Labruixoleta: VIATJAR, CONÈIXER\nPublicat per labruixoleta a diumenge, de juny 08, 2008\nadmirable aquesta decisió teva amb dinou anys. Deuria ser una gran experiència. No descarto fer-ho algun dia això. Encara que sigui amb 69 anys en comptes de 19.\nrecordo quan vas fer aquell viatge...\nne parlaves tan impregnada de tota aquella pau (del lloc, de les monges, d'aquella forma de vida i de sentir, del contacte amb la naturalesa, de la tranquil·litat, de la solitud... de tot), que fins i tot me va espantar una mica pensar que potser t'hi hauries quedat\nja sé que això no hauria d'espantar-me... al contrari... si tan a gust t'hi senties...\nperò la veritat és que em vaig alegrar que tornesses a la "imperfecta" vida terrenal\nquan puge a casa mons pares, buscaré si tinc alguna carta d'aquells dies... si la trobo, ja t'ho diré\nno sé si em vas enviar alguna carta... de fet, tampoc sé ben bé si vam parlar mentre eres allà o si este record que tinc és del què explicaves quan vas tornar... però tinc la sensació d'haver-te llegit o com a mínim escoltat mentre eres allà, tan a propet del "cel"... o de déu... o de com vulgues dir-li\nsempre m'ha costat comprendre la vida de les persones que decidixen entregar-se en cos i entranyes a "déu"... sobre tot me costa comprendre que puguen "resistir" durant tant de temps a les "temptacions"\nme costa... però la rapidesa amb què tu vas sentir-te tan a gust en aquell ambient, amb tanta pau, m'ajuda a comprendre-ho una mica\nm'agrada com descrius aquella sensació de solitud, com de silenci... sense ser una solitud ni un silenci absoluts, perquè hi havia les monges a prop teu... i la natura...\nesta sensació de tranquil·litat solitària i silenciosa sí que moltes vegades és com una necessitat...i deu ser un plaer trobar-la\nbona nit, bruixoelta\nESTRIP: va ser una gran experiència i tant! Mai és massa aviat per fer-ho i evídentment mai és tard! als 69??? Jo t'ho recomano :-)\nIRUNA: noia.... em fas somriure......la pau, la naturalesa, la tranquil.litat, les monges, el monestir, inclús la gent que vaig acabar coneixent...és possible que te'n parlés per carta, segurament fins i tot per telèfon.\nPerò noia...."tan a propet del "cel" o de "déu".... Ja recordo que et preocupava una mica que pugués fer-me monja... jajajja! Però si era pràcticament més atea que tu! (que ja és dir!!).\nÚltimament ja no sé què dir-te i si marxo cap a un monestir, preocupa't en serio, que això de l'espiritualitat m'està agradant molt!! ;-)\nBessitos!!... i si un dia t'apuntes a anar a un monastir, amb els esquimals, m'apunto. S'hi està molt a gust! :-))))*****\nSembla que l'acabes de penjat el post, encara esta calentet.\nJo quan tenia 20 i molt poquets , estudiant una carrera que es mes llarga que les altres i treballant a un lloc molt gran que es dediquen a guarir malalts....em va semblar que vivia a una societat (españa + el Dictador+ etc)falsa i hipocrita. Vaig convidar als amics a sopar, els hi vaig dir que ho regalava tot, que marxava i que potser no tornaria mai més, vaig deixar els estudis i la feina i me'n vaig anar a "fer el hyppie". Si, creia que eren els unics "honestos" de la societat....Vaig fer rodar molt, paisos... auto-stop, dormint a parcs, estacions o flats anglessos. I també vaig anar a petar a Londres, rentanplats , etc. Deuria ser com una meta, aixó de Londres.\nUna experiència que també li recomano a tothom, encara que una mica diferent que la teva, però en un camí de retrovament personal.\nEs important això que vas fer tu i/o potser jo, doncs et situa en el teu lloc en el mon.\nHo explico perquè m'ha fet gracia la , diguem.ne coincidència.\nPer altra banda veig que aquest blog es com un niu de Ateus Espirituals...;-)))\nAh..la darrera i callo, la espiritualitat no esta renyida amb l'ateisme, ni amb el respecte per la gent que té creences religioses.\nBé, però això tu ja ho saps, oi?\nO sigui, callo.\nBona nit i tapat! ;-)))\nDoncs jo no vaig anar tant lluny i ho vaig fer de més grandeta. De fet tenia ja 38 anys i després d'aconseguir recuperar el meu jo, al que feia molt temps que no veia, em va venir de gust estar sola amb ell durant uns dies i per això vaig marxar a un mas perdut entre les serralades de Prades i la Mussara.\nHi vaig estar bé, però pel meu gust massa sola, així que al cap d'un parell d'anys hi vaig tornar, però amb companyia. Sense dubte m'ho vaig passar molt millor el segon cop ;)\nEps KAMAL!! lo teu sí que va ser una bona aventura!! Et vas atrevir fins i tot amb Londres!!! I el més gran atreviment: vas deixar la carrera de medicina per anar a voltar món!!! Olé!!\nAixí que un hippie... ja m'ho semblava ja...Doncs mira, parlant del tema, a mi, de fet, el monestir me'l van recomanar unes amigues molt hippies i poc religioses que hi havien anat a passar uns dies.\nCoincidències... ("Dios los crea y ellos se juntan") ;-)\nRep una abraçada afectuosa d'una atea-espiritual (m'agrada l'etiqueta) en ple camí de retrovament!!!\nOstres Labruixoleta! 4 dies sense entrar i tot el que m'he perdut... :-)\nA veure si trobo una estoneta i vinc a llegir-te en calma que segur és enriquidor.\n"Massa aventura pel que jo soc", dius... Anar a un monestir de clausura de Burgos i enfrontar la solitud i tot el que segur vas viure, és tenir un gran "Jo soc", que pel que es veu, va fer un gran pòsit pel teu "Jo" d'ara.\nBurgos és una de les ciutats espanyoles que no em faria res anar-hi a viure si es donés el cas, m'agrada molt.\nMONALITZA: segur que el primer cop, l'estar més sola et va poder apropar més encara al teu jo retrobat. Deuria ser una experiència xulíssima, a mi m'hauria encantat.\nDe totes formes, potser al mas, hi estaves sola, del tot? Això ja no sé com deu ser, perquè jo estava moltes estones sola, o millor dit, molt ben acompanyada per mi mateixa, lo qual em va encantar. Però és clar, estava en un lloc on hi havia més gent.\nA mi m'encantaria tornar-hi, acompanyada. Tampoc descarto tornar-hi sola.\nHola MYT! realment aquell moment segur que va marcar profundament la meva vida, tot i que en aleshores no ho vaig veure. Si més no, em va apropar i fer tenir gran respecte i simpatia per les persones religioses, lo qual ja va obrir una porteta.\nEl meu avi era de Burgos, no de la ciutat. I mai amb la meva família hi vam anar (de fet va venir aquí molt jove). Només hi he estat un cop, quan vaig anar al monestir. Però és una terra que em desperta certa tendresa (pel que representa) i m'agradaria tornar-hi aviat.\nsovint, posar-te en unes condicions que no són les habituals et poden fer comprendre una mica més al món (els altres) i a un mateix...\nhas provat mai de "viure" durant 24 hores com si haguéssis de viure sempre en cadira de rodes? o sense vista?\na vegades, fer aquest "assaig" només un parell d'horetes ja et dona molta informació desconeguda...\nimagina't un mes!!! :)\ncrec que va bé pel cervell "poder" fer canvis situacionals de tant en tant... amb 19, 29, 39, 49, 59... 69? i me'n alegro que et quedéssis amb ganes de repetir!\nper cert... un mes... i no vas tenir cap dia de "temptacions"????\npetons i llepades monacals!\nGATOT: això que dius de provar de viure situacions que surten de l'habitual, ha de ser molt curiós. Potser ho provo algun dia, ja t'ho explicaré.\nSegur que et fa adonar-te'n de moltes coses.\nPel que dius de les temptacions, pensa que jo estava a l'hostal, com hauria pogut ser un hostal qualsevol. No feia la vida de les monges, elles vivien a part. Jo només les veiea de tant en tant i ara una ara una altra.\nPer tant, en cas que algo m'hagués temptat, no me n'hauria estat pas, que jo no feia cap mena de clausura!!! :-)\nPotser el més dur no és anar a un lloc i ser-hi...\nSegurament el més dur és trobar-se un mateix. (o saber-se trobar)\nNo ens enganyem, en l'ambient habitual en que ens movem, costa trobar aquest moment de retrobament, introspecció, silenci...\nPer què costa tant el silenci?\nPodem estar a les fosques, però si sentim remors, o converses, o músiques, no passa res...\nPerò el silenci? Ens fa més por, potser, que un altre cosa?\nJo no he estat mai fent aquesta mena de "convivencia".\nPerò si he estat nits a muntanya... amb tot el silenci que t'envolta, i tota aquella llum que desconeixies que podia existir allà dalt...\nI m'he trobat parlant-me: de vegades als dins. Altres en veu alta.\nExplicant-me coses i sentint com les explico. I escoltar-les com si fossin noves.\nI coneixent-me i reconeixent-me amb altres ulls.\nI saps què? Ho he de tornar a fer. Pujar i sortir a recordar com son les nits estelades, lluminoses i solitàries.\nPer fer-me companyia i tornar a explicar-me coses què, el soroll que ens envolta, cada dia no ens permet.\nPerdona la "persiana", nina.\nUn petoent i una abraçada, xiqueta :¬)*\nTens raó BARBOLLAIRE, anar a un lloc i ser-hi no és tan complicat com trobar-se a un mateix.\nEns costa trobar-nos, potser perquè ens acabem coneixent i tenim por del que hi trobarem? No ho sé...\nDe fet la meva experiència al monestir, va ser igual com passar nits la muntanya, o com va dir la MONALITZA, com anar a un mas. El fet és marxar lluny, tenir temps per estar amb un mateix.\nJo també tinc ganes d'anar lluny i trobar nits estelades, lluminoses i solitàries. I escoltar-me, a veur què m'explico...\nUna abraçada :-)**\nOstres, això ha de ser una experiència brutal, oi? La solitud ens acosta més a nosaltres mateixos i també ens ajuda a ser més receptius.\nJo vaig anar a un col·legi de monges i n'hi havia alguna de molt «bruixa», prò també n'hi havia de molt maques. Les «bruixes» tenien un to molt adoctrinador, quan parlaven i sempre em van fer sentir culpable per no haver fet la comunió. Crec que va ser un gest molt maco que les que vas conèixer respectessin la teva condició de no creient.\nI, com molt bé dius, viatjar et permet conèixer els altres i també a tu mateix! A mi sempre m'ha fet pànic viatjar sola, prò aquest estiu em llanço a fer el viatge cap a Toronto. Allí hi haurà una amiga que als matins farà classes, així que els aprofitaré per descobrir-me una miqueta! Espero poder llegir alguna coseta, també!\nAcabo d e deixar un comentari parlant de l'espiritualita t atea i ara la trobo aquí també.\nM'agraden aquestes xerrade s dels teus comentaris. Qualsvol s'hi pot trobar bé, aquí.\nI això del silenci, que diu en Barbollaire, és qüestió d e pràctica. Jo hi estic acostumada al silenci i crec que el necessito de tant en tant. Quan estic sola, sovint no poso música, ni tele ni res. A vegades si.\nHola NÚR, suposo que quan tens temps per conèixer més a fons a les persones, a tot arreu en trobes de tot tipus. Així és la vida, una mica de tot. A mi ja em sembla bé, tampoc m'agraden gaire els extrems.\nLes monges que jo vaig conèixer em van semblar molt senzilles i bona gent, però tampoc les tinc idealitzades.\nSegur que el viatge a Toronto et porta a conèixer molta gent, i també a tu mateixa tots aquests matins que tindras per anar al teu aire. Ja ens ho explicaràs!!\nUna abraçada ben forta!! :-))\nCARME, de fet no cal marxar a cap lloc per trobar silencis ni moments per estar sols, ja que els podem aconseguir aquí mateix. Però a vegades ens costa més perquè ens hem acostumat a buscar estímuls constantment.\nSegur que els teus moments de silenci i d'estar sola son molt enriquidors. Jo també miro de trobar-ne de tant en tant.\nCom dius tu, és qüestió de pràctica i de perdre la "por" que tenim algunes vegades quan ens sentim tan sols que només ens tenim a nosaltres mateixos.\nJo també estic a gust llegin-te, per aquí i pel teu blog, així que quan tinguis ganes de trencar silencis ja ho saps!!\nUna abraçada!! :-)**\namenorcambamor ha dit...\nhola bruixoleta,jo vaig fer als 17,18 anys una cosa semblant vaig anar a viure a una cova a l'hivern aqui a menorca,va ser perque no ens quedaven diners i va esser la millor solució,tot i que no anava sola i era amb el xicot que sortia en aquell temps,peró l'experiencia no la canviaria per res del món,en vaig apendre moltes de coses,entre elles apreciar els marevellosos silencis que et trobes al dia i a la nit,segueixo vivint a menorca i ara als 38 anys m'anadono que necesito els silencis per aserenar el meu intranquil esperit,jo soc d'aquelles persones que sola a casa no poso la tele,ni la radio,ni la música ni res....un petó desde menorca mireia\ncaram mireia, lo teu sí que va ser tota una aventura. Viure en una cova a l'hivern... ha de ser realment una experiència molt interessant. I com dius tu, res com els silencis per aserenar l'esperit.


Bel Olid - Les pobres esperances del conseller Vila | NacióDigital\nLes pobres esperances del conseller Vila\n«Hi ha una cosa més preocupant: el conseller [de Cultura] proposa un pla de promoció de la lectura amb l’esperança que no tingui èxit»\nper Bel Olid , 20 d'octubre de 2016 a les 22:01 |\nUna aspiració confessada de Santi Vila és dotar la conselleria de cultura d’un 2% del pressupost total de la Generalitat, tot i que a hores d’hora no arribem ni a una tercera part; estem en un trist 0,6%. El 2% és el que dediquen el que Vila anomena «països compromesos amb la cultura». Ara mateix el compromís amb la cultura el demostren sobretot els artistes, que continuen escrivint, actuant, creant com si tinguessin el temps que no els deixen les mil altres coses que han de fer per guanyar-se el pa. Però això és un altre tema que explorarem un altre dia.\nEl cas és que, malgrat les vaques flaques, el conseller va anunciar fa un temps una mesura enlluernadora: regalar un llibre a cada nen de Catalunya que fes sis anys. Més enllà de per què només un llibre, per què només als que fan sis anys, i què s’aconseguirà amb la mesura, hi ha una qüestió pràctica: a Catalunya hi ha 80.000 nens d’aquesta edat, als quals s’enviarà un xec de 13 € perquè vagin a la llibreria (no la que vulguin, la que estigui inclosa al programa) a comprar-se un llibre (aquí sí, el que vulguin, en la llengua que vulguin, de la qualitat que vulguin). Això són, ho heu calculat bé, 1.040.000€.\nQuan els escriptors, els traductors, els llibreters, els editors, els bibliotecaris, els mestres... vam saber que el departament de Cultura tenia un milió d’euros per gastar en promoció de la lectura la reacció va ser immediata: per fi podrem implementar un dels molts plans de promoció de la lectura que han quedat als calaixos dels consellers anteriors, tots d’abast més ampli que la campanya «Fas sis anys, et regalem un llibre». Segurament menys efectistes, però previsiblement amb millors resultats i dirigits a una població molt més extensa que els nens de sis anys.\nConfrontat amb la nostra il·lusió, el conseller va semblar contrariat. No, no tenim un milió d’euros, ni molt menys! En tenim uns tres-cents mil, que és més o menys el que estimen els experts en màrqueting que serà la quantitat que caldrà per satisfer la demanda. Que enviem un xec de 13€ a cada persona que fa sis anys no vol dir que tothom el vulgui gastar; la promoció la farà servir menys del 30% de la gent que se’n podria beneficiar.\nVoldria insistir encara si realment ens hem de gastar tres-cent mil euros regalant un val per un llibre a cada nen de sis anys o si és millor invertir-los en un pla ben pensat que impliqui més gent, però hi ha una cosa més preocupant: el conseller proposa un pla de promoció de la lectura amb l’esperança que no tingui èxit. De fet, si tingués èxit i tots els 80.000 nens anessin a la llibreria a buscar el seu llibre, la conselleria tindria un problema gravíssim.\nQuina mena de promoció de la lectura es pot fer des d’aquesta posició? Com hem d’animar els nens a fundar la seva biblioteca personal mentre tenim els dits creuats perquè només ens faci cas el 30% de la població? No seria més lògic parlar amb tots els actors del sector i destinar els diners que sí tenim a una acció que beneficiï el 100% de la població?\nNo sé si el conseller ha llegit Dickens, però en tot cas seria hora de tenir Grans esperances, i no esperances tan pobres. Recordem que, malgrat les vicissituds d’en Pip, el llibre no acaba malament del tot.\nPer Anònim el 21 d'octubre de 2016 a les 16:59\nBel la felicito per l'analisi. Certament Sr. Conseller no seria millor escoltar el sector a l'hora de fer el pla de lectura? Amb un presupost tant magre i una llengua tant desprotegida, es tractaria de promoure la lectura en català, no? L'institut Cervantes segur que te recursos sobrers per promoure el castellà tambè a Catalunya\n300.000 euros a les escombraries\nPer Anònim el 21 d'octubre de 2016 a les 16:17\nO sigui que aniran a buscar el llibre el 30% de convençuts que estimen els llibres i per tant la promoció no serveix per a res. 300.000 euros a les escombraries.\nNormal en aquest paiset de fireta que tenim\nPer Garriguenc el 21 d'octubre de 2016 a les 12:52\nNo se sap si fan més llàstima els "projectes" (ehem) culturals del tal Vila i els seus "experts en màrqueting" (ehem ehem) o l'actitud naïf dels que ho troben tot bé i no critiquen mai res no fos cas que prenguéssim mal. I així anem tirant cap al precipici amb un somriure.\nMenys criticar i més parar l'espatlla\nPer Anònim el 21 d'octubre de 2016 a les 08:20\nEl problema i no només a CAT és que els ministres de cultura ho han estat de benestar, d'industria, de qualsevol cosa, menys de cultura. I els que ens hi dediquem sabem que la cultura és vocacional. Però Sra Olid, no és tampoc hora de criticar (en pressupost es fa el que es pot, si la CUP no els vol aprovar) és hora de fer, tots junts. Actitud positiva i cap endavant!\nNomés cal dir que tenijm un conseller de cultura\nPer Anònim el 21 d'octubre de 2016 a les 02:01\na qui li agraden el toros No cal dir més!\nllibres per als qui en vulguin\nPer Joan de Castellnou el 21 d'octubre de 2016 a les 01:32\nDoncs trobo bé que per regalar un llibre, es demani una contrapartida mínima, que demostri un mínim d'interès en la seva lectura. Que no passi com en algunes promocions publicitàries de fulletó en mà, que només duren uns segons abans d'anar per terra, moltes vegades sense ni tan sols ser llegits. I tant de bo que superessin les previsions.


Costa Cruceros reprèn l'activitat al Port de Barcelona\nActualitzat 05/07/2021 17:10 CET\nCosta Cruceros ha reprès la seva activitat de creuers internacionals al Port de Barcelona aquest dilluns amb el buc Costa Smeralda, que fa un itinerari de set dies pel Mediterrani, segons un comunicat de l'empresa aquest dilluns.\nEl Costa Smeralda té previst atracar al port barceloní cada dilluns al matí abans d'anar a Palma (Balears) els dimarts i continuar amb el viatge per diferents llocs italians i francesos.\nEl president de Costa Cruceros, Mario Zanetti, ha explicat que "Espanya continua sent un mercat d'origen clau per a Costa" i ha mostrat l'esperança que els creuers ajudaran a rellançar l'ecosistema turístic espanyol.\nL'empresa compta amb un protocol de seguretat que conté mesures operatives relacionades amb tots els aspectes de l'experiència del creuer, tant a bord com en terra, entre les quals es troben proves d'hisop per a tots els hostes abans de l'embarcament i a meitat del creuer i proves rutinàries per a la tripulació abans de l'embarcament i durant la seva estada a bord.\nA més del Costa Smeralda, l'empresa operarà el Costa Firenze al Port de Barcelona i el Costa Diadema a Barcelona i també a Cadis i València a partir del novembre.


Les confraries tarragonines uneixen forces per la veda de l'arrossegament - 19/01/2015 » La Cala RTV\nLes confraries tarragonines uneixen forces per la veda de l'arrossegament\n19 . Gen, 2015 a les 13:01\nLa Federació Territorial de Confraries a la província de Tarragona es va reunir divendres, 16 de gener, per posar les cartes sobre la taula respecte la polèmica encetada per la Confraria de Tarragona respecte la veda de l'arrossegament. Recordem que les embarcacions tarragonines van manifestar que no farien veda si no es cobrava la de l'any passat.\nAixí els representants de les confraries de les Cases d'Alcanar, Sant Carles de la Ràpita, l'Ampolla, l'Ametlla de Mar, Cambrils, Tarragona, Torredembarra i Calafell van mostrar el seu posicionament al respecte. Així van acordar la unitat per reclamar a l'administració catalana i l'espanyola el pagament de la veda del 2014 i vetllar perquè la del 2015 sigui una realitat. De fet, a la reunió de dijous, 15 de gener, amb el Conseller d'Agricultura, Ramaderia i Pesca, Josep Maria Pelegrí va quedar clar el compromís del Govern de la Generalitat en el pagament de les vedes. Des de l'Ametlla de Mar, el President de la Confraria de Pescadors, Miquel Brull ratifica el posicionament vers la necessitat de fer veda.\n"Divendres vàrem exposar tot el que s'havia parlat amb el Conseller i vàrem acordar la lluita conjunta per aconseguir les vedes i també la unificació dels períodes d'aquestes aturades. El que no pot ser és que nosaltres paréssim dos mesos i, que ens vinguin a pescar embarcacions de tot arreu a la nostra costa. No és just", subratlla Miquel Brull, President de la Confraria de Pescadors. Així segons Brull la unificació dels períodes de veda de les flotes de les diverses províncies serà una altra de les puntes de llança de la lluita de les confraries tarragonines.\n0 respostes a "Les confraries tarragonines uneixen forces per ..."\nles confraries s'uneixen


Oferta d’activitats extraescolars esportives pel curs 2016/17 – AMPA ICH\nOferta d’activitats extraescolars esportives pel curs 2016/17\nPàgina inicial/Deportiva/Oferta d’activitats extraescolars esportives pel curs 2016/17\nLes activitats començaran el 14 de setembre de 2016 per Patinatge i Bàsquet. El 15 de setembre per Iniciació, Futbol i Taekwondo. I el 19 de setembre per Kungfu. Psicomotricitat per P3 no començarà fins que s’inscrigui un grup. (El 13 de setembre sortirà a la web de l’AMPA una nota informativa amb lloc i hora d’inici d’activitats). Totes les activitats acabaran el 16 de juny de 2017.\nLes activitats d’Iniciació, Futbol, Bàsquet i Patinatge seran d’una durada de 2 h setmanals per alumnes d’Infantil, Primària, ESO, Batxillerat, amb un preu per SOCIS DE l’AMPA de 200 € / alumne – activitat tot el curs.\nL’activitat de Psicomotricitat serà 1 h setmanal per alumnes de P3 amb un preu per SOCIS DE l’AMPA de 125 € / alumne – activitat tot el curs.\nLes activitats Kungfu i Taekwondo seran d’una durada de 1’5 h setmanals per alumnes d’Infantil, Primària, ESO, Batxillerat, amb un preu per SOCIS DE l’AMPA de 180 € / alumne – activitat tot el curs.\nTots els alumnes que vulguin participar en alguna de les activitats i NO SIGUIN SOCIS de l’AMPA hauran d’abonar a més 70 € / alumne – activitat tot el curs\nLes inscripcions es faran online omplint el formulari de sota.\nA partir del 19 de Setembre s’anunciaran els grups i activitats confirmades per tot el curs.\nACTIVITATS PROPOSADES PEL CURS 2016-2017\nINICIACIÓ AL FUTBOL I AL BÀSQUET\nDijous* de 17’00 a 18’00 h. (P3, P4 i P5)\nDimarts i Dijous de 17’00 a 18’00 h. (P4 i P5)\nEls horaris sortiran el 19 de setembre després de les inscripcions on es determinaran la quantitat d’equips inscrits.\nDilluns o Dimarts o Dijous de 17’15 a 18’45 h.\nEls horaris sortiran el 19 de setembre després de les inscripcions on es determinaran la quantitat grups inscrits.\nL’alumne que no tingui omplerta la inscripció abans del 19 de setembre no podrà realitzar cap activitat.\nBy Deportiva AMPA|2016-11-11T15:46:21+01:0021 juny, 2016|Deportiva|0 Comentaris


Obrir una pàgina web té el mateix cost per al medi ambient que una bombeta\nLaia de la Riva 19/08/2020 - 17.02 Actualitzat 20/08/2020 - 08.02\nDeixar una bombeta encesa en una habitació sense ningú està considerat un malbaratament energètic. Però poca gent pensa que passa el mateix si s'obre una pàgina web a l'ordinador. I, de fet, l'energia que consumeixen és la mateixa.\nLa diferència és que la bombeta incrementa la nostra factura elèctrica i la web incrementa la de les empreses que tenen la web en algun servidor d'un lloc llunyà. Però en els dos casos, té el mateix cost per al medi ambient.\nLa petjada ecològica de la tecnologia és pràcticament imperceptible, però cada vegada és més gran. De fet, el consum energètic anual dels centres amb servidors d'arreu del món és gairebé una vegada i mitja l'energia que necessita Espanya en aquest temps.\nIniciatives per reduir l'impacte energètic de la tecnologia\nUn projecte de la Universitat Oberta pretén fer-nos conscients d'aquesta despesa energètica de la tecnologia. Ha estat un dels guardonats d'un projecte de la Mobile World Capital a través del seu centre d'anàlisi de la tecnologia, el Digital Future Society.\nSegons el professor de la UOC Xavier Vilajosana, "exposar aquesta informació a l'usuari serveix per crear consciència", però també permet anar més enllà:\n"Serveix per desenvolupar diferents utilitats que es puguin integrar a les webs o que puguin ser extensions per instal·lar en els nostres navegadors perquè ens avisin i ens ajudin a tenir un ús racional de la tecnologia."\nLa Digital Future Society (DFS), amb l'Ajuntament de Barcelona, va llançar aquest repte i van rebre una trentena de projectes, la meitat estrangers.\nSegons Cristina Colom, directora de DFS:\n"La tecnologia forma part del nostre dia a dia. Això suposa un consum molt elevat d'energia i, per tant, d'emissions de tot tipus de gasos d'efecte hivernacle, d'emissions de CO2 per exemple a l'atmosfera".\nPerò, segons Colom, "el mateix sector tecnològic ha de buscar solucions per intentar reduir, mitigar, aquesta empremta ambiental que produeix".\nUtilitzar el "big data" per millorar l'eficiència energètica\nL'altra guardonada va ser l'empresa Awesense de Vancuver. Aprofiten les dades generades per les companyies elèctriques per fer-les més eficients. Pel seu responsable d'evolució empresarial, Andrew Yagüe, "les companyies elèctriques tot just comencen a entendre què han de fer amb aquestes dades".\n"Les dades tenen el potencial de transformar totalment la manera com accelerem la descarbonització del sistema energètic i també del sector del transport."\nAra aplicaran el seu sistema en elèctriques espanyoles. Els dos projectes guardonats hauran de tenir resultats tangibles d'aquí un any.\nDeixar una pàgina web oberta una hora consumeix el mateix que una bombeta


Primària | Escola La Vila | Page 20\nTALLERS I PROJECTES: un juny diferent\nAquest any a Primària acabem el curs d’una manera diferent, durant quinze dies de l’intensiu ens hem barrejat per a fer tallers i projectes, mireu l’article i sabreu tot el que hem fet.\nELS TALLERS (nens i nens de 1r, 2n i 3r)\n-ABRACADABRA, taller de màgia… Llegeix més»\nFesta de comiat de 6è\nEscola La Vila14/06/17\nEls nois i noies de 6è acaben l’Educació Primària i marxen a l’institut.\nDimarts 20 de juny a les 20 h tindran lloc els actes de comiat als alumnes de 6è en el pavelló de l’escola.\nL’AMPA i l’escola vol convidar a familiars i alumnes de 6è a un petit pica pica en acabar les actuacions.\nEsperem compartir amb vosaltres la festa!\n6è, 6èA, 6èB, AMPA, General, Portada, Primària 0\n16 de juny. Audició de l’Aula Musical\nEl divendres 16 de juny a les 19 h tindrà lloc l’audició de final de curs de l’Aula musical de l’escola.\nPodreu veure com ho fa de bé la Coral infantil del centre, els alumnes de violí, bateria, flautes i els saxos, guitarra i de piano. Més de 50 alumnes de l’aula musical ens ensenyaran tot el que han après aquest curs.\nUs podeu descarregar el programa de l’Audició de l’aula musical aquí ( en breu )\nAMPA, Especialistes, General, Infantil, Música, Portada, Primària 0\nQuímica a l’escola\nDimecres 14 de juny venen els alumnes de Batxillerat de l’ Einstein-Gymnasium Rheda-Wiedenbrück (Alemanya) a la nostra escola. Faran experiments químics amb els alumnes de 5è segons les indicacions i normatives de la Universitat de Bielefeld.\nEls experiments es fan en anglès a English… Llegeix més»\n5è, 5èA, 5èB, English, Especialistes, General, Portada, Primària 0\n4t. Pinzellada d’activitats a Ed. Física\nEn aquest article trobareu un petit recull activitats d’educació física que els nens i nenes de 4t han fet al llarg del curs 2016/2017, mireu, xafardegeu i gaudiu: (cliqueu a les imatges)\n4t, 4tA, 4tB, Educació física, Especialistes, General, Portada, Primària 0\nBachPopJazzSardaBall. Teatre de 5è\nEscola La Vila13/06/17\nLa Vila va presentar l’obra BachPopJazzSardaBall Dissabte 13 de maig a les 17 h amb els nens i nenes de 5è a la 27a Mostra de Teatre Infantil de Palamós.\nNo us per deu l’obra de teatre ! van fer-ho genial\n5è, 5èA, 5èB, Especialistes, General, Música, Portada, Primària 0\nFestival de curts audiovisuals\nEls alumnes de 5è i 6è han treballat els curts audiovisuals. Aquest n’és el resultat !\n5è, 5èA, 5èB, 6è, 6èA, 6èB, Especialistes, General, Música, Portada, Primària 0\nFESTA DE FI DE CURS 2016-17\nEscola La Vila07/06/17\nDissabte 10 de juny de 2017. De 17 a 22 h.\n17h. Cantem en anglès amb Helen Doron.\n17:30h Exhibició de funky i dansa creativa\n17 a 20 h Tallers, activitats de circ i bombolles\n18:30 h Partit de futbol sala.\n19:30 h Fusions Grup Vocal\n20:30h Sopar popular\n17 a… Llegeix més»\nAMPA, Especialistes, General, Infantil, Portada, Primària 0


ELS NOUS DICTADORS - Llibrería Carrer Major\nQui són els nous dictadors? Amb quines armes exer- ceixen una tirania tan invisible com eficaç? Quines estratègies d’alliberament ens queden?\nEl professor Ramon Cotarelo reflexiona en aquest assaig sobre les formes actuals de dominació de la ciutadania. Aborda així conceptes fonamentals com la servitud voluntària o la tirania de la majoria. Tots dos s’amaguen darrere de les dictadures més o menys perceptibles que avui retallen la nostra llibertat: la dictadura constitucional, la dictadura militar, la dictadura comunicativa dels mitjans i la tirania del gran dictador contemporani del qual depenen els altres dictadors: el capital i la seva forma de domina- ció, el capitalisme.\nCom adverteix Cotarelo, el capitalisme no necessita el revestiment d’altres ideologies. No hi ha partits capitalistes. No hi ha un programa o una «bíblia» capitalista. No hi ha utopies capitalistes. Es presenta, sense més, com la forma natural d’orga- nització social articulada al voltant de dos braços: la propietat privada i el mercat.\nEscrit amb un to de combat addictiu, Els nous dictadors constitueix un toc d’alerta per a aquells que es creuen lliures i és una crida a la rebel·lió de les multituds intel·ligents enfront del poder tirànic, la seva xarxa clientelar i la manipulació que el legitima.\n«L’alliberament de la servitud comença amb la desobediència». _ Ramón Cotarelo


Jordi Bernabeu Farrús: I si fumen porros, què? L'acció educativa i preventiva davant adolescents consumidors de cànnabis - Social.cat\nI si fumen porros, què? L'acció educativa i preventiva davant adolescents consumidors de cànnabis\nDijous, 2 de maig de 2013 | 09:30 h\nSi fem una lectura sobre com estem vivint els usos adolescents de la marihuana veurem que és sempre motiu de polèmica: gairebé tot consum es llegeix com un problema, amb visions esbaixiades –ens costa acceptar que existeixien diferents nivells i gravetats-, amb força polarització –abstinència o abús- i s'utlitza com a pretext i excusa d'altres problemàtiques socials i estructurals. És frequent analitzar la realitat de les persones adolescents, del fenòmen del consum de drogues i de la prevenció en general sota paràmetres propis d'èpoques passades. I l'escenari actual ha evolucionat força: tant pel que fa a la pròpia adolescència, a la questió del propi consum, les preocupacions socials, les perspectives de futur, pel que fa a la més que possible regulació a mig termini, etc. Com la pròpia situació social en temps de crisi.\nTendim a comparar les adolescències actuals amb les que vam viure els adults d'ara. I el que està clar és que les coses han canviat. I molt: el paper de la família, l'escola, la política, la dimensió social i econòmica, la transició al treball, el molt que s'allarga el període adolescent… Durant els últims anys els nostres futurs adults han depès cada vegada més de la sobirania del mercat, l'individualisme i de la nostra patològica (hiper) protecció. Les nostres carrinclones fòrmules comunicatives han provocat que els xavals cada vegada ens vegin com a adults i professionals més allunyats i el que és pitjor, menys referents. Més en un moment en que cal replantejar les lògiques de relació i recerca d'informació davant de la que podríem denominar -pel que fa al context 2.0- generació Facebook.\nEl context actual de crisi fa que recuperem vells discursos buits en continguts projectats en els termes de moda: emprenedoria i esforç. Com dèiem en un article anterior, ‘en èpoques de dificultats reals hem vist els resultats de la bombolla de la hiperprotecció. Fa anys que domina un discurs excessivament proteccionista. Infants, adol·lescents i joves que hem tractat com a vertaders tresors i sobre els que hem vetllat perquè no els hagi faltat res. Mentre hem viscut en l'abundància hem exagerat la seguretat, no necessàriament material, deixant de banda algunes qüestions per debatre i pensar: no estàvem frenant la seva capacitat d'autonomia, dificultant l'assumpció progressiva de responsabilitats, o fent de qualsevol risc un problema? Ara que ha petat la bombolla, potser que apostem per un discurs més autocrític. No valen els discursos retrògrads. Sobretot aquells que ens recorden que el passat educava millor. I que disposàvem de més -i millors- valors'.\nPel que fa a les drogues, actualment el panorama és diferent al d'anys enrere. Així com les noves formes d'exclusió i inclusió social. Ens recorden les enquestes (que sovint es fan servir per criminalitzar), i també molts professionals que coneixen xavals (perquè treballen amb ells des del seu dia a dia, al carrer, a la xarxa …) que tenim una generació d'adolescents -en comparació amb els seus precedents- bastant tranquils, conscients i responsables pel que fa a drogues es refereix. Analitzant amb una mica de detall els últims estudis (OED 2012, pàgina 10), ens indiquen que ‘entre los estudiantes, se registra una caída del consumo a partir de 2004 para todos los indicadores temporales. Se observa un ligero descenso de la continuidad en el consumo (número de personas que han probado la sustancia alguna vez en su vida y han continuado su consumo en el último año y en los últimos 30 días).' Així doncs tenim, per una banda, uns nois i nois relativament tranquils pel que fa a la seva relació amb el cànnabis, i un posterior discurs que manté l'alarma, que no alerta, sobre aquest.\nTot plegat comporta que es realitzin imaginaris propis que acaben sent els socialment dominants: el consum es viu com a generalitzat, normalitzat, de fàcil accessibilitat, en constant augment, en edats més precoçes i viscut com a conseqüència d'una mala gestió en l'àmbit de la decisió personal, la relació grupal, el context social i una suposada pèrdua de valors projectats en l'hedonisme i la prioritat pel consum fàcil. Compte en simplificar qüestions que són força complexes. Com ja hem comentat en nombroses ocasions, la fulla de Maria no ha de fer ombra a problemes més greus i seriosos dels joves i adolescents. Més quan a Catalunya, la taxa d'atur una vegada finalitzat el 2012 representa el 52,1% entre les persones de 16 a 24 anys, destruint-se durant l'any un 17,5% dels llocs de treballat ocupats per joves de 16 a 29 anys. Traduït: un de cada dos joves de menys de 25 anys que vol treballar no troba feina. I les retallades en educació i la LOMCE posen en perill la supervivència d'itineraris formatius i ocupacions per adolescents que han estat exlosos (o s'han exclòs) del camí acadèmic.\nEn aquest sentit, les recents dades aportades per l'última Enquesta de Població Activa (EPA) ens ensenyaven com durant l'últim any, la taxa d'activitat entre els joves de 16 a 24 anys ha patit una lleu disminució, conseqüència, principalment de l'exili laboral a que s'han vist obligats milers de joves. Un quasi obligat exercici social i esforç que la Ministra de Treball ha significat positivament fa pocs dies amb el cínic terme de ‘mobilitat exterior'. Possibles conseqüències: depressió o cabreig social. Amb les seves consequents respostes: passivitat o ràbia.\nPel que caldria que comencéssim a trobar algunes respostes per certes preguntes: com respondre a aquesta situació de complexitat i de caire estructural? Com afavorir ocupacions que generin motivació? Com donar resposta a una situació complexa de malestars i dificultats, sense centrar-nos en el consum com a font d'aquests?\nL'acció educativa i preventiva\nEl consequent discurs preventiu i d'atenció dificílment respon a aquestes necessitats més evidents: com fer que aquelles persones a les que ens dirigim ens escoltin, o que els resultem útils? Com passar de grans campanyes a missatges clars, propers i que generin responsabilització? Com establir mecanismes de seguretat vers pràctiques problemàtiques? Com agrupar informació, coneixement, experiència, utilitat de la informcaió? Com evitar que el model de ‘la informació objectiva i de caràcter científic' sigui el dogma dominant? Hem incorporat noves metodologies, com la reduccció de danys. Però, hem acceptat la filosofia de base? Som conscients del fons del discurs d'aquesta filosofia de treball?\nÉs força present que en el context d'intervenció preventiva amb adolescents, bàsicament l'escolar, es prioritzi la visió sanitària del consum i la de les conseqüències legals per davant d'una més centrada en la presa de decisions i com pensar en els propis projectes vitals (personals i col·lectius). Un bon exemple és l'augment de demandes dels centres de secundària de sessions conduïdes per personal sanitari i dels cossos de seguretat sota el paradigma de la informació (necessàries però no suficients).\nUn altre exemple d'intervenció molt present en els últims anys ha estat el desenvolupament de mesures educatives adreçades a persones adolesncents sancionades per consum de drogues, com a resposta a la vigència de la llei 1/92 de Protecció de Seguretat Ciutadana (popularment coneguda com a Llei Corcuera) i de la seva aplicació. Degut al propi contingut d'aquesta llei, de dubtosa eficàcia, aquestes mesures educatives són enteses sovint com a "reparadores" o "correctores del fet causat".\nD'aquí sorgeixen visions diverses, fins i tot contradictòries, dels processos vinculats a l'intervenció educativa, psicològica i social. Ens basem en l'antiga idea proposada per Funes (1982) de que la pretensió educativa del programa és "ocupar-se adequadament i en els moments útils de que els adolescents rebin respostes, especialment quan els seus comportaments no són socialment acceptables, i millor encara, quan més enllà d'incomodar socialment, poden esdevenir destructors de la seva pròpia persona".\nHem de pensar en algunes idees per a la intervenció, tot i ser conscients que aquest discurs no coincideixi amb el d'alguns professionals. Ni de molts ciutadans:\nEn primer lloc, caldrà que (re)pensem què significa prevenir. No és només evitar el consum, ni només fomentar l'abstinència. També es potenciar la responsabilitat, la presa de decisions, l'autonomia. I evitar-se problemes. Sovint són criticades les estratègies de reducció de riscos quan són aplicades a adolescents. Sembla que la no-majoria d'edat ha de ser l'excursa perfecta per abstenir-se, apel·lant qüestions pròies de la maduració d'aquest cicle vital, alhora que donant afirmacions científiques per confirmar aquests plantejaments. En qualsevol dels casos, i independentment de quines siguin les opcions professionals i visons vers el consum, estem obligats a plantejar propostes de convivència en la líniea de reducció i gestió del propi consum: no es tracta d'una feina concreta, sinó d'una línia d'intervenció que pot fer-se present a qualsevol actuació (converses, tallers, materials, etc); és un punt de partida: com consumeixes i seguiràs fent-ho, primer reduïm la possibilitat d'aparició de problemes; implica posicionar-se d'una forma concreta davant la persona consumidora: de manera que es senti respectada i acceptada, pel que permetrà introduir informació molt més permeablement; i segueix contemplant l'abstinència com la manera més segura d'evitar-se problemes amb les drogues.\nEn segon lloc, treballem pensant que el nostre paper professional és el d'esdevenir referents positius (Funes, 2010). Necessiten persones adultes que responguin amb confidencialitat i sinceritat a les seves cabòries. Que no els repeteixen els discursos que ens alguns contextos no els han parat de repetir. Que substitueixin la intranquil·litat que suposa el coneixement de determinades maneres de fer –i que suposen un risc -, per la confiança en la eficàcia i competència dels seus recursos. Sense oblidar-nos de la prèvia més important: per influir amb certa lògica en la vida d'algú abans has d'haver esdevingut útil i referent per aquest.\nEn tercer lloc: el focus origen dels problemes són diversos. Dit d'una altra manera: darrere de molts consums problemàtics s'amaguen altres problemes. Bàsicament de relacions socials, amb un mateix i amb la família. Apareixen, sobretot, quan es barrejen estils de vida i malestars associats amb el propi consum, i certs hàbits adquirits. Pel que té sentit que la majoria d'intervencions es centrin en les dinàmiques familiars i les del propi adolescent/jove pel que fa a ocupacions, relacions socials, etc. Oblidant-nos sovint del paper del consum. L‘experiència ens diu que molts adolescents regulen el seu consum en funció de les seves ocupacions, i les pròpies motivacions vers aquestes. Depèn quins casos només necessitaran pautes preventives. D'altres potser requeriran atenció i seguiment. Existeixen diferents graus de problematicitat. No podem posar-les totes al mateix sac. L'abstinència (no fumar) no pot ser l'única manera de regular-se.\nEntenem que davant un adolescent consumidor de cannabis devem oferir respostes educatives, que tinguin per finalitat responsabilitzar al propi subjecte vers el tema de les drogues o altres qüestions de la seva vida alhora que acompanyar-lo en el seu procés de desenvolupament. La nostra intervenció adulta passa, principalment, per estar allà, esdevenint referents útils promoguent responsabilitat i autonomia. Paral·lelament, és obligació nostra oferir els serveis i estratègies pròpies de reducció de riscos i prevenció selectiva i/o indicada per afavorir que es realitzin consums amb pocs problemes. Alhora: afavorir processos de reflexió entorn l'ocupació del temps i la relació de perspectives entre el present i el futur a curt-mig termini. I com més es tingui en compte la dimensió comunitària, millor (coneixement i acompanyament a recursos, implicació al seu barri-poble-ciutat, etc).\nCaldrà "vendre" l'abstinència com una de les eines més segures per evitar-se problemes. I no, en canvi, l'única, i punt. Doncs negarem una realitat present i que seguirà essent. Davant d'un missatge ineficaç –i poc realista- tipus "No a les drogues" caldrà educar-los en la responsabilitat. I aquesta no només passa per ser abstinent, sinó per fer un bon ús de la prudència, la conseqüència i el sentit comú ("comú?"). A més, podem aprofitar per educar i potenciar el sentit crític com a bona manera de fer front al consum –de tot, no només de cannabis-, autèntica pedra filosofal de l'adolescència.\nHaurem de fer-los veure que el seu consum té poc a veure amb els tractaments de malalties com el càncer, i que la "necessitat" de relaxar-se -una de les excuses recurrents- ha de ser més pròpia de persones amb més responsabilitats que no pas ells. Caldrà que entenguin que tenen obligacions formals –principalment, acadèmiques- i que han d'aprendre a gestionar el seu temps lliure de manera que no afecti el seu dia a dia. I fer-los veure que madurar empanat, fent un ús dels porros com si d'un activitat extraescolar es tractés – o estant davant d'una pantalla d'ordinador disparant o xatejant masses hores al dia- no és, probablement, la millor manera de tirar endavant.\nTindrem en compte que el consum es dóna majoritàriament en grup, i que una bona manera de diferenciar-se del grup es desmarcar-se d'allò que sovint es diu que fa la majoria.\nEn resum: del ‘pensa en tu, i tu decideixes', al ‘sigues tu mateix, tenint en compte el que t'envolta'; del "ja sé que em passo' a ‘planteja't i motivat alguns canvis'; del ‘ho porto bé' al ‘porta-ho millor'; de ‘l'estic estancat' al ‘canvia de context'; del 'el problema són els porros' a ‘el problema ets tu'; o del ‘vaig per lliure' a ‘tingues pautes d'ús'*.\nHaurem d'avisar-los de la seva il·legalitat. I les confusions presents en els mitjans de comunicació, així com les contradiccions viscudes al carrer i d'altres que creixen als balcons o en armaris d'interior, no ens ajuden gaire. Si posem una qüestió de moda –i la Marihuana, n'està -, tenim més risc de cridar l'atenció que no pas de dissuadir els potencials consumidors. La discreció –que no passotisme o tolerància- és una bona manera d'educar i d'intervenir. De fet, tampoc cal esverar-nos davant d'un possible debat constructiu sobre la seva regulació legal, mal anomenada legalització, per fer front al paroxisme actual.\nTransmetrem que el tema de les drogues genera beneficis a qui en participa de la venda i problemes a un sector de la gent que les consumeix. Pel que estarà bé trasmetre solidaritat davant les persones que han tingut problemes, fugint de deiscursos individualista de l'estil ‘és la teva vida'.\nI promoguem un discurs crític davant el nou context social, que amb l'excusa de la crisi, ha fet de l'austeritat, de l'indivualisme i de la dimensió econòmica el sentit de la seva existència. Si no ho fem, probablement, com hem comentat en nombroses ocasions, estem fent, una vegada més -mai millor dit- senyals de fum**.\nBernabeu, J. (6 de febrer de 2013). Joves, cultura de l'esforç i temps de crisi. Social.cat.http://www.social.cat/opinio/3356/questions-socioeducatives-sobre-la-cultura-de-lesforc-en-temps-de-crisi\nGonzález, C., Funes (1987). Delinqüència juvenil ; justícia i intervenció comunitària. A Papers d'Estudis i Formació. Departament de Justícia. Generalitat de Catalunya.\nObservatori català de la Joventut (2012). Situació laboral de les persones joves a Catalunya 4t trimestre de 2012. Informe elaborat a partir de les darreres dades de l'Enquesta de Població Activa. Generalitat de Catalunya. http://www20.gencat.cat/docs/Joventut/E-Joventut/Recursos/Tipus%20de%20recurs/Documentacio/Arxiu/Document/Informe_EPA_12_4rt_trimestre.pdf\nObservatorio Español sobre Drogas (2012). Informe 2011. Folleto resumen 2011. Plan Nacional sobre Drogas. Ministerio de Salud. http://www.pnsd.msc.es/Categoria2/observa/pdf/FOLLETO_OED2011.pdf\n* Idees treballades amb el company, amic i educador Lluís Cucurull en la nostra pràctica professional. I exposades també en la jornada CocaOnline en aquesta sessió el passat desembre de 2011 anomenada ‘Els usos adolescents de la cocaína": http://sobredrogues.net/cocaonline\n** Article pensat i premsat a Les Planes de Son després d'una bonica jornada i conversa posterior amb els companys i professionals pallarencs Aram, Vero i Silvia.\nNeus (Merneu) Barcelona\n2. 3 de maig de 2013 | 13:04 h\nBon article i reflexió! que evidencia com la sobreprotecció i el focalitzar "el problema" en el consum, sovint son en els que caiem massa sovint ;) així com bones pràctiques a tenir en compte en l'acostament als joves. Gràcies Jordi i salutacions!\nJosep Vil·la de Gràcia\n1. 2 de maig de 2013 | 16:13 h\nJordi, agraeixo els resums i les argumentacions que proposes. Són reflexions molt productives epr als que treballem en drogues i amb joves en general. Coincideixo que cada vegada més haguem de pendre'ns menys intensivament l'acció del ocnsum i centrar-nos en el que envolta els joves. Ens veiem!


L'economia del Brasil contínua recuperant-se i creix un 1,1% el 2018 - Cambra Comerç Brasil - CatalunyaCambra Comerç Brasil – Catalunya\nL’economia del Brasil contínua recuperant-se i creix un 1,1% el 2018\nEl Producte Interior Brut (PIB) del Brasil va presentar un creixement del 1,1% el 2018, segons informacions divulgades per l’Institut Brasiler de Geografia i Estadística (IBGE). Es repeteix el creixement experimentat en 2017, el que confirma que el país segueix en el camí de la recuperació després de dos anys de recessió. En el quart trimestre, el PIB del país va créixer un 0,1% en comparació amb els tres mesos anteriors, i un 1,1% en comparació amb el mateix período de 2017.\nEl creixement va ser liderat pel sector serveis, que es va incrementar en un 1,3% el 2018, després d’avançar un 0,5% el 2017. L’agricultura va tenir un augment del 0,1%, després de créixer un 12,5% el 2017, a causa de la collita rècord, principalment de blat de moro i soja. La indústria brasilera, que havia presentat una contracció del 0,5% el 2017, va experimentar una lleugera millora amb un creixement del 0,6% el 2018.\nEl sector immobiliari i el comerç van ser els activitats més destacades en el sector serveis, amb un creixement del 3,1% i del 2,3% respectivament. “Aquestes dues activitats van ser beneficiades per un mercat més estable, pel control de la inflació i per una taxa d’atur lleugerament més petita que l’observada l’any anterior”, va assenyalar Cláudia Dionísio, Gestora de Comptes Nacionals de l’IBGE.\nPer la seva banda, el consum de les famílies va créixer un 1,9% en relació a 2017.Per a aquest any, els analistes del mercat als quals consulta periòdicament el Banc Central del Brasil preveuen una expansió de l’economia del 2,48%.


El nou govern de Castellnou presenta el primer pressupost, centrat en l'entorn de l'escola - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl nou govern de Castellnou presenta el primer pressupost, centrat en l'entorn de l'escola\nEl gros de la inversió pel es destinarà a «endreçar» l'espai entre L'Olivar, el centre cívic i el camp de futbol\njordi escudé castellnou de bages 11.05.2018 | 18:05\nÒrrit, en primer terme, en el ple d´investidura del mes passat arxiu/mireia arso\nEl nou govern de Castellnou de Bages vol endreçar i dignificar l'entorn i els accessos a l'àrea d'equipaments que comprèn l'escola L'Olivar, les piscines, el centre cívic i el camp de futbol. Així ho preveuen els primers pressupostos que ha presentat el nou govern, que es van sotmetre a aprovació al ple d'ahir al vespre, i que destinaran més de la meitat de la inversió prevista enguany (d'uns 200.000 euros) a l'arranjament d'aquest espai.\nSón uns pressupostos tardans per l'ambient enrarit que ha viscut l'Ajuntament aquests darrers mesos, on, després de la dimissió de Francesc Martínez com a alcalde, s'han canviat les tornes, amb un nou govern d'ERC liderat per Domènec Òrrit, fins ara a l'oposició, que té una àmplia majoria de 7 dels 9 regidors del consistori. En paraules seves, són uns pressupostos «condicionats» pel fet que ja som al mes de maig «i ja hi havia coses en marxa», si bé s'han intentat ajustar el màxim a les pretensions del nou govern i permetran prescindir dels comptes prorrogats amb què se cenyia fins ara la política municipal.\nL'import total és d'1.219.000 euros, lleugerament inferior al de l'any passat, però «amb els quals hem aconseguit quadrar el capítol 1, de personal, històricament molt desmarxat», diu Òrrit (vegeu més detalls al desglossat).\nAquests pressupostos també inclouen uns 200.000 euros destinats al capítol d'inversions, que tindrà com a projecte estrella l'arranjament de l'entorn on es concentren la major part d'equipaments municipals, al nucli del Serrat, amb diverses actuacions per concretar però que pujaran a uns 150.000 euros.\nLa idea és urbanitzar aquest entorn per la part nord, a tocar d'aquests equipaments i on ara hi ha un descampat, i millorar els accessos a la zona per aquesta banda, habilitant un vial de seguretat de l'escola. «Ho volem ordenar» amb projectes encara per detallar, sense descartar la possibilitat de fer-hi una rotonda i enjardinaments, i completar l'aparcament habilitat a la part inferior.\nLa resta de partides d'inversió es destinaran a potenciar tres eixos que el nou govern considera bàsics per al desenvolupament del poble, com són la natura, l'esport i la cultura, i en aquest sentit, per exemple, es treballarà en l'organització d'un festival de música antiga, entre altres coses, «per rendibilitzar la zona del nucli antic». En aquest sentit «també volem rendibilitzar equipaments dels quals ara es treu poc profit», i s'invertirà en carrers, voreres, en la neteja de parcel·les, i a endreçar l'entrada del poble «amb alguna actuació paisatgística o de retolació», diu l'alcalde.\nQuant a nous ingressos, es promourà el lloguer de determinats espais, com ara per a casaments que es fan al poble.\nEsforços en manteniment\nMés enllà del que són pròpiament inversions, també es fa incidència en el capítol 2, en tasques de manteniment, algunes de les quals inicialment no es preveien «però nosaltres hem vist que eren urgents d'incloure perquè no es van encarar quan tocava», diu Òrrit. Es tracta d'un paquet de partides que sumen uns 60.000 euros.\nUna servirà per reparar el vessament d'un col·lector del clavegueram que va cap a la depuradora i en el qual ja es treballa; també s'ha fet un estudi per esbrinar d'on provenien les pèrdues d'aigua de la piscina i poder-hi actuar; i finalment, es duran a terme diverses franges perimetrals «on no s'havia actuat prou» per a la prevenció d'incendis.\nIgualment, es destinaran uns 50.000 euros més al manteniment de la plaça de Joan Vendrell de la urbanització del Serrat, on hi ha una pista de petanca, bàsquet i espais enjardinats «però que està molt deteriorada per falta de manteniment». S'hi començarà a treballar aquest mes de maig.\nL´executiu de Castellnou tindrà cinc regidors amb carteres. Bages


Nou cicle de concerts a la Sala Beckett | Núvol\n4 Quan parlar malament és parlar bé: aventures amb el "catanyol"\n6 Torna el Premi Núvol de Contes 2019\n10 Per què els llibres són cada cop més curts?\nNou cicle de concerts a la Sala Beckett\nLa Sala Beckett inaugura demà dimarts el cicle de concerts ‘Els dimarts em sentiràs’, ideat conjuntament amb el segell discogràfic Bankrobber i que oferirà propostes musicals durant aquest primer trimestre de l’any a dos quarts de deu del vespre\nEstrenarà el cicle el músic Xarim Aresté, de Very Pomelo en un concert de format reduït i que aposta per la proximitat. Xarim Aresté veu i guitarra de Very Pomelo oferirà a uns pocs afortunats una dosi de música entusiasta i efervescent. Oriol Rodríguez ha dit de Xarim Aresté i el seu grup: “Trepidant i efervescent revoltim de ritmes i sons: rock, rumba, blues, country, funk, jazz… és el que ofereixen Very Pomelo a “Ràdio Clotxa” –el tercer llarga durada del sextet en menys de tres anys-, demostració que Xarim Aresté, el seu eix creatiu, és un dels talents més inquiets de casa nostra”. I Carla González Collantes, els ha descrit com “un grup de casa nostra, que sap com aixecar-nos els ànims. Són festa i gresca, bon humor i foc a la pena”.\n‘Els dimarts em sentiràs’ portaran a l’escenari de la Beckett concerts de proximitat, on els artistes s’integren en l’escenografia dels espectacles teatrals en cartell, i oberts a un nombre de públic molt reduït.\nEl cicle compta amb la implicació també d’altres segells barcelonins com Chesapik, Sones, The Indian Runners i Foehn.\nTrobareu més informació sobre el cicle, aquí.\nBankrobber Els dimarts em sentiràs Sala Beckett Very Pomelo Xarim Aresté


Es Baluard presenta el llibre “El turment i l’èxtasi” a Casa d’Amèrica | Bonart\nEs Baluard presenta el llibre “El turment i l’èxtasi” a Casa d’Amèrica\nEs Baluard Museu d’Art Modern i Contemporani de Palma presenta el llibre «El turment i l’èxtasi. Art d’origen llatinoamericà a les col·leccions de Mallorca. Una revisió des de la contemporaneïtat» de l’exposició” El turment i l’èxtasi”, el dia 11 de desembre, a les 18.00 hores a Casa d’Amèrica (Madrid).\nLa presentació, a càrrec de la directora d’Es Baluard, Nekane Aramburu, el comissari independent Gerardo Mosquera, i el col·leccionista José María Lafuente, tractarà sobre el llibre d’aquesta exposició, que va tenir lloc entre el 2 de juliol i el 2 d’octubre de 2016 al museu.\n“El turment i l’èxtasi”, comissariada per Nekane Aramburu, en col·laboració amb Gerardo Mosquera, va mostrar l’evolució de la creació llatinoamericana contemporània a través de la seva presència a les col·leccions d’art de Mallorca. Segons la directora del museu, “la genealogia insereix les seves arrels entre el conflicte i l’estètica, el compromís polític i social i l’evolució de l’estètica i el pensament en una àrea geogràfica llunyana, però, malgrat tot, connectada amb la manera d’entendre les fractures de la postmodernitat”.\nEl llibre inclou textos de Gerardo Mosquera, Paulo Herkenhoff, Ana Longoni i Nekane Aramburu, així com una selecció d’imatges en color de les obres exposades. La publicació ha estat possible gràcies a l’Agència de Turisme de les Illes Balears (ATB) – Vicepresidència i Conselleria d’Innovació, Recerca i Turisme.\nEntre els artistes del projecte es troben: Allora & Calzadilla, Francis Alÿs, Carlos Amorales, Alexander Apòstol, Artur Barri, Eduardo Basualdo, José Bechara, José Bedia, Ángela Bonadies, Iñaki Bonillas, Tania Bruguera, Daniel Chust Peters, Nicola Costantino, Abraham Cruzvillegas, Dr. Lakra, Leandro Erlich, León Ferrari, Regina José Galindo, Carlos Garaicoa, Mario García Torres, Luis González Palma, Federico Herrero, Alfredo Jaar, Roberto Jacoby & Alejandro Ros, Kcho, Guillermo Kuitca, Glenda Lleó, Aníbal López, Marcos López, Els Fusters, Rafael Lozano-Hemmer, Jorge Macchi, Fabián Marcaccio, Marepe, Teresa Margolles, Jorge Mayet, Adrián Melis, Ana Mendieta, Priscilla Monge, Cirenaica Moreira, Vik Muniz, Óscar Muñoz, Ernesto Net, Andrés Felipe Orjuela Castañeda , Damián Ortega, Cecilia Parets, Liliana Porter, Wilfredo Prieto, Rosângela Rennó, José Alejandro Restrepo, Miguel Rio Branco, Doris Salcedo, Tunga, Sandra Vásquez de la Horra i Adrián Villar Rojas.\nEtiquetes: Casa d'Amèrica · El turment i l'èxtasi · Es Baluard


Es la Festa Major del municipi veí que de nou torna a concentrar diferents activitats des de divendres i fins dilluns. De fet divendres és festiu a Malgrat i les activitats previstes estan dirigides sobretot als més petits amb un espectacle de Circ, la projecció de la pel•lícula “Gru, el meu dolent preferit” o la planificació d’activitats esportives com els 3 x 3 de futbol sala i de bàsquet. La jornada acabarà amb la projecció del documental sobre la Festa dels Empestats, en el que es repassa com es prepara i com es desenvolupa aquesta activitat que es celebra en l’altra gran festa del municipi a l’estiu.\nDissabte és dels dies més forts de la festa amb el tradicional mercat de St Nicolau que es desenvolupa pels principals carrers del centre amb desenes de paradetes d’artesania i de Nadal. També hi haurà la trobada de gegants, els versots dels diables, el correfoc al vespre i el concert i ball amb l’orquestra Montecarlo.\nDiumenge torna a ser una jormada encarada als més petits i joves amb inflables , el correfoc infantil i la cercavila de bestiari.\nDilluns, que també és festiu, la programació de la Festa Major incorpora el cross de Malgrat, la tradicional Fira del Disc o l’aplec de la Sardana que es va haver de suspendre fa unes setmanes per culpa de la pluja. L’Aplec arriba a la 40a edició.\nAl web de RP hi podeu consultar tota la programació de la Festa Major de St Nicolau de Malgrat.\nArticle anteriorRescaten en helicòpter un pescador caigut entre les roques a Blanes\nArticle següentEl llibre de Nadal serà sobre el Castell de PLF


El Mehdi i Bonet guanyen la Cursa Solidària de Reis de Cornellà\nLa quarta edició de la prova atlètica, que va estar marcada per la pluja, va aplegar més de 600 participants\nMés de 600 participants van prendre part ahir diumenge a la quarta edició de la Cursa Solidària de Reis de Cornellà de Llobregat, que obre el calendari esportiu del municipi. Una prova atlètica de cinc quilòmetres on la pluja va ser la gran protagonista de la matinal.\nEn la categoria masculina, Aboujanah El Mehdi es va proclamar guanyador amb un temps de 15’21’’, seguit de Carles Montllor (Cornellà Atlètic, 15’57’’) i David Guiamet (J’arribu, 16’25’’). A la femenina, la primera classificada va ser Jes Bonet, del Run4you, amb un registre de 19’22’’. Yolanda Riera (19’29’’) i Florence Bertholet (20’02) van acabar en segona I tercer posició respectivament. També es van celebrar curses infantils com a novetat enguany.\nUna part dels diners de les inscripcions recaptats a través de Corredolidaris es destinaran a programes d’investigació a favor de l’Hospital de Sant Joan de Déu i d’altres entitats de Cornellà de Llobregat.\nRedacció / Foto: Cursa Solidària de Reis


Formulari preinscripció curs 2017-2018\nAquest formulari de preinscripció només estarà actiu del dimarts 6 de juny a les 22h. al dimecres 7 de juny a les 15h. Caldrà que l'empleneu correctament i l'envieu. L’assignació d’horari de matrícula es farà per rigorós ordre de recepció de les sol·licituds. Només es permet una sol·licitud per família i, en cas de duplicitat, es tindrà en compte la posterior.\nAbans de dimarts 6 de juny a les 22h., el formulari estarà tancat i no acceptarà entrades. Després del dimecres 7 de juny a les 15h., també estarà tancat, però podreu passar per l'escola perquè us donem cita per al dia i hora de matrícula.


“S’ha d’explicar que el futbol és una cosa per tots” - ABJ\nHomeNotíciesNotícies“S’ha d’explicar que el futbol és una cosa per tots”\n“S’ha d’explicar que el futbol és una cosa per tots”\nARIADNA BRUGUERA - 06/03/2019 | 18:25\nAmb motiu del 8M, África Ocaña i Maria Amo, membres de l’Agrupació i exjugadores blaugrana, expliquen la seva experiència dins el món del futbol femení\nMaria Amo durant el partit de l'ABJ Femení al Triangular de Taradell del passat 2 de març. | David Cuella / ABJ\nÁfrica Ocaña durant el partit de l'ABJ Femení contra el Vilassar el juny de l'any passat. | Sergio Ruiz / ABJ\nL'esport és, probablement, un dels àmbits en què les dones han anat guanyant més protagonisme durant els últims anys, i el futbol no n'és una excepció. Amb tot, encara costa trobar dones que es plantegin aquest esport com una ocupació a llarg termini. Des de l'Agrupació Barça Jugadors, amb motiu del Dia Internacional de la Dona, hem volgut conèixer més a fons el perfil de dues membres de l'associació que van tenir el futbol com a gran afició. Ara, cap de les dues s'hi dedica.\nÁfrica Ocaña, membre de l’Agrupació i exjugadora blaugrana, va començar a jugar a futbol als 18 anys al barri on vivia. Després de passar per uns quants equips, Ocaña va integrar-se al primer equip del FC Barcelona Femení, on s’hi va estar fins al 1998 i, dos anys més tard, va posar punt final a la seva etapa com a professional. No va ser fins a l’any passat quan l’exblaugrana va fer-se sòcia de l’Agrupació.\nAl seu torn, Maria Amo, també exjugadora del Club i membre de l’Agrupació, va trepitjar el vestuari del conjunt blaugrana per primer cop amb 14 anys, i s’hi va estar les sis temporades següents. Després, va continuar lligada al món del futbol a través de diferents equips, fins que als 29 anys va decidir retirar-se. Igual que Ocaña, va ser l’any passat quan va decidir que volia formar part de l’Agrupació.\nFutbol femení: ocupació o hobby?\nTotes dues exjugadores van seguir camins diferents pel que fa a la seva carrera esportiva, però el que les uneix és el fet que cap d’elles va apostar pel futbol com a sortida professional. África Ocaña explica que “vaig estudiar per ser administrativa, i vaig treballar durant més de dues dècades en una gestoria i assessoria fiscal i laboral. Ara, treballo a l’Aeroport”. D’altra banda, Maria Amo va decantar-se per l’arquitectura tècnica, en especial tot allò relacionat amb la delineació d’edificis i obres.\nMentre era jugadora blaugrana, Ocaña va guanyar la Copa de la Reina la temporada 1993-94. Era el primer cop en la història que el FC Barcelona aconseguia aquest títol, però aquesta fita tampoc va servir per a què l’exjugadora tingués esperances de poder guanyar-se la vida al terreny de joc: “no ho vaig considerar una opció realista. Pot ser que les noies avui en dia sí que s’ho plantegin, però a la meva època el futbol era simplement una afició si eres dona”. En aquesta línia, Amo explica: “mai vaig plantejar-me que el futbol pogués ser la meva única ocupació. Quan jugava, no cobrava ni en treia cap benefici. És més: quan vaig començar pagava 2.000 pessetes al mes al meu equip”.\nPerò, per què el futbol podia ser una professió pels homes, i les dones s’ho plantejaven només com una opció a curt termini? Ocaña considera que “la dona es considerava inferior. En alguna ocasió, inclús, ens havien cridat: ‘aneu a fregar plats’. No estava ben vist que les dones poguéssim jugar a futbol, i encara era més inimaginable que poguéssim ser bones”. Amo afegeix que, un altre factor que ha pogut influir en aquesta tònica és que “mai ha tingut la repercussió que té el masculí. És tot just ara que s’està incentivant el futbol femení, sobretot a través de les notícies i d’Internet. Però abans ningú en parlava”.\nPer guanyar presència femenina dins del món del futbol, Ocaña creu que el factor clau que ha de canviar és “la mentalitat, que la societat normalitzi que les dones també juguen”. L’exblaugrana també posa el focus a les escoles, on considera que “s’ha d’explicar que el futbol és una cosa per tots. S’ha de començar a dir-ho als nens des de petits”.\nAmb tot, les dues coincideixen en què el futur és esperançador. “El futbol femení va en augment, i un exemple n’és l’ABJ Femení. Fa un any que hi pertanyo i des de llavors hi ha hagut un munt d’incorporacions”, explica Amo. “Crec que cada vegada anirà a millor. Des de l’Agrupació es preocupen perquè puguem fer el mateix que fan els homes. S’ha de continuar treballant, ‘peldaño a peldaño’” conclou Ocaña.\nActivitats de l'ABJ relacionades amb el Dia Internacional de la Dona\nEstrena de "La Sagi, una pionera del Barça". Docuficció produïda per TV3, FC Barcelona i Minoria Absoluta. A les 19.30 hores a l'Auditori 1899 del FC Barcelona.\nOpen Futfem. Entrenament obert de l'ABJ Femení dirigit a dones de Sant Cebrià de Vallalta. A les 20 hores al Camp de Futbol Municipal de Sant Cebrià de Vallalta.\nJornada "Barça: Femení i Plural". Des de les 10 hores a l'Auditori 1899 del FC Barcelona.\nXerrada de l'exjugadora Rosanna Miquel a l'escola Fort Pienc de Barcelona.\nViatge de l'ABJ Femení al Marroc amb motiu del partit que les blaugrana disputaran contra el Club Municipal Al-Aiún de Futbol Femení.


The Ritz-Carlton Cancun Cancún Mèxic - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nThe Ritz-Carlton CancunRetorno del Rey, 36, Zona Hotel, Cancún, Mèxic, 77500 - Veure al mapaExcepcional9,3Basada en126comentarisThe Ritz-Carlton CancunVeure més fotos"Fantastic service! Ask for Moises at Las Casitas (restaurant..."AnonymousUnited Statescentre esportiuVeure més fotosVeure totes les 50 fotosExcel·lent ubicació 9,4Veure al mapa9,4UbicacióParticularitats que li encantaranaire condicionatmini bar\nHabitació Club amb Llit Extragran i Vista sobre l'Oceà (Club Ocean View King Room)\nHabitació Club amb Llit Extragran - Davant de Mar (Club Ocean Front King Room)\nComparar amb allotjaments semblantsSelecció actualThe Ritz-Carlton CancunParadisus Cancún All Inclusive Resort & SpaNizuc Resort & SpaLive Aqua Beach Resort CancunValoració dels clientsExcepcional 9,3 (126 comentaris)Excel·lent 8,7 (16 comentaris)Excepcional 9,4 (269 comentaris)BarriZona HotelZona HotelZona HotelZona HotelWi-Fi Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTADesdejuni Desdejuni inclòs Desdejuni inclòs Desdejuni inclòs Desdejuni inclòsSeleccionar datesMés informacióMés informacióMés informació\nDistàncies i informació bàsicaaeroports a prop13 kmAeroport internacional de Cancún (CUN)17 kmAeroport d'Isla Mujeres (ISJ)hospitals i clíniques200 mInternational Medical Centerfarmàcies950 mAhorro Pharmacybotiga de conveniència1,4 kmOXXOcaixer automàtic200 mATM\nSobre l'allotjamentDescripcióAquest hotel luxós, guardonat amb el premi Five Diamond de l'AAA, disposa de 2 piscines exteriors, un spa i una platja privada. Ofereix habitacions modernes amb suport per a iPod, reproductor de CD i TV amb canals per cable. El centre de Cancun és a 18 km.\nEl Kayantá Spa and Salon ofereix una àmplia gamma de massatges i tractaments corporals i facials. L'establiment disposa de gimnàs i pista de tennis. A més, a la platja privada de l'hotel hi ha cabanes disponibles.\nLes habitacions del Ritz-Carlton Cancun són elegants i inclouen minibar, escriptori, balcó amb vista sobre l'oceà i bany privat amb barnús, sabatilles i assecador.\nEl Sushi Bar serveix especialitats asiàtiques tradicionals i al Fantino podreu degustar cuina mediterrània. Podreu gaudir dels àpats a l'interior o a l'aire lliure. El saló del vestíbul ofereix còctels.\nEl Ritz-Carlton està situat a 20 minuts de l'aeroport internacional de Cancun i a 2 km de l'Aquaworld, que organitza excursions amb vaixell. L'establiment ofereix un servei de trasllat a l'aeroport i als llocs d'interès de la zona.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsempolles d'aigua de cortesia Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal presentar un document d'identitat amb foto i una targeta de crèdit durant el registre d'entrada. Totes les peticions especials estan subjectes a la disponibilitat del dia del registre d'entrada. Aquestes peticions no es poden garantir i poden comportar suplements. Comentaris recents de clients


Merkel atorga a Armin Laschet el seu suport electoral en públic com a "futur canceller" d'Alemanya\nPublicat 21/08/2021 14:30CET\nBERLÍN, 21 ago. (DPA/EP) -\nLa canceller alemanya, Angela Merkel, ha donat aquest dissabte un important suport públic a Armin Laschet, el candidat a la Cancelleria de les Unions Demòcrata i Social Cristiana (CDU/CSU) en els comicis del 26 de setembre, en comparèixer en persona durant el primer gran acte d'obertura de la campanya electoral.\nEn la cerimònia, celebrada a Berlín, la mandatària ha fet una crida a la CDU i la seva branca bavaresa a lluitar juntes per garantir que al seu mandat el segueixin més anys de govern dels conservadors.\nAmb les vítores dels militants presents a la sala del Tempodrom de la capital alemanya, l'ha anomenat "el futur canceller de la República Federal d'Alemanya".\nMerkel ha declarat que coneix Laschet des de la seva gestió com a diputat al Parlament del 1994 al 1998. "He vist Armin Laschet durant tots aquests anys com una persona i un polític per a qui la "C" (de cristià) del nom del nostre partit no és una lletra qualsevol, sinó la brúixola en tot el que ha fet".\nLa canceller ha afegit que per a Laschet sempre havia estat important anteposar les persones i construir ponts entre els individus. Dirigint-se directament a Laschet, li ha dit: "Estimat Armin, sé que això és precisament el que guia i dona forma a les teves accions".\nMerkel, qui deixa el càrrec després de quatre mandats, ha assenyalat que en aquestes eleccions per primera vegada des del 1949 no es presenta un cap de Govern en funcions: "Es barregen les cartes i es donen de nou". Així mateix, ha recordat que la República Federal d'Alemanya ha estat governada per polítics de la CDU i la CSU durant 50 dels seus 72 anys.\nEl líder de la CSU, primer ministre de Baviera i antic rival de Laschet pel càrrec, Markus Soeder, també ha estat present en la cerimònia i ha demanat que es "faci per fi una campanya electoral assenyada".\nSoeder, qui va tenir una dura batalla interna amb Laschet per la candidatura, ha destacat que ara tot està en joc. "Res està perdut. No hi ha cap raó per queixar-se. No tinc ganes de fer d'oposició", ha assegurat.\nL'aparició en l'acte de Merkel, que continua sent una líder popular i és vista com una gestora de crisi molt experimentada, podria suposar un benvingut impuls per Laschet. Els socialdemòcrates (SPD) i Els Verds, que ronden el 20 per cent en la intenció de vot, estan trepitjant els talons als conservadors a poc més de cinc setmanes de les eleccions.


Amics arbres · Arbres amics: Costa Rica: Una proposta ecologista de restauració de bosc\nCosta Rica: Una proposta ecologista de restauració de bosc\n“Asociación Comunidades Ecologistas La Ceiba-Amigos de la Tierra Costa Rica”\n(COECOCEIBA – AT), integrada per membres provinents de diversos sectors socials (acadèmics, professionals, ecologistes i pagesos), considera que és hora de desenvolupar creativament nous models de recuperació de la cobertura forestal que, de manera silenciosa, ha estat mostrant el principal ecosistema natural del país: la selva tropical. És hora de donar una oportunitat a la creativitat i a les experiències ja existents a les comunitats i de provar models més sans en termes ambientals i més participatius i justos en termes socials.\nEn tal sentit presenten l’experiència de la Família Díaz Alvarado i el seu antic conreu de pinyes tropicals a la Zona Nord de Costa Rica, una proposta que combina la regeneració natural enriquida amb la sembra i/o maneig d’espècies forestals valuoses, ofereix oportunitats productives que s’integren de manera complementària dins l’economia pagesa i és generadora de serveis ambientals de bona qualitat per a tota la societat de Costa Rica.\nJa fa 22 anys que la família Díaz Alvarado (Donya Eduviges, Don Félix, les seves dues filles i un fill) arribà a Castelmare de Saíno de Pital, una petita comunitat ubicada enmig de la càlida i humida planura de San Carlos, a la riba del riu Tres Amigos, un dels principals afluents del riu San Carlos, zona nord de Costa Rica. En aquesta zona plou de promig entre 3 i 4 metres de pluja distribuïts regularment al llarg de l’any i presenta en general sòls de mitjana a pobre fertilitat, argilosos i de color vermell.\nLa seva parcel·la aleshores era d’unes 9 hectàrees de prat arbrar creuades per un comellar on es mantenia un bosquet de protecció. Allà hi havia sobreviscut uns enormes “almendros” (Dipteryx panamensis) i alguns arbres majors romanents del bosc primari. Durant els primers anys la família s’encarregà d’anar transformant els prats en un camp de pinyes tropicals, on es permetia el desenvolupament d’arbrets de “laurel” (Cordia alliodora), de “roble coral” (Terminalia amazonia), de “manga larga” (Laetia procera) i altres espècies que brostaven naturalment.\nMentre tant, a llocs propers, algunes grans empreses anaven adquirint terrenys per a sembrar grans extensions de monocultius d’arbres. Al començament aquestes empreses sembraven “laurel” i eucaliptus, posteriorment, després de fracassos rotunds amb els monocultius d’aquestes dues espècies, es continuà amb “melina” (Gmelina arborea), “terminalia” (Terminalia ivorensis) i acàcia (Acacia mangium). En no poques ocasions hi va haver enfrontaments entre els tècnics de la companyia i la família Díaz Alvarado, algunes vegades perquè les empreses volien treure’ls de la seva propietat, unes altres perquè rompien les gorges amb les tales o simplement perquè ells, conjuntament amb alguns veïns, protestaven i presentaven denúncies per la destrucció causada en el bosc per sembrar els monocultius.\nUns anys més tard la comunitat de Castelmare es va anar reduint; la terra concentrada en poques mans i les grans extensions de monocultius d’arbres no va permetre que la comunitat es desenvolupés com sí ho varen fer altres assentaments pagesos a altres zones de la regió. L’absència de bons camins que li permetessin el transport per a vendre els productes de la parcel·la i la manca d’escola per els seus fills obligaren a la família a mudar-se a Saíno de Pital, una població petita però amb algunes condicions de vida millor. Era l’any 1984 i fou llavors quan la família va decidir mantenir la parcel·la i iniciar un projecte forestal que ensenyés als tècnics que anaven a la zona sembrant arbres en monocultiu, com produir fusta de manera natural i sense fer tant de mal, i a la vegada que permetés a la família anar fent-se un “estalvi” per el futur. El projecte forestal es complementava bé amb la disponibilitat de mà d’obra de família i a pesar que el desplaçament fins a la parcel·la des de la seva nova localitat no era gens fàcil –eren uns nou quilòmetres de camí en mal estat i no existia transport col·lectiu-, la família es va mantenir constant en el seu projecte.\nEn aquesta època començaren a visitar la parcel·la unes dues vegades per setmana, varen mantenir el conreu de pinya i entre tots varen anar sembrant arbrets que recollien dels boscos propers i cuidant els que naturalment germinaven en el lloc. Com es mantenia el conreu de pinya, s’entrecavava ocasionalment respectant sempre els arbrets, en especial les espècies comercials o d’algun valor en termes de fusta fina o aportació per a la vida silvestre.\nAixí mateix, com a part de les labors de manteniment es va iniciar un programa de podes amb l’objectiu d’anar donant-li una bona forma als arbrets per fusta. A finals de la dècada dels noranta es va iniciar també un programa d’enriquiment amb espècies rares o en perill d’extinció i espècies fruiteres a les clarianes que les espècies pioneres de creixement ràpid i vida curta (per ex. el buriogre, Trichospermum sp) anaven deixant.\nAvui en dia, des de que s’inicià l’experiència han transcorregut poc més de 20 anys i, a la seva majoria d’edat, ens mostra alguns resultats molt interessants en termes de protecció de la diversitat, suport a la recreació, a l’autoestima, a l’educació i a l’economia pagesa.\nEl bosc de la família Díaz Alvarado presenta una estructura similar a qualsevol bosc secundari de 15-20 anys d’edat en el tròpic humit de la zona nord. La seva capçada assoleix uns 25 metres d’altura i té una cobertura total. A les seccions no tractades el seu sotabosc és ric en plantes de la família Rubiaceae, Piperaceae (candelillos), Heliconiaceae (platanillos), Zamiaceae (palma fierro), Smilacaceae (zarza parrilla), etc. En el sotabosc juntament amb els grups de plantes abans esmentades també es desenvolupen una gran quantitat d’arbrets d’espècies forestals, alguns fills de grans arbres d’espècies de fusta fina romanents del bosc primari que es manté a les voreres de la gorja. A la secció nord el seu sotabosc ha estat tractat per a permetre una combinació d’antigues plantes de pinya, espècies ornamentals, espècies medicinals i arbrets d’espècies de creixement lent.\nA l’igual que en altres boscos secundaris de la mateixa regió, la densitat d’arbres ronda els 500 individus per hectàrea, el mateix ocorre amb la seva composició d’espècies que també és similar.\nSegons testimoni de la pròpia família Díaz Alvarado i d’alguns veïns, la gorja que neix en aquesta parcel·la ha anat augmentant el seu cabdal, cosa que fa pensar que la regulació hídrica de les aigües subterrànies ha millorat conforme es va anar consolidant la cobertura del bosc i el sotabosc a l’àrea de protecció.\nÉs important senyalar que l’objectiu d’aquest bosc no és produir fusta de la manera més ràpida i mitjançant tala rasa, al contrari, el bosc restaurat s’ha proposat com un complement econòmic familiar i és intenció de la família anar extraient la fusta caiguda o els arbres que vagin assolint la seva maduresa seguint un pla de maneig segons el qual s’extrauran cada any alguns arbres madurs durant l’època seca. D’aquesta manera es garantirà que la conservació del bosc es mantengui en el temps.\nL’experiència –que no és única, probablement existeixen altres similars en diferents regions tropicals- té el mèrit de ser una resposta al model de monocultius forestals que ha destruït el bosc, ha concentrat en poques mans grans extensions de terra, ha assecat zones humides i ha estat un dels principals causants de la pèrdua de biodiversitat a la zona nord de Costa Rica.\nExtractat i adaptat de: “La restauración ecologista del bosque tropical. Una alternativa de reforestación ambientalmente sana y socialmente justa y participativa” COECOCEIBA- Amigos De La Tierra, Costa Rica, correo electrónico:


LA BIBLIOTECA D’ONDARA INFORMA DEL SERVEI DE PRÉSTEC DE LLIBRE ELECTRÒNIC E-BIBLIO DE LA XARXA ELECTRÒNICA DE LECTURA PÚBLICA VALENCIANA – LA VEU D'ONDARA\nLA BIBLIOTECA D’ONDARA INFORMA DEL SERVEI DE PRÉSTEC DE LLIBRE ELECTRÒNIC E-BIBLIO DE LA XARXA ELECTRÒNICA DE LECTURA PÚBLICA VALENCIANA\nOndara, 24.03.20. La Biblioteca Municipal d’Ondara ha recordat als seus usuaris que poden continuar fent ús dels seus serveis i continuar gaudint de la lectura, malgrat l’estat d’alarma i del tancament al públic de la Biblioteca Municipal.\nGràcies a la plataforma de préstec de llibre electrònic “eBiblio Comunitat Valenciana”, totes aquelles persones que siguen usuàries de la Xarxa Electrònica de Lectura Pública Valenciana poden accedir al préstec de llibres electrònics. Per a això, és necessari disposar d’un correu electrònic en la fitxa d’inscripció de la biblioteca. Els interessats a resoldre dubtes o accedir al canvi de contrasenya, poden contactar amb la responsable de la Biblioteca d’Ondara, Amparo Martí, en el telèfon 677997204, o per correu electrònic en biblioteca@ondara.org .\nEl servei està disponible en l’adreça:\nEl servei ha sigut promogut pel Ministeri d’Educació, Cultura i Esport amb la col·laboració de la Conselleria d’Educació, Cultura i Esport de la Generalitat Valenciana i és gestionat per aquesta.\nCom ser usuari d’eBiblio?\nPot fer ús d’eBiblio Comunitat Valenciana qualsevol persona que dispose de carnet d’usuari de la Xarxa Electrònica de Lectura Pública Valenciana.\nPer a poder accedir a eBiblio Comunitat Valenciana haurà de figurar el seu correu electrònic entre les dades que s’incloguen en la sol·licitud de carnet de biblioteca, correu que només serà vàlid per a un usuari d’eBiblio.\nSi no disposa de carnet d’usuari, pot dirigir-se a la biblioteca pública més pròxima que forme part d’aquesta xarxa i sol·licitar-lo.\nLa biblioteca li proporcionarà una clau o contrasenya que utilitzarà per a accedir a la plataforma d’eBiblio.\nEn el portal de la xarxa trobarà més informació de la plataforma.\nCom tindre en préstec un llibre electrònic?\n1.-Inicie la sessió en http://comunitatvalenciana.ebiblio.es amb les seues dades d’accés: número d’usuari (DNI sense lletra) i contrasenya (l’haurà de sol·licitar en la biblioteca).\n2.- Accedisca al catàleg: Navegue per la web i trobe llibres de diferents maneres:\n⦁Cercador de la pàgina inicial: introduir paraules del títol, autor o ISBN.\n⦁Mitjançant les classificacions temàtiques i especials.\n3.- Una vegada localitzat el llibre que li interesse, accedisca a la fitxa del llibre per a veure la informació sobre l’obra i la seua disponibilitat:\nDisponibilitat sota reserva: Pot reservar-lo i rebrà un correu electrònic quan estiga disponible.\nNo disponible per superar el nombre màxim de reserves i/o préstecs.\nCom llegir llibres electrònics en eBiblio?\neBiblio dona l’opció de llegir els llibres de diverses maneres:\n⦁En Streaming a través de qualsevol navegador connectat a Internet SENSE NECESSITAT DE DESCARREGAR-LO.\n⦁Descàrrega per a e-readers compatibles o per a llegir en el pc a través de l’Adobe Digital Editions.\n⦁Existeixen alguns títols disponibles mitjançant descàrrega del llibre de forma permanent.\nIMPORTANT: El nombre màxim de títols que pot tindre en préstec són 3, el període de préstec és de 21 dies i per a revistes electròniques el temps són 3 dies.\n← EL SUBMINISTRAMENT D’AIGUA POTABLE A…\nATENCIÓ PSICOLÒGICA MASSMA PER L’ESTAT… →


Ricard Pastó i Mireia Sosa doblet a la 37a Pujada a la Seu\nL’emblemàtica Pujada a la Seu Vella de Lleida, una de les curses amb més història de les comarques lleidatanes, ha viscut avui una nova festa atlètica en la que ha estat la seva 37a edició. Ricard Pastó i Mireia Sosa, ambdós dels Xafatolls, han estat els guanyadors d’una jornada que ha aplegat 800 participants entre les tres propostes que oferia: una cursa puntuable per a la Lliga Ponent Eurosomni i una caminada, ambdues sobre una distància única de 10 kilòmetres, i les curses infantils.\nPel que fa a la cursa, en homes Ricard Pastó (Xafatolls) no ha donat opció als seus rivals i s’ha imposat amb un crono de 33.17, superant clarament els seus companys de podi: Alberto Susín (Base Moracho Sport-Biofrutal) i Antoni Carulla (Runners Balaguer), que han entrat separats per només 3 segons amb uns temps de 34.00 i 34.03, respectivament. En dones, victòria també clara de Mireia Sosa (Xafatolls), amb un registre de 39.38, seguida de la líder de la Lliga Ponent Eurosomni, Rosamari Carulla (La Guineu-Logiesport), segona amb 40.06, i de Jone Zabaleta (Atlético San Sebastián), tercera amb 40.49.\nLa Pujada oferia enguany la possibilitat de participar en un estudi de recerca en rendiment esportiu i nutrició esportiva que duu a terme la Universitat de Lleida, un estudi pioner que es fa en col·laboració amb l'Institut de Recerca Biomèdica-IRB Lleida i Disanta Nutrició. Per aquest motiu buscaven esportistes majors de 18 anys, corredors de mitjana distància (especialment de 10 kilòmetres) i amb disponibilitat de participar a la Pujada i també a la Sant Silvestre de Lleida del 31 de desembre. A més, abans de la sortida s’han pogut fer donatius per a la lluita contra el càncer de pròstata a la carpa de Clos Pons Thai Runners.\nD’altra banda, cal recordar que el cartell oficial d’aquesta 37a edició de la Pujada va ser obra del prestigiós pintor Josep Maria Batlle, que ja ha col·laborat en diferents ocasions amb l’organització d’aquesta prova. En aquest cartell es podia veure un dels elements més destacables i importants de Lleida, com son els cabdills ilergetes Indívil i Mandoni, que van defensar Lleida dels atacs dels cartaginesos i dels romans, i que gràcies a les lluites i a les encertades negociacions van evitar que la ciutat fos arrasada.\nPodeu consultar les classificacions de la Pujada a la Seu Vella a: CLASS PUJADA.


Llibres, i punt!: No escatimeu el flint!\nAutor: Pop Negre\nEditorial, any: Crims.cat, 2016\nEns situem a l'any 2004, falta poc perquè s'inauguri el Fòrum de les Cultures. En aquest escenari de la Barcelona de principis de mil·lenni, apareix un home oriental penjat dels peus del Pont del Petroli de Badalona, i just a l'altre cantó de la ciutat una noia jove amb una sobredosi que ha quedat en coma. El periodista de successos Fèlix Barba, gat vell que tothom coneix coma a França, s'encarregarà de fer les cròniques dels dos casos, però farà una mica més que això. Estirant el fil descobrirà que la noia no era pas drogoaddicta, i que probablement algú l'ha intentat matar. Buscant el perquè, anirà a parar a la part alta de la ciutat, on un important industrial del sector tèxtil amb contactes a Centre Amèrica amaga alguna cosa segur. Un advocat amb principis, un porter de discoteca desaparegut i una Nemesi búlgara completaran el trencaclosques que en França vol ajudar a resoldre.\nAquest llibre és una novel·la negra estranya. Per començar, els successos que s'hi narren són clàssics del gènere criminal, però la policia hi té un paper només testimonial, el perdiguer és un periodista, però gran part del text descriu directament què fan 'els dolents'. Val a dir que la història és molt atractiva, ben construïda i explicada, amb un estil que enganxa, però no he acabat d'entendre per què hi ha dos casos, quan el llibre se centra absolutament en un de sol, i si els dos tenen relació. Potser m'he perdut alguna cosa, o potser aquest llibre ha de tenir continuïtat. Com que la trama principal és bona, he de dir que potser caldria haver-la desenvolupat una mica més, bastir-la amb més contingut i evitar la dispersió. En alguns moments sembla que hi ha buits, com si no estigués lligat del tot.\nTot i la dispersió i una mica de discontinuïtat, m'ho he passat molt bé llegint i en França m'ha semblat entranyable. Quan explica la història d'alguns personatges m'ha fet pensar en en Llort, que no és poca cosa, però l'escriptura és potser més planera i fluïda. Desconec les obres anteriors de l'autor, però m'agradarà estar atent a properes entregues, perquè aquest thriller de nom curiós l'he trobat una molt bona lectura per passar l'estona i endinsar-se en una història atractiva. Hi falta una mica d'investigació i més acció policial pel meu gust, però ha sabut atrapar-me igualment.\nEtiquetes de comentaris: Novel·la negra, Pop Negre, Ressenya 2017\nBotika 19 d’agost de 2017 a les 16:36\nAquest és un d'aquells que sempre està a la llista i mai li toca el torn, per mi que li falti acció policial no és problema, però si li falta investigació...\njomateixa 21 d’agost de 2017 a les 10:42\nFa força temps que el tinc a casa, però encara haurà d'esperar una mica més.\nVeig que té 3@, això farà que avanci algun lloc a la cua :)\nXeXu 23 d’agost de 2017 a les 23:31\nMoltes gràcies a les dues per comentar. Ja veig que el teniu en el punt de mira, i si la meva ressenya us dóna un cop de mà per decidir-vos a llegir-lo, millor. És curtet i es llegeix ràpid, penso que us pot enganxar, tot i ser una mica atípic pels estàndards del gènere.


Cita prèvia ITV | Conduir amb pluja\nQuan plou la calçada es mulla, es torna més lliscant, el que provoca que els pneumàtics s'adhereixin menys a la carretera. A més disminueix la visibilitat, sobretot si la pluja és intensa. Per tant augmenta la probabilitat de patir un accident. Per això, és important adoptar una sèrie de precaucions per reduir aquest risc i conduir de manera segura.\nConsells per conduir amb pluja:\nEl cotxe sempre a punt: precisament per poder fer front als imprevistos o a les circumstàncies adverses que pots trobar-te en conduir, és on es troba la importància de tenir el cotxe sempre en perfecte estat. Això significa realitzar-li el manteniment adequat i passar la ITV de manera periòdica.\nD'aquesta manera, t'asseguraràs circular amb els pneumàtics en bon estat. Això passa sobretot perquè aquests tinguin el dibuix amb la profunditat adequada, ja que és gràcies a aquest que el pneumàtic té la capacitat d'evacuar l'aigua, així com reduir un possible efecte aquaplaning. Que, dit sigui de passada, la millor forma d'afrontar-ho és amb calma, aixecant el peu de l'accelerador suaument, no trepitjar el fre i mantenir ben ferma el volant.\nA més dels pneumàtics, amb el cotxe a punt també garanteixes el bon estat de tots els elements imprescindibles per circular amb seguretat:\nEls amortidors per poder controlar bé els moviments.\nEls frens perquè responguin eficaçment.\nL'enllumenat i la senyalització per poder veure, ser vistos i senyalitzar correctament les teves maniobres.\nEls eixugaparabrises per poder escombrar l'aigua sense comprometre la visibilitat.\nEl sistema de climatització per a poder eliminar el baf que es formi.\nPrecaucions en la conducció: com dèiem, la pluja modifica les condicions de la calçada i afecta la visibilitat. Per això cal:\nAugmentar la distància de seguretat, ja que la distància de frenada creix quan el sòl i els frens estan mullats.\nSuavitat en les maniobres.\nEvitar trepitjar les línies blanques de la carretera, sobretot les motos, ja que resulta més lliscant.\nSi la pluja és molt intensa, és recomanable encendre la llum antiboira del darrere perquè els cotxes de darrere et vegin.\nActivar els llums d'encreuament o les curtes per veure millor.\nSeguir les petjades del cotxe que et precedeix.\nTot i que les autopistes estan preparades per la qualitat del paviment i el traçat que posseeixen per evitar riscos davant de situacions meteorològiques adverses, és important saber com actuar.


El Govern sosté que hi ha un "acord de legislatura" amb ERC i el vincula a l'aprovació dels comptes\nEl conseller de la Presidència, Francesc Homs, assegura que la "reversabilitat" de les retallades formava part del pacte amb ERC, i hi emmarca la recuperació de la paga extra\nORIOL MARCH Barcelona Actualitzada el 16/12/2014 14:47\nEl conseller de la Presidència, Francesc Homs, ha insistit aquest dimars en situar en "plans diferents" el debat pressupostari i la convocatòria d'eleccions plebiscitàries. "La disposició del Govern hi és tota, en termes pressupostaris, a tenor dels acords de legislatura", ha indicat Homs, que ha evitat valorar la decisió d'ERC de permetre el tràmit dels comptes per al 2015 però presentant esmenes sectorials als pressupostos. "Vull pensar que els comptes tiraran endavant", ha afegit Homs, que ha indicat que el debat "tot just arrenca".\nDe fet, el debat a la totalitat dels pressupostos se celebrarà demà dimecres al Parlament, tot just després de la sessió de control al Govern. ERC tombarà les esmenes a la totalitat presentades per tota l'oposició, i això allargarà durant un mes el termini de negociació entre Artur Mas i Oriol Junqueras per abordar la convocatòria d'eleccions plebiscitàries.\n"La reversabilitat [dels ajustos] formava part d'aquesta legislatura. Si volem assegurar des del punt e vista formal els petits guanys, canvis de tendència, això necessita pressupostos", ha indicat el conseller. "Crec que per part d'ERC també hi va voluntat de complir l'acord de legislatura", ha sentenciat Homs, que considera que no té sensació d'ultimàtum per part dels republicans.


Medidas: 240 x 210 mm.\nREVOLTA DE SANTA JORDINA, LA\tLYONA / FERNÀNDEZ\nTrenca els tòpics de la llegenda de Sant Jordi per arribar tant als adults com als més menuts\n"Els més venuts ficció català" (Amsterdam) Ara Llegim, 13 abril 2019\nTrenca els tòpics de la llegenda de Sant Jordi per arribar tant als adults com als més menuts.\n(Esparreguera, 1979) és il·lustradora, fotògrafa i artista multidisciplinària. Ha dirigit videoclips de diversos grups musicals. Ha il·lustrat llibres infantils i per a adults, entre els quals destaquen Jo mataré monstres per tu (2011) amb Santi Balmes i Mis primeros primeros besos (2014).\nAutor: FERNÀNDEZ i RAMOS, DAVID\n(Vila de Gràcia, 1974) és periodista de La Directa, cooperativista i activista social. Està afiliat al sindicat IAC. Ha escrit Cròniques del 6 i altres retalls de la claveguera policial; Cop de CUP, conjuntament amb Julià de Jòdar; i Foc a la barraca. Ha coordinat amb Àlex Romaguera Llums i taquígrafs. Atles de la corrupció als Països Catalans. Entre el 2012 i el 2015 va ser portaveu de la CUP Alternativa d’Esquerres al Parlament de Catalunya.


Objectiu aconseguit! — Veus Barberà, fem néixer un mitjà digital d'informació local\nCreiem que la cultura creix i millora sent compartida, per aquest motiu hem decidit apostar per fer servir llicències obertes com les creative commons. Els continguts que generem a Veus Barberà podran ser compartits i modificats, sempre que es faci citant la font i autoria original i sense ànim de lucre. D'aquesta manera, defensem d'una manera equilibrada els drets i interessos de les creadores amb l'objectiu social del mitjà, retornant a la comunitat els relats de les històries que passen. A la història de la humanitat, tots els avenços i troballes, han tingut com a punt de partida les idees anteriors, tota creació tècnica o cultural no deixa de ser una remescla de la saviesa acumulada fins al moment.\nEn aquesta mateixa línia, també hem decidit com a projecte fer servir programari lliure, en la mesura de les possibilitats tècniques. El camp tecnològic és un dels pioners i on la cultura cooperativa més ha avançat i millors resultats ha donat. Els programes de codi obert permeten a la comunitat d'usuàries conèixer i modificar el software, posant la tecnologia a les mans del coneixement col·lectiu.


Els dolços de Nadal de Mercadona que has de provar\nMercadona té un gran aparador de sabors de torrons i bombons que faran les delícies d'este Nadal en la teua taula\ndijous, 5 de desembre 2019 - 10:06h\nDiferents productes i postres nadalencs de Mercadona | Mercadona\nLes Festes de Nadal estan a tocar i s’ha d’anar pensant en comprar tots els productes clau d’alimentació per les celebracions que estan a punt de començar. Entre els aliments més importants per a estes festes destaquen per damunt de tot els dolços i en Mercadona podràs trobar un gran aparador de torrons, polvorons i bombons per a plenar de Nadal la teua despensa.\nAlguns dels productes que ven Mercadona, com els torrons i els bombons, són autèntics indispensables per a moltes famílies en els seus menjars de Nadal, tant que, fins i tot, els consumidors mostren la seua frustració quan no troben un article concret en els estants de Mercadona, com ha passat recentment amb el torró de galleta salada Hacendado. A continuació, vorem una selecció dels torrons, bombons, panettone i altres postres de Mercadona que no poden faltar en la teua taula durant estos dies tan especials.\nEls postres per excel·lència del Nadal, els torrons. La cadena de supermercats Mercadona disposa d’un gran aparador de torrons molt complet, en el que destaquen els sabors de xocolate cruixent, cacauets fregits amb mel, crema torrada, xocolate negre amb ametlles, de café, de natilles amb galleta i també versions sense sucre.\nBombons de xocolate\nUn dels autèntics postres nadalencs indispensables en qualsevol sobretaula són els bombons de xocolate, que són perfectes com a postres sols o per a acompanyar el café. En esta secció trobarem els bombons Delizze, els Cadbury, que són de sabors, els Senzza, que es tracta d’un gran aparador de bombons de 4 sabors diferents, i els de trufa amb cacau.\nSi eres una persona molt golosa, segur que ja coneixes este dolç italià que s’ha guanyat un lloc destacat en les cases de tot el país per tractar-se d’unes postres delicioses que agraden a tota la família. Es tracta d’una espècie de pa de pessic molt lleuger en forma d’estrella que ve amb passes i taronja, o bé amb xocolate.\nPanettone de Mercadona | València Diari\nNo ens oblidem dels clàssics polvorons, que Mercadona ven en 8 varietats, o del tradicional bescuit enrotllat i cobert de xocolate. Tampoc poden faltar en cap despensa de Nadal les típiques galetles en forma d’arbre de Nadal, de ninot, entre d’altres, que fan que la taula de Nadal siga un plaer tant per a la vista com pel paladar.\nGran expectació per un nou producte de Mercadona\n"Adéu al pot d'Euromilions: Un participant guanya 48 milions d'€" "Sanitat finançarà per primera volta l'anell vaginal"