Cleries al Govern espanyol: “Vostès volen que el 14F sigui la festa de l’abstenció a Catalunya” - Junts per Catalunya\nCleries al Govern espanyol: “Vostès volen que el 14F sigui la festa de l’abstenció a Catalunya”\nEl portaveu de Junts per Catalunya al Senat, Josep Lluís Cleries, ha retret aquest dimarts a la vicepresidenta de Govern espanyol, Carmen Calvo, que “el que vostès volen és que el 14 de febrer sigui la festa de l’abstenció a Catalunya“. I ha destacat que “nosaltres volem que sigui la festa de la democràcia i la llibertat, malgrat les seves maniobres, volem que la gent voti perquè no tenim por a les urnes“. El portaveu ha aprofitat per preguntar a l’Executiu espanyol si respectarà els resultats electorals “o vetaran o s’inhabilitaran als candidats”.\nA més, Cleries ha criticat el desplegament de la maquinària d’Estat, “en nom del progressisme, a favor del candidat Illa”. “Estan utilitzant el CIS amb finalitats electoralistes i partidistes i les xarxes socials ministerials per fer campanya a favor de el candidat del PSOE“, ha dit, abans d’afegir que “s’han tret de sobre al Sr. Illa, abandonant les seves responsabilitats en el pitjor moment“. En aquest sentit, el portaveu de Junts al Senat ha recordat que “els nivells de contagi són més alts que mai, uns 40 mil diaris, amb la mortalitat més alta de la UE i sense vacunes“.\nD’altra banda, Cleries ha lamentat que Patrimoni Nacional pagui “els sous, viatges i despeses derivades del personal desplaçat als Emirats Àrabs Units per assistir al rei fugat“. “També paguem el manteniment de tres piscines de la Zarzuela, les despeses de la casa on s’allotjava Corinna, 100 empleats de Palau i les indemnitzacions per acomiadaments de la tripulació del iot Fortuna“, ha reblat.\nMadrid, 2 febrer 2021


Trial Indoor a Barcelona - Fires, festes, oci i llocs per visitar.\nPropera edició: 10/04/2022\nEl Trial Indoor de Barcelona, la primera activitat important organitzada per RPM Racing, va néixer com a una gran festa a finals dels anys 70. Es tractava de promocionar la recentment apareguda revista "Solo Moto" i, per entrar en aquesta primera edició, només era necessari mostrar la publicació.\nEl que va començar sent una activitat puntual i simplement promocional es va professionalitzar ràpidament amb l’especialització dels pilots, i va evolucionar fins convertir-se en el que és avui: una especialitat independent dins del motociclisme, que va passar de competir a nivell nacional als grans Campionats del Món actuals.\nJa als anys 80, el Trial Indoor de Barcelona era considerat com el millor espectacle Indoor del món pel seu ambient, organització i espectacle.\nBarcelona - Trial Indoor (Foto: trialindoorbarcelona.com)\nAls anys 90, a més a més, va haver un canvi d’escenari: del castell de somnis que va ser el Palau d’Esports al marc incomparable del Palau Sant Jordi. Des de la seva primera edició, el Trial Indoor de Barcelona s’ha convertit en més que un clàssic de les proves en recinte tancat.\nÉs la prova del Campionat del Món més veterana, la de més capacitat i la que comte amb un major número de zones, que la converteix en la més difícil i espectacular.\nPer a més informació: www.trialindoorbarcelona.com


El producte fresc del Mercat de Dénia, fins a casa amb bicicleta | Noticies La Marina Plaça\nPublicat: dimarts, 19 setembre, 2017\nEl producte fresc del Mercat de Dénia, fins a casa amb bicicleta\nDénia,Javier Scotto,mercado,Mercat de Dénia,Rodando Ecomensajería,Sergio Laffitte,servicio a domicilio\nEl mercat municipal posa en marxa el seu servei de repartiment a domicili, al qual s’han sumat ja 30 dels 46 llocs i que és prestat per l’empresa d’ecomissatgeria Rodando\nEl Mercat de Dénia compta des de hui mateix amb servei de repartiment a domicili, a preu reduït i completament net i silenciós. I és que es fa amb bicicleta i, en casos puntuals, en furgoneta elèctrica. D’aquesta manera, el producte fresc i de qualitat que caracteritza les parades del mercat municipal s’entregarà a la porta de les cases dels clients que així ho sol·liciten i abonen mòdic preu de dos euros.\nEl responsable de Rodando, Sergio Laffitte, carregant una comanda en el remolc de la bicicleta.\nI és que l’import reduït és, juntament amb el caràcter ecològic del sistema de transport emprat per al repartiment a domicili, l’altra qüestió que crida l’atenció del servei que hui es posa en marxa. Dos euros són menys de la meitat del que solen cobrar les cadenes de supermercats i hipermercats per portar la compra a casa.\nPerquè haja sigut possible posar en marxa aquesta iniciativa han hagut de conciliar-se tres parts: el propi mercat, l’ajuntament a través de la Regidoria del Mercat Municipal, i l’empresa de ecomissatgeria Rodando, que fa anys que ofereix a Dénia el servei de missatgeria amb bicicleta.\nEn la presentació del sistema de repartiment a domicili del Mercat Municipal han estat presents el regidor responsable, Javier Scotto, i l’empresari de Rodando, Sergio Laffitte.\nDe moment, 30 dels 46 parades del mercat s’han sumat a la iniciativa i podran repartir els seus productes a domicili. El client els pot distingir perquè han enganxat un adhesiu identificatiu en les parades. Scotto destacava que era un bon número per començar i confiava que anirà creixent. Per al regidor, el Mercat de Dénia “millora així el seu servei apropant els productes al consumidor” i oferint una alternativa als problemes quotidians de falta de temps que dificulten traslladar-se a diari a fer la compra. L’edil també ha volgut destacar que el repartiment el fa “una empresa que planteja una alternativa sostenible al trànsit de vehicles”, com Rodando.\nPer la seua banda, Laffitte ressaltava que el repartiment es farà en tota Dénia, les Rotes i el Montgó, i en els Marines fins a Nova Dénia. El lloc més llunyà és l’últim, que suposa una mitja hora de trajecte amb bicicleta. En tot cas, els productes viatgen en caixes isotèrmiques, en un compartiment refrigerat en el remolc de la bicicleta, connectat a més a una app mòbil que informa de possibles canvis bruscos de temperatura de la mercaderia.\nRodando Ecomensajería està concebuda com una empresa de missatgeria ecològica que només empra diferents models de bicicleta per al repartiment i, en aquells casos que siga necessari, disposa de furgonetes elèctriques. Són les que fa servir quan ha de repartir en carrers costeruts del Montgó.\nQuant als horaris del nou servei posat en marxa pel Mercat Municipal, el lliurament a domicili es tindrà lloc fins a les 19 hores per a totes aquelles comandes fetes el mateix dia abans de les 12 hores, així com per a les del dia anterior. El producte es lliura en caixes que reprodueixen la imatge corporativa del Mercat de Dénia. També el remolc de les bicicletes llueix el logotip del mercat.\nClassificat: Dénia, Javier Scotto, mercado, Mercat de Dénia, Rodando Ecomensajería, Sergio Laffitte, servicio a domicilio


Scratch i Robòtica Educativa: de setembre 2017\nScratch i Robòtica Educativa\nBloc personal sobre les noves tecnologies aplicades a l'educació\nRobot que soluciona el cub de Rubik\nQuin són els processos han calgut per donar tota la informació al robot?\nEl robot que té la capacitat d'aprovar les proves l'accés a la universitat.\nEn principi la idea no és que el robot entri a la universitat i estudiï, però si que consisteix a avaluar la intel·ligència artificial del robot (intel·ligència intel·lectual) i posteriorment comparar-la amb la dels éssers humans. L'autora del projecte manifesta que el seu robot no entén res, que bàsicament és com un cercador Google sumat a què té la capacitat de posar la resposta per si sol. Aquest robot va destacar en física i química (ciències exactes) però no en Història i llenguatge .\nLa seva creadora diu que no raona, no parla ni pensa, les respostes de ciències exactes les tindrà bé perquè el robot pren el procediment i el resultat d'una operació matemàtica ja resolta a la base de dades. Però si li preguntem: "que penses tu sobre un tema d'història?" i en comptes d'escriure alguna cosa subjectiu escriu un paràgraf copiat d'una enciclopèdia .\nPenso que cada vegada més l'escola ha de realitzar una aposta valenta per la creativitat,el disseny i la construcció del coneixements per part dels alumnes.\nPublicat per francesc a 9:59 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Alumnes, Imaginació, investigar, primària, Robots, Treball cooperatiu\nAquest vídeo ens explica com la quarta revolució industrial, tot està canviant avui en dia a causa de la tecnologia. Com aquesta avança cada vegada més ràpid; tant així que, en un futur no llunyà serà difícil diferenciar el natural de l'artificial, i no només això; sinó que també modificarà la forma en què vivim, treballem i ens relacionem. Aquesta revolució té un gran potencial per pujar els ingressos globals i millorar la qualitat de vida de gairebé totes les persones del planeta; gràcies a les perspectives positives veurem ben aviat la cura de malalties reversibles, la millora de xarxes de comunicació . No obstant això, com esmenten es necessita un nou sistema per optimitzar el benefici humà; la qual cosa podem dir que "Aquest nou procés només beneficiés als que siguin capaços d'innovar i adaptar-se".\nL'escola ha de ser una eina innovadora que plantegi als alumnes en quina societat volem viure i com la podem transformar.\nPublicat per francesc a 9:40 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Alumnes, projectes, Robots, Treball cooperatiu\nAlumnes (69) Carta (1) comarques (1) Competencies (22) Creativitat (38) Cuento (1) Deezer (1) edu3.cat (2) Ensenyar (3) Esquema cmaptools (2) Etiopia (1) FLICK (1) Flors (1) Google (1) google Earth (1) google maps (1) Informe Pisa (1) Internet (1) Iphone (1) llibres digitals (1) Lyrics training (1) Marioneta (1) mixbook (1) Mixpod (1) Música (3) Pissarres digitals (1) Pivot (1) Powerpoint slideshare (2) Professor Tic (2) Projcte 1x1 (1) Quaderns virtuals (1) Rellotge (1) Rosese Sant Jordi (2) Video (2) video alumnes (10) Vlc (1) Voki (1) Web 2.0 (1)\nAgència de viatges virtual\nQr Pàgina Web Escola\nEl robot que té la capacitat d'aprovar les proves ...\nScracht: Jocs de català\nScracht: Jocs de castellà\nScracht: Jocs d'Anglès\nScracht: Jocs de Medi\nConstruir edificis de forma col·laborativa\nEls nostres mobles realitzats amb Google SketchUp\nEls nostres edificis


Unes 200 persones assisteixen a un Ball de l'Ossa d'Encamp marcat\nUnes 200 persones assisteixen a un Ball de l'Ossa d'Encamp marcat per les restriccions\nEl Ball de l'Ossa a Encamp també ha sofert les restriccions a causa de les mesures sanitàries. És tradicionalment una de les propostes del carnaval encampadà més esperades i seguides, però aquest any només han pogut accedir-hi unes 200 persones.\nLa ironia i les crítiques no han faltat en aquesta edició del Ball de l'Ossa a Encamp, amb menys assistència del que és habitual a causa de les mesures anticovid.\nUnes 200 persones l'han pogut seguir en directe, després del pas pels controls sanitaris escaients i mantenint la distància de seguretat, explcia des de la comissió de festes Nelson Damas. També s'ha reduït de 60 a 14 els habituals voluntaris que ajuden a preparar el carnaval, que enguany té menys actes.\nHan caigut del calendari altres actes habituals, com ara el ball de nit. Malgrat tot, el conseller de Cultura i Afers Socials del comú, David Cruz, destaca l'esperit participatiu: "Sempre participa tot el poble tant de dia com de nit. Aquest any, però, hem perdut tots els balls de nit i el concurs de disfresses, que serà virtual".\nI si a causa de les circumstàncies especials no han pogut assistir al Ball de l'Ossa, tranquils, perquè en uns dies el podran veure a través de les xarxes socials, segons han avançat des de la comissió de festes.


saragatona: som humans...\nLa tradició i la identitat es creen, recreen, manipulen i transformen segons els vents que corren. Intentar admetre-ho, encara que sigui sota mínims, resulta força saludable. Però sembla que avui no estem per història ni per històries, àdhuc les catalanes.\nDispers o multiconnector? Però la mar de bé.\nTu i jo ho sabem, júlia, i de tant en tant ho recordem d'alguna manera, però, és veritat, només estem per les històries immediates que no són cap novetat.\nSegurament les dues coses, com molt sovint,albert. Gràcies.


cultura | idemTV.com\n“Som així! quotidianitats lesbianes” és una exposicó itinerant en la que es volen rescatar les dones lesbianes del silenci i la invisibilitat, i mostrar les relalitats diverses de les dones que estimen a les dones.\nL’exposició recull retalls de vida d’aquestes realitats diverses. No són amigues que comparteixen habitatge, no són dones que han decidit no compartir la seva vida amb ningú… Son dones que estimen altres dones i han estat invisibitzades i silenciades doblement: pel fet de ser dones i pel fet de ser lesbianes, al que s’ha de sumar altres factors de discriminació múltiple com pot ser l’edat, la classe social o el color de la pell.\nEs mostren dones valentes que es presenten i ens obren la porta de la seves vides. Amb textos i fotografies es rescaten les dones lesbianes de la invisibilitat i mostren realitats diverses, tot volent naturalitzar l’amor i la sexualitat entre dones, rescatar la quotidianitat i emfatitzar la seva diversitat.\nL’exposició ha estat realitzada per Pepa Vives, fotògrafa freelance, Carme Porta, responsable de comunicació d’una entitat del Tercer Sector i Llumull una associació sense afany de lucre formada per professionals de diferents camps (com ara artistes plàstics, músics i músiques, fotògrafs i fotògrafes, dissenyadores i dissenyadors, periodistes, escriptors i escriptores, arquitectes, etc)\nEl voluntariat es mou a l’entorn de causes i motivacions molt diverses. Parlem al Mario i el Charly, voluntaris del Fire!!\n20 anys de Mostra\nEnguany es compleixen 20 anys de la Mostra de Cinema del Casal Lambda. 20 anys de cinema LGTB que ara porta per nom “Fire!!”. La Mostra que va començar de la mà de Xavier Daniel ha passat diferents etapes i diferents directors: una primera marcada pels inicis i pel seu director, una segona amb Jaume Gil, de consolidació amb la incorporació d’altres seccions, i una tercera, l’etapa actual, amb Joako Ezpeleta.\nL’evolució de la Mostra coincideix amb l’evolució dels drets LGTB a nivell social. La visibilitat i la normalització LGTB ha marcat els continguts, però també les reivindicacions pendents. L’edició d’enguany ha anat acompanyada d’una exposició que ha resumit els 20 anys d’història, activitats paral·leles i pel·lícules destacades.\n20 anys donen per molts films, molt públic i molta visibilitat, tot un repte.\nA l’entorn del 28 de juny es porten a terme infinitat d’activitats arreu. Una de les iniciatives culturals més alternatives és el TransArt Cabaret. Pol Galofre, de Cultura Trans, ens explica aquesta aventura de visibilitat, reivindicació i de voluntat.\nDes d'IDEMTV ens hem apropat a la realitat associativa d'una de les localitats referents per al col·lectiu LGTB tan per autòctons com per turistes:...


Una allau de demandes del certificat Covid satura La Meva Salut\nExigència per a l’hostaleria\nInici vacunació la tercera dosi de la COVID-19 La Comissió de Salut Pública del govern espanyol va aprovar el passat 7 de setembre la tercera dosi de la vacuna de la COVID-19 per a pacients en situació d’immunosupressió greu”. De moment, s’ha aprovat aquesta dosi de reforç i les autoritats sanitàries / Francisco Avia\n25 de de novembre del 2021. Actualitzada 26 de de novembre del 2021 a les 09:32\nL’allau de ciutadans que, a poques hores que aquesta mitjanit entri en vigor l’ús del certificat Covid als bars, restaurants i gimnasos, han entrat a l’espai La Meva Salut (web i ‘app’) per descarregar-se el document, ha saturat el sistema informàtic, tot i que a poc a poc va millorant el seu funcionament.\nCatalunya ampliarà a partir d’aquesta mitjanit l’ús del certificat Covid a la restauració, gimnasos i residències de gent gran després de rebre l’aval del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC).\nEl certificat Covid es pot descarregar des de la web o l’aplicació La Meva Salut, però fa unes quantes hores que els usuaris tenen amb problemes per accedir-hi.\nFonts del Departament de Salut han explicat que La Meva Salut està experimentant certa lentitud en l’accés per un volum més gran d’entrades, però que s’està treballant per donar resposta a totes les sol·licituds.\nL’hostaleria s’esvera amb l’ampliació del passaport Covid\nQuè podrem fer i què no amb passaport Covid a Catalunya\nEls informàtics han reiniciat el sistema, que a poc a poc va recuperant el seu funcionament habitual, han indicat les mateixes fonts.\nEl certificat Covid inclou un codi QR, que és el que servirà per poder entrar als gimnasos i visitar els avis a les residències, i també per poder menjar o beure dins els bars i restaurants a partir d’aquesta mitjanit.\nPassaport covid Coronavirus a Catalunya


Ricardo Ardèvol mor als 91 anys | Enderrock.cat\nL'empresari artístic va fundar als anys setanta ERA Producciones, i als vuitanta va presidir l’associació ARC\nArdèvol també era conegut per ser el mànager de Mary Santpere o de Los Hermanos Calatrava\nRedacció / Enderrock | 05/04/2017 a les 13:16h\nArxivat a: Enderrock, Ardèvol, ARC, ERA Producciones, Ricardo Ardèvol\nEl locutor i empresari artístic Ricardo Ardèvol Llorens (Falset, 1926) ha mort aquesta matinada a Barcelona a l’edat de 91 anys. Ardèvol va destacar en vida per ser un dels professionals de l’espectacle més ben considerats del país, fundador de l’agència ERA Producciones als anys setanta i representant de més d’una trentena d’artistes catalans, entre les quals Mary Santpere, Serrat als primers temps o Los Hermanos Calatrava.\nCom a empresari també va gestionar set locals d’oci a la Costa Brava on van actuar artistes com Raphael, Sara Montiel, Julio Iglesias o Maria Dolores Pradera. El 1981 va comprar El Molino, que va dirigir fins al 1994, quan el va vendre. També va ser president d’ARC (Associació de Representants, Promotors i Mànagers de Catalunya) del 1987 al 1991.\nAltres càrrecs que va ocupar van ser el de president d’ARTE (Asociación de Representantes Técnicos del Espectáculo), portaveu de l’Associació Amics del Paral·lel i vicepresident de ADECTA (Associació d’Empresaris de Teatres de Catalunya).\nEn el món de la ràdio també va ser un habitual. Va començar a Ràdio Reus, i va passar per Ràdio Barcelona i la Cadena SER. Tenia una gran afició per recitar poesia i va formar part del Quadro Escénico juntament amb figures com Adolfo Marsillach, Núria Espert, Ricardo Palmerola i Encarna Sánchez. Quan es va retirar del món dels negocis va tornar a recitar, i va editar un disc de poemes propis amb el nom de Como yo lo siento.\nEl record de Lluïsa Pujol\nL'ex-directora de redacció de la revista L’Espectacle va treballar amb Ardèvol quan aquest ja estava jubilat. A la publicació que editaven Enderrock i ARC, l’empresari hi escrivia una secció titulada “La meva vida amb artistes” on explicava les interioritats de les celebrities amb qui havia treballat.\nPujol el recorda com “un home de la vella escola amb molt de glamur”, i no té manies a definir-lo com “un dels grans mànagers que hi ha hagut a Catalunya”. La relació que hi havia entre els dos professionals era molt entranyable; explica Pujol: “Li anava a recollir personalment els textos per a la revista, que escrivia a mà perquè no s’entenia amb l’ordinador, i sempre em rebia amb una bata d’aquelles de Hollywood”.\nTot i que el món que descriu Lluïsa Pujol ha desaparegut en bona part, actualment Ricard Ardèvol fill dirigeix l’empresa ERA Producciones.


"Hi ha un excés de mirades sobre el món rural i algunes són irreflexives" - Arrels\n“Hi ha un excés de mirades sobre el món rural i algunes són irreflexives”\nMarina Vilaseca treballa des del cooperativisme per a la millora de l'entorn rural i ho fa amb 'treball de formigueta i fugint de grans eslògans'\n24 de novembre de 2021 per Margalida Ripoll Ferrer Comparteix\nMarina Vilaseca, (Prades de la Molsosa, 1981) és ambientòloga i ecòloga. És sòcia fundadora de la cooperativa de treball L’Arada, que es dedica a la promoció social i comunitària de col·lectius, territoris, pobles i barris a través d’accions col·lectives. Diu que treballen sempre en positiu, amb una mirada transversal i amb voluntat de passar a l’acció. Creu que és molt interessant que ara totes les mirades estiguin posades al món rural però hi troba a faltar una certa reflexió. I considera que és perillós que el poble o el camp es vegi només com a refugi per escapar de la ciutat.\nQuè és L’Arada?\nSom una cooperativa de treball associat i el que fem és acompanyar processos de sostenibilitat local des del punt de vista comunitari.\nCom ho fan?\nTreballem per a administracions, ajuntaments o barris en diversos processos participatius, però amb la diferència que els acompanyem a l’acció. Analitzem quins desitjos col·lectius tenim, però el que volem és portar-los a la pràctica. Fem una diagnosi, preparem un projecte i ens imaginem un escenari ideal i el que intentem és anar cap allà. Des de la perspectiva de formigueta, amb calma. Defugim els grans eslògans.\nCom es passa de l’anàlisi a l’acció?\nProtegint molt les relacions humanes, protegint molt la humanitat com a caràcter, fent visibles els recursos que hi ha a l’entorn rural i treballant en clau positiva. Pensem què és el que podem fer entre totes intentant evitar que això sigui posar pedres a la motxilla de la gent.\nUn dels projectes amb els quals treballeu és Actua, d’on,i entre moltes altres coses, neix Territori de Masies.\nTerritori de Masies és una cooperativa rural formada per veïns, associacions i empreses del Baix Solsonès que treballa per promoure reivindicar i protegir aquest territori. Es va crear un grupet, una associació i després una cooperativa rural que s’autogestiona a nivell polític i amb un caràcter molt solidari. És una cooperativa mixta, agrària, de serveis i de consum, amb un gran compromís territorial. L’eix troncal és el paisatge i la cultura pagesa. És molt potent perquè és totalment transversal.\nÉs un model innovador.\nSí, i realment és sorprenent que sigui innovador, perquè se centra en una cosa bàsica que és la vida. És un contrasentit i és un mal indicador de com va el món. Perquè el funcionament de Territori de Masies és radicalment bàsic, però no és corrent.\nVostè va néixer a l’entorn rural a un poble molt petit, Prades de la Molsosa i treballa pel territori.\nSí, al poble hi ha dotze habitants. Ets d’aquesta casa, però ets del poble. I aquí, com a tot arreu, hi ha el sentiment del comú, de la gestió del poble i del treball i del compromís que tens, i de l’alegria que és aportar cap allò que és comú. Al nostre territori tenim molta activitat de tot tipus i, al meu entendre, els focs del 1998 van ser un catalitzador. Va ser un pretext per reforçar una identitat reactiva: “M’he cremat, ens hem cremat i ara ens mireu”. Si s’acompanya aquesta resistència amb recursos perquè aquesta identitat de resistència passi a ser identitat de projectes, avançarem.\nQuina diagnòstic fa de la situació actual de l’entorn rural?\nTrobo que hi ha un excés de mirades, un excés de focus i algunes d’aquestes mirades són irreflexives. Hi ha molta gent que ens mira, però trobo a faltar una anàlisi crítica. Si volem intervenir al món rural —i ho hem de fer perquè és patrimoni col·lectiu—, no ens podem deixar l’anàlisi crítica des dels diversos espais on som. És molt interessant, però per acabar-ho d’aprofitar hauríem de reflexionar-hi més. Encara hi som a temps.\nA què es refereix exactament?\nUn exemple és el repoblament. És molt fàcil si és vol anar ràpid i amb la filosofia dels grans eslògans, com —entre cometes— la fal·làcia del teletreball. Però ¿i si no anem tan ràpid i ens preguntem si estem generant economia local o si estem generant una economia dispersa? Cal una mirada més crítica.\nLi sembla que des de les ciutat es mira l’entorn rural com si fos la primera vegada?\nNo, no ho crec, però sí que encara hi ha moltes imatges arquetípiques i això té un punt perillós. Al meu entendre això és un indicador que l’entorn rural es veu com espai de refugi per sortir d’un lloc on les condicions de vida són complicades. Quan és així vol dir que aquestes mirades cap al món rural no tenen un caràcter solidari a nivell humanitari. La gent vol marxar de Barcelona, però per què? Si una situació precària només s’afronta des de l’escapisme, no és transforma. Això no és sostenibilitat territorial. És una estratègia d’escapisme no necessàriament sostenible.\nPerò realment estem en un punt que hi ha molt de moviment a l’entorn rural.\nEstem en un punt crític en què podem fer que les coses canviin. Amb una mirada més solidària a nivell de tot el territori. Si parlem en termes de solidaritat i sostenibilitat territorial hem d’interpel·lar tothom, no només els micropobles. Si parem un moment i reflexionem i dignifiquem l’objectiu ho podem fer molt bé. Hem de posar el fre de mà i potser no parlar tant i fer més.


Dia Internacional de la Pau: Construir societats justes i pacífiques a Àfrica per una recuperació equitativa i sostenible - Diocesana de Terrassa\nDia Internacional de la Pau: Construir societats justes i pacífiques a Àfrica per una recuperació equitativa i sostenible\nCàritas Europa i Càritas Àfrica insten «abordar la injustícia social, fomentar la inclusió social i contribuir a una pau sostenible».\nLa celebració del Dia Internacional de la Pau suposa una oportunitat per posar el focus en els reptes que la xarxa internacional de Càritas -integrada per més de 160 Càritas nacionals presents en unes 200 regions i territoris de tot el món- afronta a l’hora de desenvolupar una acció humanitària i de cooperació al desenvolupament basada en la construcció de la pau, la justícia social i la llibertat.\nAmb motiu d’aquesta jornada, Càritas Europa i Càritas Àfrica llancen una declaració conjunta en què insten als governs africans i als líders de la Unió Europea a treballar per una recuperació equitativa i sostenible després dels estralls causats per la pandèmia, i a sumar esforços per avançar en la construcció de societats justes i pacífiques a l’Àfrica.\nCàritas Espanyola, com a membre de Comitè Executiu de Càritas Europa -on la secretària general, Natalia Peiró, exerceix la vicepresidència-, se suma a aquesta crida, que avança en la mateixa línia de la feina de cooperació fraterna que des de fa dècades impulsem a tot el continent africà i la resta de món, on un dels eixos prioritaris és la construcció de la pau.\nDeclaració de Càritas Europa i Càritas Àfrica\nConstruint societats justes i pacífiques a l’Àfrica. Per una recuperació equitativa i sostenible\n“La pau és un do que Déu confia a la responsabilitat humana, que s’ha de fomentar mitjançant el diàleg i el respecte dels drets de tots, mitjançant la reconciliació i el perdó”. Papa Benet XVI\nAmb motiu del Dia Internacional de la Pau, Càritas Àfrica i Càritas Europa criden l’atenció sobre els múltiples aspectes de l’exclusió social que són motors persistents del conflicte en molts països africans. Posem en relleu la importància de les llibertats cíviques fonamentals que s’han de garantir per a tots els ciutadans i instem als líders africans i europeus a prendre totes les mesures necessàries per protegir aquests drets bàsics.\nLa desigualtat social i la concentració de poder econòmic i polític en mans d’unes poques elits governants són al centre de la inestabilitat en molts països africans. Grups de població específics estan marginats en funció del seu origen ètnic, ubicació geogràfica o formes de vida. No obstant això, les prioritats polítiques sovint s’estableixen reflectint els propis interessos dels Governs i les empreses transnacionals, a costa dels drets, les necessitats i les aspiracions de les poblacions locals, especialment de les que viuen en zones remotes, i dels grups marginats.\nUrgits per l’extrema desigualtat, la pobresa i la corrupció, i la manca de consciència sobre la seguretat social, cada vegada més persones s’involucren en moviments de protesta política. El desafiament, però, rau en el fet que l’espai cívic per fer que s’escolti una sola veu és extremadament limitat i s’està reduint cada vegada més. En molts països africans, les persones aspiren a crear més oportunitats de diàleg per contribuir a el desenvolupament de les seves societats. I és lamentable comprovar com, en alguns llocs, la gent està arriscant la seva vida a l’intentar protegir la Constitució del seu país, exigir un bon govern i condemnar la corrupció.\nReiterem que la pau i la justícia social són requisits previs per al desenvolupament; en la seva absència, els sistemes regionals, nacionals i locals per garantir salut, educació, oportunitats econòmiques i justícia estan condemnats al fracàs. Com a resultat d’això, les comunitats corren el risc d’enfrontar-se a situacions prolongades d’inseguretat i fragilitat. Una pau sostenible només es pot aconseguir on hi ha un espai obert i inclusiu per al diàleg.\nSent testimonis d’aquests patrons d’exclusió, Caritas Àfrica i Caritas Europa estan preocupades pel tancament de l’espai cívic, el retrocés democràtic i, en particular, la reacció política contra grups concrets de persones i minories. No podem esperar una pau estable i duradora si no construïm societats més justes i equitatives en què tots els ciutadans puguin participar lliure i igualitàriament.\n“Creiem que el primer pas cap a la construcció d’una pau sostenible és abordar la discriminació i reconèixer que totes les persones mereixen dignitat, prosperitat i un paper participatiu en els processos de pau, ja siguin dones, discapacitats, analfabets, migrants, indígenes, pobres, joves o gent gran “, afirma Maria Nyman, secretària general de Càritas Europa.\nPer tant, fem èmfasi que els governs africans han d’escoltar i comprendre les preocupacions i demandes de totes les persones. Tenen el deure de donar poder a qui estan exclosos i marginats perquè participin en la presa de decisions i els processos de pau perquè els permetin convertir-se en agents de canvi en les seves pròpies societats.\nCàritas demana als líders africans que compleixin les seves obligacions legals nacionals i internacionals de respectar i fer complir els drets humans fonamentals i garantir la llibertat d’expressió, associació i reunió, així com el dret a la protesta pacífica. Instem el Consell de Pau i Seguretat de la Unió Africana a una millor promoció d’aquestes pràctiques democràtiques entre els estats membres.\n“La pau, la seguretat i l’estabilitat a l’Àfrica només es poden aconseguir si, en la vida quotidiana, les persones poden exercir els seus drets cívics, són tractades amb dignitat i tenen l’espai per contribuir a una millor governança”, assegura Albert Mashika, secretari executiu de Càritas Àfrica.\nAixí mateix, demanem a la Unió Europea qui es mantindrà ferm com a líder mundial en drets humans, democràcia i Estat de dret, assegurant, fins i tot, que les seves iniciatives de desenvolupament internacional donin prioritat als drets i aspiracions de les poblacions locals i indígenes. En particular, esperem que la Comissió Europea garanteixi que els actors de la societat civil d’ambdós continents tinguin oportunitats significatives per participar en el nou marc d’associació UE-Àfrica en el període previ a la sisena cimera UA-UE, prevista per a principis de 2022 . Només amb l’espai adequat per al diàleg, aquesta iniciativa aconseguirà abordar la injustícia social, fomentar la inclusió social i contribuir a una pau sostenible.\nAposta de Cáritas Española per la pau i el diàleg\nÀfrica és un dels escenaris on l’acció internacional de Càritas Espanyola orientada a la construcció de la pau representa un eix prioritari en les diverses estratègies de cooperació al desenvolupament i programes d’emergència humanitària actualment en marxa. És especialment en els contextos de violència exacerbada o de guerra oberta on Càritas se centra en protegir la vida i la integritat de les persones afectades i restaurar la mínima convivència necessària per a una vida digna.\nAlguns exemples d’aquest treball de Càritas dirigit a la protecció i assistència a víctimes de violència bèl·lica o a les accions de mediació en conflictes és el que es porta a terme a la República Democràtica del Congo. En aquest país, es realitzen actualment, de la mà de les Càritas locals, programes d’acompanyament i formació a líders comunitaris i voluntaris parroquials perquè promoguin el diàleg en comunitats amb presència d’actors armats.\nEn l’últim any, aquests líders han dut a terme 7 ACCIONS de mediació comunitària dirigides a parar o prevenir enfrontaments entre grups armats, el que ha lliurat a prop de 10.000 persones d’una situació de violència generalitzada en les seves comunitats. Així mateix, aquests líders també han realitzat al voltant de 500 mediacions en conflictes civils que, de no haver-se produït, podrien haver-se convertit en violents.\nAquest compromís a favor de la pau de Cáritas Española té lloc també en aquelles comunitats que afronten escenaris post-conflicte, mitjançant accions de pedagogia per a la pau té com a finalitat aprofundir en la conciliació i evitar una reactivació de les causes del conflicte. És el cas del Sudan de al Sud, on es financen programes d’ajuda alimentària per a les poblacions que retornen als seus llocs d’origen després de la fugida provocada per la guerra civil. Al costat d’això, es desenvolupen en cinc diòcesi accions facilitadores de la implementació dels acords de pau a nivell local i de les que fins a la data s’han beneficiat unes 13.000 persones.\nAquests són només dos exemples del total de 17 projectes que actualment dóna suport Cáritas Española a l’Àfrica i que inclouen l’impuls a la construcció de la pau dins dels seus objectius prioritaris. Entre 2020 i 2021 s’han invertit en aquestes accions 1.173.469,74 euros, en què participen un total de 1.748.965 persones beneficiàries.\nA Amèrica Llatina i el Carib, són 24 els projectes finançats per Càritas Espanyola que tenen la construcció de la pau com un dels seus eixos estratègics. Durant els dos últims anys s’han destinat a aquests programes un total de 929.645,96 euros, gràcies als quals s’acompanyen a 61.377 persones.\nAltres 92.640 persones participen en 8 projectes centrats en el suport als processos de pau i diàleg en diversos països d’Àsia i Oceania, als quals el 2020 i 2021 s’han destinat un total de 182.697 euros.\nCOL·LABORAR AMB EMERGÈNCIES


La Cotorra de la Vall: Avui comencen els actes de Santa Cecília de la SIUM de Tavernes\nAvui comencen els actes de Santa Cecília de la SIUM de Tavernes\nLa Societat Instructiva Unió Musical (SIUM) inicia avui els actes dedicats a la patrona Santa Cecília, que s'allargaran al llarg de la setmana vinent i fins el diumenge dia 26 amb diversos actes musicals, recreatius i socials destinats a musics i socis.\nLa programació comença avui amb un sopar de germanor de musics i directius al Bar Musical que anirà seguit per un assaig general de la Banda Simfònica oberta a tots.\nPer a dema dissabte s'ha anunciat un triangular de futbol al Camp Municipal, seguit d'activitats socials al Saló Social, mentre a la vesprada es farà la cercavila per la ciutat amb la recollida dels nous musics fins el Musical. Els actes acabaran amb un sopar de germanor per a musics i simpatitzants en el Bar Musical.\nDiumenge s'ha anunciat un concert extraordinari de l'Orquestra i Banda Simfònica de la SIUM de Tavernes oferiran el diumenge,19 de Novembre, un concert extraordinari amb motiu de la festivitat de Santa Cecília. El lloc serà l'auditori de la societat musical a partir de les 12 de migdia.\nSegons el cartell anunciador, l'Orquesta Simfònica interpretarà l'obra "Simfonia nº 5" de Beethoven sota la direcció de Manuel Godoy Mesa, mentre la Banda Simfònica ho farà amb "La Vereda" d'Oscar Navarro, el "Bosc Màgic" de Ferrer Ferran, que tindrà com a oboé solista a Juan Bautista González Montero i la "Simfonia nº 8" de Bourgeois sota la direcció de Rafael M. Garrigós García.\nEls actes dedicats a Santa Cecília continuaran al llarg de la setmana vinent amb audicions dels alumnes de l'Escola de Musica dilluns i dimarts, activitats i xocolada per als alumnes en el Saló Social, la projecció de la participació de la Banda Simfònica en el certamen provincial del passat mes de maig i per al divendres s'anuncia un concert de "Gatos Revoltosos Gypsy Quartet".\nEl dissabte, dia 25, es reprenen les activitats socials per a musics amb concurs de paelles i final del campionat de truc mentre el diumente se celebrarà la tradicional missa a Santa Cecilia en l'Auditori de la SIUM i el posterior dinar de germanor.


PASSIÓ PER LA BORSA: de juliol 2015\nEn realitat, la Troika vol salvar Grècia?\narticle Hora Nova del 07/07/2015\nEn el referèndum de diumenge, el “NO” a les mesures proposades per la Troika s’ha imposat amb claredat. Però realment es vol que continuï Grècia a Europa? No ho tinc tant clar perquè Grècia ara no els importa el mateix que fa 6 anys.\nPer què Grècia no és tant important ara? Perquè el PIB de Grècia només representa el 2% sobre l’economia europea i això es suportable per Europa. Però si al 2009 representava quasi el mateix, què ha canviat? La diferència radica en qui és el posseïdor del deute grec.\nSi miren el gràfic, al 2009 quan va explotar la crisi grega, els bancs de França i Alemanya tenien 78.8 i 45 mil milions de dòlars en deute grega. Espanya, per contra, només tenia 1.21 mil milions.\nAmb els diners públics del rescat, s’ha aconseguit comprar el deute de les entitats franceses i alemanyes. Significatiu és com ha reduït França de 78.8 mil milions a 1.81 . En conseqüència, el que s’ha fet fins ara és rescatar els bancs alemanys i francesos d’una fallida en cas de que Grècia sortís de l’euro.\nCom que el diner dels rescat és públic, si Grècia surt, els bancs ja han netejat i els que pagaran, seran els ciutadans de la Unió Europea. Espanya de tenir exposició nul.la a Grècia al 2009, ara deguem els ciutadans espanyols 27.35 mil milions de dòlars per culpa del rescat grec. Si Grècia hagués fet fallida al 2010, Espanya no se n’hauria ressentit.\nLa gent pot pensar que ajudar a Grècia està bé però en realitat, hem salvat als bancs francesos i alemanys. En economia, res és el que sembla.\nCom serà el món al 2030\nArticle Hota Nova del 30/06/2015\nAmb l’objectiu de crear un millor futur, PwC i ESADE van realitzar una sèrie d’estudis on anticipen els escenaris més possibles. Cito alguns dels punts més rellevants.\nEn un món globalitzat, en el qual el proteccionisme és un recurs estèril, la competitivitat és el que determina el potencial de creixement d'una economia. L'anterior model productiu a Espanya ha estat basat a buscar la competència via preu, és a dir, fent les coses més barates.\nEn el proper cicle hem de competir per valor afegit, fent les coses millor. Pasar d'un model a un altre, implica canvis importants que hauríem d'escometre des d'ara: innovació, internacionalització, economia del coneixement, reducció de la dependència del carboni com a font energètica i modernització del sector públic perquè sigui menys costós i més eficient.\nAquests són els cinc vectors principals sobre els quals haurem de basar l'activitat econòmica per fer-la competitiva, és a dir, per créixer de manera intel·ligent i crear ocupació en les noves condicions del món post-crisi.\nLes sis grans tendències que transformaran el món:\n-La geopolítica: un partit sense àrbitre: Pèrdua de pes d'Occident i la consolidació de les noves potències emergents\n-L'economia mundial: un nou equilibri inclinat al Pacífic\n-La innovació com a base de tot: Com a conseqüència, la lluita pel talent i la mobilitat laboral aconseguiran cotes desconegudes fins ara.\n-L'estructura social: un individu més autònom\n-La demografia: longeus, urbans i en moviment\n-Sostenibilitat: menys recursos i més costosos. L'explotació de les fonts d'energia no convencionals en un punt rellevant de la geopolítica i de l'economia mundial en 2030.\nNingú pot saber com serà el futur, però val la pena tenir-ho en compte i preparar-nos.


Hui 25 d'abril, es complixen 310 anys de la derrota de les tropes austriacistes a la Batalla d'Almansa. La Corona de Castella, pel dret de conquesta, va ocupar el Regne de València i va aplicar el Decret de Nova Planta amb el que quedaren abolides la major part de les lleis i institucions valencianes, entre elles els nostres Furs, concedits cinc segles abans per Jaume I i on es garantien els nostres drets i llibertats com a poble, Aquesta derrota va ser l'inici de la colonització castellana, una dependència que arriba fins als nostres dies, com demostren els recentment publicats Pressupostos Generals de l'Estat (PGE) en els que ha quedat patent que els valencians som discriminats sistemàticament amb la inversió més baixa de l'estat.\nHa quedat clar que els problemes dels valencians no estan en l'agenda del govern espanyol, és més, els agreuja i l'única manera que tenim de solucionar-los, és controlar la gestió dels nostres recursos i destinar-los on siguen més efectius a l'hora de fer un país més socialment just. El País Valencià necessita un corredor mediterrani que vertebre les nostres comarques i ens oferisca una via directa amb Europa per al desenvolupament del nostre sistema productiu i també perquè els joves que van haver de marxar per buscar-se la vida fora del nostre país, puguen tornar.\nUn altre dels problemes que ens assetgen és la corrupció, encara hui en dia seguixen destapant-se casos de corrupció, que arriben fins al més alt nivell del govern autonòmic, havent sigut imputats fins i tot, 3 dels 5 últims presidents conservadors, tots ells, presumptes garants d'allò que denominaven autèntica valencianitat. I això, només demostra que no són casos aïllats, sinó que el Partit Popular és, de fet, una banda criminal que s'organitza per espoliar els recursos de les arques públiques, i amb enganys i il·legalitats han anat robant de totes les administracions públiques per on han passat, uns diners, que en definitiva són de tots i totes nosaltres i han posat llast al nostre futur.\nHem d'implicar-nos per construir una societat crítica, activa i formada, capaç d'analitzar i millorar la realitat en la qual vivim, i hem de organitzar-nos per multiplicar les nostres forces i junts assolir els nostres objectius. Hem de ser també forts als carrers, demostrar que la nostra és una lluita constant i ferma. No hem de consentir que el tardo-franquisme imperant seguisca present, ni a les institucions ni als carrers. La nostra és una lluita pacífica, les urnes i els vots són les nostres armes, però l'enemic no entén de democràcia, sols de violència i odi.\nUn any més, eixirem al carrer per reivindicar la independència del nostre país, perquè sabem que és la principal ferramenta que tenim la ciutadania valenciana per aconseguir un país socialment just, lliure i vertaderament democràtic. Contra l'immobilisme de l'estat espanyol cal que la societat valenciana exigim el nostre propi autogovern, amb competències plenes i amb la capacitat de prendre les nostres decisions sense haver de retre cap compte a Madrid. Al remat, no es tracta de defensar una bandera o una altra bandera, hem de ser conscients que el País Valencià necessita la força de tots i totes nosaltres per fer front als embats de la dreta més rància i antivalenciana. El futur del nostre país és a les nostres mans, no podem deixar passar l'oportunitat de convertir-nos en allò que volem ser. Tenim un país per fer, construïm-lo!\nTenim un país per fer, construïm-lo!\nURL CURTA: http://www.jerc.cat/url/187935


Avui m´he llevat amb sensació de tristesa. Tenia una opressió al cor, no tenia esma de res, ni de seguir endavant, i com si res em pugués tornar la il.lusió per viure. No sé per què haig de tenir aquest caràcter tan variable. Avui estic trista i no sé la raó.\nHe rebut el missatge al mòbil matiner que cada dia m´envia en Rubén, sempre acaba dient ?no olvides que te quiero? o ?aunque no te lo creas te creo?. Això ve perquè dilluns, el nostre últim dia, al llit em deia ?te quiero?, i jo li deia que no es podia precipitar en dir aquestes coses. I ell em responia que era veritat, i que no trigaria en venir a Barcelona a veure´m. Jo li vaig dir que estava molt a gust amb ell, però que ens separava una llarga distància, i que jo no tenia ganes de patir. Era dur dir allò el dia que ens separàvem quan érem al llit de passió, abraçats un a l´altre, però jo volia ser sincera. Ell m´acariciava els cabells, i em deia que d´acord que temps al temps, però que faria qualsevol bogeria per mi. Jo no deia res, intentava veure en els seus ulls si deia la veritat, feia res que ens coneixíem, però amb experiències molt intenses pel mig.\nDiumenge quan em va recollir a casa l´Antonio i la Maria, va ser una prova de foc. Havia d´explicar-li el que havia passat amb el seu germà. Era un tema delicat, però era millor parlar jo la primera. Anàvem passejant sota el sol agafats de la mà. Ell es lamentava d´haver-me abandonat la nit abans. Deia que no volia perdre´s ni un moment més d´estar amb mi, deia que era adorable, que era el seu somni. No sabia com començar, era dolorós. Vaig començar dient-li que dissabte em pensava que era ell i no en Manuel el que s´havia quedat a casa. Ell no s´imaginava res pobret.Vaig seguir dient-li que de fet en Manuel s´havia fet passar per ell, i jo m´havia comportat com si fos ell. A en Rubén li va canviar la cara per moments, es va excitar molt, va començar a donar cops de puny contra una paret, fent-se mal, i dient tota mena d´insults ?Qué paso? Qué te hizo?? No em veia amb cor d´explicar-li molts més detalls, el veia capaç de matar al seu germà. Vaig dir-li que vam acabar a casa d´en Pedro. Tenia els ulls encesos, la cara vermella com si hagués d´explotar-li, temia que acabés rebent jo. Em va dir que anava a buscar-lo. Jo li vaig dir que no, que en aquell moment no, que ja parlarien més tard. Li vaig dir si encara volia anar a l´hotel de Sevilla amb mi. Va dir que sí, que jo no era més que una víctima de les males arts del seu germà. Deia que ja li havia fet unes quantes, però aquella era l´última que aguantava, que ja no podia més. Em va dir que es veia venint a viure a Barcelona, deixant enrera al seu dominant germà, i estant prop meu. A mi allò em va fer una mica de por la veritat. Li vaig dir que tot era molt recent per fer un canvi massa radical a la seva vida, però ell em va dir que tenia ganes d´un canvi feia temps. Jo li vaig dir que si el feia no fos per mi. Ell em va dir que hi havia més raons. Vam decidir no quedar-nos més a Doshermanas, encara que ens perdéssim els focs, volíem estar només nosaltres dos les hores que quedaven. Jo havia de recollir la maleta, acomiadar-me de l´Antonio i la Maria, i quedar amb la Filomena. A la casa no hi havia ningú. Vam anar cap a la caseta. L´Antonio anava vestit de campero i feia la pinta d´anar massa alegre. En veure en Rubén i la meva maleta de rodes va canviar la cara. Jo em vaig dirigir cap la taula on eren la Maria i la Filomena. Els vaig explicar que marxava amb en Rubén. Elles somreien. Vam quedar a l´aeroport dues hores abans del vol. Vaig agrair a la Maria la seva hospitalitat, i li vaig demanar que m´acomiadés de les seves filles. En Rubén parlava amb l´Antonio. Em vaig acostar a ell per donar-li la mà, ell em va donar dos petons i a cau d´orella em va dir ?este la tiene más pequeña que yo. Tú te lo pierdes? Quin home tan ordinari! Sort que el perdria de vista. Jo estava nerviosa, volia marxar ja, no volia trobar en Manuel, em feia por com podia acabar la cosa si es trobaven els dos germans. Vam estar de sort.\nVam arribar a l´hostal per deixar la maleta. La temptació del llit va ser massa gran. En Rubén es va transformar en un lleó ardent, com si volgués fer.me oblidar el que havia passat amb el seu bessó. Vam sortir a donar una volta molt agafats, com una parella d´enamorats, estàvem en silenci verbal però el llenguatge del tacte el suplia. La ciutat i nosaltres dos, no necessitàvem res més. Era com ser la protagonista d´una pel.lícula. Jo era la noia enamorada i ell el noi enamorat. Potser la meva mitja taronja estava a més de mil quilòmetres de distància. Em sentia a gust amb ell, o potser només em sentia a gust per tenir una dolça companyia masculina al meu costat. Això és el que no he esbrinat. No vaig plorar dilluns camí de l´aeroport, ni a l´avió, ni en arribar a Barcelona. Però avui em sento trista. No sé si és per en Rubén, per en Roger, per l´Igor, o potser no és per ningú, només és per mi, per la mena de vida que porto, que va passant, i sembla que no hagi fet res. Aquesta tarda he anat a passejar per la platja del Bogatell, encara feia sol, hi havia més gent passejant, bicicletes, tornaven a envair la platja després de la tranquilitat dels mesos de fred. Pensava que passejar per allà m´ajudaria, però encara m´he sentit més fluixa més desanimada. En Roger ha hagut de trucar-me al mòbil i interrompre els meus moments de reflexió. Volia quedar, però li he dit que avui no era un bon dia. Ha insistit, però al final s´ha cansat davant les meves negatives.\nM´he pres un vodka per anar a dormir. Qui sap si demà m´aixecaré d´una altra manera. Segur que sí.


de miratges i altres atzucacs: L'espermograma del meu iaio. Un relat d'Enric Ramiro.\nL'espermograma del meu iaio. Un relat d'Enric Ramiro.\nL'ESPERMOGRAMA DEL MEU IAIO.\nPublicat al diari Levante el dissabte 16 d'Abril de 2011.\nTemps era temps quan es pensava que la dona era la responsable de la major part dels casos d'infertilitat. Mentre l'home fóra capaç de mantindre un coit, se suposava que era suficient per a poder fecundar la seua parella. Tanmateix, l'avanç en els estudis sobre fertilitat ha demostrat que són nombrosos els casos de parelles que no aconsegueixen l'embaràs perquè existeixen problemes masculins que tenen a veure amb la producció d'espermatozoides i la seua qualitat.\nÉs per això que el doctor Guillem li va demanar un espermatograma a Ramon, un home de 71 anys del barri de Russafa que vivia a prop de l'estació de la Renfe. I clar, Ramon hagué de consultar el diccionari per a buscar el nom que havia posat el metge amb la seua lletra cal·ligràfica tan característica d'aquests professionals. L'obrí i va llegir mentre se li anaven alçant les celles: "L'espermograma és una anàlisi de laboratori en la qual s'avaluen distints paràmetres. És necessària una mostra de semen obtinguda per masturbació i lliurada al laboratori abans d'una hora de la seua producció."\nAl dia següent, l'indígena valenciano-parlant tornà al consultori del doctor Guillem i li va lliurar el flascó de plàstic que li havia donat per a encapsular el líquid produït pels òrgans de reproducció masculins, que contenia els espermatozoides i servia per a fertilitzar els oòcits femenins. Però el recipient estava més net que una patena. El doctor, que tenia pressa perquè a cada pacient li correspon únicament cinc minuts en atenció primària, li preguntà directament:\n-Però, què ha passat senyor Ramon?\n-Doncs que primer ho vaig intentar amb la mà dreta i no va servir. No vull dir la mà dreta, sinó la acció. Després ho vaig intentar amb la mà esquerra i tampoc, ni tan sols amb les dues mans. Seguidament li vaig demanar ajuda a la meua dona, que ho va intentar amb la dreta, amb l'esquerra i amb les dues mans, però res de res. No obstant, la meua senyora i no és perquè siga aragonesa, però és una dona molt insistent i provà amb la boca sense dents i amb les dents posades, però res de res. Vaig cridar la meua nora que fa culturisme i està per mullar moltes coses. Provà una bona estona amb diferents posturetes i no aconseguírem res. Inclús vingué Sancho, el meu fill, que provà amb les dues mans, baix del braç, i fins amb els seus potents genolls, però no poguérem.\nEl doctor estava ja en estat de shock i amb la tensió alteta perquè era molt sensible i de capital, i li va dir molt espantat mirant de reüll el rellotge:\n-O siga, que li va demanr ajuda a la seua dona, a la nora i al seu fill?\n-Efectivament doctor, entre tots no poguérem destapar el flascó de plàstic.\nNo sempre hem de suposar accions de les quals no ens informen. A sovint el donar per fet alguns detalls poden canviar les històries i crear malentesos bastas en fets irreals. És per això que un diàleg amb ganes, sense presses ni estereotips ens ajudarà a estar molt ben informats i no a tindre únicament sensacions equivocades.\nInspirat en un correu electrònic tramés per Francesc Espanya el 6-6-2010 a les 9:57\nPublicat per julio navarro peris a 13:02\nEtiquetes de comentaris: espermograma, humor\nLa sopa d'ànec. Un relat d'Enric Ramiro\nDe correus rebuts per fer seguir,\nInclús les guerres justes mereixen ser explicades....\nUn contra-atac exemplar o com fer patir els call-c...\nSanitat. Índia rellança la medicina tradicional. U...\nL'espermograma del meu iaio. Un relat d'Enric Rami...\nEls quatre magnífics\nCafeteries d'estació i sandvitxos\nNegre. Una història (desgraciadament) quotidiana a...


Esports - Bet Segarra: 'Ara les noies som qui estem destacant i donant nom al Rugby Sant Cugat'\nLa jugadora del club blau-i-negre i internacional amb la selecció espanyola analitza la seva trajectòria i la situació del sènior femení\nLa jugadora del Ruby Sant Cugat Bet Segarra / Foto: Guillem Babitsch\nel 30/gener Pau Vázquez Rugbi PDF\nAmb 19 anys, la santcugatenca Elisabet Segarra va decidir emprendre un camí que mai no hauria imaginat: començar a jugar a rugbi. Cinc anys més tard, Segarra juga al primer equip femení del Rugby Sant Cugat a la Divisió d'Honor Catalana i a la Divisió d'Honor B estatal i ha estat convocada amb la selecció espanyola. En una entrevista al magazín de Ràdio Sant Cugat 'Sant Cugat a Fons', la jugadora del club blau-i-negre fa un repàs a l'actualitat de l'equip i del seu pas per la selecció i s'atreveix a fer una aposta de cara al futur: en dos anys, jugar a la màxima competició estatal amb el Rugby Sant Cugat.\nQuan vas començar a jugar a rugbi i per què et vas decidir per aquest esport?\nVaig començar fa cinc anys, quan en tenia 19. Jo havia jugat a bàsquet tota la meva vida fins que vaig fer una aturada. Tota la meva família havia jugat a rugbi i el meu avi havia entrenat. Jo pràcticament ni sabia que existia. Els meus cosins i una amiga del poble jugaven a rugbi aquí a Sant Cugat i em van dir que podria jugar-hi. Tot i que mai m'ho hauria imaginat, vaig començar i aquí estic amb ganes de mes.\nCom va ser el teu debut internacional?\nA mi em van cridar per primera vegada amb la selecció el març de l'any passat. Jo no sabia fins on podia arribar, però una vegada estàs a la concentració i ho tens davant t'ho acabes creient.\nJugar a nivell internacional suposa un gran canvi?\nSí. Coneixes els equips perquè et diuen contra qui et toca i mires el partit anterior que ha jugat i així veus com juguen les rivals, però no saps res més.\nCom és jugar amb altres jugadores de l'Estat de primer nivell?\nLa majoria de jugadores que hi ha a la selecció estan a la Divisió d'Honor, la categoria absoluta. Quan jugues amb elles es nota. Juguen a França, a Anglaterra... tot és molt més ràpid i dinàmic. T'has d'anar adaptant, però això és el que et fa créixer.\nCom t'imaginaves el teu debut?\nA la concentració van 26 jugadores de les quals acabaran jugant el partit 23. Quan em van dir que estava a la llista de les 23 jugadores vaig començar a pair-ho perquè no volia estar tan nerviosa perquè volia estar a l'altura. Jo sabia que si el partit es posava complicat com es va posar els minuts que em donarien serien pocs. Vaig repassar les jugades, vaig repassar tot el que havia de fer i vaig dir 'ara el que sàpiga fer és el que hi ha'.\nQuan entres a la llista de 23 jugadores jugues segur?\nHi ha a vegades que no acabes jugant. Jo vaig acabar jugant sis minuts. Les 23 que estan convocades és perquè puguin jugar i és un esport de contacte en el qual et pots lesionar. De fet, al partit contra Escòcia es van lesionar jugadores dels dos conjunts, per tant sempre cal tenir jugadores a la banqueta.\nVas poder seguir el partit del Rugby Sant Cugat en el seu debut a la Divisió d'Honor B?\nSí, just dissabte teníem la tarda lliure i després de dinar vaig marxar a veure el Sant Cugat. Em va fer molta ràbia, realment. El partit va començar molt ajustat i vam començar perdent, però al final vam remuntar-ho molt bé. Em va fer molta ràbia perquè jo també volia celebrar aquesta victòria després de tant de temps intentant guanyar el BUC. Estic molt orgullosa de l'equip.\nQuin creus que és el teu futur amb la selecció?\nEspero tornar. Seguiré entrenant i treballant per això, però no ho puc assegurar.\nEls Jocs Olímpics estan descartats per a la selecció?\nAls Jocs només va la selecció a 7, i a l'estiu ja va quedar fora. Ara el rugbi a 15 treballa per al Mundial del 2021 a Nova Zelanda, que seria el gran repte.\nEl rugbi femení ha anat guanyant adeptes. Estem davant d'un important creixement?\nJo crec i espero que sí. Amb el poc temps que porto ja estic veient un creixement i crec que això és gràcies, per exemple, a ràdios, diaris i més que cada vegada li donen més protagonisme. La selecció també és un punt fort. Quan comences saps que hi ha una selecció a la qual donen molt protagonisme, fa molts actes per donar-se a conèixer i cada vegada va creixent més.\nQuè es necessita per jugar a rugbi?\nQualsevol persona amb qualsevol físic pot jugar a rugbi. És la sort que tens. Tens 15 jugadores i pots tenir tot tipus de físic. Pots ser més petita, més alta i córrer igual. Tothom té el lloc en aquest esport.\nEnguany disputeu la Divisió d'Honor B. Quin és l'objectiu?\nNosaltres sempre hem apuntat el més alt possible. Sabíem que, dels equips que som a la competició, alguns els podíem disputar i acabar guanyant o perdent, alguns sabem que podem guanyar-los i els altres sabem que està complicat. El BUC estava entre aquests equips que no sabíem què passaria, i més després de tantes derrotes contra ells. Això ens ha motivat i ara tenim ganes de guanyar la resta d'equips.\nT'hauries imaginat mai jugar la Divisió d'Honor B?\nÉs pel que lluitem, per anar creixent cada any, cada vegada aconseguir més coses i a curt termini estar a la màxima divisió estatal.\nUs dona la sensació que esteu al mateix nivell que els nois?\nNosaltres ara som les que estem donant molt de protagonisme al club. Els nois també perquè estan a una bona categoria i segueixen competint, però ara les noies som les que estem destacant i donant nom al club. Cada vegada hi ha més nivell, cada vegada som més noies que estem treballant per al grup de la selecció.\nFins a quin punt creus que l'Albert Casorrán, l'entrenador, té protagonisme en tot això?\nEl treball de l'entrenador és sempre molt important, i el Caso sap fer-ho molt bé. Sap cuidar les seves jugadores i està gestionant molt bé el grup.\nDes del punt de vista personal, què suposa jugar a rugbi a l'alt nivell?\nJo ho porto com quelcom normal. Vull seguir treballant i ho veig com una cosa que m'estic guanyant amb el meu treball i esforç. Al rugbi, tothom s'ho guanya així. No només juguem a rugbi, fem una família amb tots els equips. Nosaltres en una setmana amb la selecció espanyola hem aconseguit fer un grup molt bonic.\nQuè suposa per a tu, a nivell de sacrifici personal?\nÉs complicat. Ara intento anar al gimnàs gairebé cada dia, i no només és treball de gimnàs, és també treball de camp. Has de treballar el físic, has de córrer, has d'entrenar les habilitats al camp... Ara vaig amb moltes ganes, però és el que m'agrada.\nLa Bàrbara Pla és una jugadora que va passar pel Rugby Sant Cugat. És el vostre mirall?\nJo crec que al final totes les jugadores que estan a dalt són un mirall i un exemple del treball i el sacrifici que s'ha de fer. És una jugadora que ja té els seus anys i segueix al màxim nivell. És el mirall de l'esforç i el sacrifici que es fa.\nDe cara al futur com t'imagines el Rugby Sant Cugat? Es pot arribar a tenir un planter íntegrament femení?\nSí, jo crec que sí. Cada vegada hi ha més noies i estem creixent més, i això fa que les de baix es motivin més. Nosaltres ens posem de meta estar a la Divisió d'Honor en dos anys. A la Divisió d'Honor B només es juguen set partits i ja n'hem guanyat un, mai se sap què pot passar.\nHeu notat l'augment del públic?\nMoltíssim. Sempre et motiva molt tenir un suport a la graderia. Tu estàs al camp i escoltes a la gent animar i penses que ho has de petar.\nQuan acaba la Divisió d'Honor B?\nEls partits de la primera fase acaben la primera o segona setmana de març. Llavors l'últim cap de setmana de març es juguen les semifinals i la final.\nI quina previsió hi ha amb la selecció?\nA curt termini, hi ha una altra concentració la primera setmana de març que serà més gran, de 32 jugadores, que servirà per treballar l'aspecte físic. Ja veurem si em convoquen.\nEmilio Gutiérrez: "L'objectiu del femení del Rugby Sant Cugat és el play-off a Divisió d'Honor"


Paula Echevarría, molt criticada. | GTRES\nAlguns famosos espanyols han volgut enviar el seu suport als afectats de la catàstrofe, com ara Paula Echevarría\nper Ismael Pérez 21/09/2021 19:37h\nPaula Echevarría ha rebut moltes crítiques pel missatge que va publicar amb la intenció d'enviar el seu suport als afectats de l'erupció del volcà.\nL'illa de La Palma està vivint una catàstrofe des de diumenge, després que el volcà Cumbre Vieja entrés en erupció. Fins ara, ja s'han evacuat més de 5.000 persones de casa seva.\nL'avanç de la lava i les fortes explosions estan causant molts danys als vilatans més propers. De fet, moltes històries han transcendit als mitjans de comunicació i han deixat els ciutadans amb la pell de gallina.\nEl magma circula sense control i direcció al mar, arrasant amb tot al seu pas. Moltes persones han perdut els seus habitatges i tots els béns materials durant el camí. Les autoritats i experts estan intentant controlar la situació i posar fora de perill tots els habitants de l'illa.\nEl país està commocionat i són molts els que han volgut transmetre missatges de suport i consolació. A més, s'està duent a terme una mobilització entre illes per oferir la màxima ajuda i oferir els recursos que siguin necessaris.\nEls famosos rellevants de l'esfera pública també han volgut enviar missatges, com ara Antonio Banderas o el rei Felip VI. A més, Pedro Sánchez hi va viatjar en persona per apropar-se als afectats i assegurar que farà tot el possible per reconstruir la zona.\nL'actriu Paula Echevarría ha volgut participar en aquesta onada de missatges, però ha comès un error que no ha passat desapercebut.\nPaula Echevarría ha estat molt criticada després de la seva publicació sobre el volcà\nL'actriu sempre ha estat molt al dia amb els successos que assoten el món i no ha dubtat a enviar el seu suport. En moltes ocasions, l'hem vist posicionar-se i pronunciar-se sobre molts temes a través de les seves xarxes socials.\nTambé s'ha consolidat com una gran feminista que lluita contra les injustícies de gènere i com una fèrria defensora dels drets de les minories més assenyalades. De fet, aquests gestos l'han fet guanyar molts seguidors.\nNo obstant això, aquesta setmana, després del desastre de La Palma, ha volgut unir-se als missatges de suport i ha aconseguit l'efecte contrari. A través del seu perfil d'Instagram, ha compartit una seqüència d'imatges amb un comentari que ha despertat les crítiques.\nEn les imatges, es veu el volcà en plena activitat i semblen extretes d'una pel·lícula de desastres naturals. El missatge que les acompanya és: «La Palma, us envio tot el meu amor». Segons després de publicar-ho, van arribar les crítiques.\nUn dels seus seguidors va voler informar que l'etiqueta estava malament, ja que no era Las Palmas, sinó La Palma. Ràpidament es va adonar del seu error i va editar la publicació perquè figurés la ubicació exacta.\nNo obstant això, aquest moviment no va servir de res, ja que les crítiques es van acumular i totes assenyalaven el mateix error. Paula Echevarría va voler ometre'l, però davant la insistència va explotar i va respondre contundent.\n«Els pesats, en comptes de fixar-vos en la importància del missatge, us poseu a donar lliçons de geografia», va sentenciar. A més, va tenir un conflicte amb un d'ells, a qui va assegurar que no donaria la seva opinió per no embrutar el missatge.\nUna actitud justificada, però també una mica reprotxable. No volia entrar en debats per espatllar el seu missatge i, tot i això, ho va fer per respondre amb un to qüestionable a un dels seus seguidors.\nDesprés de tot, Paula no s'ha tornat a pronunciar i la polèmica ha cessat. Com ella, tots esperem que la situació acabi com més aviat millor i no calgui lamentar més pèrdues.\nAnar a portada Última hora Cor Última hora Instagram Última hora Volcà Última hora Paula Echevarría\nEnrique Ponce, entre l'espasa i la paret: «Ho està passant malament»\nDels Pantoja a les Campos: els cinc conflictes més mediàtics entre germans


Visualitzar la venjança\nLa sobrecàrrega emocional que suporta el poble nord-americà després de l'11 de setembre ajuda a explicar el clima de patriotisme bel·licista que viu aquell país, però en cap cas no el justifica. Segons una enquesta encarregada i feta pública pel Washington Post, un noranta per cent dels ciutadans nord-americans volen que el seu govern doni resposta bèl·lica als atacs terroristes, sense que, per a un 70 per cent, la possibilitat de fer víctimes entre els seus propis contingents militars hagi de pesar a l'hora de prendre la decisió. És més que probable que la primera reacció del president Bush sigui en l'origen d'aquesta sobrecàrrega emocional. La justa indignació pels fets anava acompanyada d'una sobergueria que no es pot confondre amb un sentiment d'honor ferit, ja que és més a la vora d'una insana sensació d'omnipotència. Saber-se vulnerable ha estat, per al poble nord-americà, una amarga lliçó, que no sembla, però, disposat a assumir de manera racional. El poble nord-americà necessita visualitzar en un escenari bèl·lic la seva superioritat indiscutible, per més que la geopolítica presenti obstacles insalvables a la delimitació d'aquest escenari.\nBush va cometre l'error de presentar un acte terrorista d'espectacularitat esfereïdora com un acte de guerra, i el sentiment d'haver estat objecte d'una declaració de guerra és el que preval en el seu estat d'ànim.\nEls nord-americans necessiten la resposta militar, i, tant si és per venjança com per set de justícia, tanmateix allò que els fa bategar més intensament és la necessitat inajornable que les coses tornin al lloc que, a parer seu, els correspon en un ordre mundial inapel·lable.\nL'obcecació els impedeix fer-se preguntes elementals en relació a la resposta militar: contra quin país, contra quins objectius militars enemics? No basta la certesa moral que uns terroristes tenen recer en un determinat país per declarar-li la guerra. Aquesta actitud només pot ser producte d'una histèria col·lectiva de la qual s'hauria de responsabilitzar Bush, per més que la seva resposta ara vagi encaminada a transmetre al seu poble la idea que la venjança és un plat que s'ha de menjar fred.


La Flama del Canigó arribarà enguany a quinze municipis de l'Alt Penedès - El Cargol l El setmanari del Penedès l Societat l Política l Economia l Cultura l Vins i Caves l Món casteller l Entrevistes l Esports\nLa Flama del Canigó, que servirà per encendre les fogueres de la nit de Sant Joan, arribarà enguany a 15 municipis del Penedès, tres més que l’any passat, amb la incorporació de Subirats, Pacs i Santa Margarida i els Monjos.En total s’hi mobilitzaran més de 1.500 persones.\nEl recorregut que realitzarà serà similar al de l’any passat. La flama entrarà per Torrelles de Foix, on serà rebuda a l’Ajuntament a les 14h i a les 16.30h es pujarà fins al Santuari de foix, on la recolliran membres del Centre Excursionista del Penedès per portar-la als municipis de la comarca.\nSegons explicava el president d’Òmnium Alt Penedès, Jordi Parellada, cadascun dels participants la baixarà de forma diferent. Els ciclistes del CEP la portaran fins a la muntanya de Sant Pau, on l’aniran a buscar caminant des de Pacs, les Cabanyes i els Monjos, corrent arribarà a Vilafranca i Moja, i en bicicleta des de Sant Sadurní. També grups de ciclistes la duran a Torrelavit, la Granada, Sant Pau, d’Ordal, Sant Pere de Riudebitlles i Sant Quintí. Els de Gelida i Olesa de Bonesvalls l’aniran a buscar en cotxe. Cada municipi farà la seva celebració.


L'ultra Ynestrillas convoca un acte contra les consultes - Notícies Política - Notícies Política - e-notícies\nPolítica · 5 de Desembre de 2009. 10:43h.\nL'ultra Ynestrillas convoca un acte contra les consultes\nAlianza Nacional fa una crida a manifestar-se sota el lema "Por la unidad de España"\nEl grup ultra espanyol Alianza Nacional (AN) ha fet una crida a manifestar-se a Barcelona durant la jornada de les consultes sota el lema "Por la unidad de España. Frente a los referéndums separatistas". En aquest sentit, AN ha demanat permís a Interior per fer una manifestació des de la plaça Urquinaona fins a la plaça Universitat, on té previst fer un acte polític contra el separatisme català.\nTot i que aquesta formació té poca presència a Catalunya, té una certa capacitat de convocatòria, sobretot amb militants provinents de Madrid i del País Valencià, on té nuclis actius. Així va quedar demostrat el 12 d'octubre de l'any passat, quan va convocar una marxa a Tarragona a la qual van assistir quasi dos centenars de militants. En aquella ocasió, les forces de l'ordre van haver d'establir un fort cordó policial per separar els ultres dels centenars de joves catalans que els esperaven per foragitar-los de la ciutat.\nInterior no permet manifestar-se a la Falange\nEls ultres es deplaçaran a Barcelona per 10 euros\nGarzón acusa la dona de Prenafeta de "purificar" diners\n#20 Ricardo Saenz de Ynestrillas, Madrid, 09/12/2009 - 17:55\n#19 albert, bcn, 06/12/2009 - 19:47\nque s'apuntin a les botifarrades també, i ah! espanyols a catalunya, ara entendreu el perquè de l'ave BCN-madrit, l'han fet perquè ben aviat, haureu d'anar posant via cap a madrit, aneu reservant bitllet!\n#18 Jordi, L'Hospitalet de Ll., 06/12/2009 - 13:16\nAra es veu clar qui va contra l'independencia dels catalans, l'extrema dreta espanyolista.\n#17 REYES CATOLICOS.Presentes, bcn.esp, 05/12/2009 - 23:42\nYnestrillas estamos contigo.Los unicos fascistas son los separatistas\n#16 JPC, Barcelona, 05/12/2009 - 21:52\nÉs molt preocupant que una colla de nazis com aquests es puguin manifestar tranquil·lament quan hauirien d'estar tots tancats a la presó.


FiraTàrrega 2016: Mercat d'exhibició intercultural - Teleponent\nInici Comarques Urgell FiraTàrrega 2016: Mercat d’exhibició intercultural\nFiraTàrrega 2016: Mercat d’exhibició intercultural\nDel 8 a l’11 de setembre tindrà lloc la 36a edició de FiraTàrrega, marcada per un eix vertebrador molt clar: la interculturalitat, un dels valors més representatius de les arts de carrer, que les fa capaces d’adreçar-se a persones i contextos ben diferents. La Fira presentarà els treballs de 57 companyies nacionals i internacionals, ubicats en 26 espais d’exhibició i amb un total de 263 sessions en 4 dies.\nEnguany la companyia francesa Artonik serà l’encarregada de donar el tret de sortida el dijous 8 de setembre a les 19.00h amb l’espectacle inaugural The Colour of Time, una explosió de color, d’alegria i de bons desitjos en una desfilada coreografiada que recorrerà els carrers de Tàrrega. Un ritual efímer que combina moviment, actors-ballarins i música en viu i que convida al públic a participar activament d’aquesta passejada itinerant, que celebra col·lectivament l’amistat, la interculturalitat i el mestissatge.\nEl conjunt de la programació ofereix un cartell ric en formats, gèneres i estils; una oferta per a tot tipus de públics i edats, on hi participaran 30 companyies catalanes, 10 companyies de la resta de l’Estat espanyol i 17 d’internacionals. Un total de 60 propostes, que tindran lloc a 26 espais d’exhibició diferents (47 espectacles en espais públics de la ciutat de Tàrrega i 13 muntatges en diverses sales). Enguany FiraTàrrega participa en la coproducció de 15 espectacles, un 25% de la programació d’aquesta edició.\nEl programa de la Fira s’estructura en 5 seccions: Secció Oficial (selecció d’èxits de la temporada i estrenes d’àmbit internacional), Plataforma (espectacles provinents del Programa de Suport a la Creació i d’altres projectes de coproducció), Ondara Park (projectes centrats en la programació més festiva i familiar), Programa Obert (espai de col·laboració entre el sector privat i FiraTàrrega) i Bonus tracks (amb diverses propostes que complementen la programació).\nFiraTàrrega és una estructura permanent de dinamització que treballa tot l’any donant suport als creadors de les arts escèniques i contribuint a la creació de nous mercats per a les arts de carrer. Enguany el Programa de Suport a la Creació, ha acollit el treball en residència d’onze companyies. Treballs com A mí no me escribió Tennessee Williams, de la companyia Roberto G. Alonso o Apocalypse Uploaded, la transhumanització de les abelles de LAminimAL, que s’estrenaran a la Fira, incideixen de manera crítica en el món contemporani.\nEntre les novetats més importants d’aquest 2016, cal destacar, dins de la Secció Oficial, el naixement de l’#EspaiZebra, on les companyies Baal i Les Impuxibles presentaran dues mirades sobre els llocs de pas entre sexualitats. El projecte #Mirades és un encàrrec de FiraTàrrega a través del qual dues companyies no europees, CCOT (Corea del Sud) iCarretera 45 Teatro (Mèxic) compartiran la seva visió particular convertida en experiència escènica sobre la nostra manera d’entendre la ciutat com a punt de trobada.\nTambé comptarem amb la programació d’#UrbanNation, un apartat dedicat a la cultura urbana que s’expandeix durant tot el dia a la Plaça de les Nacions amb els darrers treballs de Montana Colors Cultura en col·laboració amb l’artista local Tope, Iron Skulls Co., Get Bak, Ravid Goldschmidt & Quim Moya i els nord-americans Omari and LaNaija iEphrat Asherie Dance.\nEnguany FiraTàrrega presenta un focus artístic dedicat a Xile, una oportunitat per a conèixer l’escena artística del país de la mà de propostes com Fulgor, de Teatro Niño Proletario, que ha realitzat una residència creativa a la ciutat, dins del Programa de Suport a la Creació. També es podran veure els muntatges Frames, de La Licuadora, Viaje nº 9, de Teatro del Sonido i La cocina pública, de Teatro Container. Aquesta última ha implicat en la seva producció a diversos veïns de la ciutat de Tàrrega.\nPer a celebrar el potencial intercultural de FiraTàrrega, aquesta edició comptarà, a més de l’espectacle inaugural de la companyia francesa Artonik, amb coproduccions de gran format com Manifesta, la darrera creació dels Obskené, un cant a la diferència, festiu i lúdic; l’estrena a l’Estat espanyol de Misa Fronteriza, dels mexicans Universiteatro & Gorguz Teatro, una reflexió sobre la hibridació cultural i el sentit de les fronteres; l’estrena de Mulïerde Maduixa Teatre, un homenatge a totes les dones que, durant segles d’opressió, han lluitat i segueixen lluitant pels seus drets; o el Cafe Europa dels italians Ondadurto Teatro, una al·legoria que retrata la hipocresia i els vicis de la nostra societat.\nAltres primícies destacables vindran de la mà de Joan Català & Roser Tutusaus, Ponten Pie, Svalbard, Kukai Dantza Taldea, Grupo Puja, Cirque Exalté, Companyia de Circ ‘eia’, HURyCAN, El Pont Flotant, La Industrial Teatrera o bé la Fundación Collado – Van Hoestenberghe, entre d’altres.\nArticle anteriorEl president Puigdemont ha inaugurat el CREBA a Torrelameu\nArticle següentEl Festival de Sitges celebra 30 anys de la secció Brigadoon


ESPAI 3 - PERE BELLÈS - FUNDACIÓ VALLPALOU\nM1 IFT LLD (Mural1 InFrastrucTures LLeiDa)\nEl treball de Pere Bellès sempre està basat en la recerca dels senyals i formes que l’home deixa sobre el territori. En aquest projecte, pensat per a Lleida, l’artista ha treballat la idea de flux, moviment, un concepte de ciutat regió que va de la ciutat com a closca protectora a la ciutat difusa. En aquesta obra s’ha inspirat en els nusos dels vials que connecten les infraestructures ferroviàries lleidatanes que consten en el Pla d’Ordenació Municipal i que inclouen les següents estacions: Estació Torres-Salses, Estació Polígon del Segre, Estació Lleida-Pirineus i Estació Lleida-Onze de Setembre. En el seu treball, l’artista cerca les artèries de moviment dels fluxos territorials i els tanca o els expandeix en si mateixos com a unitats de barri tot jugant a partir de la geometria traçada i la seva àrea, que representa amb un caràcter multicromàtic, realitat de la seva visió del món.\nPere Bellès (Terrassa, 1965) viu i treballa a l’Alt Empordà. La seva obra pictòrica, gràfica i objectual ha estat àmpliament exposada des de finals dels anys noranta. Pere Bellès realitza una obra processual centrada en els rastres de l’arquitectura i l’urbanisme en la geografia. La seva capacitat de diàleg amb l’espai físic i territorial converteix planimetries urbanes, projectes arquitectònics i mapes cartogràfics en composicions\nabstractes amb aparença d’ideogrames i properes a l’abstracció neoplàstica. Amb una elaboració meticulosa de fractura impecable i amb una gran pluralitat de materials com el paper, la fusta, la pintura, l’acer o la llum destaca el tractament del color, amb un cromatisme intens de contrastos i llenguatge minimalista. Bellès ha produït una àmplia obra gràfica i pictòrica, però també ha elaborat escultures de grans dimensions i petits objectes. Una obra que acostuma a organitzar en sèries com una forma d’ordenar el procés creatiu. Entre les seves exposicions recents destaca Terrassa, la ciutat recosida a la Sala Muncunill de Terrassa (2020); Galeria Juan Risso a Madrid (2019); Museu de la Mediterrània de Torroella de Montgrí (2018); Saltvs Ivgervm a la Casa de cultura Les Bernardes de Salt (2017), a la Gallery Rebecca Domken a New Orleans (EEUU) (2017); S “Ideogrames” a Son Tugores, Alaró (2015); El periple del set, Museu de l’Empordà (2013) i CEC de la Université Sorbonnearis (2014). D’obra pública destaquen els 90 m2 de mural de l’Hospital Sant Joan de Déu (2012), la seva instal·lació mural de 80 m2 participada pels 2700 estudiants de la població a l’espai cultural Tèxtil Rase de Cardedeu (2012) i els 200 m2 a l’estació de la Sagrera de la línia 9 del Metro de Barcelona (2010).


El banc d’aliments demana ajuda als agricultors pegolins – Ràdio Pego\nEl banc d’aliments demana ajuda als agricultors pegolins\n30 de juliol de 2013 Sara Garcia 0 Comment\nA totes aquelles persones que produisquen hortalisses, verdures o fruites i tinguen excedent, el banc d’aliments de Pego els prega que pensen en ell abans de tirar res perquè no poden consumir tot el que produeixen enguany.\nL’estiu és un moment àlgid si parlem de producció d’hortalisses, verdures i fruites. Ara es produeixen: albercocs, nabius, prunes, figues, groselles, bresquilles, melons, codonyat, peres o raïm, pel que fa a la fruita. Pel que fa a l’hortalissa i les verdures: alberginies, carabasses i carabassetes, cebes, bajoques, cogombres, pebreres, tomaques o carlotes. Si a això li sumem que a Pego hi ha molta gent que afortunadament encara té el seu tros de terra, al que li agrada anar i cultivar-se tot el que li done el camp, trobem una combinació amb la que ha pensat el banc d’aliments per a demanar ajuda.\nAixí, el banc d’aliments de Pego fa una crida a totes aquelles persones que produisquen aliments de temporada a la seua terra i es vegen en excés de collita, perquè, abans de tirar-los o desfer-se’n d’ells, pensen en les persones que necessiten del banc d’aliments per a poder tirar endavant i donen eixos productes agrícoles excedents al banc d’aliments.\nHorari de donació és:\n– Dilluns de 9 a 12 del matí\n– Dimecres de 6 a 8 de la vesprada\n– Dijous pel matí al mercat, davant de l’antic bar Mercat\nEl banc d’aliments agraïx de bestreta la col·laboració de tota la població de Pego en aquesta ingent tasca que és mantenir constantment el banc d’aliments amb productes per a repartir.\n← El Bloc-Compromís de Pego sol·licita que l’Ajuntament esmene totes les deficiències de l’IES ‘Enric Valor’\nEl Pego continua perfilant l’equip de Preferent →


Una altra metodologia per a l’estudi dels impactes de la cultura? | Interacció\nInici Apunts Una altra metodologia per a l’estudi dels impactes de la cultura?\nPublicat per Centre d'Estudis i Recursos Culturals el 16/04/2019 - 09:25 | Última modificació: 01/08/2019 - 06:35\nAixí com altres polítiques públiques tenen processos d’avaluació clarament establerts, l’anàlisi de les experiències culturals en aquests termes encara no s’ha acabat de resoldre. Ara bé, els darrers anys han aparegut diversos estudis i metodologies que tenen per objectiu analitzar les repercussions de l’acció cultural, ja sigui limitant-se als seus efectes en l’economia, o buscant també copsar els impactes de la cultura en termes socials i pròpiament culturals.\nAmb el treball 'Els impactes de la cultura: Metodologia per a l’estudi dels impactes d’esdeveniments culturals', el Centre d’Estudis i Recursos Culturals (CERC) vol contribuir a aquest diàleg amb una proposta que, més que aportar una nova metodologia, proposa un acostament ampli i multi-criteri basat en els principals models i metodologies existents.\nL’objectiu és conèixer i saber explicar de la manera més precisa possible com els esdeveniments culturals afecten el desenvolupament de les persones i les societats. Quins són els seus efectes en la qualitat de vida de les persones, en els seus coneixements, en la creativitat, la capacitat d’innovació o la salut, i, també, en una dimensió més col·lectiva, la cohesió social, la identitat cultural, el reconeixement a l’exterior, la transformació urbanística, el medi ambient i la sostenibilitat, etc.\nLa metodologia s’ha fet en estreta col·laboració amb Eurecat Centre Tecnològic de Catalunya i ha comptat amb l’assessorament d’un grup d’experts pluridisciplinar  que ha acompanyat el desenvolupament del projecte i ha participat en les tasques d’assessorament, revisió i avaluació de les propostes presentades per l’equip de treball. La fase inicial del treball comprèn en un exercici acurat d’identificació i anàlisi de les contribucions més destacades - nacionals i internacionals- en l’estudi dels impactes de la cultura. Partint d’aquí, es configura una proposta que pren, de cadascuna d’aquestes contribucions, allò que ha donat més bon resultat i que es considera aplicable a la realitat local de Catalunya. Addicionalment, s’identifiquen les eines de recollida i anàlisi de dades existents, per tal que l’eina resultant sigui aplicable pels ens locals.\nEl resultat d’aquest procés és un document que inclou la diagnosi inicial dels models d’anàlisi dels impactes de la cultura existents, i una proposta metodològica que s’estructura en els quatre eixos que es mostren a la següent figura:\nBloc 1. Identificació: Inclou la definició de l’activitat o esdeveniment cultural que s’analitzarà, els participants, els organitzadors o promotors i altres persones involucrades (stakeholders), així com l’àrea d’influència.\nBloc 2. Anàlisi de l’impacte per dimensions: El segon bloc conforma el nucli de l’anàlisi i es divideix en cinc dimensions corresponents a les diverses vessants dels impactes d’esdeveniments culturals: dimensió social, dimensió cultural, dimensió mediambiental i de la salut, dimensió econòmica, i dimensió de governança, organització i comunicació.\nBloc 3. Recursos i serveis associats: Aquest bloc recull informació relativa als recursos culturals, educatius i turístics vinculats a l’esdeveniment que s’analitza, així com als aforaments, la comunicació específica de l’esdeveniment i el reforç d’altres serveis col·lectius amb motiu del mateix.\nBloc 4. Informació de context: Comprèn dades relacionades amb el territori on s’ubica l’esdeveniment analitzat, demografia i població, economia, recursos culturals, educatius i turístics i altres serveis col·lectius.\nS’han definit, per a cadascun dels eixos, un conjunt acotat d’indicadors que es classifiquen en nuclears i complementaris. Els continguts o indicadors que es consideren nuclears seran compartits per a tots els esdeveniments analitzats amb aquesta metodologia, i s’han triat atenent a criteris de factibilitat (cost) i comparabilitat. Els continguts de caràcter complementari, en canvi, es triaran de manera específica per cada cas d’anàlisi, atenent als interessos dels participants i organitzadors (stakeholders), i a les singularitats de l’esdeveniment.\nPer tal d’evitar un nombre molt elevat d’indicadors que dificultés l’aplicació real de la metodologia, o caure en el parany d’intentar mesurar allò que no és mesurable -o que ho és molt difícilment- com ara certs aspectes de la dimensió col·lectiva de la cultura o dels seus efectes més emocionals, s'opta per ajustar-se, en tots els moments del procés, als criteris de factibilitat, comparabilitat, consistència i sostenibilitat.\nAixí doncs, el CERC, com a prescriptor de nous anàlisis i estratègies per la innovació en matèria de polítiques culturals, ofereix amb aquesta metodologia un instrument que ha de permetre sistematitzar la recollida de dades per transformar la informació en coneixement i el coneixement en millores i en innovació. És una eina que, de fet, resta oberta a revisions i millores a partir de la seva aplicació en casos concrets, així com adaptacions de les metodologies de captura i gestió de dades als avenços en aquest àmbit.\nEs va realitzar una prova pilot de la metodologia a Torelló, amb un estudi sobre l'impacte social del Carnaval de terra endins.\nPodeu descarregar-vos el document complet o bé sol·licitar una còpia en paper a la llibreria de la Diputació de Barcelona.\nPDF Els impactes de la cultura: Metodologia per a l’estudi dels impactes d’esdeveniments culturals\nPDF Estudi d'impacte del Carnaval de terra endins de Torelló\n Els professionals que han conformat el Grup Expert Assessor són Alba Colombo, professora de la Universitat Oberta de Catalunya (polítiques culturals, gestió cultural i economia de la cultura); Ariadna Gil-Juárez, professora de la Universitat Rovira i Virgili (psicologia social, identitat i comportament del consumidor); Andreas Kaltenbrunner, professor de la Universitat Pompeu Fabra i director de Data Analitycs a NTENT (xarxes socials, comportaments socials i sociologia computacional); Adriana Partal, coordinadora de projectes a la Biennal de Pensament «Ciutat Oberta i la Biennal Ciutat i Ciència de l’Ajuntament de Barcelona (polítiques culturals, desenvolupament sostenible; Jordi Pascual, coordinador de l’Agenda 21 de la Cultura, i professor de Gestió cultural i polítiques culturals a la UOC, i Xavier Roigé, professor Universitat de Barcelona i Degà de la Facultat de Geografia i Història (antropologia, etnologia i patrimoni cultural).\nimpacte, avaluació, indicadors, investigació, mesurar, festivals, polítiques públiques, administració local


▷ Necessites un vídeo de comunió? - Baesaudiovisual\nLes fotografies sempre han sigut el recurs més fàcil, però l’energia i felicitat que transmet un/a nen/a als vídeos és indiscutible.\nTens la possibilitat de passar el vídeo el dia de la comunió i sorprendre tots els convidats.\nVídeo previ a la comunió\nNosaltres ens encarreguem de la creació d'una història, l'atrezzo i un escenari idíl·lic on el nen/a se senti còmode per expressar-se tal com és.\nRealitzem entrevistes als familiars que envolten el/la protagonista per a que recordi per sempre què pensaven d'ella/a, algunes annècdotes i quin futur li desitgen.\nFes un cop d'ull als vídeos de comunions\nVisualitza exemples de nens/es que les seves famílies ens han brindat aquesta oportunitat.


El Govern vol permetre, finalment, limitar el preu del lloguer en zones d’alta demanda - Social.cat\nClaus d'un habitatge | Rawpixel (Unsplash)\nEl Govern ha aprovat aquest dimarts el decret llei que ha de permetre la limitació dels preus de lloguer en els barris o les ciutats on es pugui acreditar una manca d'habitatge assequible. El decret obliga a declarar una ciutat o barri com a zona amb “mercat d'habitatge tens” com a pas previ per imposar la contenció de preus.\nCom a norma general, el cost de lloguer en aquestes zones només podrà superar en un 10% l'Índex de Referència de preus de lloguer, ampliable fins a un 5% addicional en els casos en què es puguin justificar vistes excepcionals o característiques especials, com piscines comunitàries o jardins.\nEls pisos de nova construcció o totalment rehabilitats tindran una moratòria de tres anys en l'aplicació del límit, i podran oferir-se a un 20% per sobre de l'índex en els primers cinc anys de la seva sortida al mercat. En casos justificats, la declaració d’àrea amb mercat d’habitatge tens també podrà excloure de la limitació els habitatges amb una superfície útil superior als 150 metres quadrats.\nLa consellera de Justícia, Ester Capella, ha assegurat en roda de premsa que el Govern podia “actuar per acció, a favor dels interessos col·lectius, o per omissió, deixant camí lliure als fons voltor”, assenyalant que els preocupa protegir “les víctimes d'abusos del mercat de l'habitatge”.\nEl model alemany com a referent\nLa consellera ha insistit que la contenció dels preus del lloguer aprovada pel Govern és “pionera” a l'Estat, però ha destacat que "és una realitat a tota Europa". El codi civil alemany, per exemple, regula les rendes des de fa uns trenta anys, i a Itàlia s'aplica des del 1998.\nAltres països com Portugal, Àustria o Suïssa també tenen fórmules per limitar el preu de l'habitatge, mentre que París aplica la mesura des d'aquest mateix any. Als EUA, també actua en la mateixa línia l'estat d'Oregon. Capellla ha reiterat que la limitació de preus era un compromís del Govern. Segons ella, l'aprovació del decret “subratlla l'ànima social del Govern”.\n“Fem el que vam dir que faríem”, ha dit. La consellera ha defensat que Catalunya “reivindica les competències del país” amb la normativa que es promou en habitatge, que es base en el codi civil català. “No renunciarem mai a les nostres competències”, ha afegit.\nTant ella com el conseller de Territori, Damià Calvet, han assenyalat que confien que el govern espanyol no porti la mesura al Tribunal Constitucional, i han reiterat que és plenament legal. Amb el decret aprovat, el següent pas és que el Parlament el validi en un termini màxim de 30 dies hàbils.\nDemostrar un “augment sostingut” del preu\nEl decret llei aprovat permet al ple de l'Ajuntament de Barcelona o a la conselleria competent en Habitatge, actualment la de Territori i Sostenibilitat, declarar una zona com a mercat d'habitatge tens, una condició “indispensable” per a imposar la limitació dels preus. Els municipis, a iniciativa pròpia, també poden demanar al Govern ser declarats com a mercat d'habitatge tens, presentant una memòria justificativa.\nPer aconseguir-ho, s'ha de constatar un augment “sostingut” del preu del lloguer i un cost per a les famílies “clarament superior a la mitjana de Catalunya”, que hi hagi una desproporció entre l'augment de la població i els habitatges de lloguer disponibles, o que el preu pugi molt per sobre de l'IPC de la zona en qüestió.\nLa declaració de mercat d'habitatge tens no pot excedir un termini de cinc anys, segons el decret, i es pot revisar, per escurçar-ne la durada o deixar-la sense efecte, si canvien les circumstàncies durant la seva vigència.\nL'Índex de Referència, l'eina principal\nEl conseller de Territori i Sostenibilitat, Damià Calvet, ha explicat que l'índex de referència de preus de lloguer, que es va crear el 2017 des de Governació amb Meritxell Borràs, és un “instrument útil i imprescindible” i ara s'ha convertit en la “base del decret llei”.\n“L'índex passa de ser un mecanisme informatiu de transparència a ser l'eina principal per contenir preus de mercat i evitar l'augment desproporcionat dels preus de lloguer”, ha defensat Calvet. Actualment, l'índex cobreix 27 municipis catalans i el 56% de la població, i es passarà, properament, a ampliar-ho als 57 municipis i al 67% de la població.\nCalvet ha explicat que l'índex de referència s'elabora amb 370.000 dades d'arreu de Catalunya que procedeixen del registre de fiances i contractes, una xifra que ha indicat que és "molt elevada" en comparació en sistemes similars d'altres països.\nEl nou decret del Govern no afecta els habitatges que ja estaven llogats abans de l'entrada en vigor de la limitació dels preus, per garantir la seguretat jurídica de llogaters i arrendataris. La mesura també s'aplica en les renovacions dels contractes.\nAvantprojecte de Llei d'arrendaments\nA més del decret llei d'urgència, el Govern també ha aprovat aquest dimarts la memòria preliminar de l'avantprojecte de Llei d'Arrendament de finques urbanes. En aquest cas, s'incorpora la limitació de preus aprovada pel decret llei, i s'amplien les mesures amb altres aspectes, com l'allargament de la durada mínima dels contractes, que se situarà entre els sis i els deu anys.\nLa memòria preveu que en el cas de lloguers entre particulars, la durada sigui menor que en pisos o cases que pertanyin a societats immobiliàries. Una altra mesura que es preveu a la memòria és la reducció de les mensualitats que s'exigeixen per fer un contracte de lloguer, i que ara arriba a tres i el Govern les considera “excessives”.\nA més, la futura llei catalana suprimirà la possibilitat que els llogaters renunciïn al dret de compra del seu habitatge de lloguer, per deixar sense efecte clàusules de renúncia que inclouen alguns contractes. La llei també obligarà a documentar amb fotografies o vídeos l'estat d'un pis o casa abans de llogar-lo, i tramitar més fàcilment la devolució de les fiances o evitar reclamacions per danys que no hagin provocat els llogaters. A més, els propietaris també podran constatar possibles danys, si és el cas, i rescabalar-ne el valor. Amb la mesura, el Govern confia que es resolguin les disputes actuals.\nEl preu a Barcelona augmenta un 38 % en cinc anys\nEn el conjunt de Catalunya, el preu mitjà del lloguer ha crescut un 29% en els últims cinc anys. En xifres, significa que ja ha arribat als 698 euros, superant així els nivells previs a la crisi. L’increment general és especialment alt a Barcelona, on el preu mitjà d’un pis de lloguer de 72 metres quadrats és actualment de 949 euros, segons l’Incasòl, prop d'un 40% més que fa cinc anys. És a dir, un increment mitjà de prop de 270 euros per pis.\nA l'àmbit metropolità es repeteix la situació, amb augments significatius entre el 2017 i el 2018 a Santa Coloma de Gramenet (+9,9 %), Sant Andreu de la Barca (+11 %), Ripollet (+12,7 %), el Papiol (+22 %) o Sant Just Desvern (+39 %).\nDimecres, 15 de maig de 2019 | 09:45 h\nEls contractes de lloguer inclouran imatges dels pisos per certificar-ne l'estat


Bellevue Chamonix França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nLe Couteray, Vallorcine, Chamonix, França, 74660 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nConvenientment situat a Chamonix-Mont-Blanc, Bellevue és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Per opcions de turisme i atraccions locals, no es necessita anar enfora ja que l'hotel gaudeix proximitat a Les Chosalets Ski Lift, Charlanon Ski Lift, Golf de Chamonix.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Bellevue és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nL'ambient de Bellevue es reflexa en cada habitació. televisió de pantalla plana, calefacció, escriptori, balcó/terrassa, reproductor de DVD/CD són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Bellevue no troba competidors en cap categoria.


Econo Lodge Hillsboro (TX) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 8 allotjaments a Hillsboro (TX).\n1515 Old Brandon Rd, Hillsboro, Hillsboro (TX), Estats Units, 76645 - Veure al mapa\nEcono Lodge, ubicat a Hillsboro, Hillsboro (TX), és una destinació popular per a viatgers. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Aquest modern hotel està situat a prop de atraccions populars de la ciutat com ara Aeroport Municipal de Hillsboro.\nEl Econo Lodge, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Recepció 24 hores, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, servei de bugaderia, s'admeten animals de companyia són només algunes de les comoditats que fan que Econo Lodge sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, telèfon, connexió a internet (cortesia), aparell de televisió, TV satèl•lit/cable per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com piscina exterior. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Hillsboro (TX), faci de Econo Lodge la vostra llar.\nTots els tipus de viatgers (19) Parelles (10) Viatgers en solitari (4) Famílies amb infants petits (6) Famílies amb infants grans (1) Grups (1)