre, a Anglaterra tenen A-level o GCSE, a Austràlia l’ATR, però tots són bàsicament iguals. Vivim en un món no estàndard; aleshores, per què hem d’estandarditzar les avaluacions?\nEls exàmens són un indicador molt deficient per determinar l’èxit en el futur. Fets com el nivell de participació dels estudiants són un indicador molt més bo, com també ho és llegir per plaer. I em sembla que a Anglaterra hem fet un treball força bo durant els últims 20 anys per estimular el plaer de la lectura.\nEls joves volen ser activistes socials, treballar amb comunitats o en temes específics, com el desenvolupament internacional, l’equitat o el control d’armes. Pressionen per aconseguir canvis en àrees específiques i molts senten que els adults els han defraudat.\nLes escoles generalment atrauen persones de fora, però no és un acord recíproc, per què no? Hi ha una escola primària amb la qual treballo a Sydney, Austràlia, que col·labora molt amb la comunitat local. Quan els vaig preguntar com van començar, el director em va dir que simplement van preguntar a la comunitat què volien de l’escola.\nNecessitem un nou pla d’estudis. Bàsicament, tenim el mateix pla d’estudis escolar que el Grup dels Deu dels Estats Units va desenvolupar en la dècada del 1890, amb alguns canvis marginals. Necessitem oferir als nostres joves la sensació que poden solucionar alguns dels problemes que estan sorgint.\nHem fet una bona feina en dir-los als joves que l’escola no és realment com el món real. Posem grans tanques al voltant de l’escola i ens tanquem al món. El gran educador nord-americà Seymour Sarason va dir que la millor manera de preparar els joves per al món que hi ha més enllà de l’escola és situar-los al món, fora de l’escola, tan sovint com sigui possible.\nDeixem als joves les tasques més difícils, en les circumstàncies més dures i amb el mínim suport. Si els nostres joves no estan sent preparats, a mesura que avancen en la seva carrera escolar, per ser els solucionadors de problemes i els creadors de canvis del futur, llavors els estem fent un mal servei.\nMai com ara he tingut tantes esperances en el futur. Per què? Perquè he passat gran part dels últims deu anys en companyia d’aquesta generació, i mai deixo de sorprendre’m i commoure’m amb la manera en què pensen, senten i actuen. És responsabilitat de qualsevol societat proporcionar mentors i models a seguir, i donar-los l’oportunitat de desenvolupar les habilitats i experiències que necessitaran per refer el món més enllà de la Covid.\nSi pogués tenir un FuturePower, seria la compassió. Al cor tenim tot el que pot reparar allò que va sortir malament.\nViatja amb David Price ► El FutureHero ens porta en un viatge a través de cinc escoles que fan les coses de manera diferent, des de Cambodja fins a Catalunya, en el seu AtlasChart Top 5.


El IV Congrés de Serveis Socials Bàsics i Especialitzats s’obre el 13 de novembre amb l’acte precongrés | COPC - Col·legi Oficial de Psicologia de Catalunya\nL’acte precongressual del proper 13 de novembre de 2019 obre una nova edició del IV Congrés de Serveis Socials Bàsics i Especialitzats. El lema de la propera edició, Dependències al llarg del cicle vital. Enfortiment i autonomia comença a desenvolupar-se amb l’acte, que tindrà lloc a Espai Bonnemaison a partir de les 17.30 h de la tarda.\nL’organització té una perspectiva multidisciplinària i inclusiva en el marc d’actuació social present en els serveis socials bàsics i especialitzats. Està formada pel Col·legi de Pedagogs de Catalunya, Col·legi d’Educadores i Educadors Socials de Catalunya, el Col·legi Oficial de Psicologia de Catalunya i el Col·legi Oficial de Treball Social de Catalunya, que treballen conjuntament amb l’objectiu d’analitzar la complexitat de la realitat social, reflexionar i intercanviar coneixements científics i provinents de la pràctica professional.\nL’acte del precongrés inicia el període biennal i, seguint el seu programa, es presentaran les conclusions del III CSSB i el contingut del IV CSSBE. La conferència avançarà, des d’una visió filosòfica, el lema del IV Congrés, de la mà del Dr. Ramón Alcoberro amb el títol “Autonomies i Interdependències en societats complexes”.\nL’organització convida a participar i debatre entorn la temàtica de les dependències en plural i la dicotomia entre l’autonomia i l’enfortiment personal i professional. Per a més informació i inscripcions, premeu aquest enllaç al web del CSSBE.


Vall-de-roures acomiada el 2019 amb una divertida Sant Silvestre | Matarranya Media\nVall-de-roures acomiada el 2019 amb una divertida Sant Silvestre\nEls corredors del Matarraña Team es van fer amb les primeres posicions de la cursa\nSant Silvestre Vall de roures\nLa capital del Matarranya va acomiadar l'any amb la cinquena edició de la cursa de Sant Silvestre. Enguany es van animar a córrer unes 300 persones, una xifra que va augmentant any rere any. La resposta de la gent va ser molt bona, tot i el fred i la boira que es va registrar l'últim dia de l'any a\nLa capital del Matarranya va acomiadar l’any amb la cinquena edició de la cursa de Sant Silvestre. Enguany es van animar a córrer unes 300 persones, una xifra que va augmentant any rere any. La resposta de la gent va ser molt bona, tot i el fred i la boira que es va registrar l’últim dia de l’any a Vall-de-roures.\nLa tarda del 31 a la plaça de l’ajuntament es respirava un ambient molt festiu per acomiadar el 2019 i donar la benvinguda al 2020. Els carrers de Vall-de-roures es van omplir de corredors estrambòtics disfressats de dracs, de les nenes de la loteria, de lloros i molts amb perruques de colors o gorros de Papa Noel.\nTambé van córrer vàries Firdes Kalo i tancava la prova un pessebre al complet, amb els animals, l’estrella, l’àngel, els reis i fins i tot algun pastoret. Els primers a córrer van ser els més menuts a les 3 i mitja, i després a les 5 de la tarda, els va tocar als adults, que podien triar entre una carrera de dos quilòmetres i mig o una de llarga de 5.\nEl guanyador de la Sant Silvestre va ser Carlos Jávega amb un temps de 18:45, el van seguir David Vivies i Ángel Antolín, tots tres membres del Matarraña Team. Pel que fa al pòdium femení va quedar en primera posició Belén Lombarte, del grup Gusiluzes, en segon lloc Marina Albesa, també del Matarraña Team i Inés Carrera (Gusiluzes) en tercera posició.\nEl recorregut va passar pels principals carrers de la població i va creuar l’emblemàtic pont medieval de pedra. La zona més animada va ser la plaça, on es va reunir un nombrós públic per animar als corredors i veure el final de la cursa. La Sant Silvestre, organitzada pel Cub Ciclista Matarraña i l’ajuntament de la localitat, va tancar el 2019 amb esport i sobretot molta diversió.


Llista de Ciència Ficció Pel·lícula : Vota pels teus favorits. | Listvote.com\nLlista de Ciència Ficció Pel·lícula : Vota pels teus favorits.\nLa ciència-ficció és un gènere literari de ficció molt ampli on els relats sovint ens presenten l'impacte d'avanços científics i tecnològics, presents o futurs, sobre la societat o els individus, acompanyat d'aventures i de situacions emocionants i increïbles. Com acostuma a passar amb altres gèneres, la ciència-ficció pot incorporar tot tipus de característiques d'altres disciplines. Si hem de buscar allò que la fa diferent dels altres i la constitueix com a quelcom a part, això seria l'especulació amb elements del món actual, projectant-los en un futur més o menys proper, a diferència de la fantasia, que juga amb mons paral·lels o ambientats en un passat i amb més presència del sobrenatural. Això, òbviament, requereix una anàlisi de la situació inicial de la qual es parteix, i una reflexió sobre la possible evolució de les coses. Es podria dir que el que la diferencia del gènere de fantasia és que en aquesta es poden canviar tants elements de la realitat com es vulgui, mentre que en la ciència-ficció es tendeix a canviar-ne un, i fer una hipòtesi de com seria amb aquest factor diferent. Si s'hagués de definir aquest gènere amb una pregunta, aquesta seria: què passaria si...?\nEl seu nom deriva d'una traducció incorrecta del terme en anglès, ja que la traducció correcta seria ficció científica. Si bé molts experts opinen que hauria d'utilitzar-se aquesta última, no obstant això s'utilitza la primera forma quasi en exclusiu.


Així_com_cell: de gener 2011\nAl arribar a la fauna africana els nostres menuts varen quedar corpresos, ara sí que van descobrir una llàgrima en els ulls de la Susi. Es quedaren quiets mirant-se-la. Les seves petites mans buscaren les de sa mare i meves en una instintiva demanda de protecció. Ni un mot va emergir de les seves joves boques, només a la poca estona una decisió: anem-nos-en.\nEl dia s'ho valia. La llum esclatant de la primavera demanava al cos contacte amb la natura....\nPublicat per joan antoni de luna a 8:19 Cap comentari:\nChesterton va dir: "on amagaria el savi una fulla?; resposta: en un bosc de fulles". El savi Suàrez va dir: on amagaré la demanda d'autonomia de Catalunya, Euskadi i Galícia?; resposta: en un bosc d'autonomies, i així del barret del mag va sorgir l'Estat Autonòmic.\nAra, havent passat més de trenta anys de l'invent, la dreta i esquerra del moll del Regne d'Espanya, s'ha cansat del joc del mag, dient que és insostenible i que cal repensar-s'ho. La seva poca imaginació només proposa un retorn de les competències cedides als qui sempre les havien tingut. Tot molt constitucional atès que la seva cessió mai no ha estat definitiva i sempre l'Estat s'ha reservat el seu dret a la recuperació per interès general. Ja ho hem vist amb l'intent de blindatge que proposava el darrer i mutilat Estatut d'Autonomia català i com ha quedat.\nNo puc treure'm del cap que allò principal és "el problema catalán", autonomia sotmesa al règim comú a diferència d'Euskadi i Nafarroa, i que és més sensible a l'harmonització, i que els darrers moviments socials amb el dret a decidir de base, encenen els ànims carpetans i que si afegim l'excusa de la crisi econòmica fa que es conrei un terreny abonat a l'involucionisme polític. Segueixo sense entendre l'existència de les autonomies uniprovincials o municipals (Astúries, Cantàbria, La Rioja, Madrid, Múrcia, Ceuta i Melilla), creieu que necessiten Parlaments i parlamentaris per gestionar les seves competències?. Que algú m'ho expliqui.\nAccepto que la gestió de les competències en totes les CC.AA no ha estat un model de gestió i Catalunya no ha estat una excepció, només cal veure el model territorial excessivament magnificat i costós econòmicament: el pressupost econòmic dels serveis, arriba més retallat al ciutadà per l'increment de la despesa de la seva gestió.\nLa millora en la gestió del diner públic no pot passar per una reducció de competències de les comunitats històriques, sinó per una autocrítica i una simplificació de la gestió aplicant criteris professionals. També caldria al meu entendre una refundació constitucional amb criteris federals, eliminant sense tremolor del pols, les "mini" autonomies. L'altra alternativa és la secessió.\nPublicat per joan antoni de luna a 3:04 4 comentaris:


Es preveuen 136.000 contractes nous a la Comunitat Valenciana per la campanya de Nadal - À Punt\nEs preveuen 136.000 contractes nous a la Comunitat Valenciana per la campanya de Nadal\nAquesta xifra suposa un 4,5% més que en el mateix període de 2017, però es tracta del menor creixement de l'última dècada.\nLa companyia de recursos humans Addeco preveu que, per a la pròxima campanya de Nadal, que comprén el període entre novembre i gener, se signaran 136.000 contractes nous a la Comunitat Valenciana. Aquesta xifra suposa un increment del 4,5% respecte a 2017, però es tracta del menor creixement en l'última dècada. A Espanya, la xifra de contractes nous superarà el milió.\nLa demanda de treballadors es concentrarà en els sectors de gran consum, atenció al client i força de vendes. Els perfils més buscats seran preparadors de comandes, carretoners i mossos de magatzem, manipuladors d'aliments, cambrers i repartidors.


▷ ⭐El temps a Sant Boi de Lluçanès⭐ - eltemps24.cat\nEl temps 24 » El temps a Sant Boi de Lluçanès\nEl temps a Sant Boi de Lluçanès\nAquí pots veure la previsió meteorològica de Sant Boi de Lluçanès per demà, si desitges veure la informació més actualitzada del temps a Sant Boi de Lluçanès aquí tindràs la possibilitat de trobar totes les dades perquè aconsegueixis organitzar la teva setmana.\nSant Boi de Lluçanès és una població de la província de Barcelona a Catalunya precisament pertany de la comarca Osona, i té 98 pobladors segons el cens més actualitzat. Seguidament tens la informació del clima per a les pròximes hores a Sant Boi de Lluçanès. Disposaràs de tota la informació de temperatura, vent i temps i cal ressaltar que la temperatura màxima serà de ºC i la temperatura mínima serà de graus.\nPrevisió del temps a Sant Boi de Lluçanès avui\nA continuació tens les dades meteorològica per a les hores següents a Sant Boi de Lluçanès tens totes les dades de temperatura, vent i temps i cal destacar que la temperatura màxima serà de graus i la temperatura mínima es preveu que sigui de ºC.\nPrevisió del temps a Sant Boi de Lluçanès demà\nEn aquesta part de la web pots veure les dades de la previsió meteorològica de Sant Boi de Lluçanès per demà, pots veure la informació de les pròximes hores i pots veure la previsió general per al dia de demà.\nMeteorologia a Sant Boi de Lluçanès per als propers dies


Espenèu - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Espenel)\n44° 41′ 02″ N, 5° 14′ 04″ E / 44.6839°N,5.2344°E / 44.6839; 5.2344\nEspenel és un municipi francès, situat al departament de la Droma i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 119 habitants.\nEl 2007 la població de fet d'Espenel era de 119 persones. Hi havia 68 famílies de les quals 32 eren unipersonals (12 homes vivint sols i 20 dones vivint soles), 12 parelles sense fills, 16 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.\nEl 2007 hi havia 102 habitatges, 64 eren l'habitatge principal de la família, 35 eren segones residències i 2 estaven desocupats. 80 eren cases i 19 eren apartaments. Dels 64 habitatges principals, 46 estaven ocupats pels seus propietaris, 15 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 5 en tenien dues, 12 en tenien tres, 15 en tenien quatre i 31 en tenien cinc o més. 48 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 33 habitatges hi havia un automòbil i a 25 n'hi havia dos o més.\nPiràmide de població de Espenel el 2009.\nEl 2007 la població en edat de treballar era de 77 persones, 62 eren actives i 15 eren inactives. De les 62 persones actives 51 estaven ocupades (26 homes i 25 dones) i 11 estaven aturades (4 homes i 7 dones). De les 15 persones inactives 4 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 8 estaven classificades com a "altres inactius".\nEl 2009 a Espenel hi havia 60 unitats fiscals que integraven 130 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 14.912,5€.\nDels 7 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció, 1 d'una empresa de transport, 2 d'empreses d'hostatgeria i restauració, 1 d'una empresa immobiliària, 1 d'una empresa de serveis i 1 d'una empresa classificada com a "altres activitats de serveis".\nL'any 2000 a Espenel hi havia 10 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 78 hectàrees.\nSaillans (3,2 km)\nSaint-Benoit-en-Diois (3,7 km)\nVercheny (4,2 km)\nPlan-de-Baix (5,4 km)\nAurel (5,4 km)\nLa Chaudière (5,8 km)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Espenèu\nRésumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Espenel a l'INSEE.\nÉvolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Espenel a l'INSEE\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Espenèu&oldid=22526356»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 28 des 2019 a les 10:11.


Alpenhotel Fleurs de Zermatt Zermatt Suïssa - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nUntere Mattenstrasse 39, Zermatt, Zermatt, Suïssa, 3920 - Veure al mapa\n"The rooms are very comfortable and are kept impeccably clean..."\nExcepcional 9,1 (345 comentaris)\nBarri Zermatt Area de Bachstreet Àrea Uferweg Zermatt Àrea Matterstreet Zermatt\nMés informació sobre Alpenhotel Fleurs de Zermatt\nConvenientment situat a Zermatt, Alpenhotel Fleurs de Zermatt és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Alpenhotel Fleurs de Zermatt asseguren una estada plaentera als seus clients. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, instal.lacions per a minusvàl.lids, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, servei d'habitacions.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, servei de despertador, escriptori, balcó/terrassa, despertador per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Alpenhotel Fleurs de Zermatt.\nSuite júnior amb vista sobre la muntanya Matterhorn\nSUNGJOON, Corea del Sud


L’ESPORT CATALÀ NO POT MÉS I DIU PROU! - Teleponent\nInici Opinió L’ESPORT CATALÀ NO POT MÉS I DIU PROU!\nL’ESPORT CATALÀ NO POT MÉS I DIU PROU!\nÒscar Ordeig i Molist Diputat al Parlament Secretari d’Esports del PSC\nAquests dies assistim a l’enèsima denuncia i advertència del món esportiu a Catalunya, amb la campanya “Ja n’hi ha prou! L’esport és segur!”. Un nou avís, amb la recollida de milers de signatures, sobre la crítica i delicada situació que estan patint les federacions, clubs, entitats o empreses esportives de Catalunya i que estan en risc de desaparèixer si no s’actua immediatament.\nDesprés de 10 mesos des de l’inici de la pandèmia, les competicions no professionals (que són la majoria dels practicants) encara no han pogut recuperar ni una mínima part de la seva activitat. Les Federacions Catalanes se senten discriminades respecte les mesures sanitàries aplicades a la resta de Comunitats Autònomes, on la pràctica esportiva s’ha pogut desenvolupar amb mesures de seguretat.\nEl mateix passa amb la gran part de clubs esportius catalans. La majoria, amb dificultats per garantir la seva viabilitat, tan per la paralització indefinida de la competició, com per la caiguda de la les quotes o la manca d’ajudes públiques, entre d’altres. Cal recordar que Catalunya compta amb més de 8.700 clubs esportius i amb 620.000 llicències esportives (segons dades de l’IDESCAT). I també, que representa un 2,6% del PIB català. Un potencial esportiu, social i cultural que no es valora prou i que es troba en risc de retrocedir de manera irrecuperable.\nPer no citar els Consells Esportius o les empreses i la indústria del sector que també lamenten ser l’ase dels cops del Govern de la Generalitat cada vegada que l’índex de rebrot s’enfila. Segons l’Observatori de l’Esport, Catalunya concentra el 80% de la indústria esportiva de tot l’Estat, ocupant milers de llocs de treball.\nMalauradament, dóna la preocupant sensació que hi ha un profund desconeixement de la realitat esportiva i que cada dia que passa ens allunyem més d’aquell país que feia pinya i es mostrava al món a través de l’esport. El teixit esportiu és resilient, però no aguantarà l’aturada il·limitada de la seva activitat i la manca d’atenció per part del Govern de la Generalitat. Sense activitat, ni ajudes per compensar-ho, estem abocats a la destrucció d’una part important de les estructures esportives i a una dràstica disminució de la pràctica d’activitat física entre els catalans i les catalanes.\nAmb poc temps comprovarem i lamentarem l’elevada factura que haurà pagat la societat catalana, i sobretot els nostres infants, per la paralització de l’activitat física durant tant de temps. Així com, els efectes sobre la salut física i psicològica d’una ciutadania que ha disminuït dràsticament la pràctica esportiva. Si l’esport és salut, és educació, és integració i és economia… per què s’ha decidit cessar totalment la seva activitat? Per què no s’escolta els seus representants? Quin cost social i econòmic tindrà? Perquè no es declara servei essencial, tal i com s’havia compromès el Govern? Com es pot ignorar i menystenir un sector tan important d’aquesta manera?\nTanmateix, no s’entén com es paralitza totalment la pràctica de l’activitat física a casa nostra, mentre es permeten les activitats en molts d’altres sectors, amb mesures de seguretat. Ningú discuteix la gravetat de la situació que estem vivint i que s’hagin de prendre mesures, però sí que es faci aquesta discriminació i criminalització del sector esportiu sense justificacions prou solides.\nPer desgràcia, amb l’excusa de la pandèmia, s’han enterrat els debats i les reflexions sobre com millorar el sistema esportiu i la seva governança, per tal que el conjunt de la població faci activitat física de manera regular i ser referents a nivell internacional. Alguns dirigents polítics obliden força sovint que Societat i Esport són dues cares de la mateixa moneda i que han de seguir evolucionant conjuntament.\nPer tots aquests motius, reclamem mesures urgents de suport al sector esportiu i acordar un calendari i criteris de retorn de les competicions. No podem estar ni un dia més amb aquesta paralització total de la pràctica esportiva. La resta de comunitats autònomes així ho han fet. Cal diàleg, consens i accions urgents per evitar perdre el gran capital esportiu i social que ha construït Catalunya al llarg de tants i tants anys. Si no ho fem, el mal serà irreparable.\nJa n’hi ha prou! L’Esport és segur!\nDiputat al Parlament\nSecretari d’Esports del PSC\nArticle anteriorCal recuperar la brigada municipal a Mollerussa?\nArticle següentSalut comença a administrar la segona dosi del vaccí de Pfizer a la Regió de Lleida


L'Ajuntament d'Onda implanta un servei gratuït per a digitalitzar les cartes dels establiments hostalers\nBalla: “Volem ser útils al sector i facilitarles la seua obertura amb l’adaptació a totes les normes preventives davant la Covid-19”\n“Volem oferir un valor afegit als restaurants i bars perquè aquesta digitalització servisca d’impuls per a reactivar novament l’economia, i garantir la màxima seguretat i protecció als clients. L’objectiu d’aquest govern municipal no és un altre que ser útils al sector i facilitares la seua obertura amb l’adaptació a totes les normes preventives davant la Covid-19”, ha destacat la regidor de Promoció Econòmica, Maria Balla.\nCal recordar que aquesta era una de les propostes consensuades en el pacte ‘Tots per Onda’ entre totes les forces socials, econòmiques i polítiques de la ciutat. A més, entre les propostes econòmiques del pacte per a sumar oportunitats també s’inclouen unes altres de gran importància que l’Ajuntament ja ha posat en marxa com la campanya de conscienciació per a incentivar el consum en comerços locals i disseny de l’aplicació destinada a la venda online Onda Shopping, en col·laboració amb la Cambra de Comerç de Castelló. Les ajudes a autònoms, el Pla Nova Oportunitat per a fomentar l’ocupació o les ajudes a empreses que contracten veïns d’Onda són unes altres de les mesures en les quals ja s’està treballant.


Carnet A2 a Rabós - FOR VIA, Formació Viària\nCarnet A2 a Rabós\nDescobreix que facil és treure't el Carnet A2 a Rabós amb FOR VIA autoescoles. Disposem de diversos centres a les comarques Gironines. Amb FOR VIA, tot són avantatges: aula online, formació personalitzada i facilitats de pagament. La millor opció per obtenir el Carnet A2 a Rabós\nTreballem una formació de qualitat i als nostres centres trobaràs un equip de professionals compromesos i dedicats al teu aprenentatge. Uns formadors amb experiència que sabran transmetre't les millors indicacions i donar-te tot el suport necessari per aconseguir el teu objectiu.Estas interessat en el Carnet A2 a Rabós? FOR VIA Formació Viària és la teva autoescola de confiança.


Housing and Urban Issues Arxiu\nEs pot consultar l'article a través d'aquesta entrada.\nNova etapa en les cooperatives d'habitatge a CAT ... Llegir més\nEl 31 de maig s'ha celebrat Assemblea de la Federació de cooperatives d'habitatge de Catalunya, i s'ha escollit nova Presidència i Consell Rector. La cooperativa Casa Alternativa SCCL, representada per Dolors Clavell, formarà part del Consell i ens n'alegrem. S'inicia una nova etapa sota el lema "Fem habitatge, fem cooperativa", i esperem compartir nous projectes, complicitats i aliances.\nAcompanyem la nota de premsa de la Federació.\nL'11 de maig Dolors Clavell ha presentat una Ponència al Seminari de Dret Local, on defensa la possibilitat d'obtenir habitatge assequible en la ciutat construïda més enllà de les reserves d'habitatge protegit. La tècnica de la qualificació urbanística directa permet preveure el destí a HP en supòsits de nova construcció, substitució o rehabilitació integral (sense generar disconformitats). Acompanyem l'arxiu de presentació de la ponència.


Presentació dels resultats de la votació del procés participatiu del Centre Cultural de Corró d’Avall - Ajuntament de les Franqueses del Vallès\nPortada > Actualitat > Notícies > Presentació dels resultats de la votació del procés participatiu del Centre Cultural de Corró d’Avall\nEl dijous 10 de juliol es donaran a conèixer els resultats de la votació del procés de participació del Centre Cultural de Corró d’Avall. Al llarg del matí els resultats es penjaran al web municipal www.lesfranqueses.cat perquè tothom els pugui consultar.\nL’escrutini tindrà lloc el dimarts 8 i el dimecres 9 de juliol, a les 9 h, a la sala de plens de l’Ajuntament. El recompte de vots s’efectuarà davant del secretari del consistori, de tots els regidors i regidores del consistori i dels membres de la Comissió de Valoració.\nAl 2013 es va engegar un procés per definir de manera participativa entre tota la ciutadania els usos de l’edifici que actualment es coneix amb el nom de Centre Cultural de Corró d’Avall. Els franquesins i franquesines que ho van desitjar van poder enviar les seves propostes.\nUna Comissió de Valoració -formada per representants de totes les associacions de veïns, experts, tècnics municipals i polítics- va estudiar totes les propostes recollides i en va seleccionar tres. La Comissió les va valorar en base als criteris establerts de flexibilitat i polivalència, dimensió econòmica i sostenibilitat econòmica.\nLes tres propostes finalistes, que la ciutadania va poder votar al juny, eren les següents:


Cercs inaugura el primer carrer dedicat a l’1 d’Octubre al Berguedà | Aquí Berguedà\nCercs inaugura el primer carrer dedicat a l’1 d’Octubre al Berguedà\nLa nova placa del carrer de Sant Jordi. CEDIDA\nCercs ha inaugurat aquest diumenge el carrer Primer d’Octubre al lloc del fins ara carrer Joan Carles I. Es tracta del primer carrer del Berguedà dedicat a la jornada del referèndum de l’any 2017. L’acte va ser conduït per l’alcalde del municipi, Jesús Calderer, i va comptar amb un centenar de persones. Calderer va recordar la jornada de l’1-O i va celebrar que el carrer deixi de portar el nom del rei emèrit d’Espanya.\nEl carrer forma part del nucli de Sant Jordi de Cercs, creat l’any 76 per encabir els habitants de Sant Salvador de la Vedella en el moment de construir el pantà de la Baells. Els encarregats de descobrir la placa -tapada per estelades- van ser la veïna més gran del carrer i el veí més jove, amb l’ajuda del seu pare.\nLa jornada va comptar amb la participació de Roger Español, víctima de les càrregues policials de l’1-O (hi va perdre la visió d’un ull), i Jordi Pessarrodona, imputat per col·locar-se al costat d’un agent de la Guàrdia Civil amb un nas de pallasso posat, a les portes del departament Governació de la Generalitat durant els coneguts escorcolls del 20 de setembre del 2017. L’acte va concloure amb un dinar popular, que va comptar amb més d’un centenar de participants.\nRebateig aprovat per majoria al ple\nL’Ajuntament de Cercs va aprovar a principis de juliol el canvi de nom del carrer Joan Carles I de Cercs per Primer d’Octubre. La moció va ser presentada conjuntament per CiU i CLAM-AM, dos dels tres grups amb representació al consistori. Tal com era previsible, els regidors dels dos grups hi van votar a favor i van donar la majoria necessària perquè tirés endavant. En canvi, Germán Sánchez (PIBER), l’altre regidor del consistori, es va abstenir.\nEl regidor de PIBER (marca blanca del PSC) va considerar que la decisió hauria d’haver estat consultada a tot el poble. “Les signatures recollides són de 20 dels 25 veïns del carrer. Però, i la resta del poble?”, va exclamar. Sánchez també va recordar que el carrer en qüestió “no és de la gent que hi viu, sinó de tot el poble”.\nEn la rèplica, Ana Isabel Rodríguez -alcaldessa en funcions aleshores, davant l’absència del batlle, Jesús Calderer- va defensar que els regidors de CiU i CLAM-AM representen “una àmplia majoria dels habitants de Cercs” i s’emparen en la moció que ja es va aprovar l’any 2010 i que ja acordava treure el nom del rei emèrit d’Espanya del carrer cercorí.\ncarrer Primer d'Octubre Sant Jordi de Cercs


Victòria de tràmit de la UE Castellar a Terrassa (0-2)\nVictòria de tràmit a Terrassa (0-2)\nEls jugadors de la UE Castellar celebren el primer gol enfront del Juan XXIII. Albert San Andrés\nLa UE Castellar supera al Juan XXIII, que acaba el partit amb nou\nPoc ha necessitat la UE Castellar per a sumar la vuitena victòria de la temporada. Dos gols i ordre en defensa ha estat suficient per superar per 0-2 a un lluitador Juan XXIII, que tot intentar-ho, no ha aconseguit superar la meta castellarenca i ha acabat amb nou homes.\nEls locals estrenaven tècnic, Martí Alavedra, que en el seu moment també va passar pel Castellar, a banda d’equips com el Terrassa, Rubí o Europa entre d’altres en categories com la 2a B. Alavedra, de 75 anys, que ha substituït Juan Sánchez, era la principal novetat d’un equip que tot i anar últim a la taula i no haver aconseguit cap victòria, no és tan fàcil de superar com en principi pot semblar. Els blaus van ser un dels equips que van descendir juntament amb el Castellar del grup 4 de Segona Catalana.\nEn un terreny de joc de proporcions molt petites, el Castellar estava obligat a guanyar per arribar al derbi enfront de l’Olímpic Can Fatjó com a líder. Els de Juan Carlos Rodríguez golejaven des de les 12 del migdia al Matadepera (5-3) abans de visitar als castellarencs la pròxima setmana, on es dirimirà qui serà el líder del grup 6 de Tercera Catalana.\nEls de Juan Antonio Roldán deixaven clar des del primer moment que venien a sumar els tres punts i posaven a prova la porteria rival amb xuts d’Estrada, ‘Rodri’ i Carlos Saavedra, tot i que no era fins al minut 11, que un remat de cap de ‘Rodri’ s’enfonsava al fons de la xarxa dels locals.\nAmb el gol el partit es tornava més feixuc, amb molta dificultat per conduir la pilota i amb els blaus intentant arribar a la porteria contrària sense gaire èxit. Els castellarencs seguien manant i xutant sobre la porteria contrària defensada per Erik Garcia.\nEl tancament en defensa dels d’Alavedra evitava un joc vistós i amb el 0-1 al marcador s’enfilava el camí dels vestidors, on Roldán deixava Marc Sánchez i a Carlos Saavedra en la banqueta, sent Eric Martínez i Toni Murillo els que saltaven al verd.\nDiversos tirs castellarencs tornaven a avisar, mentre que els terrassencs intentaven aconseguir l’empat mitjançant la contra, tot i que la falta de definició final i una sòlida defensa rival els minava l’objectiu minut rere minut.\nDavid López debutava en lliga al 56, substituint un tocat Estrada, però el de Sentmenat només podia romandre 24 minuts sobre la gespa, tornant a notar molèsties i abandonant el camp per precaució. Marc Repiso substituïa Xavi Rodríguez al 72’, dos després de l’expulsió del local Alejandro Gómez per doble groga, després d’unes protestes insistents al col·legiat. No seria l’única, ja que Enrique Torres també veia la segona groga per protestar al 82, tres minuts després d’un remat de cap de Repiso, que significava el segon gol pels visitants.\nEl Castellar complia el tràmit dels tres punts en el camp d’un batallador cuer i afrontarà la pròxima jornada amb els deures fets i sense haver deixat escapar cap punt.\n“Aquest són els partits més complicats, amb equips de la part baixa i que, com en aquest cas, no són tan dolents com sembla. S’han tancat i han jugat a la contra des del primer moment, la qual cosa és difícil perquè has de deixar espais, però no ens han fet gaires ocasions i a la segona tot intentar-ho una mica més, no ens han fet gaire mal” ha explicat el tècnic Juan Antonio Roldán, que ja mira a la pròxima jornada de lliga enfront el Can Fatjó: “Són un gran equip, acostumat a categories superiors i amb una plantilla més veterana que la nostra. Molt competitius i difícils, a més, amb un entrenador que ens coneix bé -ja que va estar la passada temporada al Castellar-, però estarem a la jornada 9 i no crec que sigui definitiu sigui quin sigui el resultat”.\nRoldán fuig d’eufòries tot i les vuit victòries i explica que “en l’equip no hi ha eufòria per la ratxa. Saben que encara no hem fet res de res, ja que portem vuit partits de 34. Pensem en el partit de cada setmana i en fer-ho bé durant la setmana als entrenaments” sentència.\nFins ara, els números de l’equip són per emmarcar: 24 punts de 24 possibles, vuit victòries, 19 gols a favor (2,3 per partit) i només un en contra (0,12), abans de rebre a l’Olímpic Can Fatjó (dissabte 2, 17:00 h) en el que serà un dels partits més emocionants de la temporada.


Els fets van tenir lloc el passat mes de juliol al barri de Sant Pere i Sant Pau. | ACN\nEl policia tarragoní hauria ofert la noia retirar-li la multa a canvi del número de telèfon\nper Antonio Ramos Llauradó 06/11/2021 16:39h\nLa Guàrdia Urbana de Tarragona ha apartat de les seves funcions un dels seus agents per haver aprofitat la seva condició de policia per presumptament assetjar una dona. Ho ha avançat aquest dissabte el 'Diari de Tarragona', que ha explicat que els fets es remunten al passat mes de juliol al barri tarragoní de Sant Pere i Sant Pau.\nEn aquest sentit, el citat mitjà ha explicat que una parella de la Guàrdia Urbana patrullava pel barri i un dels agents va multar una dona per haver aparcat malament el seu vehicle. L'altre policia es va acostar a la dona i va oferir-li retirar la multa a canvi del seu número de telèfon. Tot i que en un primer moment la víctima es va negar, finalment va accedir a causa de la insistència.\nEls dies posteriors als fets, l'agent va trucar diverses vegades la dona i també va escriure-li missatges a través de WhatsApp, que es va acabar penedint d'haver donat el seu telèfon.\nLa dona assetjada comunica els fets a un alt càrrec de la Guàrdia Urbana\nDavant aquesta situació, segons explica el 'Diari de Tarragona', la noia es va posar en contacte amb un alt càrrec de la Guàrdia Urbana per exposar-li els fets. Segons la regidora de Seguretat Ciutadana, Cristina Guzmán, es va convidar la víctima a denunciar els fets per via judicial, però ella es va negar. Tot i això, sí que es va iniciar un procediment administratiu contra l'agent.\nAixí es van obrir diligències contra el policia, retirant-li l'arma reglamentària, suspenent-lo de les seves funcions i reubicant-lo. L'expedient disciplinari obert contra l'agent es va traslladar al Departament de Recursos Humans de l'Ajuntament de Tarragona, que haurà de decidir sobre el cas. De moment, des del mes de setembre, l'agent està de baixa i encara no ha tornat al seu lloc de treball.\nSegons el 'Diari de Tarragona', l'agent implicat en els fets té uns 50 anys i en fa tres que forma part de la plantilla de la Guàrdia Urbana. El mitjà assegura que mentre feia pràctiques als Mossos d'Esquadra hauria tingut un incident similar i la policia catalana el va suspendre pels fets.\nÚltima hora Última hora Successos Última hora Guàrdia Urbana de Tarragona\nCondueix begut, xoca contra dos vehicles aparcats i fuig del lloc dels fets a Reus


'Realitats' que es fonen per explicar una veritat - Noticias QUADERNS - El Periódico Mediterráneo\n'Realitats' que es fonen per explicar una veritat\nL’exposició ‘Una historia verdadera’ s’exhibeix al CMC La Mercé de Borriana fins a finals del mes de juliol\nInvestigació. La fascinació per imatges de parelles del mateix sexe es converteix en objecte d’estudi. -\nUna historia verdadera es el títol de l’exposició que acull des del passat 22 de juny el CMC La Mercé de Burriana amb motiu dels actes de Celebrant de diversitat. Orgull 2017. La present mostra naix de la fusió d’una part de fotografia antiga de la «Colección Visible» (col·lecció amb més de 2.000 peces desenvolupada per Pablo Peinado amb l’Associació Cultural Visible) i del projecte de David Trullo Alterhistory amb la utilització d’una sèrie d’imatges de dones i homes que en un moment de les seues vides van decidir retratar-se junts, però res sabem d’ells, no sabem si eren amics, si eren amants o parella o res de tot això...\nAmb David Trullo parlem per conèixer una mica més de prop aquesta proposta expositiva l’origen de la qual és, en certa manera, casual. «Pertanyo a aquest grup d’addictes a la ‘fotografia anònima’. Com a tants altres, se’ns il·luminen els ulls al trobar petits arxius en llibreries de vell, brocanters, mercats, i escombriaires, llocs que encara avui semblen ser el seu lloc natural», explica Trullo, i afegeix: «Alguns d’ells tenen col·leccions ‘serioses’, de temes, cronologies i tècniques específiques, i en molts casos s’exhibeixen en exposicions importants. En altres casos, com en el meu, es tracta de col·leccions ‘sentimentals’, en què l’interès històric o la qualitat o l’autoria de la imatge no són rellevants». Així doncs, què busca ell en aquestes fotografies? «El que m’emociona d’aquestes col·leccions és que constitueixen de per si històries de la fotografia, no ja alternativa, sinó històries de la fotografia pròpiament dita, amb criteris allunyats de la tradicional escriptura de la història de l’art, aquest llistat arqueològic de tècniques, autors i estils, que en el cas de les grans arts, com la pintura i l’escultura, va tenir potser sentit en algun moment. En el cas de la fotografia, aquesta forma d'historiografiar ha estat sempre insuficient i incòmoda, com es porta argumentant des de fa ja massa temps», explica.\nD’alguna manera, el treball de David Trullo és d’exploració, d’investigació i reivindicació, perquè, com molt bé diu, «és destacable que moltes d’aquestes col·leccions atresoren ja imatges que poden considerar-se o reinterpretar homoeròtiques, prèvies al concepte del gai, i que precisament gais i lesbianes volen recuperar, preservar i utilitzar». En alguns casos, assegura l’artista i comissari, «aquesta fascinació per imatges de parelles del mateix sexe de molts anys enrere es converteix en objecte d’estudi conscienciós. Van ser amants? (Quin tipus de amants?) Amics? (Com quant de amics?) Germans? (Germans de sang?) La completa manca d’informació, més enllà de l’origen de la fotografia, i a alguna dedicatòria al revers, alimenta l’especulació sobre la relació representada en la postura, i alhora l’esperança (i la seua impossibilitat) de descobrir un amor secret a través d’un gest o un detall, i fan que d’aquesta manera es converteixin en imatges irresistibles». I d’això, precisament, versa la present exposició que es pot visitar a Borriana fins al 30 de juliol.\nCom esmentàvem al principi, Una historia verdadera es compon de dues sèries, la primera d’elles part de la Col·lecció Visible, fotografies anònimes de parelles d’homes i parelles de dones dels segles XIX i XX, que es barregen amb la sèrie de Trullo, que ell mateix defineix com «una col·lecció de fotografies d’aquesta mateixa època que manipulo digitalment». Amb quin propòsit? Segurament, per plantejar preguntes, per alçar la veu, accions necessàries avui i sempre.\nEl fotògraf aprofita imatges de la seua pròpia col·lecció, que ha anat comprant i trobant al llarg dels anys, o altres extretes de repositoris a internet, amb les que realitza una mena de «collage digital». «Utilitzo les senzilles eines del fotomuntatge fotogràfic tradicional, en aquest cas en la seua versió digital. Solc utilitzar en les composicions un referent a una fotografia coneguda, o un gest de complicitat a alguna obra d’art», afirma, per confessar que «en alguns casos, la manipulació resulta flagrant: una foto de casament entre dues persones del mateix sexe és òbviament un fake: no existeixen aquestes fotografies perquè estaven prohibides; si bé hi ha algun exemple real, com la famosa fotografia de casament de Marcela i Elisa, dues dones que es van casar el 1901 a la Corunya fingint d’elles ser un home». En totes aquestes imatges Trullo sempre deixa una empremta «més o menys visible que delata el muntatge, de manera que el procés queda així també documentat: una retallada sense polir, una posició del cos estranyada, un difuminat fora de lloc, una il·luminació contradictòria, un ombrejat massa incident...».\nEls dos grups de fotografies que es mostren al CMC La Mercé estan barrejats i sense cartel·les, perquè què és real i què no, què és el correcte i què el prohibit. Cadascú pot extreure les seues pròpies conclusions.


Resposta col·lectiva davant fraus massius, per Salvador Sabrià\nResposta col·lectiva davant fraus massius\nLes noves propostes de la Comissió Europea permetran protegir millor el consumidor\nDiumenge, 15/04/2018 - 21:27\nUn dels àmbits en què els ciutadans de la Unió Europea s’han vists més beneficiats per la seva normativa ha sigut el de la protecció dels drets dels consumidors. Encara que en molts casos s’ha hagut d’arribar fins a les més altes instàncies jurídiques europees, perquè els estats es resistien a aplicar la versió de les directives més favorable al consumidor, al final ha acostumat a prevaler el dret del petit davant l’abús del gran. Una altra cosa és l’aplicació pràctica que després s’hagi aconseguit de les sentències, però en tot cas ja estan vigents i serà molt més fàcil reclamar.\nEntre les situacions més destacades hi ha les clàusules abusives bancàries, com les que establien de forma fraudulenta terres en la reducció dels tipus d’interès en crèdits i les que han motivat canvis legals en temes hipotecaris. En aquest últim aspecte, Espanya ha sigut un dels països més advertits tant per la legislació vigent com pels canvis fets que no s’han ajustat al que exigeix el corpus comunitari. Com a detall s’ha de recordar que tot l’embolic jurídic que es viu amb les compensacions de les clàusules terra es basa en una directiva comunitària de finals de la dècada dels 90 del segle passat. Encara que mai és tard si al final arriba.\nUn dels motius pels quals ha trigat tant la victòria dels consumidors en casos d’abús és perquè s’han hagut de resoldre els litigis de forma individual, tot i ser fraus massius. Les demandes col·lectives estaven molt poc o mal regulades en l’àmbit europeu. Però això pot canviar si avança l’últim paquet amb noves directives i la revisió de les vigents de protecció dels consumidors presentat per la Comissió Europea. Entre altres propostes, es preveu que hi pugui haver reclamacions representatives, de tipus europeu, que no només acabin amb unes males pràctiques, sinó que permetin obtenir, per exemple, una compensació, una substitució o una indemnització per a un grup de consumidors que hagin resultat perjudicats per una sèrie de pràctiques comercials il·legals. També es faciliten les demandes col·lectives, ja que no es podrà exigir com a requisit previ que s’identifiqui cada afectat. Aquest és precisament un dels punts que destaca més l’associació d’usuaris de bancs Adicae al valorar aquest pla. Així mateix, es pretén establir un nivell de sancions que sigui realment dissuasori (fins al 4% del volum anual de negoci de la firma infractora en cada Estat afectat) i que a més a més pugui aplicar-se de forma coordinada. S’haurà de veure en què es tradueixen aquestes bones intencions en el paper final, però el mateix fet de plantejar-les ja és en si mateix un avanç.\nTemes: Hipoteques Clàusules terra Consum


25 joves de la FEEB celebren el Dia Internacional contra la Islamofòbia amb el criquet\nBy Carles Martinez 11 mesos ago\nDissabte, 14 de desembre, el Parc de la Trinitat va acollir la primera trobada de criquet masculí del curs. Una jornada de promoció d’aquest esport a través del programa Criquet Jove BCN -que forma part de la Fundació d’El Consell- que va servir com a commemoració del passat 12 de desembre: Dia Internacional contra la Islamofòbia.\nD’aquesta manera, i sota el lema “Tombem els estereotips”, els equips de l’Institut Consell de Cent i Sala Jove Bon Pastor es van enfrontar en un partit amistós que va comptar amb la participació de 25 nois. El resultat, d’allò més ajustat, va implicar un over per desempatar el matx, que va acabar donant la victòria al Consell de Cent amb una actuació remarcable de dos cops de bat de 6 punts dins el mateix over.\nEl projecte Criquet Jove BCN enfoca l’esport com a eina d’empoderament, interculturalitat i igualtat de gènere entre aquelles comunitats que practiquen el criquet sala a la ciutat. Þ


Robaven mòbils a punta de navalla | Diari Maresme\nPer Redacció , a Mataró, Societat 18 de Des de 2012\nEls Mossos d’Esquadra han detingut tres joves com a presumptes autors de tres robatoris amb violència i intimidació, comesos en una mateixa tarda a Mataró. Els fets van tenir lloc el passat 30 de novembre, a la tarda, quan agents de la comissaria mataronina van rebre l’avís que s’havia produït un robatori violent d’un telèfon mòbil a un menor d’edat mentre caminava pel carrer Alarcón de la capital del Maresme.\nSegons informen fonts policials, tres joves es van apropar al noi i intimidant-lo amb una navalla, li van sostreure el telèfon mòbil. En base a les descripcions de la víctima, els agents van iniciar una recerca dels autors dels fets i els van localitzar poc després al carrer Set Partides de Mataró. Els agents els va detenir després d’identificar-los, localitzant durant l’escorcoll dos telèfons mòbils i una navalla.\nPosteriorment, els investigadors van poder relacionar els detinguts amb dos robatoris més, succeïts la mateixa tarda. En tots els casos, els arrestats seleccionaven la víctima al carrer, normalment un noi jove, i l’intimidaven amb una navalla per fer-se amb els seus objectes personals. La Policia catalana ha informat també que en ocasions feien ús de la violència per aconseguir el seu objectiu.\nEls tres detinguts, Ezequiel David CL, de 19 anys; Juan David SC, de 24 anys; i Yoel Israel CL, de 21 anys, tots tres veïns de Mataró, van passar a disposició judicial el passat dia 2, i el Jutjat d’Instrucció en funcions de guàrdia de Mataró en va decretar el seu ingrés a presó.


Un home teletreballa des de casa amb els pantalons de pijama. Getty\nAra ja ho saben, estimats lectors: el teletreball no ha sigut un pintoresc episodi en les seves vides. És molt probable que l’hagin de menester altra vegada després que cap de les mesures enraonades, proporcionals i eficients de la nostra constel·lació d’administracions hagi pogut controlar aquest virus que la calor havia de matar. Un servidor de vostès, que fa més de setze anys que, entre altres modalitats de feina, faig això de quedar-me a casa per escriure, soc vingut a aquestes planes per provar de donar alguns consells als neòfits que potser d’aquí una setmana tornaran a la seva oficina domèstica abans coneguda com a quarto de planxar.\nEl primer que han notat els debutants amb gran vertigen és precisament la falta de control directe, conegut tècnicament com “l’alè del cap al meu cap”.I la temptació, natural i feréstega, de caure en la indisciplina. Tots sabem que bona part de la feina d’un cap no és pas guiar el seu subordinat cap a l’excel·lència sinó fer que li sigui com més difícil millor treballar segons el seu propi criteri.\nPer això el primer perill del teletreball és la llibertat, una condició a la qual no estem avesats i que, presa en altes dosis, pot causar problemes. L’efecte més immediat és la procrastinació, filla gloriosa de l’avorriment contemporani. I la seva expressió més comuna: “Ja ho faré quan s’acabi aquest capítol de la sèrie”. Primera reflexió: les sèries no s’acaben mai. Sempre hi ha un capítol més.\nPer això jo els aconsello un mètode que no falla mai: la por. Quan, després d’haver vist la sèrie sencera i els “ Si te ha gustado, te gustará ” de Netflix, vegin quina hora (o dia) s’ha fet i descobreixin que ja no hi arriben a temps, se’ls activarà la part del cervell que regeix la supervivència animal. I les mateixes molècules del pànic i la consciència de com funcionen els ERTO faran la feina per vostès sense que se n’adonin.\nLa roba pròpia d’un escriptor és el xandall. No sé qui va dir aquesta frase però és tristament incontestable. Una de les plagues del nostre temps i l’enemic més ferotge de la civilització convindran que és la comoditat. En nom de la comoditat hem anat perdent les formes i segurament molts de vostès el que detesten de la feina és haver d’anar vestits. El teletreball és el paradís de la roba interior, es diran amb maliciosa alegria, i potser voldran fer com Victor Hugo, que obligava els seus criats a amagar-li la roba de carrer per haver de quedar-se en pijama i així obligar-se a escriure.\nDoncs no. Ja sé que amb la calor és difícil, però haurien de trobar alguna roba de treball. És a dir, no perdre el ritual de canviar-se de roba, almenys la part de dalt i per a les videoconferències. No és necessari que els companys de feina vegin la teva col·lecció de samarretes per dormir.\nI el truc més valuós: calculin exactament el que s’estalvien en transport, menús i berenars de màquina. I amb aquest import comprin caríssimes delicatessen. I a mitja tarda apaguin la funció vídeo del Zoom i, mentre senten la remor dels seus companys discutint, comencin a xarrupar una ostra amb la copa de xampany francès a la mà. I celebrin que són vius i tenen feina.


Articles d'opinió de Jordi García - Empordà\n«R.I.P Marina d'Empuriabrava»\nEl regidor d'UDEM-Plataforma Cívica parla de «La història de la Marina, un anar i venir de promeses que mai han arribat a bon port»\nJORDI GARCÍA 20.01.2020 | 19:32\nCal debatre sobre el futur de la Marina. EMPORDÀ\nCal debatre sobre el futur de la Marina.\nEn l'últim estudi publicat a la revista científica Nature Communications es mostren les possibles conseqüències que tindran totes les costes del món a conseqüència del canvi climàtic. La pujada del nivell del mar serà una de les conseqüències del canvi climàtic, i Espanya també estarà afectada seriosament, tal com es pot apreciar en les estimacions realitzades per aquest organisme. Més de 250.000 afectats a Espanya, i sobretot, Empuriabrava.\nRecentment, a TV Roses va haver-hi un debat sobre aquesta situació d'Empuriabrava: « El futur d'Empuriabrava, a debat. Com us agradaria que fos Empuriabrava d'aquí a 25 anys». Els membres de la taula eren persones molt preparades i representatives d'Empuriabrava, i ens van retornar la confiança en el nostre futur. Tranquils. A l'estranger hi ha sistemes tècnics per a solucionar la pujada del nivell de la mar, i són fàcils d'aplicar.\nSi aquests són els gestors que ens han de solucionar els nous reptes que ens trobarem en el futur, com ara la pujada del nivell del mar, la necessitat de pujar els ponts, la possible ampliació amb una dàrsena nova... ESTEM MORTS.\nArran d'una concessió franquista, els veïns d'Empuriabrava hem patit, durant quaranta anys, la falta d'inversions i manteniment d'aquests canals, sense tenir clars els terminis i els àmbits de la concessió. Una gestió fosca i abusiva que ha arruïnat tota la zona del sector del Club Nàutic. Degradat, brut, mal manteniment i pitjor il·luminació. Ens han passat per davant Roses, l'Escala i fins i tot l'Estartit. Un desastre. L'any 2007 es va presentar, amb el Club Nàutic com a marc de fons, el vergonyós pacte antinatural ERC, ENTESA, PP i la trànsfuga.\nL'any 2012, l'equip de govern de Xavier Sanllehí va decidir, després de veure les necessitats reclamades pels usuaris, començar les negociacions per assolir la gestió dels canals d'Empuriabrava. El 2015 va entrar un nou equip de govern amb Assumpció Brossa al capdavant, i la voluntat de continuar amb les negociacions va ser ferma.\nQuan va entrar a dirigir l'Ajuntament, el senyor Salvi Güell va fer unes declaracions pel cinquantè aniversari de la Marina en què deia que volia continuar les negociacions, i que esperava que el 2017 la concessió ja estigués en mans de l'Ajuntament.\nEstem al 2020. Després de 40 anys, ara la concessionària diu que farà inversions, millores en el manteniment i que serà més transparent. Sembla que l'Ajuntament de Castelló sigui un titella de la concessionària dels canals.\nQuè li passa, senyor Salvi Güell?


El Govern espanyol vol eixugar la morositat dels ajuntaments - Notícies Política - Notícies Política - e-notícies\nPolítica · 24 de Febrer de 2012. 15:36h.\nHauran de remetre a Hisenda abans del 15 de març les factures pendents amb proveïdors\nSáenz de Santamaría, durant la roda de premsa\nLa vicepresidenta primera i portaveu del govern espanyol, Soraya Sáenz de Santamaría, ha anunciat que les corporacions locals hauran de subministrar al Ministeri d'Hisenda amb anterioritat al 15 de març el llistat de factures pendents de pagament amb els proveïdors fins al 31 de desembre del 2011, i abans del 31 de març hauran de remetre un pla d'ajust que els permeti afrontar en el futur el pagament dels esmentats deutes.\nDurant la roda de premsa, la vicepresidenta ha indicat que es tracta de posar "ordre" i de conèixer la quantia del deute per factures pendents i que les administracions públiques se sotmetin a un pla de viabilitat per complir amb aquestes obligacions, com a pas previ per aprovar el mecanisme financer que garanteixi a pimes i autònoms el cobrament dels esmentats deutes.\nJuntament amb això, ha avançat una modificació "temporal i puntual" de la normativa per permetre l'establiment de garanties de l'Estat per fer front al pagament dels deutes amb els proveïdors.\nUna vegada es donin aquests passos, la vicepresidenta ha dit que s'establirà el mecanisme financer que es posarà en marxa per fer front a aquests pagaments, mecanisme que no ha concretat, com tampoc la xifra que estudia l'executiu de Mariano Rajoy sobre a quant ascendeix el deute comercial de les administracions públiques.\n#1 Ramon, Barcelona, 24/02/2012 - 15:58\nPPciu, colta, ho voleu amb IVA o sense IVA, a banda de sense interessos?.


El blog de Q&diet+N&diet: Difusors, packs Banbu i més a les nostres novetats de desembre\nDifusors, packs Banbu i més a les nostres novetats de desembre\n15è aniversari Q&diet\nAquest mes de desembre farà 15 anys que vam obrir la porta de la botiga per primera vegada. Per a celebrar-ho, durant la setmana del 13 al 18 de desembre, els clients registrats que ens visitin i facin una compra igual o superior a 30€, rebran un obsequi (fins a finalitzar existències).\nDifusor Esential mist\nDifusor humidificador amb 7 colors de llums diferents que permeten fer cromoterapia (teràpia dels colors). Té una capacitat de 80ml i s'apaga automàticament quan l'aigua s'està acabant per evitar que es faci malbé. Inclou una barreja d'olis essencials de 5ml per dormir millor.\nDifusor Esential zen\nDifusor humidificador que permet la difusió d'aigua i olis essencials de manera instantània. Emet una llum que va canviant de color. Té una capacitat de 250ml d'aigua i es pot posar en funcionament continu o amb temporitzador de 60, 120 o 180 min que s'apaga automàticament una vegada esgotat el temps. Inclou 3 barreges diferents d'olis essencials de 5ml (son, relax i purificació) i una guia Feng Shui per a la llar.\nMy Esential kit SOS\nLa farmaciola 100% natural d'aromateràpia científica. Amb el kit SOS podràs aprendre a fer fórmules per alleugerir cops, esgarrapades, ferides, mals d'estómac, nàusees, picades d'insectes... El kit conté 3 olis vegetals portadors (2 de jojoba i 1 de calèndula), 5 olis essencials (arbre de te, llimona, lavanda, mandarina i menta piperita), 4 roll on per fer fórumules, 2 sticks inhaladors, un llibret explicatiu i un accés gratuït al curs per aprendre a preparar les fórmules.\nPack white stone Banbu\nEl pack white stone de Banbu està composat per un xampú sòlid per a cabells normals-secs, un sabó de cos sòlid per a pells normals-seques i una sabonera de pedra natural súper absorbent que fa que els sabons sòlids es mantinguin en perfecte estat i durin més temps. El pack va presentat en un envàs de cartró 100% reciclat.\nPack dental care Banbu\nEl pack dental care també va presentat en un envàs de cartró 100% reciclat. El pack dental care està pensat per tenir cura de la nostra higiene bucal amb productes naturals i respectusos per un mateix i per al medi ambient. El pack inclou un raspall de dents de bambú, una funda per al raspall també de bambú, stand de pedra natural súper absorbent per deixar el raspall, fil dental i pasta de dents en pols de menta.\nDesprés de l'èxit del producte Sedaner, de Soria Natural, arriba Sedaner sueño. Un complement específic per ajudar a conciliar i mantenir el son sobretot quan l'insomni té a veure amb nervis i ansietat. Són comprimits amb 2 capes, una amb melatonina que s'allibera ràpidament i una altra d'efecte perllongat amb valeriana, passiflora i grosella de califòrnia. Es recomana prendre 1 comprimit 30 min. abans d'anar a dormir.\nDifusors, packs Banbu i més a les nostres novetats...