Catalunya suma 83 morts per coronavirus i cau per sota dels mil contagis diaris | NacióManresa\nCatalunya suma 83 morts per coronavirus i cau per sota dels mil contagis diaris\nEl Departament de Salut informa de 684 nous casos en les últimes 24 hores, la xifra més baixa des del 13 de març\nper Victor Rodrigo , 9 d'abril de 2020 a les 23:12 |\nNova baixada en els morts diaris per coronavirus a Catalunya i davallada dels contagis en les últimes 24 hores. El Departament de Salut ha informat aquest dimecres de 83 noves víctimes mortals en les 24 hores, també la xifra més baixa des del passat 23 de març, superada ahir dimecres.\nLa dada manté la tendència a la baixa continuada en el nombre de morts, lluny dels rècords negatius de la setmana passada. En total, 3.231 persones han perdut la vida des que va arribar la pandèmia a Catalunya.\nPel que fa als positius, una de les xifres més baixes de les últimes setmanes, s'han detectat 684 nous casos, més de la meitat que ahir. Des de l'inici de la pandèmia, el territori català ha sumat un total de 31.727 infectats. 5.117 d'aquests són professionals sanitaris.\nLes dades més positives arriben gràcies els 13.513 pacients de Covid-19 que ja han rebut l'alta des de l'inici de la pandèmia. En les últimes hores s'han comptabilitzat 450 persones que han superat la malaltia, la meitat que ahir dimecres.\nSocietat, xifres, balanç, Departament de Salut, positius, casos, salut, coronavirus, víctimes mortals, infectats, covid-19, morts


BarcelonaEl jutjat contenciós administratiu número 11 de Barcelona ha desestimat la denúncia que la delegada del govern espanyol a Catalunya, María de los Llanos de Luna, va presentar contra l'Ajuntament d'Igualada per haver aprovat una moció a favor del dret a decidir el 25 de setembre de 2012. Així ho ha anunciat l'alcalde d'Igualada, Marc Castells, qui ha denunciat que "és molt greu que s'estiguin utilitzant recursos públics per coartar la llibertat dels ajuntaments". La moció també instava el Parlament a convocar un referèndum o, si s'escau, votar la declaració unilateral de sobirania nacional, a emprendre accions per a la creació de la hisenda pròpia i a donar suport a les accions de l'ANC.\nEl 25 de setembre de 2012 l'equip de govern de l'Ajuntament d'Igualada (CiU i ERC) va presentar una moció a favor del dret a decidir, que va ser aprovada amb el suport de la majoria de grups municipals –CiU, ERC, PSC i ICV–, a excepció dels dos regidors del PP i l'únic regidor de PxC. Uns mesos després, el 21 de gener de 2013, la delegada del govern espanyol a Catalunya, María de los Llanos de Luna, va interposar una denúncia contra el consistori per l'aprovació d'aquesta moció amb la intenció d'impugnar-la. Amb tot, el jutjat contenciós administratiu número 11 de Barcelona ha declarat ara la inadmissibilitat del recurs.\nEstratègia de confrontació\nEl cas d'Igualada se suma als de Mont-ras, Vilablareix i Torroella de Montgrí, als quals el jutjat ja va donar la raó davant les denúncies de la delegada del govern espanyol a Catalunya per ingressar els tributs a l'agència tributària catalana, per pagar la quota de l'Associació de Municipis per la Independència (AMI), o per donar suport a la plataforma Diem Prou, a favor de pagar els impostos a la hisenda catalana.\ndenuncia Llanos de Luna Igualada Arxiu


Treponema pàl·lid - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEl treponema pàl·lid (Treponema pallidum) és un eubacteri espiroquet gramnegatiu del gènere dels treponemes. És un bacteri molt contagiós i agent causant de diverses malalties en l'ésser humà, entre elles la sífilis. Es coneixen quatre subespècies: T. pallidum pallidum, agent causant de la sífilis; T. pallidum pertenue, agent causant de la frambèsia, també anomenada buba; T. pallidum carateum, agent causant de la pinta o mal de pinto i T. pallidum endemicum, causant de la sífilis endèmica (no venèria). És un bacteri que fora del cos de l'hoste no aguanta els climes secs o les temperatures superiors a 42 °C. No és resistent a la penicil·lina, per això aquest és un antibiòtic molt utilitzat contra treponema pàl·lid.\nsífilis, pian i bejel (en)\nEspècie Treponema pallidum\nSchaudinn i Erich Hoffmann, 1905\nEl seu tractament ha estat durant molt de temps la penicil·lina. No obstant això, les injeccions de penicil·lina són difícils d'administrar en un context de poblacions remotes i sense xarxa mèdica bàsica, lloc on les infeccions per aquest bacteri abunden. Per això, un estudi liderat l'any 2012 pel metge Oriol Mitjà va demostrar que n'hi ha prou amb una dosi oral d'una pastilla d'azitromicina, un antibiòtic d'ús comú, per curar-la.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Treponema_pàl·lid&oldid=25918159»\nDarrera modificació: 5 gen 2021 a les 07:37\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 5 gen 2021 a les 07:37.


Detinguts tres nois per robar amb intimidació nou menors al metro de Barcelona\nEls Mossos d'Esquadra han detingut tres nois per robar uns menors a parades de metro del districte de Nou Barris de Barcelona. Els detinguts sostreien a les víctimes aparells electrònics i altres pertinences.\nRedacció 28/04/2013 - 13.24 Actualitzat 29/04/2013 - 09.24\nEls Mossos d'Esquadra han detingut tres nois com a presumptes autors d'un mínim de nou robatoris amb intimidació a altres menors. Els detinguts actuaven al voltant de les parades de metro del districte de Nou Barris de Barcelona. Els agents els van detenir el 24 d'abril, després d'una investigació iniciada al començament de l'any, quan van detectar un augment de robatoris en estacions de metro allunyades del centre de la ciutat.\nEls detinguts se centraven en menors que viatjaven sols i que durant el trajecte manipulaven telèfons mòbils o algun tipus d'aparell electrònic. Quan la víctima sortia del comboi, el seguien fins que estava a prop de la sortida o ja al carrer, i l'abordaven per prendre-li el telèfon i altres pertinences, com diners i targetes.\nEls robatoris es feien intimidant i amenaçant la víctima verbalment i només una va patir lesions lleus a conseqüència d'una empenta.\nEls acusats han estat posats a disposició de la Fiscalia de Menors de Barcelona i dos d'ells han quedat en llibertat amb càrrecs. El líder del grup i principal autor ha ingressat per un període de dos mesos en un centre de menors.


Pla Educatiu d’Entorn | Servei Educatiu Ciutat de Badalona\nQuan acaba l’escola és moment d’omplir la #Motxilla2021\nAl llarg del curs escolar les motxilles dels nens i nenes estan ben plenes de llibres, llibretes o dispositius electrònics. Però un cop arriba l’estiu, aquestes es buiden i queden en l’oblit durant quasi tres mesos. Per això… Llegeix més»\nComunitat, Pla Educatiu d'Entorn, Portada #motxilla2021, educació en el lleure, fundació Salut Alta 0\nEl proper dijous, 29 d’octubre de 2020 (de 9 a 14h) es durà a terme la jornada telemàtica “La participació dels municipis en la lluita contra la segregació escolar”. Aquesta jornada està organitzada conjuntament pel Síndic de Greuges i el Departament d’Educació, en el marc… Llegeix més»\nCarnaval 2019 a Sant Roc!\nAquest divendres 1 de març a la tarda, de 17.30h a 19.00h se celebra el Carnaval a la Plaça Roja de Sant Roc. No us ho perdeu…veniu amb les vostres millors disfresses!!


El parc natural de la Tinença de Benifassà anuncia noves activitats – Vinaròs News\nALTRES POBLESLA POBLA DE BENIFASSÀQUÉ PASSARÀ ? 31 juliol, 2021 Vinaròs News\nParc Natural de la Tinença de Benifassà15\nEl parc natural de la Tinença de Benifassà convida a les activitats: Aquest estiu el parc natural de la Tinença de Benifassà disposarà d’un...\nEl parc natural de la Tinença de Benifassà convida a les activitats:\nAquest estiu el parc natural de la Tinença de Benifassà disposarà d’un punt d’informació addicional a l’Àrea Recreativa de les Ombries de Benifassà. Si estàs prop, vine i informa’t de tot el que pot oferir aquest extraordinari espai natural!\nDescobreix La Tinença!\nDies: dissabte 1 i 28, i diumenges 15 i 22 d’agost de 2021\nDies: els divendres 13, 20 i 27 d’agost 2021\nInscripció: Es tracta d’una activitat gratuïta, però les places són limitades, ja que l’aforament és reduït. Reserva la teua indicant nom, telèfon mòbil, població i nombre de persones (especificant menors en el seu cas) en: 964 715 720 / 650 412 497 – parque_tinenbenifassa@gva.es\nL’aigua, amb el pas dels anys, ha anat erosionant i modelant el paisatge de la Tinença de Benifassà. Un dels llocs on l’acció de l’aigua és més evident el trobem als Estrets del Ballestar, un espectacular congost format pel riu Verd.\nEl dissabte 7 de juliol acompanya’ns en aquesta ruta on coneixerem el barranc de La Pobla travessant les peculiars formacions naturals dels Estrets, per tornar de nou al Ballestar, passant abans per alguns aprofitaments de l’aigua d’aquest territori.\nDia: dissabte, 7 d’agost 2021\nInscripció: Es tracta d’una activitat gratuïta, però les places són limitades, ja que l’aforament és reduït. Reserva la teua indicant nom, telèfon mòbil, població i nombre de persones (especificant l’edat dels xiquets/es) al: 964 715 720 / 650 412 497 – parque_tinenbenifassa@gva.es\nObservacions: portar roba i calçat adequats, aigua, protecció solar i mascareta per a majors de 6 anys. Complim les mesures sanitàries adequades per garantir la seguretat de tothom!\nEl dissabte 14 d’agost acompanya’ns en aquesta ruta on caminarem per una senda històrica utilitzada pels antics guerrillers per moure’s per la Tinença.\nAbandonada amb el pas dels anys va ser recuperada recentment gràcies al treball conjunt realitzat des del parc amb els veïns. L’itinerari discorre per diferents escenaris de la lluita maqui al voltant de la Pobla de Benifassà, entre masos, pous, forns de calç i corrals, fins a arribar a un antic assentament maqui. A més, la ruta travessa diferents hàbitats naturals com pinedes, carrascars i rouredes, cultius de secà i barrancs amb presència d’aurons i boixos.\nDia: dissabte, 14 d’agost 2021\nLloc: plaça de l’Ajuntament (Pobla de Benifassà)\nEl cel de la Tinença és un dels grans valors naturals dels quals disposa aquest parc natural, especialment durant la nit, gràcies a l’escassa il·luminació de l’entorn. Aquest cel nocturn és necessari per a multitud d’animals que tenen la nit com el seu hàbitat natural.\nAquest agost vine a descobrir els Objectius de Desenvolupament Sostenible i quins problemes i bones pràctiques existeixen en l’ús de la llum artificial nocturna de la mà de la Universitat de València, la Coordinadora en Defensa de Boscos del Túria i Cel Fosc.\nVine i descobreix el meravellós cel de la Tinença!\nDia: dimarts, 17 d’agost 2021\nLloc: local multifuncional de Fredes, a la Colònia Europa\n19:30 – 20:30 Xerrada\n20:30 – 21:30 h Descans\n21:30 h Observació astronòmica\nObservacions: portar calçat còmode, mascareta, aigua, sopar, llanterna (preferiblement de llum roja) i cadira plegable o tovallola per a seure. Complim les mesures sanitàries adequades per garantir la seguretat de tothom.


Pintades a la mesquita Hamza al barri de Clot\nManifest de Stop als Fenòmens Islamòfobs (SAFI) i SOS Racisme Catalunya condemnant les declaracions del Conseller d’Educació de la Generalitat de Catalunya, Josep Bargalló, sobre l’ensenyament d'educació religiosa a les escoles publiques i concertades.\nRe-Dimensionant la Islamofòbia: La necessitat d'un Observatori\nAmb motiu del Dia Internacional de la lluita contra la Islamofòbia, us convidem el divendres 13 de Desembre a les 18:30h a l'IEMed, a l'acte: Re-Dimensionant la Islamofòbia: La necessitat d'un Observatori.\nComptarem amb la presència de la Chafika Attalai, Cap de Projectes Internacionals de CCIF (Collectif contre l'Islamophobie en France) i l'Iman Atta, Directora de Tell MAMA (Anglaterra) que representen dues entitats amb una llarga experiència en la lluita i prevenció de la islamofòbia, i ens explicaran les seves experiències en relació amb el seguiment i el monitoratge d'aquest fenomen.\nL'acte serà en anglès i castellà, comptarem amb traducció simultània.\nTestimonis barcelonesos del 17-A\nFestival ENFOCATS 2018\nA través d'una serie d'entrevistes tractem com veïnes musulmanes van viure el 17-A i com els ha afectat en la seva vida quotidiana. Per ara estem publicant tastets d'aquestes entrevistes, cada setmana un de nou fins el dia 12 de desembre, el dia internacional contra la islamofòbia, dia en el qual llancem el video sencer. Són fragments del projecte de video que, com a Associació SAFI en col·laboració amb el Centre Cívic Pati Llimona i Guvise, i amb el suport del Districte de Ciutat Vella, vam produir pel festival ENFOCATS 2018.\nEl vídeo és una proposta inacabada de veus de persones musulmanes de Barcelona, sobre com van viure el 17-A i quines conseqüències ha tingut a les seves vides. L'objectiu és que amb el temps es pugui convertir en un projecte educatiu i divulgatiu per a totes les escoles i centres de formació interessants, incloent un pla didàctic i material teòric.\nEl vídeo forma part d'un projecte que hem fet en col·laboració amb el Centre Cívic Pati Llimona i Guvise i amb el suport del Districte de Ciutat Vella de Barcelona per al festival ENFOCATS 2018.\nKhadija, veïna de Barcelona, ens explica com va viure el 17-A\nAbdulaye, veí i estudiant de Barcelona, ens explica com va viure el 17-A, i quin efecte ha tingut a la seva vida.\nAicha, veïna de Barcelona i cambrera de pisos, la seva experiència del 17-A i quins efectes ha tingut a la seva vida.\nAnas, veí de Barcelona i treballador a la Rambla, ens explica com va viure el 17-A, i quin efecte ha tingut a la seva vida.\nMisbah, veïna de Barcelona i estudiant de Ciències Polítiques a la UPF, ens explica com va viure el 17-A i quines conseqüències ha tingut en la seva vida.\nFayyaz, veí de Sabadell i taxista, ens explica com va viure el 17-A\nEva, veïna de Barcelona i treballadora d'oficina, ens explica com va viure el 17-A.\n3) Un mural que recull uns 10 articles i notícies publicades arran del 17-A amb l’objectiu d’oferir una anàlisi crítica del contingut i ressaltar elements problemàtics que hi són i que a sovint passen desapercebuts per la seva naturalesa subtil.\nDel 3 al 28 de Maig al Pati Llimona.\nConsulta tota la programació aquí o per a més informació fes clic aquí.\nPots veure els vídeos aquí:\nA continuació us deixem algunes fotografies de l'edició d'enguany del Festival:\nLa projecció tindrà lloc el dijous 22 de març a les 18:30h a l'Aula Magna (Quart pis) a la Facultat de Geografia i Història de la Universitat de Barcelona (C/ Montalegre, 6).\nInforme Final de les jornades amb motiu dels 25 anys dels Acords del 1992 entre l'Estat Espanyol i la Comissió Islàmica d'Espanya\nEl passat 11 de maig novembre va tenir lloc la segona trobada arran dels 25 anys dels Acords de cooperació. A través de diverses taules, vam debatre sobre els llocs de culte i cementiris, l'educació religiosa islàmica, l'assistència religiosa i drets civils, l'alimentació halal i les representativitats i organització comunitaria. A continuació us presentem l'Informe Final de les jornades amb recomanacions: per consultar-lo, feu click aquí\nSíntesi de la Jornada "L'Islam a l'Estat Espanyol, 25 anys dels acords de cooperació"\nEl passat 13 de maig va tenir lloc la primera trobada arran dels 25 anys dels Acords de cooperació. A través de diverses taules, vam debatre amb varis experts i coneixedors sobre els llocs de culte i cementiris, l'educació religiosa islàmica, l'assistència religiosa i drets civils, l'alimentació halal i les representativitats i organització comunitaria. A continuació us presentem la Síntesi de la trobada: per consultar-la, feu click aquí.\nSegona trobada arran dels 25 anys\ndels Acords de Cooperació\nDesprés de l'èxit assolit per les darreres jornades L'Islam a Espanya: 25 anys dels Acords de Cooperació. Llums i ombres, SAFI us convida a la segona part de l'acte, que tindrà lloc el proper 11 de novembre a l'Espai Jove La Fontana.\nEl 1992, la signatura dels ambiciosos Acords de Cooperació amb la Comisión Islámica de España (amb rang de llei orgànica) havia de permetre la definitiva normalització del culte musulmà dins l'estat. El seu compliment, però, ha estat objecte de nombrosos entrebancs, de manera que aquesta normalització és, a hores d'ara, encara lluny. Si el passat 13 de maig vam comptar amb la participació de destacats especialistes que van exposar els seus punts de vista sobre els mèrits i defectes d'aquells acords, el proper 11 de novembre és el moment de participar en els tallers que SAFI organitza per tal de posar en comú el diagnòstic elaborat a partir de l'opinió dels experts.\nVolem comptar amb vosaltres per enriquir, millorar i elaborar entre [email protected] un informe adreçat a totes les institucions implicades en la gestió religiosa del nostre país, un element central per a la lluita contra la islamofòbia a casa nostra!\nEl proper 11 de novembre, de 10 a 14 hores i de 16 a 19 hores, a l'Espai Jove La Fontana (Gran de Gràcia, 190-192). La inscripció és gratuïta.\nAlgunes anotacions sobre el Proderai i les perspectives actuarials a l'entorn de la "radicalització"\nEl 17 de novembre de 20151, encara sota els efectes del shock provocat pels atemptats comesos quatre dies enrere a Paris (a la Sala Bataclan i al Stade de France, amb el resultat de 137 morts), el Govern de la Generalitat de Catalunya anunciava la imminentncreació i posada en marxa d'un pla de detecció de la radicalització islamista adreçat als centres escolars del país.\nFes clic aquí per llegir l'informe complet\nFes clic aquí per llegir l'entrevista sencera\nAmb el suport de: Direcció General d’Afers Religiosos – Generalitat de Catalunya - Ajuntament de Barcelona\nDes de SAFI, amb la voluntat d'expressar el nostre compromís amb les diverses activitats de lluita contra aquest fenomen, donem suport a les activitats que s’organitzen al voltant del dia 12 de desembre, identificat com a Dia Internacional contra la Islamofòbia. Per la nostra part, volem aprofitar aquesta data per anunciar que, durant el 2017, quan es farà efectiu el 25è aniversari dels Acords de 1992 establerts entre l'Estat Espanyol i la Comisión Islámica de España (CIE), organitzarem unes jornades de debat sobre la vigència d'aquells acords, a fi d'analitzar entre totes i tots els seus mèrits i mancances, els obstacles que han dificultat la seva aplicació i el punt de vista que avui dia en tenen els diversos actors socials i polítics.\nDes de SAFI celebrem les valentes declaracions de la regidora de Badalona Fàtima Taleb, dona i musulmana, però abans de tot una ciutadana badalonina i catalana (...).\nConvidem i animem a la resta de les persones musulmanes que hagin patit qualsevol tipus de discriminació, ja sigui islamòfoba, racista o per raons de gènere, que la facin visible, que la facin pública.\nEl pla sorgeix d’un procés de consulta amb entitats, comunitats musulmanes, posant l’èmfasi a la veu de dones i joves.\nL'associació Stop als Fenòmens Islamofòbs a Catalunya (SAFI) és un col·lectiu multidisciplinar, plural i independent, que es proposa com a espai de trobada, recerca, formació i denuncia al voltant dels discursos i pràctiques islamòfobes, sobretot, les que tenen lloc al territori català.\nTot acte de discriminació, actitud hostil o perjudici provocat a una persona pel fet de ser musulmana. També, to discurs que fomenta i/o normalitza aquestes pràctiques. Dins d'un marc global definit per la manipulació progressiva a l'espai públic constitueix motiu de rebuig o sospita, la religió musulmana e els seus practicants són presentats - i així percebuts - de manera axiomàtica com una realitat estranya i amenaçant.\nAquesta amenaça cristalitza de maneres molt diverses: als debats al voltant de l'ús del burqa i niqab dins l'espai públic, però també a l'ascens de partits polítics d'ultradreta amb discursos hostils a les comunitats musulmanes; al rebuig veïnal a l'obertura d'un oratori, però també a l'extensió i aplicació de l'amenaça"terrorista" al conjunt de l'Islam; a les ofenses quotidianes que experimenten les dones que decideixen portar hiyab, però també a les pràctiques espontànies de segregació que tenen lloc dins d'escoles, hospitals o la resta d'espais públics.\nUna llista continua dels actes islamòfobs recollits per Huffingpost


1940. Nazis a Montserrat | La botiga de Som\nLlibres enquadernats amb pell humana\nIgnasi Riera: "Em va impressionar descobrir que certes persones havien estat franquistes"\nLa polèmica / Història moderna\nVa ser positiva per a Catalunya la victòria de Felip V?\nCarlos Martínez Shaw (text), Agustí Alcoberro (text)\nMentides històriques / Història moderna\nEl doctor Guillotin no inventà la guillotina\nHistòria-ficció / Segle XX\nQuè hauria passat si Trotski hagués succeït Lenin en lloc de Stalin?\nPelai Pagès (text)\nEl 23 d’octubre de 1940 una expedició de la policia alemanya, encapçalada pel cap de les SS, Heinrich Himmler, va truncar la pau de Montserrat. Sàpiens reviu aquesta enigmàtica visita de la mà del monjo que va haver de rebre un dels artífexs de l’horror nazi. Que hi va anar a fer Himmler a la muntanya catalana?\tJordi Finestres (text), Queralt Solé (text), Hilari Raguer (assessorament)\nViatge a la fundació de Nova York\nEn els fonaments de la gran ciutat nord-americana s’hi barregen les històries ancestrals dels indis amb els pirates i els mariners al servei de les principals potències navals europees. La gran aventura de la seva fundació amaga enganys i nombrosos conflictes.\tAlbert Villaró (text), Míriam Bauer (il·lustració)\nRevivim les justes medievals de la mà del mític cavaller Desvalls\tA l’edat mitjana, els cavallers dirimien les seves diferències a través dels fets d’armes: una mena de guerra privada que servia per a remarcar la supremacia social dels nobles. Però aquestes activitats tenien un vessant lúdic en forma de justes i torneigs. El cavaller de Barcelona Francí Desvalls, un dels millors lluitadors del segle XV, va demostrar la seva habilitat per mig Europa i va assolir una gran popularitat.\tJoan Morales (text), Martí De Riquer (assessorament)\nUn dia en l’òrbita del rei Sol\n24 hores a Versalles\tLluís XIV és el pradigma de l’absolutisme. Des del palau de Versalles, el rei Sol governava els seus immensos dominis cònodament instal•lat en un luxe espatarrant, el símbol més explícit del poder que encarnava i que feia girar al seu voltant tota la vida política i social de França. La nació es llevaba amb ell i se n’anava a dormir quan el monarca agafava el son. Entremig, una vida planificada i un règim comandat amb mà de ferro. Sàpiens us explica com era un dia en la cort del Borbó més poderós de la història.\tAntoni Sella (text)\nBuscant el temple perdut de Tàrraco\nL’emplaçament del temple que la ciutat de Tàrraco va construir en honor de l’emperador August continua essent un dels grans enigmes de la Hispània romana. Les darreres investigacions, consultades per Sàpiens, el situen de manera precisa a la part baixa de la Tarragona actual.\tCarina Filella (text)\nViatgem amb les remeieres del Pirineu\tNo fa pas tants anys, algunes remeieres de la muntanya recorrien a peu desenes de quilòmetres per a dur a les masies de la plana herbes i productes guaridors. Sàpiens ha visitat la vall de Lavansa per a conèixer el vell ofici femení de trementinaire, un exercici de saviesa fruit de la tradició popular.\tGemma Aguilera (text)\nResseguim els orígens de la cultura íbera\tA més d'introduir el comerç, l'arribada dels fenicis i grecs, a la primera edat del ferro, va suposar per a la població autòctona la incorporació de l'escriptura. Això va afavorir la formació d'una cultura pròpia, la dels íbers, la primera civilització genuïna del país. Un dels pobles més importants dins del món ibèric van ser els ilergets, que dominaven el territori de l'actual plana de Lleida.\tJordi Calvet (text), Jordi Calvet (fotografia)\nSi t'ha agradat 1940. Nazis a Montserrat, t'agradarà...\nObjectiu: alliberar Catalunya


Atenció, comando: trol a la vista\nLa hiperrealitat virtual arriba a Barcelona gràcies a la primera experiència proposada per Red Helmet\nDivendres, 15/03/2019 | Actualitzada 21/03/2019 - 13:20\nEls nostàlgics, els que es trobin en aquesta delicada franja d’edat d’entre els trenta i els quaranta recordaran amb excitació el furor que al seu dia va ocasionar la proliferació a grans ciutats com Barcelona d’una experiència d’entreteniment com era el Laser tag, un joc esportiu que simulava el combat entre dos equips, on els jugadors intentaven aconseguir punts fent diana amb els seus disparadors d’infrarojos als dispositius receptors situats en els seus rivals. Molt ha plogut fins a l’adaptació d’aquesta idea original als nous temps, ateses les amplíssimes possibilitats que, en l’àmbit de l’entreteniment, ofereix la tecnologia.\nPerò per fi han començat a aparèixer propostes que aprofiten els avantatges de la realitat virtual i l’apliquen al model de videojocs tipus ‘shooters’ (trets en primera persona). La primera proposta d’aquest tipus a Barcelona és Red Helmet (carrer de Tarragona, 114, local 15).\nAl darrere hi ha un jove equip català (Álvaro Gámiz aporta el perfil més empresarial i Rubén Bernal el del programador) que ja ha ha desenvolupat diverses versions de la seva primera història (‘Save de World: Crescent’). No obstant, ja estan ideant noves aventures per ampliar el catàleg d’experiències que els usuaris poden tenir a la sala.\n“Abans d’entrar, us recomanem que us tragueu el jersei”, diu el màster (guia que introdueix el joc i que, durant el seu desenvolupament, ajuda oferint certes indicacions). I encara bo que se li fa cas, perquè el que espera els jugadors (entre dos i cinc) els farà entrar en calor ràpidament. Després de col·locar-se un casc de realitat virtual (amb so immersiu i micròfon per poder comunicar-se entre ells) i enfundar-se l’arma, es veuen abocats a un món paral·lel on seran atacats per corbs, grans ratpenats, llops i altres éssers imaginaris. La realitat virtual es controla amb el moviment físic real dels jugadors i s’executa sense cables ni obstacles físics que limitin l’espai de joc (compte, que podem estar tan ficats a l’acció que, amb l’efusivitat, acabem estampats contra una paret).\nCom també passa a qualsevol ‘room scape’, aquí l’estratègia, la bona comunicació i el treball en equip també són essencials per aconseguir l’èxit, o sigui, evitar que ens matin i acumular el màxim nombre de punts possibles (una classificació final ens dirà quin dels jugadors ha sigut més precís).\nEls diferents escenaris, excel·lentment desenvolupats, permeten que els jugadors experimentin sensacions diverses, com falta de gravetat o vertigen. Però, sobretot, destaca la completa sensació d’immersió i de descàrrega d’adrenalina que fa que el temps transcorri a una velocitat diferent i que els sentits es focalitzin únicament en aquesta realitat paral·lela.\nAfortunadament, el transcurs de la partida no requereix una condició física específica. Però la sensació, al sortir, és que ens hem estalviat una sessió de gym.


Apartments Salieta Santa Cristina In Val Gardena Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPlesdinaz 49, Santa Cristina Valgardena, Santa Cristina In Val Gardena, Itàlia, 39047 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nApartament 2 Habitacions amb Vista sobre el Mar (3 Adults) (Two-Bedroom Apartment with Mountain View (3 Adults) )\nMés informació sobre Apartments Salieta\nDissenyat tant per oci com per negoci, Apartments Salieta està situat idealment a Santa Cristina In Val Gardena; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartments Salieta ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen habitació familiar, caixa forta.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, escriptori, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, caixa de seguretat per a portàtils per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Apartments Salieta.


un desconegut paga multes judicials impagades per trencar el cicle de la presó per excombat - Totes Les Novetats\nUn bon samarità s’ha presentat voluntari per pagar el deute d’un antic condemnat amb la cort, molt després que l’home acabés de pagar el seu deute amb la societat.\nShaunte 'Tay' Rowe portava onze anys lluitant per pagar 4.700 dòlars en honoraris judicials i restitució a Spokane, Washington. Després de llegir un article sobre la seva situació, un desconegut va pagar els 1.200 dòlars restants que devia Rowe.\nPer a un exinfractor pot ser difícil trobar una feina estable i Rowe ha estat enviat a la presó quatre vegades perquè no tenia prou diners per fer pagaments. Mentre està a la presó, Rowe no pot guanyar els diners necessaris per pagar el seu deute amb el jutjat, a més de cobrar més comissions, amb un tipus d’interès del 12%.\nJim Moses, arqueòleg d’Arizona i propietari d’Antigua Archeology, LLC, va dir a Good News Network que va decidir ajudar immediatament després de llegir sobre la lluita de Rowe per aconseguir un nou començament.\n'La idea de cobrar als delinqüents alliberats un 12% dels seus costos administratius és horrible', va dir avui en un correu electrònic. 'Aquesta gent fa el seu temps ... i després lluita per tornar a entrar al món mentre treballa sota un tipus d'interès opressiu en una era de gairebé el 0% d'interès de la Reserva Federal. És una pràctica horrible que ha d’acabar ”.\nMoses creu que el deute és la causa més gran de desigualtat econòmica i va pensar que ajudar Rowe finalment li permetria començar una nova vida.\nL'arqueòleg encara no ha parlat ni s'ha comunicat amb el senyor Rowe, però va dir que pot intentar contactar-hi per saludar-lo.\nVEURE Històries més inspiradores sobre ex-infractors\n(LLEGIRla història completa a Aljazeera Amèrica )Consell de la història: Gal Adam Spinrad: foto enviada i Facebook\nPaga aquesta història endavant ... (Comparteix a continuació)\ncabina de fotos del gos de refugi


Medi Ambient aprova el projecte de la depura... - Govern.cat\nquery_builder 10 març 2003 11:08\nMedi Ambient aprova el projecte de la depuradora i dels col·lectors de Sant Quirze de Besora\nL'Agència Catalana de l'Aigua executarà al 100% aquesta actuació que té un cost de 1.043.831 euros\nEl Departament de Medi Ambient ha aprovat el projecte d’obra per a la construcció de l’Estació Depuradora d’Aigües Residuals de Sant Quirze de Besora (Osona). Aquesta actuació té un cost de 1.043.831€ i anirà a càrrec, al 100%, de l’Agència Catalana de l’Aigua.\nLes poblacions de Sant Quirze de Besora i Montesquiu no disposen de sistema de sanejament. Aquesta depuradora i els col·lectors han de solucionar el problema de les aigües residuals dels dos municipis que tenen un població de 3.000 habitants. L’estació depuradora tractarà les aigües residuals dels dos municipis mitjançant un procés biològic d’aireació perllongada amb pretractament previ, decantació secundària i tractament de fangs.\nEl cabal que rebrà la depuradora serà de 600m3/dia. Els col·lectors constaran d’un primer tram de gravetat, un segon tram de gravetat, una estació de bombament, una canonada d’impulsió i un col·lector de desguàs al riu. La depuradora estarà situada al peu del Bosc del Bofí, just a l’entrada del túnel de la línia de ferrocarril.


El MIC, en línia ascendent | Federació Hostaleria de Girona\nEl MIC, en línia ascendent\nEl Punt. Acte protocol·lari. El torneig internacional de futbol de base es presenta a Girona carregat d’ambició i amb el MIC Basketball com a gran novetat.\nEl MIC 2017 es va presentar ahir en societat a la ciutat de Girona. L’Auditori va ser l’escenari que els organitzadors i els directius del torneig internacional de futbol de base –Mediterranean International Cup– van escollir per mostrar totes les novetats que any rere any fan del torneig un esdeveniment més espectacular i important a tots els nivells. Els padrins van ser l’amerenc Ferran Sarsanedas, futbolista del Barça B, i la jugadora de l’equip femení del Barça Olga García.\nLes diferents personalitats polítiques i esportives de la demarcació de Girona van mostrar l’agraïment i la benvinguda a la nova edició del torneig, la setzena a la Costa Brava. “El MIC és l’ambaixador ideal per a l’esport de formació. Per Setmana Santa, la demarcació es converteix en la capital del futbol formatiu pels valors de convivència, entre altres que projecta el torneig”, comentava el representant territorial de l’Esport a Girona, Josep Pujols. El director del torneig, Juanjo Rovira, va ser l’encarregat d’anunciar les novetats, la principal d’enguany, el MIC Basketball –amb 60 equips de set països diferents–, o el creixement i la consolidació del MIC Integra de futbol adaptat, que arriba a la cinquena edició, i el MIC femení. “Els equips volen venir al MIC i això és el que més ens omple d’orgull. Continuem creixent, no ens volem aturar”, deia Juanjo Rovira.\nLes promeses de Pere Vila\nEl president de la Diputació de Girona, Pere Vila, a tall de promesa, va anunciar que, en cas d’ascens del Girona FC, el consistori doblarà l’aportació actual que destina al club gironí. A més, va confirmar la presència del president de la Generalitat, Carles Puigdemont, en la inauguració del torneig.\nL’acte va tenir sorpreses en forma d’homenatges a l’exjugador del CB Girona Gerard Darnés o connexions per Skype amb l’exjugador del Barça, ara a l’Stoke, Marc Muniesa, i l’exjugador del Barça B, ara al Metz, Ivan Balliu.\nEl 27% dels autònoms sol·liciten cessar l’activitat\nNuevas medidas fscales Hacienda ultima dar a pymes y autónomos más plazo para pagar los impuestos de abril\nEl sector turístico se organiza en plataformas para canalizar la ayuda


“Vallibona en 8 mm”: un viatge en el temps – Vinaròs News\n“Vallibona en 8 mm”: un viatge en el temps\nLA NOSTRA GENTVALLIBONA 26 agost, 2019 Vinaròs News\nEMILI FONOLLOSA En aquest agost, coincidint amb les festes de Vallibona, es va tornar a fer un passe del magnífic muntatge en vídeo de...\nEn aquest agost, coincidint amb les festes de Vallibona, es va tornar a fer un passe del magnífic muntatge en vídeo de filmacions antigues, elaborat per Jordi Fonollosa, “Miky”, titulat “Vallibona en 8 mm” que ve a ser un viatge en el temps, ple de records.\nTot i els diversos passes ja fet durant la passada pasqua (quatre en total), encara molta gent s’havia quedat sense veure’l i per això l’Hostal La Carbonera, lloc escollit per fer aquesta nova projecció per tenir més espai que a les antigues escoles, es va omplir de gom a gom tant de veïns com de visitants. Durant i rere el visionat, igual que durant la pasqua, la gent reaccionava molt positivament, fent comentaris per veure la gent i com estaven el carrers empedrats.\nAixò ens deia “Miky” a l’hora de narrar-nos la història d’este vídeo.-\n“Als anys 70 vam tornar a Vallibona i vam comprar cases per a passar l’estiu i altres temporades, en un moment de molta decadència en el poble. Hi havia molta emigració, molta gent gran, les cases no s’arreglaven, no es feien festes, tampoc s’anava a Sant Domingo… Per què tenim les imatges? En aquella època el meu avi va filmar aquestes imatges de cine en format 8 mm ja que tenia afició. Hi ha imatges del poble, familiars però també d’altra gent del poble. Són de les poques imatges de cine que es conserven d’aquella època.\nFeia anys que volia fer un treball perquè la gent les veiés. Em vaig proveir de les eines necessàries i em vaig atrevir a fer el muntatge de les imatges amb música de guitarra de Fortea i Tárrega”.\nMiky va estructurar el muntatge en dos capítols, el primer de Sant Domingo, on 6 homes van anar el 4 d’agost de 1976 en romeria, en un moment que s’havia deixat de fer i el segon del poble, “Passejant per Vallibona”, on es veuen imatges generals, carrers i gent. Té una durada total de 22 minuts i una vegada ja l’ha pogut veure molta gent, ara l’ha penjat al youtube perquè quede “inmortalitzat” i a l’abast de tots: cal buscar “Vallibona en 8MM”.


Agullana reivindica la riquesa de l'exili cultural català del 39 - El Gerió Digital\nAgullana reivindica la riquesa de l'exili cultural català del 39\nInaugura un espai que recorda autors, artistes, músics i pedagogs que es van exiliar\nDivendres, 20 de març de 2015 15:44h\nA l'entrada de l'exposició permanent es veuen alguns elements propis de la guerra © ACN\nTània Tapia / Alt Empordà / Agullana\nEntre la darrera setmana del mes de gener i la primera del mes de febrer de l'any 1939, Agullana, concretament el coll de la Manrella, va ser una de les vies de fuga de l'exili republicà. A més, l'anomenat Mas Perxés de la població, va acollir una àmplia representació d'intel·lectuals de la Institució de les Lletres Catalanes i també part del govern republicà, inclòs el president Companys que hi va estar deu dies.\nAquest fet ha motivat l'ajuntament a impulsar un centre que recordi la vessant cultural de l'exili català. El projecte es va començar a gestar el 2010 i, finalment, s'inaugurà dissabte de manera definitiva. L'espai -que serà d'exposició permanent- s'ha batejat amb el nom de 'L'exili cultural català de 1939' i està situat en un edifici de la plaça de l'Església.\nEl projecte neix vinculat al Museu Memorial de l'Exili (MUME) de la Jonquera i ve a complementar la seva oferta expositiva i educativa. Com reconeix el director, Jordi Font, el MUME està més centrat en la vessant sociopolítica de l'exili i, en canvi, Agullana dóna la visió cultural d'aquests anys. El projecte ha costat 118.000 euros, i un 60% s'ha aconseguit finançar amb fons Feder de la Unió Europea.\nMostrar l'exili cultural des de totes les vessants\nEl discurs de l'exposició permanent ha estat ideat per l'historiador Enric Pujol i el dissenyador Marcel Dalmau. L'objectiu era mostrar la importància i la riquesa que van tenir, des del punt de vista cultural, els anys d'exili. "No és un fet marginal, és una part substantiva del que ha estat la cultura contemporània", ha defensat el comissari de l'exposició.\nPer a Pujol, la mostra també contribueix a donar una visió més àmplia del fet cultural a l'exili. Segons reflexiona, sovint s'ha posat el focus en la literatura -amb noms com Mercè Rodoreda, Pere Calders o Josep Carner- però és més desconeguda la tasca i l'obra de pintors, cartellistes, il·lustradors, pedagogs o pensadors que van continuar creant des de fora de Catalunya, molts des dels camps de refugiats de la banda francesa.\nLa mostra s'ha dividit en diferents àmbits. El fet de ser un espai reduït (d'uns 70 metres quadrats) fa que ja es comenci a fer evident només pujant l'escala. A banda i banda de la paret, hi ha portades de llibres publicats des de l'exili, una vitrina amb elements típics de la Guerra Civil i també un mapa de la zona on es marquen tots els punts relacionats amb la recuperació de la memòria històrica. També es dedica un apartat a recuperar la història i la transcendència que va tenir el mas Perxés.\nA pocs quilòmetres a la rodona, a banda de l'exposició d'Agullana i del MUME de la Jonquera, també hi ha d'altres llocs d'interès dedicats, per exemple, a la maternitat d'Elna o el memorial que es vol fer al lloc on hi havia el camp de refugiats de Rivesaltes.\nSegons ha reflexionat el director del MUME, a països com França és habitual el turisme cultural destinat a visitar llocs històrics -conegut com a turisme de memòria-, un fenomen que tot just és incipient a Catalunya. La voluntat és anar generant aquesta constel·lació de punts de visita obligada per recuperar aquella etapa històrica per tal de convertir-los en un element turístic més.\nJa a l'interior de la sala, hi ha diferents apartats destinats a la literatura, les arts, la música, l'ensenyament o les ciències socials. L'exposició recupera materials originals -molts cedits pel MUME- i també rescata algunes facetes poc conegudes d'artistes. Per exemple, es poden veure il·lustracions de Rodoreda o de Calders que feien per a cobertes de llibres d'altres companys.\nTambé es veuen butlletins fets a mà -i reproduïts gràcies al paper de calcar- que alguns mestres van seguir fent des dels camps de concentració per tal que l'ensenyança del català no es perdés. A les vitrines es veu també material que usaven aquests mestres per fer classes a adults als mateixos camps.\nLa vessant artística és una de les més reivindicades. La mostra acull alguns originals de cartellistes (alguns coneguts com Carles Fontserè) i pintors i il·lustradors que a través de la seva obra van reflectir moments de l'exili i les vivències que tenien dels camps de refugiats.\nTres audiovisuals completen la mostra\nLa mostra té també tres audiovisuals que ajuden a fer-se una idea encara més àmplia del que va significar aquest exili cultural. Una d'aquestes projeccions és el documental 'Una cultura a l'exili' fet expressament i realitzat per Gerard Bagué. Un documental que compta amb la participació d'historiadors com Josep Maria Terricabras, per exemple, i que narra la "desertització cultural" que va patir Catalunya després de la Guerra Civil. Els 20 minuts que dura el documental serveixen per oferir al visitant una visió completa del que va suposar l'exili de figures com Pau Casals, el doctor Josep Trueta o Pompeu Fabra.\nEl segon arxiu audiovisual es dedica a la literatura i s'ha titular 'L'exili literari: Testimoniatge, reflexió, creació...'. Es tracta d'una breu antologia de textos escollits dels autors més importants que es veu complementada per fotografies de Georges Bartolí i Sandra Genís. També s'ha creat un altre audiovisual -'Art exiliat'- amb una breu ressenya d'artistes plàstics de l'exili i algunes imatges de les obres més significatives.


Beteterus Sense Fronteres: de març 2008\nLes sinèrgies de la vall Fetgera\nTots portem una temporada molt preocupats per l'aigua. Fa dos anys que a l'hivern no neva a muntanya, i els pantans, d'on treiem l'aigua que fem servir per beure, estan gairebé buits. Per això darrerament el fet de ploure és considerat "el bon temps" per la majoria. Aquest març, tot i no ser un mes de pluges extraordinàries, si que ens ha ofert algun ruixadet que ha acabat calant i fent que algunes rieres que feia mesos que no portàven ni una gota deixin còrrer ni que sigui un filet d'aigua. I com que la fred sembla que ja ha passat aprofitar el dia per anar a fer una remullada havia semblat una bona idea. Eepps, que sembla que això de la primavera m'ha agafat fort i m'està sortint una crònica d'un bucolisme inusual!. Hi haurem de posar alguna pega!\nEren les 9 del matí, hora d'estiu (o sigui, una hora menys de son) , amb un molest ventet que feia encara més difícil pedalar -ara la crònica ja s'està tornant una mica més dura- quan els tres mosqueters, en Lluís, en Miquel i en Josep M, es trobaven a la gasolinera del costat de l'Onyar. En D'Artagnan ens havia fallat després d'una dura jornada laboral que acabava a quarts de tres de la matinada, i no se li podia demanar gaire res. A aquella hora encara n'hi havia un altre que dubtava (ostres, què fa la gent els dissabtes a aquestes hores?... no, saps què, no contesteu). Ja m'enrotllo, i encara no he explicat res!\nLa ruta d'avui, on hi havia qui tenia ganes de "mojar", ha estat una mica com el chiki-chiki, és a dir, amb quatre parts. Això sí, no hi havia ni briquindans, ni cruasito, ni maiquelyanson ni robocó. El que hem tingut ha estat una part d'aproximació, una de pujada, una de descens i una de divertiment.\nNomés de sortir ja ens hem trobat amb la colla que s'està preparant per a la marató de París (la setmana vinent, ja ho tenen a sobre!). Bé, el concepte preparació no l'he acabat d'entendre, per que anaven passejant tranquilament pel costat de l'Onyar. Entre d'altres, l'Andrea, en Carri, en Jacky... deien que esperaven a l'Eva. Així sia. Nosaltres al tema, que era pedalar. La veritat és que amb el canvi d'hora, o qualsevol altra excusa hi havia molt poca gent voltant. Avançant pel carrilet hem arribat fins sota el pont de la variant de la N II (fins quant s'en dirà variant? per què les carreteres nacionals fan servir números romans, quan els romans fa temps que van marxar... ai, no, que l'Andrea ha tornat!). Allà hem travessat el riu en el primer xipxap del dia. En Toti ens en va ensenyar una de bona, de manera d'entrar a muntanya, i no l'hem desaprofitat. Així hem pujat fins a Palol d'Onyar, i resseguint la muntanya hem arribat a l'esgléssia de Quart. Baixadeta per travessar la riera del Corb (segona remullada del dia), dirigir-nos cap a Erols i pujar cap a la "casa dels ànecs". L'aproximació es pot dir que s'ha acabat aquí, i ha començat la pujada.\nEl camí que seguiem s'ha incorporat a la pista que mena de Llambilles a la carretera de Montnegre, a l'alçada de Can Torres. Un error en un canvi de plat i una saltada de cadena han creat problemes a un dels membres del grup (i com a membre em refereixo a component). Passat l'Hostal del Peix ens hem parat per avaluar els danys: en primer lloc hem intentat ajustar el canvi... error! El problema estava en la cadena, que si no havia petat del tot era per que no tocava: hi havia una baula que només s'aguantava amb mig passador. El trencacadenes ha fet la seva feina (amb l'ajut humà i dels coneixements adquirits de la lectura -recomanada- de la plana d'en Miquel). La primera reparació, intentant aprofitar la baula eixarrancada (glups, qualsevol que no domini la llengua pensarà malament; qualsevol que la domini, pensarà pitjor) no ha estat suficient, i uns metres més enllà s'ha acabat fent el que s'havia d'haver fet de bon començament: extirpant-la i tornant-la a empalmar (ja dic jo que aquesta crònica està sortint una mica complexa lingüísticament... ara com explico jo que ens hem aturat a menjar un plàtan?). El cas és que uns metres més enllà hem arribat al cim de la sortida, a l'alçada de Can Vinyoles, una ruïna amb uns prats abandonats i amb una gran vista sobre el pla del Gironès i que hem aprofitat per refer-nos una mica. La part dura de la sortida d'havia acabat: començaven les fases de generació d'adrenalina!\nDesprés d'un curt tram de planeig pel mig del bosc hem iniciat el descens, a tota velocitat, pel camí/corriol que ens havia de portar fins les fondàries de Can Marcó del Clot. A la nostra dreta anavem resseguint la Vall Fetgera. Pel camí l'il·luminat del dia ha proposat un corriol que havia de portar al fons de la vall. Clar que per anar al fons s'ha de baixar, no? Si el camí planejava i pujava lleugerament era que alguna cosa no funcionava. Ha costat, però la llum s'ha fet al cervell de l'il·luminat, i finalment s'ha optat per fer marxa enrera. Una caigudeta per desequilibri només ha tingut com a efecte el desequilibre dels frens d'una bicicleta, però un cop més els problemes han estat solventats.\nJa erem a baix de tot. Després de veure com els gossos de la casa ens bordaven sense saltar el marge, ja teniem el Celré al nostre costat. Abans, unes basses ens han servit per entrar en calor... o en remull. Quants cops hem travessat el riu? Ens hem descomptat, i repto a qualsevol que faci la ruta que les compti. Les ganes de xalar ho fan impossible: esquitxats, amb l'aigua fins els turmells, amb pedres traïdores al mig que desviaven les rodes... Xops, ben xops. Abans d'arribar a Quart encara ens hem aturat un moment a gaudir de les gorges que la riera fa i que amaguen una petita font (ara s'ha descobert el per què de tota la ruta!) amb aspiracions de grandesa: la font del Sant Pare.\nDe Quart a Girona, pel carrilet, retrobant el vent que haviem perdut, hi ha hagut qui encara ha volgut fer una demostració de força i ha arribat als 57 km/h a la recta entre Quart i Llambilles. Afortunadament no hi havia radars, que si no llepem segur.\nLes fotos de titularitat compartida les ha penjat en Lluis al seu Picasa.\nAh, el per què del títol, això de les sinèrgies... perdoneu, un moment d'ofuscació el té qualsevol, i el fet de barrejar tantes coses en una ruta m'ha fet emprar una paraula rara.\nEtiquetes de comentaris: BTT, Celré, font, Gavarres, GPS, Onyar, Quart, vall Fetgera\nImprovització total i absoluta\nQuan s'acosten vacances costa convocar a la gent. Per que no crec que el problema estigui en la duresa de les rutes: com més dures són, més gent s'hi apunta. Però després d'una setmana amb proposicions per pujar a Rocacorba potser la contraproposta de preparar-nos anant fins a Sant Climent ha semblat poc. Això, o tira més el tortell de reis que la roda de la bicicleta, encara que tots dos tinguin forma toroidal. El cas és que aquest matí, a 1/4 de 9, al punt de trobada només hi havia en Lluís. Per la seva puntualitat, el noi es mereix el detall de ser esmentat en solitari. Una mica més tard ha arribat en Josep M (o sigui, jo), i un xic després (que no més tard) ha arribat la Mun. Només 3 conformavem l'expedició... i una sortida fins a Sant Climent ha de ser compartida amb més gent! Doncs res, ni Sant Climent ni Rocacorba: canvi de plans i ruta cap a Sant Pere Sestronques, el Mas Llunés i el Turó dels Cavalls.\nLa ruta, sens dubte més suau que la original, l'hem començat travessant el Ter per la Pilastra i anant fins a Bonmatí vorejant la serra de Sant Grau. En un moment determinat hi ha hagut la temptació de pujar-hi, però no ha costat gaire superar-la. A Bonmatí hem tornat a travessar el riu (aquesta vegada per pont) i hem enfilat cap a Anglès pel carril bici fins l'alçada d'Antex, on hem travessat la carretera i hem començat la ruta del fons de pantalla de Windows... això sí, amb vaques. Els prats han deixat pas a un camí pel mig del bosc, primer en pujada i després en baixada amb pedres que l'han fet una mica divertit. En menys de 2 km ja erem a l'ermita de Sant Pere, on ens hem aturat a fer un mos (i a lluïr plàtans, a veure qui el tenia més gros. Cal dir que hi ha hagut un clar guanyador: ja pel camí es veia que no cabia ni a la motxila). La precetiva foto de la colla també ha portat la seva feina, doncs s'ha intentat fer sortir tota l'ermita, i això, en un entorn envoltat per arbres, resulta força difícil.\nLa represa de la pedalada ens ha fet passar pel costat de Can Feliu Vell després d'una lleugera i curta pujada. Un error (o una variant de la ruta, segons si s'és constructiu o negatiu) ens ha fet passar per un camí força agradable... si no arriba a ser per alguna pujada forta que ens ha fet posar el plat petit. I precissament en el punt més dur hem celebrat el canvi de mileni. Sí, ja sé que hi ha qui el va celebrar fa 7 o 8 anys (no entrarem a discutir-ho), i hi ha qui el va tornar a celebrar a Etiòpia aquest estiu. Però 1000 km amb una bicicleta també és una fita que s'ha de rememorar, i aquí queda per a la posteritat. El que és clar en aquest cas és que, a diferència dels any, el km 0 existeix, o sigui que el canvi de mileni és al quilòmetre mil... encara que la bici hagi voltat de vegades sense comptaquilòmetres (se siente...) o que el comptaquilòmetres no estigui ben ajustat. Doncs això... un tram després tornavem a ser a la ruta original... que ningú havia definit com a tal.\nLa pujada ha continuat fins al Mas Llunés, que per als que no ho sapigueu és una urbanització (força "macro") a dalt de bosc. Un tram de carretera asfaltada ens ha servit per enllaçar amb la pista que baixava cap a Vilanna. A mig descens, però, la civilització hi fa acte de presència i reapareix l'asfalt. Una pena, que no hem aconseguit subsanar fins que, força més endavant, hem arribat al turó dels cavalls. Abans, però, hom ha intentat enseny ar cóm es canviava una cambra de la roda de darrera. Ja ho heu llegit bé, el turó dels cavalls en minúscules, que resulta que està al damunt del Turó dels Cavalls en majúscules, aquell restaurant que mai ha acabat d'agafar prou empenta al costat d'una minicentral hidràulica. Allà un parell d'eugues es barallaven per protegir els seus pollins, tot un espectacle, Tant d'asfalt ens ha fet decidir pel camí del mig, que baixava amb forta pendent fins arribar, aquest cop sí, a l'alçada del Turo dels Cavalls. Vorejant, en planer, la muntanya, hem arribat fins a Bescanó on, com no podia ser d'altra manera després de l'insistència d'una dels membres de l'expedició (el nom de la qual mantindré en l'anonimat) hem acabat fent un toquet.\nPer tornar hem aprofitat un tram del camí ral de Bescanó a Girona, que ens ha permés passar per davant la font de Sant Sebastià, coneguda per la seva protecció contra la pesta (no la peste, la pesta). De fet fa molts d'anys que ningú recorda un cas de pesta a Bescanó, o sigui que deu funcionar.\nAl final encara vam poder descobrir el secret de la bicicleta sempre nova d'en Lluís: l'encera cada vegada que la passa per la màquina! Això és fer trampes!\nLes fotos ja sabeu on trobar-les.\nQueda per explicar la sortida que ens va oferir en Toti dissabte, però ja hi haurà temps de dedicar-li un monogràfic. Gràcies, de totes maneres, per compartir-la. La propera convidem nosaltres.\nPublicat per Jeiem a 19:40 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Bescanó, BTT, Sant Pere Sestronques, Ter\nAtac al cor de les Gavarres\nSí, no m'equivoco: he escrit "atac al cor de les Gavarres", tot i que algun va estar a punt de tenir un atac de cor a les Gavarres. Per que si una cosa té Sant Cebrià de Lledó és que està al bell mig de les Gavarres. I això té dues implicacions: que està envoltat de natura per totes bandes, i que hi vagis per on hi vagis has de fer un tram prou llarg de camins. I com és típic a les Gavarres, de camins, pistes i corriols no en falten, o sigui que el problema està en quina ruta es tria. En qualsevol cas, em sembla que algú ho va entendre malament, i quan vam proposar que aniriem als Metges va entendre que aniria al metge, i tot i una clara indisposició gàstrica que no li havia permès gairebé dormir en tota la nit es va atrevir a venir. Però comencem per el principi.\nAl principi era la foscor. I algú digué: "soni el despertador", i l'home/dona es van despertar. I algú va veure que allò era bo, i digué: "que es vesteixi amb una malla amb coulotte i un maillot" (elements que ja havien estat preparats d'antuvi), i l'home/dona es vestiren amb una malla amb coulotte i un maillot. I hom veié que estava bé, i digué "que pugi a la bicicleta i comenci a pedalar". I així ho feu, i veié que era divertit i que l'home/dona fruien i eren feliços. I el primer raonament que es va fer va ser "Això no és normal".\nEm sembla que he anat massa al principi... El cas és que cap a les 8 tocades (més aviat un quart de nou per no haver de dir que sortiem a les 8), la Mun (què dir de la Mun?), en Sergi (innocent ell), en Miquel (patidor de mena), en Josep (defensor a mort de la Garrotxa, dels garrotxins i del garrotxí), en Lluís (amb la càmara a punt), en Jaume (amb el manual de semiconductors preparat) i el que subscriu l'article (amb el rotllo que el caracteritza) ens trobavem per començar a pedalar. L'Oriol, amb més de seny (o covardia, o mandra, no se sabrà mai) s'havia fet enrera a darrera hora. Qui més, qui menys, tots amb el platan a punt, tot i que després de ben poc serviria.\nEl primer tram, d'aproximació, va ser fent servir el carril bici fins a Cassà de la Selva. En el plànol de la sortida ja no li poso, per que tots el coneixem. A l'alçada de Quart, algú amb més optimisme que previssió ja encarrega, per telèfon, taula per esmorçar a dalt els Metges. La resposta, dura, seca, tallant: "només servim esmorçars fins les onze". Aquest tros del recorregut va servir, però, per que algú (anonimat obliga) tingués un moment de llucidesa i optés per anar a fer un cafè amb llet i deixar la opció inicial, reduïnt-la a un esmorçar matinal. Ben fet. La resta, en arribar a Cassà, vam deixar el Carrilet i, travessant la urbanització del Mas Cubell, ens vam dirigir cap a la pista dels Metges. Metges que farien falta sens dubte si les dianes antropomòrfiques del camp de tir de can Joan del Pla fossin vives, fet que afortunadament no s'esdevé.\nDesprés d'un petit tram d'asfalt (just per passar per sota la "línia de les Gavarres") començava la primera pujada del dia que ens dirigia cap a la urbanització dels "refugis de les Gavarres". A la dreta deixavem la cruïlla de Can Mercader, i el perfil del seu pi. Pujar per pista no té cap història... tret que cansa, especialment si s'han tingut problemes digestius. Però res, amb paradetes però tots cap amunt, fins que, en arribar a dalt de tot deixant a l'esquerra indicacions cap al Coll de Llumeneres i a la dreta el del Matxo Mort, i com aquell qui és boig, cap avall una altra vegada. La baixada, pista ampla, suau, ens porta fins al riu Darò, a l'alçada del Mas Gironès.\nLa segona pujada del dia és més... no voldria deixar escrita la paraula que més s'hi escau. Comença amb un fort pendent que després es suavitza, però que no s'acaba mai. Sembla en tot moment que ets a dalt de tot, per que no es veuen muntanyes al davant i sí el cel blau, però només és fruit del fet que en pujar mires amunt. I quan sembla que s'acaba, encara en queda una mica més. Al final, però s'acaba. Els prats de la Creu Llega (per la creu que hem hagut de passar, i com abreviatura de la llengua que treiem) ens permeten fer un descans si admirar el paisatge que ens envolta. A la dreta un senyal ens indica el camí cap a Sant Cebrià dels Alls, però el nostre Cebrià és el de Lledó, que queda endavant. Això sí, en baixada que després, a la tornada, i sense cap justificació, es convertirà en pujada. La pista continua ampla, i en pocs moments arribem a Sant Cebrià de Lledó, altrament dit els Metges. Allà hi ha els cotxes dels que hi han anat en cotxe, les motos dels que hi han anat en moto i les bicis dels que hi han anat en bici. Clar, direu. Doncs no, no tan clar. Per que no hi ha els peus dels que hi han anat a peu!.\nAl que anem, o sigui, a l'esmorçar. L'hostaler ens reb amb els braços oberts: "Us havia dit que només serviem esmorçars fins les onze... i us presenteu a les onze menys un minut!" (en aquest pais no es valora la puntualitat). "No entreu a aquest menjador". Ui, que comencem malament... Al final aclarim la situació i, després d'haver-nos preparat una taula calentoneta a l'interior optem per aseure a la fresca de l'exterior. I és que ja sóm raros, raros. Pa amb tomaquet, botifarra, truiteta, cafè amb llet (aquesta més bona que la mala llet inicial), visita al campanar i a l'esglessia, on Sant Cosme i Sant Damià estan avorridets damunt l'altar, i tornem-hi. Abans, però, saludem a la delegació que ha pujat des de La Bisbal, al pintor habitual i al meu proveïdor de llenya. I és que el mon és un panyuel, que diem els catalans.Ah, sí, els platans, que també ens els vam menjar. I una de les preguntes (intel.ligents) del dia: On és el lledoner? (nota per facilitar-ne la resposta: mireu les fotos).\nEl primer problema que es troba quan es baixa dels Metges és que no es baixa, es puja. I això, després de les botifarres, marca. Fins a la Creu Llega la pujada, tot i ser curta i no massa exagerada, es fa durilla. Just abans d'arribar-hi, però, girem cap a la dreta per un camí que senyala cap al coll de Llumeneres, lloc adequat per a tots nosaltres. Iniciem una baixada que ens permet refer-nos i que ens acaba portant un altre cop fins al Daró. Per cert... aquest riu no passava per La Bisbal? Què dimonis hi fa aquí, al mig de les Gavarres?.\nA l'altra banda del riu qualsevol ens normal hauria continuat per la pista ampla i ben senyalitzada, però nosaltres, no, què va! Endavant pel camí que s'obre davant nostre a mig revolt, amb l'excusa que la pujada serà més suau. I tan és així que hi ha qui la fa amb el plat gros, animat amb una disertació sobre l'expedició antàrtica de Sir Ernest Shackleton, que no diré com però tenia una relació amb el que estavem fent. El pobre patidor del maldeventre ja no sabia què havia de fer... però tampoc era qüestió d'abandonar-lo al mig de la muntanya, més que res per que hi havia massa testimonis que ens hi relacionaven. Clar que el que no havien solventat els professionals Cosme i Damià Ltd no ho fariem nosaltres!. El cas és que anar fent vam arribar fins al Coll dels Tres Pins, on vam començar un altre descens, ràpid, per la pista que ens va portar fins la carretera de Santa Pellaia (ja és curiós que a la carretera de Cassà de la Selva a la Bisbal se la conegui pel nom d'una santa que no es posa a cap criatura... al menys segons la base de dades de l'Institut d'Estadistiques de Catalunya).\nLa carretera, de fet, només és una referència: naltros (com diria es nostre bon amic de Menorca, que ens passa per la cara que necessita 100 km per anar i recòrrer 5 comarques per arribar als Metges -aquests illencs estan pitjors que els peninsulars, no trobeu?-) la travessem i enfilem el corriol que, per sota una línia elèctrica, ens portarà fins el camí que baixa fins la casa Nova d'en Frigola. Abans, però, un advertiment: vigileu les basses!. Cóm saps que hi ha basses? Xofff.\nD'aquí fins a la Llambilles, passant per la font de Sant Cristófol és un passeig... per a tots menys per al patidor, que ja no sap quina cara posar-hi, ni quina postura, ni què fer, ni res de res.\nLa tornada, des de Llambilles i pel carril bici, no té més història. Al final uns modestos 54 km i 823 m de desnivell, segons els amidaments oficiosos, i un grapat de fotos del fotògraf oficial.\nPublicat per Jeiem a 22:50 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: BTT, Cassà de la Selva, Gavarres, Gironès, Llambilles, Metges\nNo, no es tracta d'una pista per a una travessa al revés. Es tracta senzillament de la sortida que ha preparat en Marçal: dues sortides en una. I per això es fa més difícil d'explicar, tot i que la manera més senzilla sempre és per ordre cronològic. Doncs així es farà... clar que és difícil quan la convocatòria era entre 2/4 de 9 i les 9. El resultat ha estat que els més matiners ja hi eren a 2/4 de 9, i s'han hagut d'esperar fins a les 9, que és quan els 37 (sí, 37, un 3 i un 7) hem començat a pedalar. D'aquesta primera part no n'he guardat ni tan sols el track: es tractava simplement d'anar fins la font d'en Verdaguer, a Sant Gregori.\nPer anar-hi hem agafat per sota el pont de Fontajau fins a la Nestle, on hem arribat amb certes dificultats per les primeres panes i cadenes saltades. Ufff, el dia es presentava difícil. Xino xano, alguns xiulant conegudes melodies de sèries televisives estiuenques, hem arribat a Sant Gregori. Els reagrupaments havien de ser constants: un ramat tan gran costa de menar. De Sant Gregori al veïnat de l'esgléssia, i d'allà fins la font, on ens em pres un "merescut"? refrigeri. La tornada, pel costat del castell de Sant Gregori i la Pilastra, on ens hem pogut divertir una mica i on en Pau, el menut de la colla, s'ha posat de peus a l'aigua quan la bicicleta li ha quedat encallada al mig de riu. Coses que passen, noi!. La tornada d'aquest primer tram s'ha fet per la ruta del Carrilet (més xiulets de Verà atzur). Hi ha qui amb aquest primer tram n'ha tingut prou, alguns per excés i els altres per defecte. En Lluís, amatent com sempre amb la seva càmera, ha deixat registre dels moments més interessants.\nA la selecció natural s'hi ha afegit la selecció Marçal, que en arribar novament a Fontajau ha aconsellat als que els hi costava seguir que descansessin. Inici, a partir d'aquí, de la segona etapa del dia.\nDes de sota la passera de Fontajau hem seguit el camí que voreja el riu, passant per sota el pont de la Barca, darrere les piscines del GEiEG, el Trueta... fins arribar a Sarrià de Ter. Una pujada (finalment, ja era hora) ens ha portat fins a Sarrià de Dalt, on hem deixat la carretera asfaltada i hem començat a seguir la ruta 12 del centre BTT del Gironès. Això ja era una altra cosa! Finalment una mica d'acció. Poc més enllà la resclosa del Molí d'en Tomàs ens permetia fer una mica de xipixapi (no gaire, tot sia dit), i encara una mica més endavant, la sorpresa (o he de dir sorpreses) del dia. La primera, la oficial i que trobareu sempre que hi aneu -al menys si torna a ploure alguna vegada-, el salt del Timbarro i la gorga de sota. Amb la temperatura que feia unes certes ganes de remullar-s'hi ja venien... tot i que al final ningú ho ha fet. La segona sorpresa, extraordinària, l'avituallament de xocolata desfeta. Tot i l'hora (o potser per l'hora, precissament) ha passat la mar de bé, i tothom l'ha agraït. Però allà, per molt idíl·lic que fos, no ens hi podiem quedar, i ens ha tocat tornar a pedalar.\nPer acabar de tancar la ruta hem seguit per caminois, corriols, pistes i camins que ens han portat, passant pel costat de la font d'en Murtra, fins a tocar Sant Medir (o Santa Maria de Cadins, o Can Catofa... que tot depen d'amb quí parlis). Des d'aquí, retorn enrera per un molt agradable corriol pel mig del bosc, paral·lel a la riera de Bullidors, que ens ha portat novament fins a Taialà i d'allà cap a Fontajau.\nCal dir que encara n'hi ha hagut que han acabat amb un dinar de germanor... però això ha estat només per als supervivents que han estat capaços d'arribar al final.\nPublicat per Jeiem a 18:31 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: ADAC, BTT, font, Sant Gregori, Sarrià


La Comunitat Valenciana, la segona en el rànquing de destinacions visitades pels espanyols en el tercer trimestre de 2019 | Valencia Extra\nLa Comunitat Valenciana, la segona en el rànquing de destinacions visitades pels espanyols en el tercer trimestre de 2019\nLa Comunitat Valenciana se situa com la segona regió en el rànquing de destinacions visitades pels residents espanyols en el tercer trimestre de 2019, amb el 12,3% del total, segons les dades de l’Enquesta de Turisme de Residents (ETR/Familitur) publicada aquest divendres per l’Institut Nacional d’Estadística (INE).\nEn concret, la Comunitat va ser destinació de 7.514.243 viatges del total de 61,1 milions que es van fer en tot el territori nacional. La mitjana de pernoctacions se situe en 6,9 en la Comunitat, enfront de la mitjana total de 6,2, i una despesa mitjana de 38 euros.\nLes més visitades han sigut Andalusia (18%), Comunitat Valenciana (12,3%), Catalunya (11,7%), Castella i Lleó (8,6%), Galícia (5,6%), Castella-la Manxa (5%), Madrid (4,3%), Canàries (3,7%) i Aragó (3,1%).\nPer darrere del Principat d’Astúries es troben Cantàbria (2,5%), Balears (2,1%), Múrcia (2,1%), Extremadura (2%), País Basc (2%), Navarra (1,3%) i La Rioja (0,8%).\nAtesa la comunitat autònoma de destinació principal, les despeses mitjanes diàries més alts es registren en els viatges a Balears (67 euros), Canàries (64) i Comunitat de Madrid (54). Les despeses mitjanes diàries a Astúries es troben en els 47 euros diaris.\nD’altra banda, els viatges realitzats per residents en la Comunitat suposen el 8,8% del total, amb 5.382.263 de desplaçaments, una mitjana de sis pernoctacions i una despesa mig diària de 47 euros.\nA nivell nacional, els residents a Espanya van realitzar 61,1 milions de viatges en el tercer trimestre de l’any, la qual cosa suposa un descens del 5,4% respecte al mateix període de 2018, després de la fallida del turoperador britànic Thomas Cook, que va provocar una crisi en el sector turístic. No obstant això, els residents van gastar un 1,9% més en els seus viatges, fins a 19.297 milions d’euros.\nDel total de viatges realitzats, el 88,1% (53,8 milions de viatges) van tindre com a destinació principal Espanya, amb un descens del 6,4% respecte al tercer trimestre de 2018, mentre que 7,2 milions de viatges es van realitzar a l’estranger, un 3,2% més. En els viatges amb destinació nacional, els espanyols van gastar un 2,1% més, mentre que en els realitzats a l’estranger van gastar un 1,4% més.\nEn els nou primers mesos de l’any, els viatges realitzats pels espanyols van disminuir un 1,7%, amb una baixada del 2,6% dels viatges amb destinació interna i un increment del 7% en el cas de les destinacions estrangeres. La despesa total en el període gener-setembre va pujar un 2,7%.\nDesallotgen quatre habitatges en caure part de la coberta d'un edifici a Aldaia


La cinta antilliscant està formada per partícules de silici carbonitzat dures i duradores. Aquestes partícules s’implanten en pel·lícules de plàstic resistents a la intempèrie i d’alta resistència, i és una de les substàncies més dures conegudes fins ara.\nS'utilitza generalment per a l'aïllament de lots de construcció, lots perillosos, accidents de trànsit i emergències. I la tanca per al manteniment d’energia elèctrica, administració de carreteres, enginyeria de protecció del medi ambient.\nCinta barrera de PVC\nLa cinta d’avís de barrera té els avantatges d’impermeabilitzar-se, a prova d’humitat, anticorrosiva, antiestàtica, etc. La cinta de dos colors es pot utilitzar per a senyals d’alerta a terra, columnes, edificis, trànsit i altres zones.\nCinta de precaució de PE\nUtilitzant un excel·lent material PE, de color brillant. S'utilitza àmpliament per a l'alerta in situ i l'aïllament d'emergències o zones de construcció i zones perilloses.\nCinta d'advertència de barrera de PVC\nLa cinta d’avís de barrera també s’anomena cinta d’identificació, cinta de terra, cinta de sòl, cinta de referència, etc. És una cinta feta de film de PVC i recoberta amb adhesiu sensible a la pressió de goma.\nPel·lícula elàstica LLDPE\nLa pel·lícula d’embalatge elàstic s’utilitza principalment per a l’enrotllament de palets, l’embalatge de cartró, la protecció de la superfície del producte, l’envasament de productes amb forma especial, evitar danys a les mercaderies i convenient per al transport\nLa pel·lícula elàstica LLDPE té els avantatges d’una forta duresa, alta elasticitat, resistència al trencament, resistència a la pols, impermeable.\nDescripció del producte Material Làmina d’alumini Tipus d’adhesiu Solvent acrílic Color Plata Característica Plata brillant, resistent als UV, ignífug, etc. Longitud Es pot personalitzar Amplada Es pot personalitzar Servei Acceptar embalatge OEM Acceptar personalitzar Servei de mostra Proporcioneu una mostra gratuïta, la mercaderia hauria de ser pagada pel comprador Fitxa tècnica de l’article Paper d’alumini cinta FSK Còpia de suport Paper d'alumini Paper d'alumini Adhesiu Solvent acrílic acrílic Ba ...


Mesures de protecció Hotel Sol Ixent\nEns posem en contacte amb vostès per informar-li de les mesures de prevenció preparades per a la seva prompta visita a l’Hotel Sol Ixent, la seguretat dels nostres hostes i personal segueix essent la nostra màxima prioritat. Atenent a l’actualitat aquestes són les mesures addicionals per a garantir la màxima eficiència:\n- Si desitgen agilitzar la seva entrada ens poden fer arribar una foto del DNI, de tots aquells que ens visitin, indicant el número de reserva a info@hotelsolixent.com .\n- L’aparcament de l’hotel és exterior, trobaran les indicacions de camí a la seva arribada, l’aparcament és gratuït i no necessiten cap codi, poden passar directament. La única entrada disponible és per recepció, per tant, recomanem descarreguin les seves maletes quan es dirigeixin a fer el check-in.\n- La sortida de les habitacions és abans de les 12h i l’entrada és a partir de les 15h durant aquest període de temps es durà a terme tot el procediment de neteja i desinfecció necessari per a garantir la seva seguretat.\n- Per tal de garantir la distància de seguretat, a la seva arribada trobarà indicacions on se li sol·licitarà que esperi el seu torn, el personal de recepció indicarà quan poden passar.\n- A la mateixa entrada trobaran un dispensador de gel hidroalcohòlic que estarà sempre a la seva disposició.\n- Si els protocols oficials ho requereixen, a l’arribada, se li podria mesurar la temperatura.\n- L’ús de l’ascensor es realitzarà de forma individual o exclusivament amb els acompanyants de l’habitació.\n- Mantingui la distància de seguretat, sempre i quan sigui possible, amb qualsevol altre empleat/hoste i apliqui el deixi sortir abans d’entrar.\n- El manteniment i/o el repàs de les habitacions es faran amb l’habitació buida, agrairem l’ús del cartell penjant per a indicar quan estigui disponible.\n- Per a garantir la màxima eficàcia dels protocols aplicats hem procedit a minimitzar la decoració de les habitacions.\n- A la recepció rebrà informació dels torns disponibles per a realitzar els seus àpats i així poder reservar-ho amb antelació.\n- Les tovalloles de piscina proporcionades per l’hotel són d’ús individual quan sigui necessari renovar-les les hauran d’entregar a recepció. El seu abandó o pèrdua comportarà un recàrrec.\n- Els recordem que no es permet la reserva d’hamaques, especialment en aquests moments on el compliment de la normativa és bàsic per a la seguretat de tots.\n- Si en algun moment no es troba bé o requereix d’assistència mèdica avisi a recepció per a que es posin en contacte amb urgència amb els serveis sanitaris locals.\nSi vostè té una reserva afectada li demanem disculpes i esperem la seva comprensió. Ens posarem en contacte amb vostè el més aviat possible per a oferir-li alternatives o, si ho prefereix, pot contactar amb nosaltres al +34 972 25 10 43, o al correu info@hotelsolixent.com\nEntenem la desconfiança que genera la situació a l’hora de comprometre’s en un pla de viatge per això volem que reservi tranquil i segur.\nEls hi oferim cancel·lació gratuïta per a les seves futures reserves, sense compromisos ni prepagaments. Poden cancel·lar en qualsevol moment fins a 48 hores abans de l’arribada.


Apartment Loviste Loviste II Loviste Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nApartment Loviste Loviste IIApartamentLoviste, Loviste, Croàcia - Veure al mapaApartment Loviste Loviste IIVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotos\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Loviste, no busqui més enllà de Apartment Loviste Loviste II. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Apartment Loviste Loviste II asseguren una estada plaentera als seus clients. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes són només algunes de les comoditats que fan que Apartment Loviste Loviste II sigui diferent dels altres hotels de la ciutat. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Apartment Loviste Loviste II.


Declaren persona ‘non grata’ un mossèn que va reconèixer haver abusat d’una veïna ara fa 27 anys – elgarrotxi.cat\nL’Ajuntament també ha aprovat una moció que insta el govern espanyol a modificar la prescripció d’aquests delictes\nL’Ajuntament de Bellcaire d’Empordà (Baix Empordà) ha declarat persona ‘non grata’ el mossèn que va reconèixer haver abusat d’una veïna del poble. Els fets van tenir lloc ara fa 27 anys. La víctima, que aleshores era una nena, va patir els abusos durant unes colònies a Puigpardines (Garrotxa). Segons ha avançat RAC1, el consistori va declarar el capellà persona ‘non grata’ al ple municipal de finals de juliol. En paral·lel, el consistori va aprovar una moció on insta el govern espanyol a modificar la prescripció d’aquest tipus de delictes. L’escrit argumenta que es tracta d’il·lícits “molt greus”, que poden provocar trastorns psicològics a les víctimes, i demana que els delictes no prescriguin fins al cap de 40 ó 50 anys, perquè “és comú” que es trigui temps a denunciar-los.\nEl cas d’abusos es va destapar el passat mes de maig. Aleshores, la víctima va denunciar als Mossos d’Esquadra que el capellà havia abusat d’ella quan tenia 10 anys, durant unes colònies a Puigpardines. Segons recollia la denúncia, que va avançar RAC1, els fets van passar el 1989.\nDurant les vacances, la víctima –aleshores, era una nena- es va haver de quedar fent llit a la casa de colònies perquè es va posar malalta. Va ser llavors quan el mossèn va pujar a l’habitació, en va abusar i la va amenaçar.\n27 anys després, la dona va tenir el coratge d’enfrontar-se al mossèn (que ara és octogenari). El va anar a veure i li va gravar una conversa on el capellà reconeixia els abusos, li demanava perdó i li deia que oblidés el cas. Tot i que el delicte ja havia prescrit, la dona –que ara viu a Bellcaire- va decidir denunciar els fets a la policia. El Bisbat, per la seva banda, va decidir apartar-lo cautelarment de tota activitat pastoral.\nAra, el capellà s’ha convertit en persona ‘non grata’ a Bellcaire d’Empordà. L’Ajuntament del municipi li va declarar al ple de finals de juliol, després que el mossèn reconegués haver comès els abusos ara fa 27 anys.\nEn paral·lel, mitjançant una moció, el consistori també va instar el govern espanyol a modificar la prescripció d’aquest tipus de delictes. El text argumenta que són il·lícits molt greus, que afecten especialment les víctimes perquè tenen lloc quan encara són criatures, i que sovint deriven en trastorns psicològics.\nPer això, el consistori baix empordanès considera que el període de prescripció que recull el Codi Penal és “insuficient” i reclama a l’Estat que el revisi. Demana que es tinguin en compte tots els arguments jurídics, psicològics i sociològics per determinar si els delictes d’abusos sexuals a menors han de prescriure o no.\nEn cas que es decideixi mantenir la prescripció, la moció suggereix a l’Estat ampliar-ne els terminis “fins a límits molt elevats”, com ara a 40 o bé 50 anys. L’escrit assegura que “és comú que les víctimes no denunciïn aquestes situacions fins que tenen la maduresa o la força mental per fer-ho”.\nEl grup de narcotraficants desmantellat a Salt venia droga a menors d’edat


Els nostres nous “nous catalans” XAVIER BERTRAL\nBarcelonaQuan Paco Candel va escriure 'Els altres catalans' el 1964 el món era un altre i als carrers grisos tothom tenia una aparença semblant. La seva crònica valenta sobre els immigrants de la segona meitat del segle XX que malvivien als suburbis de Barcelona estava escrita des del coneixement de primera mà d’un nen de Cases Altes que havia viscut a les barraques de Montjuïc i era ciutadà de Catalunya amb els pocs drets polítics i socials del moment teòricament reconeguts. D’això fa 55 anys i Catalunya, Espanya i el món són ara més diversos que mai, però la immigració continua sent un assumpte complex amb un fort impacte social. Avui hi continua havent immigrants de primera i de segona, i com diu Safia Elaadam, una noia catalana de 24 anys de família marroquina, "hem de començar a entendre que els espanyols i catalans ja no són només blancs i catòlics, i que vivim en una societat multicultural i multiracial”.\nDe fet, amb la llei a la mà, ni el naixement, ni el casament, ni tenir fills espanyols donen automàticament la nacionalitat a una persona de pares nascuts fora d’Espanya, i avui hem volgut posar-ho en evidència i donar veu als que no poden anar a les urnes per fer-se escoltar. Hem entrevistat persones que construeixen cada dia aquest país, al qual van arribar còmodament en un avió o jugant-se la pell en una barca de goma enganyats per una màfia.\nUn cop més el periodisme ens mostra que cada individu, cada vida, té una història apassionant per explicar. Ells ens parlen de com veuen la seva nova societat i ens adverteixen d’uns tics amb els quals massa sovint els convertim en estranys de tan acostumats com estem a l’homogeneïtat.\nTots han tingut i tenen un somni, que alguns han complert i d’altres han vist amargament com desapareixia, com si es tractés d’un miratge. Treballen al basar, a l’obrador de la pastisseria, a la cooperativa Diomcoop amb gent que ha deixat el 'top manta', al laboratori o a la seva innovadora empresa. Alguns no havien anat a l’escola i altres són intel·lectuals nòmades formats a les universitats europees. Molts tenen vides estables amb família i una bona feina, han pogut estudiar i visiten els seus països d’origen; alguns formen part de les elits i altres viuen a l’ombra, com Dembo Fathy, que va travessar l’estret de Gibraltar en una barca de platja. Havia marxat del Senegal amb quatre companys i només ell va arribar a Europa. Pensa que ja ha passat el més difícil, i en l’any que ha viscut a Catalunya s’ha espavilat per sobreviure sense papers. Treballa als boscos del Maresme i guanya entre 25 i 30 euros al dia. Explica satisfet com ha aconseguit enviar més de 100 euros a la família i repeteix que no vol ajudes sinó papers.\nEls drets polítics no els preocupen a tots de la mateixa manera. De fet, la Yong Qin Wu és xinesa, no ha votat mai i no ho troba a faltar, tot i que voldria que els seus descendents puguin fer-ho. En canvi, a Sven Huber –que va néixer a Alemanya però és a Barcelona on ha viscut més anys de la seva vida– li sembla injust no poder votar al país on ha format la seva família i ha creat una 'start-up', i voldria tenir l’opció d’influir per ajudar a construir un futur millor a la seva terra d’acollida.\nimmigració dret a vot


Arte Brzeg Polònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPlac Zamkowy 8, Brzeg, Brzeg, Polònia - Veure al mapa\n"Arte menu is the best what I have chance to find during my b..."\nDissenyat tant per oci com per negoci, Arte està situat idealment a Brzeg; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nArte ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, express check-in/check-out, servei d'habitacions, transport hotel/aeroport, instal·lacions per a reunions i banquets són només algunes de les comoditats que fan que Arte sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nL'ambient de Arte es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori, mini bar són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Brzeg, el Arte és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nTots els tipus de viatgers (91) Parelles (41) Viatgers en solitari (33) Famílies amb infants petits (7) Famílies amb infants grans (5) Grups (5)


Treballs de Recerca sobre el Pla de l'Estany\nTreballs de recerca de la comarca\nEl treball de recerca. Informacions i documentació\nJoaquim Palmada i Teixidor (CECB)\nTreballs Jornades anteriors\nVIII Mostra de treballs de recerca del Pla de l'Estany\nAra fa tres anys, aproximadament, la meva filla petita va acabar el seu treball de recerca. I fa pocs dies, d’aquesta qüestió, en vàrem estar parlant a casa, tot dinant en família. Vàrem recordar els nervis, les dificultats, els neguits, la satisfacció final després de la presentació pública i vàrem riure amb moltes anècdotes que vàrem viure.\nHo exposo d’aquesta manera perquè els mesos que dura la seva realització, el treball de recerca transcendeix de la feina quotidiana dels alumnes i es viu a la família de manera intensa. És la primera vegada que, en l’àmbit acadèmic, vosaltres, els alumnes heu fet el que heu volgut, el que heu escollit, heu planificat, heu executat, ajudant-vos del que sabeu i de l’ajut inestimable de la tutoria dels vostres professors. I això és molt important.\nTot parlant, ella ens va dir que ho va viure com una aventura, com una gran aventura, i que en fa una valoració molt positiva, ara que ja ha passat un temps.\nAquesta activitat d’investigació que s’inicia al primer curs de Batxillerat i que s’acaba a segon requereix que l’alumne hagi d’afrontar la realitat cara a cara. Per primer cop l’alumne pot escollir el que vol fer, pot informar-se d’allò que l’interessa, fer la cerca, provar, experimentar, treure conclusions, redactar l’informe final, fer l’exposició oral,... I esperar la nota. El que l’estudiant fa, el que es treballa no surt a cap llibre; potser, fins i tot, serà la primera ocasió que s’ho plantegi. Cal decidir què cal investigar, definir-ho exactament, dibuixar un pla de treball, anar recollint informació, mostrar-ne els resultats, exposar-los de paraula i defensar-los davant un tribunal.\nHi va haver un moment, fa uns anys, que es va arribar a qüestionar el treball de recerca i la seva conveniència a seguir formant part del currículum de Batxillerat, però en va sortir reforçat, i fins i tot, a Primària i a ESO es comença a treballar amb aquesta metodologia.\nHem parlat dels alumnes, de les famílies, i no podem oblidar els professors, els tutors, que són clau i referents per als alumnes. Ells són capaços d’informar, d’orientar, d’estimular, de motivar, d’acompanyar cada alumne en el seu camí de recerca. Des d’aquí vull agrair la seva tasca fonamental.\nI un any més podrem gaudir des dels Serveis Educatius del Pla de l’Estany de l’organització de la VIII Mostra de Treballs de Recerca de Batxillerat amb els centres educatius de la zona, com a mostra d’una de les millors activitats d’aprenentatge del nostre sistema. Vull agrair també la molt bona tasca que des del SE es fa per a la difusió dels millors treballs de recerca.\nEnhorabona a tots i endavant.\nMartí Fonalleras Darnaculleta\nDirector dels Serveis Territorials d’Eduació de Girona


Aitana Mas: “Per cada euro que es destinà a la bombolla immobiliària, hi ha una persona més en les llistes de l’atur” – Coalició Compromís\nPublicat el 10 de novembre de 2011 en Economia i Ocupació La candidata de Compromís-Equo al Congrés per Alacant, Aitana Mas, ha assegurat hui que “per cada euro que PP i PSOE destinaren a fer créixer la bombolla immobiliària, hi ha una persona més en les llistes d’aturats, ja que la situació de crisi actual és conseqüència d’un sistema especulatiu que ens fa ara menys productius i menys competitius”.\nMas ha oferit hui una roda de premsa, junt al candidat al Senat Ignasi Bellido, al Boulevard El Pla d’Alacant –on es troben construccions paral•litzades-, per tal d’explicar les mesures que proposa la coalició per salvar la situació de les persones que estan patint les conseqüències de la bombolla immobiliària. La candidata de Compromís-Equo ha indicat que “Alacant compta amb més de 50.000 vivendes noves sense vendre i ocupa el tercer lloc d’aquesta llista només per darrere de Barcelona i Madrid; a més és la província del País Valencià que compta amb més vivendes usades sense vendre, però la xifra més escandalosa i inacceptable és la de que a la província es produeixen 200 desnonaments cada dia”.\n“No anem a deixar impune a ningú, volem que els responsables d’aquesta situació i d’aquesta bombolla immobiliària, com són els gestors de la CAM, retornen fins el últim euro que ens han furtat mentre la gent està quedant-se sense casa per no poder fer front a la hipoteca”, ha afegit el candidat al Senat. aitana mas dació en pagament desahucios Economia i Ocupació


Pension Full Targu Mures Romania - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n"Nice and good breakfast, parking right in front and big room"\nCornesti, nr 61, Centru, Targu Mures, Romania - Veure al mapa\nMés informació sobre Pension Full\nSituat en el cor de Tirgu Mires, Pension Full és un lloc ideal des d'on descobrir Targu Mures. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Un ambient ben cuidat i la seva proximitat a Aeroport de Transilvania Targu Mures donen a aquest hotel un encant especial.\nPension Full ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix recepció 24 hores, express check-in/check-out, premsa, servei de bugaderia, bar per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses piscina exterior, solàrium, jardí, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Pension Full.


L'Astralpool masculí cau a Mataró abans del derbi contra el Terrassa | Ràdio Sabadell\nL'Astralpool masculí cau a Mataró abans del derbi contra el Terrassa\nEl masculí es jugarà en les pròximes jornades el bitllet per a la Copa | Roger Benet\n26.11.2018 13:31 Esports\nL'Astralpool Club Natació Sabadell masculí va caure derrotat per la mínima (10-9) a la piscina descoberta del Quadis Mataró. D'aquesta manera, el quadre nedador veu trencada la bona dinàmica en la qual estava immers després d'haver guanyat en les dues jornades anteriors contra el Catalunya i el dèbil Concepción. "Sabíem que era un partit molt complicat per les característiques de la seva piscina. El que serveix és amb quines possibilitats arribes al final. Quan perdíem 6-2 vaig dir als nois que quedava molt partit", assegura Quim Colet, tècnic de l'Astralpool, que explica que els seus jugadors van quallar una bona actuació, però en canvi, l'efectivitat no va estar del seu costat. "No vam aprofitar les nostres opcions de ficar-nos per davant en el marcador. En canvi ells sí. Al final vam tenir l'oportunitat d'empatar, que era el més just, però finalment vam marxar decebuts".\nL'Astralpool és setè a la Lliga Premaat amb vuit punts en la mateixa xifra de partits. "Hi ha una millora evident des de la primera setmana que jo vaig arribar aquí. Estem parlant d'equips sòlids i amb una vàlua dins dels seus planters", es justifica Colet. El pròxim partit de l'Astralpool serà dissabte (12:45h) a Can Llong en el derbi contra el Terrassa, segon a la classificació amb els mateixos punts (21) que el Mataró i el Barcelona. Recordem que tots dos equips ja es van veure les cares a principis de temporada en el tercer i decisiu partits de la segona fase de grups de la Champions League disputada a Can Llong.\nEl femení, nou líder\nEn canvi, el femení de l'Astralpool viu una situació totalment diferent, ja que s'ha situat com a líder per la diferència d'un únic gol amb el Sant Andreu. Tot plegat, després de la sisena victòria de forma contundent aquesta temporada, en aquest cas contra el tercer classificat, el Mediterrani (17-8), a Can Llong. La màxima golejadora de l'enfrontament va ser Marina Cordobés amb quatre dianes: "El 'Medi' és un equip que ha fet bastants reforços i tenen aquesta actitud de lliutadores. Es va poder veure en el partit i nosaltres vam haver de posar una marxa més". La Lliga Premaat s'atura aquest cap de setmana però tornarà el dijous de la setmana que ve amb la visita de les de David Palma al Moscardó madrileny.


L'any passat vam celebrar una jornada sobre dependència emocional amb l'objectiu de visibilitzar aquesta problemàtica i que es generessin polítiques per tal de donar suport a les persones que ho pateixen i promoure plans de prevenció.\nGràcies a la intermediació de la portaveu d’Afers Socials, Noemí de la Calle, avui ens han trucat per fer una compareixença al Parlament de Catalunya el pròxim 27 de juny. Què vol dir això?\nPer primera vegada, tindrem l'oportunitat d'exposar a la Comissió d’Igualtat de les Persones, l'experiència d'aquelles per a les que l'amor i les relacions esdevenen autèntics inferns d'indefensió.\nUna de les característiques d'aquest patiment es que ens fa viure aïllades d'una vida plena en societat. Obstinades en la idea de tenir o retenir una parella, no ens adonem que refusem defensar els nostres drets, perquè, primerament, tendríem que reconèixer que tenim un problema, i seguidament, fer-nos-en càrrec i posicionar-nos a favor nostre. Aquest és justament el nostre handicap.\nLa qüestió és: Com unes persones per a les que l'amor representa una "vergonyosa submissió", provinents de grups d'anònims i cercles afectius molt tancats, aixequem ara el cap i ens adrecen a l'òrgan de major autoritat de Catalunya per fer-nos visibles i parlar en primera persona de la nostra realitat?\nÉs tot un repte, quasi tant com que si ho arribem a fer, si som capaces d'estimar-nos el suficient per valorar en positiu la nostra experiència, entendre que no es tracta ni d'una manca de caràcter ni de mala sort, ni de "jo, que m'ho he muntat malament", sinó d'un problema social que arrela en diversos graus en totes les persones, podrem atorgar finalment a la nostra lluita el reconeixement que es mereix.\nSé que no voldríem haver de lluitar, sé que fins i tot ens aferrem en no fer-ho perquè això seria com renunciar a la nostra estimada obsessió. Però bé sabem que ens ho mereixem, que les coses ja no són com abans i que ha arribat el moment de donar un pas decisiu.\nPer tant, et demanem ara el teu suport, que ens escriguis amb la teva vivència, que ens facis sentir la teva veu, que estiguis amb nosaltres en aquest moment. Som quatre gates que ens arrepleguem, i no ho aconseguirem soles, és per això que et necessitem.\nPotser que aquest encara no sigui el moment. Potser que per molt que ho intentem no aconseguim ara l'objectiu de mostrar el nostre dolor perquè mai més l'haguem de viure a soles, perquè puguem parlar del que ens passa obertament i obtenir el suport i els recursos que necessitem. Si aquest encara no és el moment, almenys serà un primer moment, un primer intent, en la manera que puguem, amb les que siguem, però intentem-ho.\nEscriu-nos, digues la teva, i si vols participar amb nosaltres activament, ens trobem el pròxim dimecres a les 18h, a la sala de reunions de l'Ateneu L'Harmonia.\nGràcies per estar aquí per haver llegit aquest text.\n(29/6/17 - Si vols veure com va anar tot plegat, pots veure l'enregistrament de la compareixença seguint aquest enllaç. Tan de bo hagi contribuït a conscienciar sobre la problemàtica de la dependència emocional).


L'INCAVI organitza la visita d'un grup de sommeliers mexicans interessats a conèixer la varietat vinícola de Catalunya\nDemà, a les 10:00 hores, visitaran la nova seu de l'INCAVI i atendran els mitjans de comunicació\nUn grup de sommeliers i periodistes especialitzats en gastronomia i vins de Mèxic, visiten, des de diumenge i fins el proper divendres, les diferents zones vinícoles catalanes a través d’una missió comercial inversa organitzada per l’Institut Català de la Vinya i el Vi (INCAVI).\nEl grup està integrat pel president de l’Associació Mexicana de Sommeliers i director de l’Escola Panamericana de Gastronomia, Luís Cárdenas; el columnista del diari El Universal, Ruben Hernández; el millor sommelier de Mèxic 2008, Sergio Ibarra; la millor sommelier jove de Mèxic 2008, Clàudia Juárez; i el director del curs de sommeliers de l’Escola de Gastronomia Ambrosia de Mèxic. Durant aquesta setmana visitaran cellers de totes les Denominacions d’Origen (DO) catalanes.\nA més, demà, a partir de les 10:00 hores, el director general de l’INCAVI, Joan Aguado, els hi mostrarà la nova seu d’aquest organisme, a Vilafranca del Penedès, on atendran als mitjans de comunicació. També el mateix dia, visitaran UVIPE i la seu del Consell Regulador de la DO Penedès.\nMèxic és un país clau per a l’exportació de vins i caves de Catalunya, ja que hi ha un gran interès per conèixer zones vinícoles europees i, principalment de l’Estat espanyol (d’on provenen el 48 per cent dels vins importats a aquest país).\nVisita de sommeliers mexicans a l’INCAVI\n10:00|.INCAVI (pl. Àgora, 2-3)|Vilafranca del Penedès (L' Alt Penedès)\nEl director general de l’Institut Català de la Vinya i el Vi (INCAVI), Joan Aguado, rep un grup de sommeliers i periodistes especialitzats en gastronomia i vins de Mèxic


El CN Sabadell de futbol sala també sap remuntar i continua imparable | Ràdio Sabadell\nEl CN Sabadell de futbol sala també sap remuntar i continua imparable\nEl Club ha guanyat els quatre partits que ha jugat fins ara | CNS futbol sala\n17.11.2020 16:34 Esports\nEl Club Natació Sabadell de futbol sala segueix líder en solitari en el subgrup 3B de Segona Divisió B Nacional. L'equip sabadellenc es va imposar en la seva visita a Mataró (3-4), però no sense patiment. Després d'enfrontar-se contra els últims tres classificats, el Natació va lluitar de valent per endur-se els tres punts contra els mataronins, que no li va posar les coses gens fàcils, tot i només portar tres punts en el caseller. El jugador nedador Ferran Ruiz destaca que aquest partit va ser el més igualat fins ara: "El Mataró era el rival més complicat dels quatre partits que hem disputat. Era una pista molt complicada, però vam poder treure els tres punts". El jugador sabadellenc subratlla la bona feina de tot l'equip, especialment dels porters, que estan fent grans aturades de molt nivell i que això condiciona el resultat. Per la seva part, Ruiz està satisfet amb el seu rendiment i espera ser important per l'entrenador Borja Burgos: "Penso que he donat un pas més, de cara a porteria estic millor que l'any passat". El Natació Sabadell tindrà ara una oportunitat d'or per distanciar-se a la primera posició. Si guanya, podrà avantatjar amb sis punts al seus rivals. Tot passa per aconseguir el triomf al Pavelló Municipal Nord, aquest dissabte (16:45 h), contra el Segorbe, segon a la classificació amb nou punts, empatat amb el Manresa.\n🔊 ÀUDIO #HotelSuís | Immaculat inici del @CNSFUTBOLSALA amb quatre victòries seguides i vuit punts sobre el cinquè. "Des del principi tenim les coses molt clares i sabem que no podem repetir els errors de l'any passat", diu @ArnauManzano\n▶ https://t.co/8dTmd7TfNn [51:17] pic.twitter.com/WlJzhWxwss\nD'altra banda, l'Escola Pia Sabadell va encaixar la primera derrota de la temporada en el seu subgrup 3A, contra el líder, el Bellsport L'Hospitalet (4-6). El partit va començar igualat amb ocasions pels dos conjunts, però va ser l'Escola Pia qui es va avançar amb dues dianes. Tot i això, els sabadellencs van pagar car els errors i van encaixar cinc gols abans del descans. El jugador escolapi Carlos Povedano alerta que si l'equip vol mirar cap a dalt, no es pot desconcentrar d'aquesta manera: "En aquesta lliga, si desconnectes contra un rival fort uns minuts ho acabes pagant. En sis o set minuts, ens van remuntar per errors que no ens podem permetre". D'altra banda, el tècnic Pedro Donoso encara no s'ha assegut a la banqueta enguany. En les primeres dues jornades, es va absentar per arrossegar una sanció del curs passat; ara, per motius familiars, tampoc pot estar al costat del seu equip. Amb la jornada pendent contra el Cerdanyola encara per disputar, la Pia visitarà el segon classificat del subgrup: la Unión Santa Coloma (dissabte, 16h).