Cridem a participar i a donar suport a les mobilitzacions de la classe treballadora\nLa classe treballadora i el conjunt del poble català estem assistim atònits a la més gran ofensiva contra els nostres interessos des de feia dècades. Una ofensiva contra la classe treballadora mundial, dirigida per la dreta i les agències internacionals del capitalisme, FMI, Banc Mundial, Banc Central europeu i espanyol, i per tota la plèiade d’associacions empresarials, i implementada a casa nostra pel govern espanyol, els governs autonòmics i la resta d’institucions borbòniques, la qual cosa palesa que quan es tracta d’interessos econòmics importants l’Estat i totes les seves estructures, resten al servei dels interessos del gran capital. Ja ho deia Marx i ho corrobora la història: els aparells de l’Estat són aparells de la classe dominant.\nDes d’aquestes estructures del capital i comptant amb la imprescindible cobertura dels mitjans de manipulació i desinformació, s’ha generat la falsa visió que la crisi del sistema generada pel seu propi afany i lògica capitalista d’acumular riquesa és responsabilitat de tota la societat i que, per tant, cal tots i totes hi fem front. Aquestes falsedats cauen en un terreny adobat per anys de derrota ideològica i de potenciació de l’analfabetisme polític i econòmic de la majoria la població i està promogut per les organitzacions, partits i sindicats que provenen de l’esquerra o la socialdemocràcia i han buscat la seva integració en el sistema. També compta molt la repressió, directa unes vegades o subtil en d’altres, contra els i les qui no renunciem a canviar el sistema.\nEls plans contra la classe treballadora vénen de lluny. La retallada dels drets socials, la privatització de tot allò que havíem aconseguit que fos públic, la proposta de pujar l’edat de jubilació fins als 67 anys o d’augment de la jornada laboral a 65 hores setmanals, l’acomiadament lliure i gratuït, l’eliminació de la negociació col-lectiva, la multiplicació dels contractes temporals, parcials, ... són propostes que ja es van plantejar quan no hi havia crisi. De fet, en els darrers anys la mateixa Unió Europea, que ha estat sempre un projecte del capital -i no pas dels pobles- havia incrementat les mesures legislatives contra la classe treballadora amb els tractats de Maastricht, Lisboa, Schengen i el projecte de Constitució europea. La crisi els ha donat l’oportunitat d’aplicar-les amb urgència i amb el menor cost possible.\nUn atac de d’aquest nivell requereix d’una resposta d’alçada de totes les persones que en som víctimes, el poble treballador. Aquesta resposta no hauria limitar-se a rebutjar les imposicions del capitalisme, sinó que, a més, hauria de canalitzar les seves forces, per enderrocar un sistema que fins i tot en el seus moments “bons” condemna una part de la humanitat a la fam i la mort i la majoria del planeta, a l’esclavatge salarial i/o la misèria social. Si els béns i la riquesa són produïts per la majoria treballadora, el seu repartiment també hauria de donar resposta a les necessitats de la majoria. Per tant, el socialisme és l’alternativa dels pobles.\nEl sindicalisme, eina creada per la classe obrera per a la defensa econòmica i social dels nostres interessos, es troba als Països Catalans i a hores d’ara incapacitat per a dirigir aquesta tan necessària resposta. Els motius son diversos i interelacionats: una molt baixa afiliació i participació sindical; un sindicalisme majoritari instal-lat en el col-laboracionisme, presoner d’una lògica d’acceptació del sistema, que l’ha portat a una dependència absoluta dels ingressos estatals i autonòmics i que el portarà a la seva pròpia tomba, ja que al capital ara el molesta fins i tot el sindicalisme groc; i un sindicalisme minoritari, atomitzat i amb un ventall ideològic que va des del corporativisme empresarial o sectorial fins al sindicalisme independentista, passant per diversos graus d’anarcosindicalisme. Malgrat tot, no hem d’oblidar que és amb aquestes eines que hem de bastir entre tots plegats l’eina sindical unitària, majoritària, combativa i d’abast nacional català que necessitem.\nDe la mateixa manera que el capitalisme internacional ha triat com a laboratori de proves el poble grec, el capitalisme espanyol, amb complicitats catalanescques, ha escollit el funcionariat com a banc de proves per aplicar unes mesures que tenen decidit aplicar a tota la resta de la classe treballadora. Prèviament, han fet servir la vella dita de divideix i guanyaràs, generant una campanya de desprestigi dels i les funcionàries, convertint l’anècdota en categoria i fent-nos oblidar a la resta que la funció pública repercuteix directament en la qualitat de vida de tots i totes.\nÉs en funció d’aquest paràmetres que l’MDT comparteix i dóna suport amb tota fermesa a la convocatòria de vaga general del sector públic i també a la jornada de lluita que convoquen altres organitzacions com la COS, la CGT del Principat i altres col-lectius. Sabem, però, que la distancia que hi ha entre les necessitats de mobilització i la realitat organitzativa és tan gran que no n’hi ha prou d’omplir-la amb crides amb un alt grau de voluntarisme. Tanmateix, afirmem que és la pràctica de la mobilització la que pot dur-nos a mitjà termini a un estadi autoorganitzatiu de la classe treballadora dels PPCC, que possibilitarà que siguem actors de la nostra pròpia emancipació social i també nacional, perquè el Fons Monetari Internacional ha demostrat també com són de febles les independències jurídiques que no són també econòmiques.\nEls diversos nivells i formes de lluita inclosa la vaga general tantes vegades necessàries no poden ser segrestades i convertides en fetitxes conceptuals: totes són mitjans de lluita al servei de la classe treballadora, de la independència i del socialisme. Qui pense que la mobilització i lluita eren coses d’altres latituds i/o temps haurà de saber reaccionar i posar-se a l’alçada de les tasques que tenim davant nostre. Per nosaltres i per les generacions que vénen al darrere.


Els estudiants universitaris miren el curs amb molts interrogants per resoldre - Empordà\nEls estudiants universitaris miren el curs amb molts interrogants per resoldre\nLa presencialitat a les aules i el dubte de llogar allotjament o desplaçar-se formen part de la seva carpeta de dubtes\nEDUARD MARTÍNEZ SOLÉ 21.09.2020 | 19:15\nEls horaris i les freqüències de trens preocupen els estudiants. BORJA BALSERA\nEls horaris i les freqüències de trens preocupen els estudiants.\nAquest 2020 està sent un any complicat per a tots els sectors de la societat a causa de la pandèmia i a la inseguretat provocades pel coronavirus. Ara, amb l'inici de curs, la incertesa també plana sobre els joves que entraran a la universitat per primer cop o que han de retornar-hi per avançar en els seus estudis. La majoria de facultats aposten per continuar fent classes presencials, però amb grups més reduïts. Això suposa dividir, el que eren fins ara les classes habituals, en petits grups que puguin assistir presencialment a les aules.\nCinc estudiants empordanesos expliquen les seves inquietuds. Aquest seria el cas d'Arnau Gironès, de Castelló d'Empúries. Estudiarà a la Universitat de Girona per a ser mestre d'educació infantil. Sense amagar la seva inquietud per com anirà tot plegat, ja sap que perquè tots els alumnes puguin fer algunes sessions presencials «una setmana anirà un dels grups a classe i els altres treballaran des de casa i la següent setmana a la inversa». «D'aquesta manera –afegeix–, tothom podrà passar unes hores dins l'aula per tal de poder seguir les classes amb més comoditat».\nJúlia Llanet, de Cabanes, estudiant d'Antropologia de primer any a la UAB, relata que «en un principi és tot presencial per als de primer i quart curs, però tampoc podem saber molt, perquè desconeixem com evolucionarà la Covid».\nEl fet que part del seguiment del curs sigui telemàtic, sobretot a la Universitat de Girona, facilita que els estudiants es puguin quedar a casa, sense necessitat de buscar un pis o una residència d'estudiants i així estalviar-se diners. En canvi, alguns altres, especialment els que estudien a Barcelona o en altres ciutats més allunyades, opten per seguir llogant un habitatge amb altres companys o anar a viure a casa d'un familiar.\nLa gran majoria d'estudiants no té pensat treballar durant el curs; prefereixen centrar-se en els estudis. Els pocs que s'ho plantegen, però, tendeixen als «treballs més aviat puntuals i, a poder ser, telemàtics». Aquest és el cas de Carla González, estudiant de Vilafant que aquest curs farà el tercer any de Ciències i Tecnologia dels Aliments. Ella es planteja l'opció de «fer classes de reforç via videoconferència».\nL'estiu ha estat sempre el moment recaptatori dels estudiants per a treballar i guanyar diners per a finançar part de la carrera i les despeses quotidianes, però enguany la manca d'ofertes laborals ha estat evident. Arlet Reixach, de Figueres, anirà a estudiar Arts Plàstiques a Tolosa de Llenguadoc (França). Reconeix que ha tingut sort relativa, a diferència d'altres companys: «He treballat durant l'estiu, i la pandèmia m'ha afectat perquè la selectivitat es va fer més tard i només he pogut treballar mig juliol i agost».\nUn altre tema que cal tenir en compte és el desplaçament. Els estudiants que han decidit quedar-se a casa opten per agafar el tren des de Figueres o d'altres pobles de la comarca amb estació. Només esperen que la pandèmia «no hagi provocat un canvi d'horaris», tot i que els que hi ha hagut vigents fins ara «tampoc eren els millors». Una queixa reiterada dels usuaris habituals del servei ferroviari. En canvi, els estudiants que han optat per anar a viure prop de les universitats, com la Carina García, de Peralada, que estudiarà fisioteràpia a l'Escola Universitària Gimbernat de Sant Cugat del Vallès, es decanten per agafar el cotxe o metro i caminar quan sigui possible.\nEls alumnes de la UdG, la més pròxima a la comarca, asseguren estar ben informats de la situació, malgrat que «al principi ha sigut una mica caòtic perquè, a mesura que avançava la pandèmia, ens arribaven correus constantment amb diferents protocols a seguir», relata Arnau Gironès.\nD'altra banda, els estudiants de les universitats barcelonines comenten que encara no saben amb seguretat els grups amb els quals hauran de començar el curs ni quins dies hauran d'assistir a classe presencialment i quins seran via telemàtica. A tots ells sembla que els espera un curs complicat.


El Barça Alusport revalida el títol de Copa contra el Lobelle (5-3)\nFUTBOL SALA: COPA D'ESPANYA\nJavi Rodríguez ha obert la llauna\nEls homes de Marc Carmona superen el conjunt gallec a la pròrroga amb Sergio Lozano com a protagonista. L'ala madrileny ha fet dos gols en el temps extra i ha sentenciat la Copa\nARA Barcelona 11/03/2012 20:56\nEl Barça Alusport ha aconseguit la segona Copa d'Espanya de la seva història després de superar aquest diumenge a Logronyo el Lobelle de Santiago per 5-3 a la pròrroga. El conjunt català ha estat superior durant tot el partit, però no ha trobat el camí del gol fins a la segona meitat. No ha estat fins la pròrroga, amb Sergio Lozano com a protagonista, quan ha sentenciat el partit.\nTot i que s'ha avançat amb un gol d'estratègia de Javi Rodríguez al 27', el Lobelle de Santiago ha aconseguit empatar (1-1) al minut 34' amb un gol de Raúl Campos. El jugador dels gallecs ha engaltat un xut des de quinze metres que ha superat Cristian, que no ha pogut fer res.\nImmediatament després el Barça s'ha tornat a avançar amb un gol de Wilde (2-1, min.35), però el jove Rubi ha empatat a 2 un minut després. El partit s'ha obert i el Lobelle ha deixat de ser poruc i ha tret el seu millor repertori. Amb empat a 2 s'ha arribat al final del partit.\nA la pròrroga Sergio Lozano ha estat el gran protagonista. Ha fet el 3-2 i el 4-2 en dos minuts i ha donat la Copa d'Espanya al Barça, que ha fet el cinquè gol quan el Lobelle s'ha situat de porter jugador. El 5-3 definitiu l'ha fet Charlie a falta de cinc segons per acabar.


EL DEUTE ASSOCIAT A LA PERCA - Solidàries/ el CeDRe, Centre de Recursos per la Pau i la Solidaritat - Coordinadora d'ONG Solidàries\nEL DEUTE ASSOCIAT A LA PERCA\nDESCARREGAR DOCUMENT PDF (135,0KB)\nEl mero és un dels peixos més apreciats a la cuina de casa nostra, i ha estat també sempre un dels més cars. I, tanmateix, si anem al supermercat o a qualsevol peixateria a comprar-ne, sovint veurem que ens l’ofereixen en abundància en forma d’uns magnífics “filets de mero” a un preu més que assequible. L’explicació d’aquesta situació és senzilla, tot i que darrera hi ha una història molt complexa: el mero de debò actualment escasseja a les nostres costes i és una espècie de profunditat, en llocs de difícil accés, el que fa que el seu preu no baixi de 15 Euros/kg.\nAllò que sovint s’etiqueta com “filets de mero” i que podem trobar a menys de 9 eur/kg és un altre peix, molt probablement Perca del Nil, importada del Llac Victòria, al bell mig de l’Àfrica. A l’Estat Espanyol, el consum setmanal de perca se situa al voltant de les 150 tones. Durant l’any 2004, només a Mercabarna es van comercialitzar 2.000 tones de perca, mentre que el mero no va arribar a les 68. Frau en l’etiquetatge? Sí, i també una llarga llista de desastres mediambientals i humans que us expliquem en les pàgines que segueixen


Apple TV es fixa en un dels grans èxits d’Almodóvar - Regió7\nApple TV es fixa en un dels grans èxits d’Almodóvar\nLa plataforma negocia per transformar en sèrie «Mujeres al borde de un ataque de nervios»\nUna imatge de la pel·lícula de Pedro Almodóvar | DDG\nEncara que Pedro Almodóvar ha deixat clar més d’una vegada que no té intenció de llançar-se al món de les sèries, una de les seves pel·lícules més aclamades farà el salt a la televisió. Apple prepara l’adaptació de Mujeres al borde de un ataque de nervios, la cinta del 1988 protagonitzada per Carmen Maura i que li va valer la primera nominació a l’Oscar.\nSegons The Hollywood Reporter, la plataforma del gegant de l’electrònica s’ha interessat a dur a terme una sèrie de l’obra del manxec, que continua fent passos en l’àmbit internacional. Si fa uns quants dies s’anunciava que Cate Blanchet seria la protagonista de la seva nova pel·lícula, ara aquest mitjà assegura que Pedro exercirà les tasques de productor executiu en l’adaptació del film.\nEl portal nord-americà també avança que el projecte ja té protagonista. Gina Rodríguez, guanyadora del Globus d’Or per Jane the Virgin, es posaria en la pell del personatge de Maura, amb què va guanyar un dels seus quatre premis Goya. Rodríguez també exercirà de productora executiva, així com Eugenio Derbez. La idea seria que la sèrie s’enregistrés amb diàlegs tant en anglès com en espanyol, seguint així l’exemple de Now and Then, un thriller d’Apple TV+ que ha desenvolupat Bambú Producciones.


Catalunya en la recerca d'Europa\nDarrerament s’han fet públiques dades que demostren un bon nivell de la recerca a Catalunya. Una d’aquestes dades es refereix als guanyadors de la primera convocatòria d’starting grants que atorga el Consell Europeu de Recerca (ERC). L’altra a la participació al VII Programa Marc de la Unió Europea. El Consell Europeu de Recerca (ERC) és una ag...[+]\nInforme “The extent and impact of higher education governance reform across Europe”\nS'ha publicat recentment l’informe "The extent and impact of higher education governance reform across Europe" encarregat per la Direcció General d’Educació i Cultura de la Comissió Europea. La tercera part d’aquest informe presenta cinc casos pràctics de reformes de la governança en diferents sistemes d’educació superior a Europa. A part d’Àustria, Noruega, els Països Baixos I la República Txeca, un...[+]\nL'ACUP presenta la Universitat de Catalunya\nL’Associació Catalana d’Universitats Públiques (ACUP) ha presentat la marca Universitat de Catalunya, el projecte comú de les vuit universitats públiques catalanes. El nou lloc web (www.acup.cat) i el material de difusió -editats en llengua catalana, castellana i anglesa- són les primeres eines creades per potenciar el coneixement de les universitats públiques catalanes. Anna...[+]\nInvestiga amb RecerCaixa! és un programa adreçat a nens i nenes de 5è i 6è procedents d’escoles de tot Catalunya. El programa pretén fomentar l’esperit de recerca entre l’alumnat de primària, alhora que dóna eines a les escoles per desenvolupar projectes interdisciplinaris. Durant tot un curs acadèmic, els alumnes treballen sobre un tema científic d’actualitat de la mà d’investigadors...[+]\nnvestiga amb RecerCaixa! és un programa adreçat a nens i nenes de 5è i 6è procedents d’escoles de tot Catalunya. El programa pretén fomentar l’esperit de recerca entre l’alumnat de primària, alhora que dóna eines a les escoles per desenvolupar projectes interdisciplinaris. Durant tot un curs acadèmic, els alumnes treballen sobre un tema científic d’actualitat de la mà d’investigadors...[+]


Anglaterra-Escòcia: el plat fort de diumenge al Mundial de França\nAustràlia contra Itàlia i el Brasil contra Jamaica completaran la jornada d'aquest cap de setmana\nLa selecció anglesa en l'entrenament previ al seu debut en el Mundial de França 2019 contra Escòcia SEBASTIAN NOGIER / EFE\nBarcelonaEl plat fort que tancarà la jornada de diumenge serà el primer partit del Grup D. Un duel històric: Anglaterra i Escòcia (18 h, GOL). Després d'aconseguir la medalla de bronze al Mundial anterior, les 'lleones' volen fer un pas més enllà i classificar-se per a la seva primera final. La seva estrena serà contra una de les debutants en aquesta competició: Escòcia, una selecció que, a més, disputarà la fase final d'un torneig absolut per primera vegada en les últimes dues dècades. L'últim precedent entre les dues seleccions és de l'Eurocopa del 2017, en què Anglaterra va guanyar per un contundent 6-0.\nAbans d'aquest duel, Austràlia i Itàlia, emmarcades en el Grup C, obriran aquest diumenge (13 h, GOL) la tercera jornada del Mundial de França 2019. Les australianes intentaran sobrepassar la barrera dels quarts de final, fase per a la qual s'han classificat en les tres últimes edicions, però que en cap d'elles han aconseguit arribar a les semifinals. La selecció italiana, per la seva banda, torna a disputar un Mundial després de 20 anys, després de quedar eliminades a la fase de grups del torneig disputat als Estats Units l'any 1999.\nL'altre partit del Grup C serà el que enfrontarà la selecció brasilera i la jamaicana (15.30 h, GOL). La 'canarinha' afrontarà el primer duel del Mundial amb la baixa de la seva jugadora estrella: Marta. La sis vegades millor jugadora del món no s'ha recuperat de la lesió muscular a la cama esquerra i serà l'absència més destacada del conjunt dirigit per Vadao. Qui sí que estarà disponible per al partit és la blaugrana Andressa Alves. Jamaica, per la seva banda, serà una de les quatre seleccions que debutaran en un Mundial i les seves possibilitats de superar la fase de grups són molt reduïdes.\nAustralia Itàlia Brasil Jamaica Anglaterra Escòcia Mundial de França 2019


\tL’alcaldable esperançador de l’alcaldia, Eric Adams, defensa el cas per si mateix i contra Andrew Yang - Notícies\nque no creu en el canvi climàtic\ncom va morir Abby a ncis\nNo es tracta només de muntar amb muntanyes russes: l’alcalde esperançat, Eric Adams, defensa el cas i contra Andrew Yang\nPer Michael Nagle / Redux.\nEric Adams és ... complicat. És un dels primers a guanyar les primàries demòcrates de l'alcaldia de Nova York al juny, cosa que el convertiria en gairebé un pany per convertir-se en el proper alcalde de la ciutat, malgrat un desviament de quatre anys, a partir de finals dels anys 90, com a membre de el partit republicà. Es fa passar per fora com a polític, però ha estat elegit des del 2007. I quan El New York Times investigat recentment per les seves pràctiques de recaptació de fons, Adams va afirmar que els mitjans de comunicació el mantenien a un nivell injust perquè era negre, després de dir-me exactament el contrari dos dies abans.\nDe nou, ha tingut una vida complicada. Adams, de 60 anys, va créixer pobre a Queens, el quart dels sis fills criats per una mare soltera que treballava com a netejadora de cases. Als 15 anys, diu Adams, la seva vida va canviar en un episodi que, segons el seu relat, és alhora angoixantment detallat i curiosament imprecís. Adams afirma que ell i un germà gran, Conrad, va irrompre a casa d’una prostituta del barri perquè els devia diners. Després de la detenció dels dos adolescents, diu Adams, els policies el van colpejar tan fort al soterrani del districte 103 que va orinar sang durant la setmana següent. Tot i així, en lloc d’odiar la policia, com el seu germà, Adams diu que finalment va decidir unir-se al departament i treballar per solucionar-ho des de dins. (No s'ha pogut contactar amb Conrad Adams per fer comentaris).\nEls 22 anys que Adams va tenir a la policia de trànsit i al NYPD li van valer crítiques molt polars. Alguns col·legues el van veure com un bon policia discret que va guanyar el seu camí fins al rang de capità, d’altres com a insostenible avi, sobretot després que Adams va cofundar 100 negres en l’aplicació de la llei a qui els importa i que va criticar públicament la manca de raça del departament. diversitat. Era com dues persones diferents, diu un autor de les forces de l'ordre. Un polític extern i autopromoció, i un noi que caminava per la línia i era un cap decent a nivell intern.\nVa passar set anys com a senador de l'estat de Nova York abans de guanyar el seu càrrec actual com a president del districte de Brooklyn el 2013. Adams té afició a les trucs, inclosa una conferència de premsa amb rates ofegades , i una debilitat per a la retòrica contra nosaltres, inclosos els crits en un discurs en un esdeveniment de Harlem que els nouvinguts de la ciutat havien de tornar a Iowa, vosaltres tornareu a Ohio. Però, amb la delinqüència en augment i les protestes de l’estiu passat encara fresques, és la seva experiència com a neoyorquí negre i com a policia que Adams afirma que li permetria posar el cercle en la reforma de la policia mentre manté el delicte.\nAtesa la seva experiència, què sap Adams sobre la pujada actual que els altres candidats no saben? La seguretat pública és el requisit previ per a la prosperitat, em diu Adams. Tot està lligat a l’economia. Altres candidats, us donen la prevenció, no us parlen de la intervenció. La prevenció és el pla a llarg termini per millorar els serveis a la joventut, tractar amb millors escoles, totes aquestes coses. Però la intervenció és ara mateix. Ara mateix s’està disparant a persones. En efecte. Diu que reduiria la burocràcia i redistribuiria una mica de diners a les persones que responguessin a la salut mental. Tot i així, l’estratègia de lluita contra el crim d’Adams equival en gran mesura a que la policia faci les coses millor, no de manera diferent. Tenim una banda i un problema amb les armes a la ciutat. I la manera d’afrontar això és centrar-se en les bandes i les armes, diu. Jo restabliria una unitat de paisà: millors policies, no els policies que teníem abans. Volem policies amb bones habilitats comunicatives, resolució de conflictes i que utilitzin les dades per orientar-se. Una desacceleració policial, en reacció a les recents protestes, també forma part del trencaclosques? Sí, diu Adams. Hem de tenir clar que un gran nombre d’agents estan fent la seva feina. Però tot el que necessiteu són uns quants oficials d’uns quants sectors que diuen: “Sabeu què, només em dedicaré el temps a respondre.” Això és problemàtic.\nDurant tota la campanya ha quedat clar que Adams ocupa valuosos béns immobles polítics en aquest camp fracturat com a candidat negre ben conegut i ben finançat amb lligams profunds a Brooklyn. Ha recorregut un llarg camí per arribar a aquest punt i aquesta lluita alimenta l’antipatia d’Adams cap al seu principal competidor alcalde. Andrew Yang. Tothom té dret a córrer, diu. El que m’irrita és que no entén la gravetat d’aquest treball i la gravetat d’aquest moment. No es tracta només de muntar muntanyes russes. La ciutat no estava contenta si vivies a NYCHA abans de COVID; no era feliç si fóssiu un dels estudiants de les escoles públiques que no estigués educat. La seva simplificació excessiva de: 'Tot està bé, tornem a divertir-nos': no, no som aquí. La gent fa mal. No ho podem simplificar.\n- Com la Universitat d 'Iowa es va convertir en el punt zero de la Cancel·la Culture Wars\n- Dins del New York Post ’S Explosió d’històries falses\n- El Mares de 15 homes negres Matat per la policia recorda les seves pèrdues\n- No puc abandonar el meu nom: The Sacklers and Me\n- Aquesta secreta unitat governamental salva vides americanes arreu del món\n- El cercle interior de Trump està aterroritzat pels federals Venint per ells següent\n- Per què Gavin Newsom està encantat Sobre la carrera per governador de Caitlyn Jenner\n- Can Cable News Pass la prova post-Trump ?\n- De l 'arxiu: la vida que va viure Breonna Taylor, a les paraules de la seva mare


Alliberats 32 cascos blaus, d'un total de 81, retinguts per una branca d'Al-Qaeda als Alts del Golan - CCMA\nAlliberats 32 cascos blaus, d'un total de 81, retinguts per una branca d'Al-Qaeda als Alts del Golan\nFormen part d'un grup de 81 cascos blaus que estaven en missió d'observació de l'ONU quan van ser capturats\nRedacció 30/08/2014 - 09.30 Actualitzat 31/08/2014 - 00.47\nCascos blaus en missió de pau als Alts del Golan, entre Israel i Síria.\nHan quedat alliberats 32 dels 81 cascos blaus filipins de la missió d'observació de l'ONU als Alts del Golan que estaven retinguts des de feia tres dies per milicians islamistes d'Al-Nusra.\nLes Nacions Unides han reconegut que per rescatar-los ha calgut enfrontar-se a trets amb els milicians d'aquesta branca d'Al-Qaeda, que lluita en la guerra civil siriana contra el règim d'Al-Assad.\nHa estat al cantó sirià de la terra de ningú que, des de 1974, fa de coixí entre Síria i Israel.\nEls 44 cascos blaus de les illes Fiji retinguts per Al-Nusra des de dijous, però, continuen a mans d'aquest grup rebel. Segons les milícies islamistes són en un lloc segur i amb un bon estat de salut.\nL'ONU ha explicat que "fonts fiables" els han confirmat que els 44 soldats de Fiji en missió de pau estan sans i estalvis. Tot i que no els han vist, els cascos blaus, les Nacions Unides confien en la veracitat de la informació.\nA través de mitjancers, els islamistes han fet saber a la missió de les Nacions Unides a la zona, la UNDOF, que els 44 soldats eren en una zona de batalla i corrien perill, i per això aquests milicians relacionats amb Al-Qaeda se'ls van endur.\nA la regió hi ha més de 1.200 cascos blaus de l'ONU: la seva missió és controlar aquesta franja de separació entre Israel, Síria, el Líban i Jordània.


[Carezza en W - El test - Capítol 4 - Fragment 38]\nQuan va sortir del bany, va trobar una trucada enregistrada al contestador automàtic. Va tenir un mal pensament. "¿Zosip? No em facis ara tu una mala feina, Zosip Pisoz!".\nNo. La trucada no era de l'arquitecte que traspassaria el mil.lenni amb ella aquella nit. Era la veu del grataculs del Joosie: "Perdona'm, Ogúlnia. Entenc que t'ho hagis pres malament. Agafaré el Lexus, aniré a fer el compromís i tornaré de seguida al saló del Washingtònia Hotel. Espera'm, amor. Guarda'm el raïmet, princesa! Tocarem les campanades tu i jo sols! Truca'm si hi ets".\nL'Ogúlnia va esbossar un somriure. Era de llàstima. Va rebobinar la cinta. Va esborrar el número de trucada del missatge entrant. I va llençar el detector del test de l'embaràs al pot del Transport Pneumàtic d'Escombraries. Com que, en accionar la palanca, es va adonar que no funcionava, va trucar a la central del servei de manteniment de l'edifici d'apartaments. Volia demanar per l'encarregat dels bíceps del pàrking. Però enlloc de dir això va dir que el TPE estava avariat. "Passaré l'avís de seguida", va respondre la noia que estava de guàrdia la nit de Cap d'Any. "Bon any tingui, senyora!", li va dir, abans de penjar. L'Ogúlnia va notar en aquest desig de bons propòsits un rerefons de malhumor. ¿No era un servei d'urgències les 24 hores?\nPerò, l'Ogúlnia se sentia tan feliç, que ni en va fer cas d'aquella insolent. Per dues raons. Una, perquè el col.legiat d'arquitectura, Zosip Pisoz, ignorava que aquell Any Nou tindria la sorpresa de ser pare. I dues, perquè potser la criatura naixeria al capdamunt d'un gratacel, a l'altra banda de l'horitzó de mar.


Les estranyes dunes de Plutó | Pols d'estels\nLes estranyes dunes de Plutó\nPublicat el 14 de setembre de 2015 per Enric Marco\nPlutó continua fascinant els astrònoms. Les noves imatges rebudes des de New Horizons mostren un major detall i afegeixen nous misteris a aquest estrany cos celeste.\nNew Horizons passà prop de Plutó el passat 14 de juliol i durant unes hores enregistrà milers d’imatges del planeta nan i dels seus satèl·lits. Però, fins ara, la nau només ens n’ha retornat unes poques amb una qualitat mitjana. Després d’unes setmanes en que New Horizons ha estat enviant només dades dels sensors “no visuals”, a partir del passat 5 de setembre, van començar a arribar les imatges de Plutó amb la màxima resolució.\nLa diversitat dels terrenys que mostren les noves imatges és realment sorprenent, de manera que Plutó ha aconseguit ser ja el cos més estrany del sistema solar: muntanyes solitàries de gel d’aigua, planes immenses de nitrogen congelat, cràters nombrosos i antics i unes misterioses dunes.\nLa imatge del començament d’aquest apunt mostra la zona de transició de Sputnik Planum (part blanca del centre) i Cthulhu Regio (zona fosca inferior) vista per la càmera LORRI a 80000 km de distància el passat 14 de juliol. En la part inferior dreta podem veure els Norgay i Hillary Montes. Aquesta imatge prové d’un mosaic d’imatges i, a més a més, es troba distorsionada per simular el que veuríem si volarem a uns 1800 km d’alçada.\nI amb aquestes imatges la vista que tenim de la superfície és realment espectacular i molt i molt estranya.\n“La superfície de Plutó és tan complexa com la de Mart“, ha dit Jeff Moore, cap del grup d’Imatge, Geofísica i Geologia de l’equip de New Horizons (GGI) en l’Ames Research Center de California. “Les muntanyes aïllades i disposades a l’atzar podrien ser enormes blocs de gel d’aigua congelats surant en un vast, més dens i més suau dipòsit de nitrogen congelat dins de la regió informalment anomenada Sputnik Planum.”\nPer a la formació d’aquestes muntanyes, no pensem, per tant, en processos semblant als terrestres on intervé la tectònica de plaques sinó que aquestes muntanyes serien un mena d’enormes icebergs flotant sobre un mar de nitrogen congelat.\nAquestes noves imatges mostren també una gran quantitat de cràters en Cthulhu Regio (zona fosca inferior de la imatge superior). La gran quantitat de cràters grans i l’absència de craters petits suggereix que la zona és molt antiga. Tanmateix, al costat d’aquests accidents geogràfics antics es troben les joves planes gelades de Plutó totalment lliures de cràters, la qual cosa suggereix algun procés intern actualment actiu o prou recent.\nA la part superior de la imatge podem veure unes muntanyes aïllades, del tipus descrit abans, i si fixem la mirada al centre observem una zona fosca amb una forma semblant a la Índia, on apareixen unes estranyes línies negres, espaiades regularment. Sí, semblen dunes! Dunes en un planeta nan congelat? Això no és estrany ja que el satèl·lit Tità gaudeix del camp de dunes més gran del sistema solar. El que ha meravellat de debò els astrònoms és que les dunes no haurien d’aparéixer en un cos amb una atmosfera tan feble i, per tant, segurament sense vents forts i constants.\n“Veure dunes a Plutó – si això és el que són – seria una cosa de bojos, perquè l’atmosfera de Plutó d’avui dia és molt minsa”, ha dit William B. McKinnon, un membre del grup GGI de la Universitat de Washington en St. Louis. “O bé, Plutó tenia una atmosfera més densa en el passat, o algun procés que no hem descobert fins ara està actuant. És un veritable mal de cap”.\nPlutó es mostra com un cos molt estrany. Les noves imatges que vagen arribant ens donaran més sorpreses, segur. En continuarem parlant.\nI, encara que he usat els noms que l’equip de la missió ja ha situat sobre els elements més caracterísitics de Plutó i Caront, cal recordar que són informals i, per tant, encara provisionals. No ens il·lusionem encara amb ells ja que la Unió Astronòmica Internacional (IAU) encara no els ha acceptat i sembla que no n’està gens satisfeta amb la nomenclatura usada ni la manera com els científics de New Horizons els han fet conéixer a la societat. Hi ha de fet una dura pugna entre aquests i el Working Group for Planetary System Nomenclature, secció de l’IAU responsable dels noms planetaris. Segurament alguns d’aquests noms s’hauran de canviar ben aviat.\nPodeu trobar més informació a l’article de Daniel Marín: Las dunas de Plutón.\n1.- Sputnik Planum (centre) i Cthulhu Regio (zona inferior fosca) vista per la càmera LORRI a uns 80000 km de distància el 14 de juliol 2015. En la parte inferior dreta podem trobar Norgay i Hillary Montes (NASA/Johns Hopkins University Applied Physics Laboratory/Southwest Research Institute).\n2.- Aquesta imatgen fa 350 km de costat amb una resolución de 800 m/píxel. És la regió situada entre Cthulhu Regio i Sputnik Planum. S’observen estructures fosques rectilínies que podríen ser dunes (NASA/Johns Hopkins University Applied Physics Laboratory/Southwest Research Institute).\n2 pensaments a “Les estranyes dunes de Plutó”\nVictòria el 14 de setembre de 2015 a les 11:07 ha dit:\nCor de gel, dunes arrissades… icebergs a la matinada. Abraçada x a 2\nEnric Marco el 14 de setembre de 2015 a les 13:30 ha dit:\nMolt boniques les teues paraules.\nI semblava que Plutó seria només una fosca pedra perduda en la immensitat del cosmos….


Colegio Nsmontserrat » primària archivos - Colegio Nsmontserrat\nRespectem el nostre entorn natural!\nEls alumnes de 5è, al llarg d’aquest projecte, ha treballat la importància de conscienciar-se en cuidar el nostre entorn més proper.\nAl llarg de les sessions, els alumnes han anat ha plantar ginesta a la vora del riu Tenes, han anat a la bassa a entendre que passa amb l’ecosistema i les espècies autòctones quan algú abandona algun animal exòtic.\nTambé, hem netejat l’entorn proper, recollint la brossa que gent poc responsable, llença al terra.\nI hem entès, la importància de que tots som responsables del que passa en el nostre medi ambient.\nEl projecte s’ha realitzat amb l’ajuda de l’escola de la natura i l’ajuntament, i els alumnes, han volgut presentat i divulgar una presentació on queda reflectit una mica el que hem fet fins ara.\nLa nostra reserva natural de Helga Martinez\nTreballem per projectes 4t\nEls alumnes de 4t de Primària ens estem preparant per fer de guies botànics pels nostres pares i mares, pel dia de la celebracio de l’aprenentatge. Els explicarem les característiques més importants d’alguns dels arbres i arbustos del nostre pati. Conèixer-los millor, ens ajuda a tenir cura d’ells i estimar-los.\nUs esperem el dia 17!\nEls nens i nenes de 3r de Primària fa unes setmanes que hem fet un joc rítmic a les classes de música. Hem conegut la cançó «Walking to the left» i hem preparat 4 papers de diferents de colors: groc, vermell, blau i verd. Els vam col·locar en un ordre determinat i vam practicar aquest joc rítmic segons se’ns indicava. En cada moment havíem de posar la mà en un color diferent; va ser molt difícil ja que hi havia l’efecte mirall i la cosa encara es complicava més! Després ens hem inventat uns moviments segons el ritme de la música. Ha sigut molt divertit, ja que ens haviem de coordinar tots! Després de molt practicar aquí us mostrem el resultat final! Mireu que divertit ha quedat!\nEls nens i nenes de 4t de Primària fa unes setmanes que estem practicant la percussió d’una cançó. La cantant, en el seu videoclip, ens mostra uns moviments repetitius al llarg de la cançó.\nHem treballat la coordinació personal i amb els altres, també el llenguatge corporal i hem interpretat diferents aspectes del llenguatge musical,\nHem après i els diferents moviments amb els gots seguint el ritme de la música.\nL’interès que han mostrat i l’esforç que han fet els alumnes s’ha vist recompensat en el resultat.\nEl vídeo que us mostrem és un reflex del que hem practicat i après.\nEls nens i nenes de 3r de Primària hem anat a Marineland. Allà hem pogut gaudir dels espectacles dels lleons marins i dels dofins. També hem realitzat un taller especial sobre aquests últims mamífers tant tendres i que tant ens a\nTambé hem pogut veure altres aus com els flamencs, a més de poder diferenciar entre les foques i els lleons marins.\nAquesta sortida ens ha servit per seguir aprenent i consolidant tot el que hem anat a treballant al llarg del projecte.\nEducació Emocional 3r trimestre 4t\nEn la sessió d’Educació Emocional d’abril, l’alumnat de 4t de Primària hem treballat l’escolta activa. A través del conte: “Que m’escoltes Berta”, la Vicky ens ha ensenyat que escoltar és molt més que parar l’orella. Cal mirar amb atenció a qui ens parla. Així sabrà que l’escoltem i nosaltres veurem les emocions que expressen la seva cara, les seves mans, el seu cos…\nPenseu que són tan importants com el missatge que ens vol transmetre.\nUn cop explicat tot això, la Vicky, ens ha proposat fer la “Capsa facilitadora de converses”. En ella les famílies hi havien de posar, a l’hora dels àpats, els mòbils, la Tablet, el comandament de la tele…Així podrien gaudir, entre tots, de les converses sense interferències.\nEl resultat ha estat molt positiu. La majoria de les famílies han participat i han donat la seva opinió al respecte.\nHa estat una activitat genial!\nLa sessió d’Educació Emocional del mes de maig portava per titol: «Ets únic i irrepetible».\nHem reflexionat sobre com ens veiem nosaltres i hem entes que les persones que ens estimen ho fan perquè som nosaltres. No cal que siguem el millor o la millor, ni tampoc el més guapo o la més guapa. Els agrada tal com som. Així que tu pots fer el mateix: Estimat tal com ets. La teva autoestima t’ho agrairà i tu et sentiras feliç.\nLa sessió d’Educació Emocional de 4t de Primària, corresponent al mes de juny, ha estat un complement de la de maig.\nEn aquella sessió vam treballar que som únics i irrepetibles i en aquesta hem reflexionat sobre les persones del nostre entorn que són úniques per a nosaltres.\nL’agraiment és un valor molt important i tot i que ja ho sabem, hem recordat que tenir persones a prop que ens valoren i estimen ens fa viure feliços.


BLOC ESTUDIANTIL BLANQUERNA: 07/10/2009\nEstratègies comunicatives del vídeo (Exemple d’un bon comunicador)\nLes habilitats que surten en el vídeo són les següents:\n- Presentació: una bona salutació, dir qui és i de què parlarà.\n- Explica es coses amb una mica d’humor perquè el públic no s’avorreixi amb les seves explicacions, és a dir, amb humor fa que el públic acapari la seva atenció, encara que de tan en tan es posa seriós.\n- Fa reflexions sobre les coses de la vida quotidiana amb exemples reals i personals, tot treballant el factor personal.\n- De tant en tan es posa a riure quan fa la explicació amb humor per tal de posar-se proper al públic.\n- Després de cada “gag” dóna com una petita conclusió amb quelcom real sobre l’educació, en aquest cas.\n- No centra la mirada en un sol punt, sinó què es dirigeix a tothom de la sala.\n- Els gestos no són exagerats, això depèn del comunicador de cada zona.\n- El llenguatge és molt paner i senzill que pot arribar a tothom. La part que dóna alguna informació es posa més seriós.\n- Fa preguntes al públic, però són preguntes que aquest no responen ja que el comunicador mateix les respon (coneixíeu...? Suposo que...).\nUn bon comunicador ha de tenir “ganxo” amb el públic que està escoltant-lo. Fer servir una bona expressió tan verbal com corporal i dirigint-se a tot el públic.\nLes noves tecnologies ha afavorit tan la comunicació oral com l’escrita.\n- Comunicació oral: és immediata, quelcom directa. Per exemple, mercès a l’invent del telèfon tenim més facilitat en aquest tipus de comunicació ja que ens dóna la possibilitat de parlar amb persones d’altres llocs.\n- Comunicació escrita: és generalment diferida. Exemples de la evolució de comunicació escrita podria ser els sms o els e-mails ja que la informació la pot rebre la persona que no tens davant.\nAquesta manera de comunicar ha evolucionat molt ja que abans s’escrivien cartes i no se sabia si arribaria o no al destinatari i no sabien quan trigaria a arribar-li’s, en canvi als els sms i els e-mails t’arriben ràpidament.\nQuins elements utilitzen per comunicar?\nLa música que utilitzen és tranquil·la, cosa que fa pensar una cosa que no és. Aquesta música estava acompanyada per ritmes diferents: la càmera lenta i es diferents plans. A més a més hi havia efectes de llums, una llum de tarda, cosa que mostrava un ambient càlid i agradable, és a dir, un ambient relaxat.\nUtilitzen un vocabulari simple i entenedor amb la presentació d’una imatge cada cop que diu algun element important.\nLes veus dels nens/es no es senten, però si que se sent la veu d’un home que va citant tots els elements que surten en imatge, amb una veu tranquil·la.\nL’element d’inici, la pilota, és el mateix que l’element que surt al final de tot l’anunci.\nAmb audiovisuals també es dóna molta informació i és una bona enia de comunicació.


El Cacauero i la Rubinada | Associació Cultural Guixanet\nEl 3 d’octubre de 2015 a la plaça dels Comediants de Tàrrega, l’Associació Guixanet organitzà, per primer cop, un espectacle infantil amb una cercavila pel nucli històric de la ciutat. L’objectiu era donar a conèixer la història real d’un heroi targarí anomenat Cacauero, i concretament els fets ocorreguts durant la rubinada de Santa Tecla de l’any 1874. L’esdeveniment ha tingut continuïtat i, el 2017, es traslladà l’inici a la plaça dels Àlbers, des d’on la cercavila continuava a la plaça Major i els carrers Agoders i del Carme, on finalitzava.\nDurant el recorregut, els més petits han de superar diverses proves amb els Gegants Tararots i el Cacauero, entre les quals sempre destaca la Cova de la Rubinada, el punt més terrorífic de les festa. Durant el 2015 i el 2016, l’acte va transcórrer per la Pl. Comediants, C/ les Piques, C/ Migdia, C/ Estudi, Pl. la Palla, C/ Estudi, Pl. Comediants, C/ Lluís Folquet, Arxiu i finalitzà a la Pl. Sant Antoni, tot descobrint els carrers negats per l’aiguat. L’animació musical va a càrrec dels Grallers de la Barra de Guixanet.\nUna de les plaques situada al primer pis d’una casa, indica l’alçada que va assolir l’aigua el 1874\nEl 23 de setembre de 1874 (la nit del 22), en Pau Farré i Majoral, “Cacauero”, veí de Tàrrega, va salvar 45 persones (font: historiador Segarra i Malla) de morir ofegades durant la rubinada de Santa Tecla, que va inundar la part més baixa del barri antic de la cuitat. Aquesta no era la primera rubinada que es coneixia del riu d’Ondara, d’altres ja havien causat estralls els anys 1345, 1644, 1783 i 1842, i les que seguiren el 1876, 1892 i 1906, però la de l’any 1874 seria la més mortífera que mai hauria conegut la població.\nL’aigua baixava riu avall amb una força inusitada d’uns 29 km/h, emportant-se tot el que es trobava al seu pas, un pont i 14 molins. Però la gran catàstrofe encara havia d’arribar, i ho va fer en forma de tromba d’aigua sense control, que va empènyer arbres, construccions, persones i animals. La fèrtil plana de l’Ondara queda convertida en un lloc erm ple de llots, pedres i soques mortes; el ric i antic sistema de reg quedà destruït i l’horta tota negada. L’aigua sobrepassà la muralla i s’escolà carrers amunt, inundant les places i els carrerons estrets que es trobaven sota el carrer Major. L’aigua va arribar fins i tot a la mateixa plaça de Sant Antoni. L’antic call jueu, ja inundat el 1345 i destruïda la sinagoga, tornava sofrir els estralls de les inclemències meteorològiques. Nombroses plaques, situades al segon pis de les cases que baixen perpendicularment al riu, testimonien encara avui el nivell que assolí la riuada, una autèntica catàstrofe local, que va emportar-se 250 cases, part de la via fèrria i quatre fàbriques.\n“No hi ha Urgell sense flagell”, resa la dita popular i, en aquest cas, el refrany fou altre cop cert. Bona part de la comarca sofrí també la força de l’aigua, de la mateixa manera que algunes comarques de Tarragona i Lleida, amb el desbordament dels rius Corb, Gaià o Francolí. Però va ser a l’Urgell on la força de l’aigua va ser més mortífera i calamitosa, ja que es va emportar 564 cases i 293 persones. I a Tàrrega, la tempesta es va acarnissar de la pitjor manera, i va deixar per sempre en la memòria col·lectiva, la rubinada de la destrucció, la rubinada de Santa Tecla.\nTal com va fer l’historiador local Segarra i Malla, és de justícia recordar avui aquests grans personatges populars targarins com el Cacauero, i retre’ls l’homenatge que es mereixen, perquè són un exemple per a tots nosaltres i per a les futures generacions.\nAfegim una nota de premsa de la Nova Tàrrega de 03/09/1949, que també ens parla del Cacauero i la seva heroicitat: “…Pablo Farrés Mayoral, conocido por el «Cacauero». Estampa tarregense por sí mismo […]. En todo caso de necesidad o calamidad pública allí estaba el «Cacauero». El solo con su decisión y arrojo salvó la vida de más de veinte personas en la lóbrega noche del 23 de septiembre de 1874 , según nos describe el venerable don José Salvador Burló en su reseña monográfica de la famosa «Robina de Santa Tecla».”\nI acabem amb una notícia excepcional del mateix dia, publicada a la Nova Tàrrega del 29/10/1949: “Un jornalero anónimo que habitaba una tanto despreocupado, solía decir: «A mi, quan sia mort, una robina se me’n porti». Habiendo fallecido, citaba en su casa de cuerpo presente la noche del 22 al 23 de septiembre de 1874. Todos sabemos lo que fue la «Robina de Santa Tecla». No dejó rastro ni de la casa ni del cadáver, que, como tantos otros, debe descansar en el cementerio de Anglesola.”\nPETIT I MIRET, Montserrat: Carrers i Places de la Tàrrega Medieval fins avui /1982/.Quaderns de l’Institut d’Estudis Ilerdencs, 1986.\nVídeos i fotos del Cacauero i la Rubinada:


Premien un intercanvi d’ARTIXOC als millors projectes europeus Joventut en acció 2008 – BarriSants.org, portal de noticies independent\nPremien un intercanvi d’ARTIXOC als millors projectes europeus Joventut en acció 2008\n20 novembre, 2008 barrisants Cultura 0\nEl projecte d’intercanvi europeu "Sóc diferent, no sóc perillós!" ha guanyat el premi al millor intercanvi juvenil del programa Joventut 2008\nEl projecte, que va tenir lloc a Saldus (Letònia) va ser executat per 4 organitzacions: El Centre per Joves "Skunis" (Letònia), el Centre Ocupacional Juvenil (Lituània), Kids & Co (Alemanya) i Artixoc (Catalunya).\nEls joves van tenir l’oportunitat de descobrir com l’aspecte físic dels joves, en alguns països, determina reaccions racistes envers ells.També es va parlar d’immigració, nacionalisme i del poder dels mitjans de comunicació.\nEls joves van crear una obra de teatre, seguint la direcció dels representants de Catalunya (Joel Banal i Àgia Luna) i van elaborar el vestuari, maquillatge, perruqueria, attrezzo, etc, a partir de tallers d’arts plàstiques.\nTres joves de l’associació ARTIXOC, van participar a totes les activitats del projecte, durant el qual també van poder visitar diferents indrets de Letònia.\nAquesta activitat, a la vegada, s’emmarcava dins el projecte "punt de pARTida Jove" que l’entitat desenvolupa des del 2006 per tal de promoure activitats culturals que facilitin una millor integració i participació dels joves nouvinguts del Districte de Sants-Montjuic.\nTrobareu més informació a: http://www.artixoc.org/\nEl Servei d’Urgències de Numància continua en perill\nAquest dimecres es presenta el llibre Frontera Sur a Can Vies


Un chat botté: MISSATGE A L'AUTOR D'AQUESTA PINTADA AL LAVABO DE LA BIBLIOTECA (Declaracions d'amor I)\nMISSATGE A L'AUTOR D'AQUESTA PINTADA AL LAVABO DE LA BIBLIOTECA (Declaracions d'amor I)\nDurant cert temps hi va haver aquesta pintada al lavabo de noies de la sala infantil de la Biblioteca de Cerdanyola.\nEl tal Carranza no sé qui és ni tampoc sé si es mereixia tal honor (o deshonor, depèn de com es miri).\nLa pintada em va fer reflexionar sobre com ha evolucionat el camp de les declaracions amoroses. No parlaré de la vida sentimental de Berta Bocado per no avorrir-vos i per respecte a la intimitat dels seus companys/es de fatigues... però...\nS'envien encara cartes d'amor? O mails? S'escriuen poemes de creació? Encara s'utilitzen les paraules de Neruda, Salinas o Benedetti per lligar? O s'agafen paraules d'autors de noves fornades? Es componen cançons?\nO les noves tecnologies han modificat del tot les declaracions amoroses? Es fan via sms? o es grava un vídeo i es penja al youtube?\nDeixeu-me que dediqui unes quantes entrades al terreny de les declaracions literarioamoroses. Així de cop, quan penso amb els fragments literaris que més em van ajudar a escriure el meu itinerari amorós em vénen al cap, a banda dels poetes ja citats, noms com Boris Vian, Heinrich Boll, Hanif Kureishi...\nDeixeu-me que parli de paraules d'amor ni que sigui perquè el tal Carranza i la seva contrincant sàpiguen que a la biblioteca (i a la vida) hi ha altres maneres de dir t'estimo.\nLa primera entrega és un fragment d'un poema del poeta cubà Nicolás Guillén. Curiosament el vaig descobrir fa poc en una novel·la juvenil de Care Santos titulada Okupada, editada per Columna al 2005 i on el millor del llibre era just el poema de Guillén:\nun fragment que fa així (va por ti Carranza!)\nyo no quiero saber nada;\ny en alas del viento blando\n[el vídeo era de Charles Trenet, que vaig tenir molt anys al meu contestador automàtic. Me l'ha reenviat en R. ]\nPublicat per Berta Bocado a 2:05\nEtiquetes de comentaris: DECLARACIONS D'AMOR, POESIA\nlaureta 16 de juliol de 2007 a les 15:06\nes clar que encara se'n fan, de poemes d'amor d'estar pert cara per dir el que se sent, in es componen cançons.-terratrèmol que fan bellugar les cames (i també d'estar 'per casa). per sort.\nla veritat es que alegra veure que la gent, de tant en tant, actua com si estiguéssin vius (com si? per que no? actuen vius i no morts). Es reconfortant veure que encara es mou alguna cosa sota els notres pits.\nIris 18 de juliol de 2007 a les 19:12\na voltes no calen poemes, a voltes els gestos són declaracions d'amor molt profundes i emocionants\nIris 12 d’agost de 2007 a les 12:09\nno és exactament una declaració d'amor, però he vist aquestes fotos d'una paret a austràlia on es pinten missatges recordatoris per a aquelles persones que ja no hi són, i m'ha semblat molt preciós


El nou sistema de control de coloms a Vilanova en redueix la població en un 18,75%\nLa previsió és que en quatre anys s’assoleixi una reducció del 80%\nDes de fa un any, l'Ajuntament de Vilanova va començar el tractament amb Ovistop, un fàrmac anticonceptiu, de la població de coloms. Es tracta d'un fàrmarc "totalment segur" i que ha permès disminuir, segons l'Ajuntament, una cinquena part gairebé d'aquesta població.\nA Vilanova, la població de coloms ha disminuït un 18,75% durant el primer any del tractament de fàrmacs antinconceptius, a Vilanova del Camí. Des de la regidoria de Medi Ambient van decidir actuar sobre el control d'aquests ocells davant la proliferació observada en els darrers anys que podia arribar a constituir un problema de salut. Des de la regidoria, encapçalada per Juan Manuel Cividanes, expliquen que el tractament "està funcionant bé segons les dades facilitades per l'empresa que realitza aquest servei":\nL'Ovistop és un fàrmac anticonceptiu que provoca una davallada continuada i estable de la població de coloms. Està formulat a base de grans de blat de moro tractats amb un complexe que es diu nicarbacina. Per mitjà d'un parell de dispensadors situats a les teulades de dos edificis públics, es dispensa el menjar als coloms. Els aparells s'activen un cop al dia, a primera hora del matí per crear un hàbit entre els animals. A més es revisen periòdicament. Els responsables afirmen que el fàrmac és totalment segur, tant per la salut dels coloms, com també per la d'altres animals domèstics. Garantia que estenen també a les persones que poguessin ingerir-lo per error.\nEls impulsors del projecte afirmen que "està comprovat que a partir del quart any, la població de coloms es redueix fins el 80% respecte la inicial". S'ha instal·lat un càmera que ha permès monitoritzar de forma continuada els coloms que han acudit a menjar al dispensador. Els vídeos enregistrats han mostrat que els coloms s'ha fidelitzat perfectament. Des de l'àrea de Medi Ambient i conjuntament amb l'empresa, estan valorant la possibilitat de traslladar un dels dispensadors per ubicar-lo en una nova zona amb presència de més població de coloms, i així portar un millor control.\nEl govern de Vallbona defensa el mètode de control de coloms com "el més viable"\n5 Dol a Igualada per la mort de la mare del batlle, Maria Josefa Berzosa 1981 lectures


Notícies - La moció d'ICV per investigar l'incompliment de l'ordenança energètica als pisos de Promusa de Lluís Millet no prospera\nLa moció d'ICV per investigar l'incompliment de l'ordenança energètica als pisos de Promusa de Lluís Millet no prospera\nICV demana un expedient informatius i responsabilitats polítiques però l'equip de govern ho considera un fet subsanable i puntual\nel 21/abr/05 Ester Castanyer Municipal PDF\nCiU i ERC han rebutjat al ple la proposta d'ICV-EUiA d'obrir un expedient informatiu per esbrinar perquè no s'han complert les ordenances d'estalvi energètic a l'edifici de lloguer per gent gran que Promusa ha construït a la plaça Lluís Millet i establir les corresponents responsabilitats polítiques. Tot i que ERC ha coincidit en la necessitat d'esbrinar què ha passat, els socis de govern han rebutjat demanar responsabilitats polítiques i han assegurat que el tema ja està en vies de subsanar-se.\nEls ecosoclaistes han denunciat, com ja han fet en altres ocasions, que l'edifici de lloguer per a gent gran de Promusa de la Plaça Lluís Millet no incorpora plaques solars, tal i com marca l'ordenança d'estalvi energètic. Des d'ICV afirmen que és una qüestió prou greu, perquè es tracta d'una promoció pública, i per tant, hauria de ser la primera en donar exemple, i han denunciat el greuge que suposa aquest incompliment respecte els promotors privats però també en relació a la funció social que han de complir aquestes habitatges. És per això que el portaveu eosocialista, Xavier Boix, ha demanat que s'obri un expedient informatiu i s'estableixin també responsabilitats polítiques.\nL'expedient informatiu ens hauria d'aclarir els procediments que se segueixen per garantir que les ordenances es compleixen, i després demanem també responsabilitats polítiques.\nLa moció ha rebut el suport de la resta de grups de l'oposició, que han coincidit a apuntar la necessitat de determinar responsabilitats polítiques, en cas que es cregui necessari, i han demanat a l'equip de govern que la factura que suposarà solventar el problema no recaigui en tots els ciutadans.\nDes de l'equip de govern, de la seva banda, la tinent d'alcalde de Territori ha reconegut que s'ha comès un error en aquest edifici però ha afegit que es tracta d'un cas puntual entre més les 1.700 llicències que s'han tramitat, i que està ja en vies de subsanar-se. Escoltem Mercè Conesa.\nCal fer aquesta subsanació, i evidentment un edifici públic ha de complir els mateixos paràmetres que els privats, però no podem votar a favor perquè és un fet subsanable.\nPel que fa a ERC, que ostenta l'àrea de Medi Ambient, han coincidit en la necessitat d'esbrinar perquè no s'ha complert l'ordenança en aquest cas però han desestimat la necessitat de demanar responsabilitats polítiques. El titular de l'àrea, Eduard Pomar, ha afegit també que ja existeixen mecanismes de control entre aquesta àrea i la de Territori per garantir el compliment de les ordenances, i que si cal, aquests mecanismes es reforçaran.


Acte institucional en commemoració del Dia Internacional en Memòria de les Víctimes de l’Holocaust\nEl dilluns 27 de gener, Dia Internacional en Memòria de les Víctimes de l’Holocaust, tindrà lloc l’acte institucional en reconeixement a les víctimes de l’Holocaust. Serà, per segon any, a la plaça de Montserrat Roig, on hi ha instal·lat el monument a les víctimes sabadellenques del nazisme.\nEn el transcurs de l’acte, s’encendran espelmes que simbolitzen els col·lectius que van ser especialment represaliats pel nazisme i el feixisme. A més, diferents entitats estan convidades a fer-hi una ofrena floral. Ariadna Gómez interpretarà a la viola unes peces relacionades amb la deportació, en el marc d’un treball d’investigació elaborat per ella mateixa.\nFinalment, es col·locarà la darrera de les llambordes stolpersteine a la mateixa plaça, corresponent a Antonio Aguilar Sánchez, del qual es desconeix on va viure a Sabadell.\nData: Dilluns 27 de gener, a les 7 de la tarda\nLloc: Plaça de Montserrat Roig\nEnric Garriga, president de l'Amical de Mauthausen\nAriadna Gómez, viola\nFamiliars de deportats


Primers auxilis per entendre't amb les teves emocions\nCol·lecció: Inspira, núm. 71\nMoltes vegades tractem les emocions que ens desagraden, com una càrrega o una molèstia que hauríem de poder eliminar. Ens enfadem amb aquestes emocions quan no responen al que racionalment desitjaríem i, per tant, o intentem controlar-les, o ens deixem arrossegar per la seva inèrcia. Aquest llibre et pot ajudar a:\n• Entendre el missatge que aporten les emocions.\n• Experimentar les emocions des de l’acceptació i la presència.\n• Destapar les estratègies inconscients que et mantenen dins el malestar i desmuntar-les.\n• Acceptar-te a tu mateix amb tot el que passa dins teu.\n• Entrenar-te en noves maneres d’enfrontar la teva vida i les teves emocions.\nBuscarem maneres d’explorar les nostres emocions des del cos i la ment per trobar un equilibri.\nIl·lustracions de: Alfonso Alonso Rodríguez\nRaquel Ballesteros Llicenciada en Psicologia amb Màster en Psicologia Clínica i de la Salut i Musicoteràpia. Integra en el seu treball cos-ment i esperit, incorporant orientacions i eines com Mindfulness, PNL, Bioenergètica, Coaching, Gestalt, Tècniques d’Alliberament Emocional o Respiració conscient, englobades en el marc de la Teràpia d’Acceptació i Compromís.\nEl 2015 va publicar Cambrer, aquest cafè està fred! (Angle Editorial).\nCreadora de «Viñetas para vivir», un projecte per a adults de psicologia i desenvolupament personal en vinyetes, que fa accessible i planteja a través de l’humor i de les vivències quotidianes una nova manera de comunicar-nos, relacionar-nos amb nosaltres mateixos i amb els altres.


Com instal·lar Fusion Addon a Kodi? – jp-geek.com\n1 Com instal·lar Fusion Addon a Kodi?\n1.1 Com instal·lar Fusion a Kodi\n1.2 5 millors alternatives de fusió addicional\n1.2.2 2. Repetir aixafar\n1.2.4 4. Simplement Caz Repo\n1.3 Per què hauríeu de fer servir una VPN de Kodi?\n1.4 Paraula final\nPer sort, hi ha una manera senzilla d’instal·lar la fusió a Kodi en els vostres dispositius de reproducció sempre que utilitzeu una VPN. Obteniu PureVPN al dispositiu o configureu un encaminador VPN primer per instal·lar fàcilment la fusió a Kodi. PureVPN ofereix una prova de 7 dies amb descompte a només 0,99 dòlars per primera vegada per poder obtenir tants complements a Kodi com desitgeu evitar l’estrès de bloqueig.\n** Actualització: ja està disponible una versió més nova de la nostra aplicació Kodi. Hem solucionat alguns errors & va introduir millores de rendiment importants. Actualitzeu l’aplicació existent a la versió 1.8.0 (si encara no la teniu). **\nEl repositori Fusion, desenvolupat per TVAddons.co, permet instal·lar diversos complements per veure el contingut favorit. Fusion també us permet accedir a Indigo, una eina tot en un que us permet cercar i gestionar complements no oficials de Kodi. Tanmateix, la seva apagada a principis de juliol del 2017 va deixar a molts usuaris de Kodi sense una forma d’actualitzar o instal·lar el complement de fusió de kodi.\nSi bé Fusion tornava a l’escena de Kodi després de dos mesos d’haver estat M.I.A, el dipòsit no és el mateix que abans. Independentment, no només us mostrarem com instal·lar Fusion en Kodi en aquesta guia, sinó que també esmentarem algunes alternatives més destacades per al dipòsit, en cas que desitgeu alguns sabors afegits.\nPerò abans d’aconseguir-ho, fem un cop d’ull per què hauríeu d’utilitzar una VPN per a Kodi.\nAra que finalment enteneu què és Fusion i per què necessiteu una VPN, aquí teniu els passos que haureu de seguir per instal·lar el complement de kodi fusion, aka indigo:\nAnar a la Icona d’engranatges a l’extrem superior esquerre de la pantalla d’inici per accedir a la pàgina Configuració.\nFeu clic a Ajustos del sistema.\nA la barra de menús vertical, feu clic a Complements.\nFeu clic a la tecla Fonts desconegudes barra lliscant.\nUn cop que aparegui una finestra emergent, seleccioneu “Sí ” per confirmar que autoritzeu la instal·lació de complements de fonts no oficials.\nTorna al menú anterior després Fonts desconegudes està habilitat.\nSelecciona Gestor d’arxius.\nEn el camp ‘Cap”, Introduïu el següent: http://fusion.tvaddons.co i feu clic a D’acord.\nSeleccioneu el quadre d’entrada a la part inferior, introduïu Fusió fent servir el teclat a la pantalla i feu clic a D’acord.\nFeu clic a D’acord al final de la finestra.\nAra que heu afegit la font Fusion, torneu a la pantalla d’inici.\nFeu clic a Accediu al navegador de complements.\nFeu clic a Instal·leu des del fitxer zip opció.\nCerqueu el Fusion Installer que figura Fusió.\nEl comença aquí o començar-aquí la carpeta instal·la Indigo, el directori kodi-repos La carpeta consta de diversos dipòsits, mentre que scripts de kodi la carpeta consta de dependències com ara Meta Handler i URL Resolver.\n5 millors alternatives de fusió addicional\nCom s’ha esmentat anteriorment, el dipòsit de Fusion no és tan bo com abans. Ja no arriba amb els vostres complements favorits de Kodi i, per tant, hi podreu fer alguns. Per sort, hi ha moltes alternatives disponibles que podeu utilitzar. Així mateix, si no voleu instal·lar fusió a kodi i no busqueu alternatives, mireu els millors complements que hem enumerat aquí:\nNoobsandNerds és un dipòsit polivalent que no ofereix milers d’opcions com SuperRepo, però el que la distingeix és la seva increïble qualitat i atenció al detall. No només trobareu URL per a pel·lícules i programes de televisió, sinó que també trobareu enllaços per a esports, contingut de la BBC, pel·lícules de nínxol i alguns canals de TV irlandesos regionals..\n2. Repetir aixafar\nUn dels dipòsits més nous de l’escena de Kodi, Smash Repo acull una àmplia selecció dels complements no oficials més populars de Kodi. Té tot el que es necessita per convertir-se en el favorit de tothom i substituir Fusion per avançar, però només el temps ho dirà. A més d’acollir tones de complements, Smash Repo també allotja molts altres repositoris de manera que pugueu instal·lar fàcilment qualsevol que vulgueu des d’una única font.\n*** Nota: L’enllaç ha estat desconegut des de fa unes setmanes, us actualitzarem tan bon punt puguem conèixer més informació al respecte ***\nSuperRepo és un dels dipòsits més grans de Kodi que hi ha més de 2.000 complements de Kodi. El dipòsit massiu també allotja extensions per canviar l’aparença de Kodi, emetre la televisió en directe, capturar les pel·lícules més noves i veure esport. El contingut s’actualitza de forma regular i tens a la seva disposició una àmplia selecció d’opcions. Si voleu instal·lar complements des d’un únic dipòsit, SuperRepo és el que necessiteu!\n4. Simplement Caz Repo\nSimplement Caz, també anomenat repositori Cazwall, ofereix la més petita col·lecció de complements de Kodi d’aquesta llista. Tanmateix, ho compensa amb una alta qualitat, ja que compta amb una gran quantitat de canals esportius i diversos. El millor de tot és que inclou les llistes de reproducció d’Elysium i UK Turks que són botigues úniques per a tot tipus de pel·lícules i pel·lícules de televisió, tant de contingut directe com de demanda o en directe. El repositori també actualitza periòdicament els seus complements.\nKodiIsrael, també conegut com Kodil o Kodi Israel, és un dels dipòsits més antics de Kodi, però també un dels millors. Ofereix una gran col·lecció de complements per a Kodi, i molts d’ells són força interessants. Amb el tancament de dipòsits com Echo i Fusion, és un dels pocs llocs on podeu trobar versions més antigues i funcionals dels vostres complements favorits de Kodi.\nPer què hauríeu de fer servir una VPN de Kodi?\nSi sou un usuari àrab Kodi, us haureu de dedicar a un servei VPN fiable per mantenir-vos en línia anònims. Al cap i a la fi, els proveïdors de serveis d’Internet (ISP) controlen la vostra activitat i augmenten l’amplada de banda que afecta la vostra capacitat de transmetre el contingut preferit a Kodi.\nA més, les restriccions geogràfiques poden evitar que accedeixi a determinats complements i contingut. Per exemple, fins i tot si apreneu a instal·lar un complement de fusió de kodi, no podreu accedir-hi sense VPN si està restringit a la vostra regió.\nAmb PureVPN, podeu transmetre el contingut que vulgueu des de qualsevol lloc amb total privacitat i, per tant, desfer-vos dels molestos problemes de memòria intermèdia derivats de l’acceleració ISP. A més, com que la vostra adreça IP real es substitueix per una de les nostres més de 88.000 IP, podeu accedir sense restriccions al complement de kodi fusion (a més de centenars d’altres complements de Kodi) sense haver de fer cap problema..\nSi voleu provar alguna de les alternatives de Fusion que hem enumerat en aquesta guia, tot el que heu de fer és seguir les mateixes instruccions esmentades anteriorment (excepte els passos del 1 al 6 si ja heu acabat amb això, per descomptat) i substituir-lo. l’URL d’origen amb l’opció que escolliu.\nGaudeix de veure el contingut que vulguis a Kodi amb els teus complements favorits!\nContents1 Com instal·lar Alluc Addon a Kodi 18 1.1 Què és Alluc Addon 1.2\nContents1 Πώς να εγκαταστήσετε το Fusion Addon στο Kodi?1.1 Πώς να εγκαταστήσετε το Fusion\nContents1 Comment installer l’addon Fusion sur Kodi?1.1 Comment installer Fusion sur Kodi 1.2 Top\nΠώς να προστατέψετε την κάμερα Web από παραβίαση;\nसीडब्ल्यू के बाहर यूएसए कैसे देखें\nVyberte VPN doplněk VPN para Firefox\nΤι είναι το Packet Sniffing και πώς λειτουργούν τα Packet Sniffers;


Pau Vinyals: “La cultura no ha de generar mai cap certesa”\nUN GELAT AMB...\nText: Laura Rosel / Fotos: Cristina Calderer\n“La cultura no ha de generar mai cap certesa”\nQuedem per fer el gelat tot just quan arrenca l’estiu. Fa setmanes que hi som, però la sensació d’estiu de debò, aquella que converteix en una nosa qualsevol peça de roba i que obliga a fugir del sol, tot just acaba d’arribar. El confinament ho ha fet anar tot tard. No hi ha turistes, tampoc gaire trànsit, i l’aire costa de respirar. Busquem l’ombra i fem anar el vano. És migdia, gairebé l’hora de dinar. El gelat farà d’aperitiu. El Pau arriba dalt de la bici, amb una bossa de roba penjant on hi du els tàpers amb el dinar. Saluda i somriu. Quin somriure més ple. Coneix la gelateria Delacrem. És un gran aficionat, diu, als gelats. Té identificades les que per a ell son les millors gelateries de Barcelona. Només dues, a tot estirar tres, entre les quals hi ha la que hem triat per a l’entrevista. En menja tot l’any, de gelats, el Pau. Sempre d’avellana. Hi ha un banc a l’ombra. Ens hi instal·lem. I de seguida comprovem que mai se n’agafen prou, de tovallons d’aquells de gelateria. I que sempre eixuguen poc, perquè són aspres. El gelat del Pau goteja sense parar i es desfà ràpid. Per sort, la meva orxata s’immuta més aviat poc sota aquesta temperatura de forn i vaig fent tranquil·la.\nÉs un estiu estrany. Sense grans viatges ni aglomeracions. Sense festivals de música ni festes majors. Com si tots continguéssim la respiració per no fer enfadar el gegant que sotja. Però al Pau Vinyals ja li està bé. Instal·lat amb la Judith, la parella, ara a casa d’uns amics, ara de visita a la família. Un estiu sense pretensions, de sopars a la fresca, passejades entre el verd, remullades i converses fora d’hores. Com els estius de fa anys, quan era petit i tota la família s’instal·lava a casa dels tiets, que era al mateix poble on el Pau va viure fins als 18, Ravós del Terri (Pla de l’Estany), però que tenia piscina, i això aleshores era excepcional. Amb els cosins, la calor es feia passar a força de capbussades a la piscina, cabanes al bosc, jocs amb els gossos del poble i excursions per trobar mores i cargols. El Pau Vinyals que avui s’afanya per rescatar les gotes que cauen gairebé a raig del gelat no és gaire diferent d’aquell que escurava despreocupat els dies d’estiu al poble. “Continuo sent aquell nen que corria i jugava”, assegura. I afegeix: “Hi ha una primera matèria que encara es manté i que són les ganes de passar-ho bé i d’aprendre constantment a estar millor”. De petit, en Pau Vinyals volia ser pallasso. I després va voler ser actor. I ja no vol ser res més. Una obra de Harold Pinter el va captivar quan tot just tenia tres o quatre anys, i des d’aleshores tot gira al voltant de la interpretació. “Ser actor és brutal, m’aporta molta vida”, afirma somrient. Els mesos de confinament li han servit per refermar la càrrega vocacional de l’estil de vida que ha triat: “He trobat a faltar molt aquest canal on pots desbordar-te cada dia i jugar amb les emocions”. Per a Vinyals, el fet de ser actor implica anar contra corrent pel que fa a les emocions: “En una societat com la nostra, amb tanta por de les emocions fortes, sortir a l’escenari cada nit a deixar-te anar és un privilegi”. Vinyals sembla fascinat per tot el que implica ser actor, especialment pel que passa abans d’enfilar-se a l’escenari: “L’assaig és on aprenc, on em descobreixo i gaudeixo de la feina en equip”. Segurament és durant la posada en comú de la preparació d’un text, encara sense el retorn del públic, quan afloren amb més intensitat les ombres, els dubtes i les potencialitats dels personatges i dels propis arguments. “L’assaig és un espai on un grup de gent podem qüestionar-ho tot, fins i tot les coses que ens semblen més certes”.\nLa cultura podria haver estat essencial durant la pandèmia. Majoritàriament essencial. Però no ha estat així. Una altra oportunitat perduda. Encara ara, les sales de teatre i de cinema estan fent de cap de turc, amb restriccions que en fan pràcticament inviable l’activitat. Un càstig que, per a Pau Vinyals, té lectures més enllà de la pandèmia. “Ens hauríem de preguntar què està passant perquè no interessi que anem a espais on podem reflexionar tots junts”. Així és com entén el teatre l’actor, com un punt de trobada per fer-se preguntes, trencar fronteres mentals i sentir dolor, ràbia, alegria o passió en la pell d’algú altre, conscients que un dia podria ser la pròpia. “El teatre és fonamental per a la democràcia”, sentencia, i potser per això hi ha qui el considera “l’enemic”. Vinyals està convençut que la ciència no podrà respondre per si sola els problemes que està generant el coronavirus. Caldrà una resposta també des de la filosofia, l’antropologia i la cultura. “El teatre és el lloc que tenim els adults per seguir aprenent”, una experiència física, emocional i intel·lectual indispensable. “Potser no en traurem cap certesa, però sí que ens ajuda a seguir pensant i reformulant la societat”. La falta de certeses és, de fet, l’hàbitat on prefereix moure’s el Pau. Convençut que “qualsevol acte de la vida és polític”, atribueix a la cultura el dret primordial de ser lliure: “La cultura no ha de generar mai cap certesa -afirma-, la meva feina és que la gent surti del teatre amb ganes de seguir buscant, de continuar el recorregut”. I aquí és on rau el compromís.\nEl teatre o la vida\nPau Vinyals no es veu fent carrera lluny de casa, a les capitals europees ni als Estats Units. Considera el teatre com “una cosa molt regional”, que beu d’una realitat propera i que l’explica a aquells que la comparteixen i en formen part. I és des d’aquesta mentalitat que reivindica, perquè ho troba a faltar, una aposta més decidida tant de les institucions com del públic a favor de l’escena local i amateur. “S’han de reactivar els centres culturals de les ciutats i dels pobles, perquè el teatre és una cosa d’ara i aquí, de mirar-nos als ulls i de representar-nos”. En comptes de ser un niu de veus, formats i estils innovadors i diferents, el teixit cultural català és més aviat una terra eixorca, amb quatre brots arreplegats en una mateixa quartera. “La majoria del teatre a Barcelona es fa gratis o pràcticament gratis”. La precarització de la cultura, tantes vegades denunciada, continua incrustada. Sense antídot, ni estratègies per trobar-lo. “Si no es fa una anàlisi profunda d’això ben aviat -avisa Vinyals- gran part del sector desapareixerà”. Hi ha frustració, patiment i abús. També petits oasis, com el que habita Pau Vinyals. “He tingut sort”, sospira. I com que no vol fer cap altra cosa que no sigui actuar, la perspectiva de deixar de fer-ho algun dia l’espanta: “És una de les pors que tinc, que s’acabi, que deixi de viure la vida al límit”.\nPAU VINYALS (Ravós del Terri, 1986). És actor i no vol ser cap altra cosa. Va deixar el Pla de l’Estany quan va fer els 18 anys per instal·lar-se a Barcelona i estudiar art dramàtic a l’Institut del Teatre. Ha trepitjat sobretot els escenaris del Lliure i el TNC, sota les batutes d’Oriol Broggi, Lluís Homar o Joan Ollé i sovint de bracet de Júlia Barceló i Pol López. Acompanya les germanes Peya en la punyent ‘Suite TOC núm 6’ i durant el confinament va demostrar que també sap escriure i dirigir, amb ‘El gegant del pi’, una peça que el Teatre Lliure li va proposar de fer en format audioteatre i que va resultar reveladora tant del talent de Vinyals com a dramaturg, com de la set del públic per tornar al teatre. En televisió, sortia a ‘45 revoluciones’ (Antena 3) i també a ‘Merlí’ (TV3), on feia de Gabi, el professor de literatura castellana. A Twitter reivindica sovint un tracte més just per al món de la cultura, mentre que a Instagram mostra pessics d’escenes quotidianes a casa, amb els amics o a la feina.\nFer un gelat amb... Teatre Laura Rosel


el mèlich: Salutació\nUna novetat de la meva pagineta web.\nAquest blog és per a les nostres xerrades. Aquí hi cap tot, amb llibertat i bon "rotllo".\nA veure qui s'anima. exposeu qualsevol tema i en parlarem o n'escriurem...\nPublicado por el Mèlich en dilluns, de juliol 31, 2006


Rosa Ferrer - Matawiki\nRevisió de 10:15, 14 feb 2006 (mostra codi font)\nRevisió de 13:31, 17 feb 2006 (mostra codi font)\nHola hola! Sóc na Rosa Ferrer. A continuació, podreu llegir la història resumida de la classe del 1990 de l'Escola Mata de Jonc fins arribar a actualment, al curs de quart ESO:\n..Tot va començar quan tan sols teniem tres anyets!\nUns 25 alumnes aproximadament (jo entre aquests) entràrem dins una habitació anomenada classe on hi realitzàvem totes les feines. Tots nosaltres pensàrem un nom per identificar-nos i si, '''Cavallets de mar''' ens vam anomenar! La nostra mestra era na Maria Quetglas.\nPassà un estiu fins arribar al nou curs d'infantil amb un anyet més, quan ens vam anomenar com a classe, '''Nigúls'''. La nostra tutora fou, un altre cop, na Maria Quetglas i a més a més, vengueren uns quants alumnes nous que fins avui, han estat passejant per a l'escola.\nAltre cop un estiu de tres mesets fins el curs 1994-1995 a la classe de cinc anys amb el nom de '''Pops'''! Cal destacar que, tots els noms (tan el de tres anys, quatre i aquest de Pops), a part de servir per identificar-nos, el dia de carnaval de l'Escola ens disfressavem tots de, en el cas de anomenar-nos Pops, de pops. Aquest any, la nostra tutora canvià amb na Xisca Sureda.\n...final de l'estiu del 95. Començam\n== Primària ==\nFérem 1r i 2n de primària amb na Júlia de tutora. Record que a 2n ens vam anomenar '''Águiles''' però el nom de 1r se m'ha borrat de la memòria. A 2n, per altra banda, la nostra companya de classe Dafne, se'n va anar a viure a Xile, si no m'equivoc.\nEns tornàvem grans que fins i tot, ja teniem deures dues vegades per setmana! A 3r de primària tenguérem na Catalina Llobera (la nostra mestra de música i coral) i a 4t, na Teresa Llompart (la mestra d'educació física). A més a més, na Rosa Bautista s'incorporà al grup.\n5è de primària: Tornàrem a tenir na Teresa Llompart com a tutora i a 6è, na Magdalena Cabot (mestra d'angles, de català i de castellà). Record que a 6è tenguérem el nostre darrer nom oficial com a classe: '''Güeps'''.\nEn aquest curs realitzàrem un viatge d'estudis a Manresa!\nRevisió de 13:31, 17 feb 2006\n..Tot va començar quan tan sols teniem tres anyets! Uns 25 alumnes aproximadament (jo entre aquests) entràrem dins una habitació anomenada classe on hi realitzàvem totes les feines. Tots nosaltres pensàrem un nom per identificar-nos i si, Cavallets de mar ens vam anomenar! La nostra mestra era na Maria Quetglas.\nPassà un estiu fins arribar al nou curs d'infantil amb un anyet més, quan ens vam anomenar com a classe, Nigúls. La nostra tutora fou, un altre cop, na Maria Quetglas i a més a més, vengueren uns quants alumnes nous que fins avui, han estat passejant per a l'escola.\nAltre cop un estiu de tres mesets fins el curs 1994-1995 a la classe de cinc anys amb el nom de Pops! Cal destacar que, tots els noms (tan el de tres anys, quatre i aquest de Pops), a part de servir per identificar-nos, el dia de carnaval de l'Escola ens disfressavem tots de, en el cas de anomenar-nos Pops, de pops. Aquest any, la nostra tutora canvià amb na Xisca Sureda.\nFérem 1r i 2n de primària amb na Júlia de tutora. Record que a 2n ens vam anomenar Águiles però el nom de 1r se m'ha borrat de la memòria. A 2n, per altra banda, la nostra companya de classe Dafne, se'n va anar a viure a Xile, si no m'equivoc.\n5è de primària: Tornàrem a tenir na Teresa Llompart com a tutora i a 6è, na Magdalena Cabot (mestra d'angles, de català i de castellà). Record que a 6è tenguérem el nostre darrer nom oficial com a classe: Güeps. En aquest curs realitzàrem un viatge d'estudis a Manresa!\nObtingut de «http://wiki.matadejonc.cat/index.php?title=Rosa_Ferrer&oldid=2621»


Ajuntament d'Algemesí::Directori comercial de la Comunitat Valenciana\n07-05-2018 III RUTA DE LA TAPA ALGEMESI\nUn total de 30 bars d'Algemesí participen en la tercera edició de la Ruta de la Tapa que tindrà lloc tots els dijous del mes de maig. Es podran degustar 84 tapes diferents a un preu d'1 euro la tapa.\nEntra al mapa de la ruta>>\nEls restaurants participants en aquesta iniciativa són Ca Dora, Café-5, Bar Miguel, Bar Zamora, El Rebujito, La Mala Vida, Nou Rebombori, Avalon, El Bon Gust, Valhalla, La Taverna de Santi, La Bodegueta, El Gat Negre, Monar, Cafeteria Limbo, Tapaina, Cafeteria Mercat, Dulce Tentación, Baret de Cris, Bar Colón, Bar Garrofera, Café Chester, Manhattan, Rock a Full, Monerri’s, La Cerveseta, La Trobada, Restaurant 2R, Gol de Oro, El Gourmet.\nL'objectiu de la Ruta de la Tapa és promocionar el sector gastronòmic local i mostrar al públic el nivell d'hostaleria que hi ha en la ciutat. “Des de l'ajuntament volem ajudar a donar vida a la ciutat els dijous i continuar donant un impuls al sector de l'hostaleria local”, ha assegurat la regidora de Comerç i Turisme, Palma Egido.\nA més, els assistents podran participar en el sorteig de cinc lots de botelles de vi CentPiques i cinc consumicions per valor de 20€ per a utilitzar-los en els establiments participants. Per a açò han d’emplenar els requadres amb segells de tres restaurants diferents, votar a la millor tapa indicant el nombre i el nom del bar i completar-ho amb les seues dades personals. A més, es podrà compartir l'experiència en les diferents xarxes socials amb el hashtag #DeTapesPerAlgemesí.\nDurant el mes de maig de 2018 s'organitza una activitat animada tots els Dijous, que consisteix en realitzar una Ruta de la Tapa per tots els bars que oferixen tapa pel preu de 1€ . Participen 31 bars i restaurants


Els mallorquins, sempre els darrers – Rellevant.cat\nEntenent com a mallorquins aquell col·lectiu de persones que, amb diversa ascendència i des de diferents posicions ideològiques, posen per davant de tot això la seva estima a Mallorca i allò que sigui millor per aquesta terra i la seva gent, m’ha quedat ben clar a través dels anys que sempre se’ns menysprea.\nLa darrera mostra és aquest titular del diari UH que esmenta la permissivitat, inoperància i m’enfotisme, dels cossos de seguretat i institucions estatals quan després de la brutal agressió patida per la policia local a Cala Ratjada.\nDiu el batlle de Capdepera que això és inadmissible i que en prendrà mesures, però em fa la cara que les mateixes institucions que ens menyspreen a nosaltres, li faran acotar el cap.\nMentrestant, la policia local, dels pocs professionals propers que tenim dia a dia al nostre costat, es cremaran, i ho faran no tant pel menysteniment de les institucions estatals, sinó perquè els mallorquins no els hi estam fent costat, ni ara ni durant tots aquests anys en els quals, també a causa de l’estat, han hagut de fer i continuen fent feina baix mínims. O encara pitjor, els mallorquins “de boqueta” però no de fets, aquells que es venen la terra per canviar de cotxe i enrajolar el pis, aquests han estat, i són sempre els primers en tirar terra damunt la policia, els metges, els bombers… perquè segons ells “no hi tenien cap feina” o “ningú els hi havia demanat de fer allò”.\nTant en casos com aquest, com a d’altres com el de la piscina d’en Pedro J. a on el corrupte Jaime Matas i els seus amics varen arribar a demanar perdó “en nom de tots els mallorquins o com quan Son Severa va tenir durant anys la seva via cap a la mar tancada a causa de la paralització (i al final liquidació) de les obres del tren de llevant, queda ben clar que als mallorquins, se’ns tracta sempre com al “darrer mot del credo”.\nEditat a les 15:16 h: ??\nIndignació a la Policia Local de #Capdepera: “La propera vegada que qualcú pegui a un policia el que s’ha de fer és posar-li estora vermella, una cerveseta i unes olives abans que s’entreguin voluntàriament”#VolemPoliciaPròpiahttps://t.co/YO7Dq17sWR\n— sobiranistesmallorca (@AssembSmallorcA) April 5, 2021\nRenshinkan infantil. Avui entrevistam a en Joan Vicens Riera Sureda i en Jonathan Alejandro Rodríguez Solís\n5 d'abril de 2021 Serafí Lliteres Maçanet Opinió Un comentari\n5 d'abril de 2021 a les 15:21\nNoticia editada amb les reaccions d’indignació de la Policia Local.


Steelter escollida per AECOC per preseleccionar 25 joves universitaris. - Blog Steelter\nAECOC (Asociació de Fabricants i Empreses) ha escollit la nostra solució de evaluació i gestió del talent per preseleccionar als candidats al primer AECOC Speed Job Dating que se realitzará els dies 1 i 2 de juliol de 2020.\nAmb la nostra eina realitzarem la selecció dels perfils competencials de 25 joves universitaris que després es conectaran amb 14 empreses líders del gran consum, en aquest event que se realitzarà de forma virtual a través de una plataforma online.\nD'aquesta manera els candidats seleccionats podrán reunirse amb els responsables de Recursos Humanos de Angulas Aguinaga, Grupo Vall Companys, Chep, Lidl, Auchan Retail, Grupo G’s, Nestlé, Dia, Delaviuda, Stef, Nueva Pescanova, Makro, Aldi y Cerealto Siro Foods en un format d'entrevistes ràpides, de 10 minuts de duració.\nJa són més de 200 joves que se han inscrit en el procés d'evaluació que recull els principals trets de personalitat i competencials a través d'un breu questionari.\nEls projectes universitat-empresa i d'empleabilitat de AECOC treballan per conectar al Gran Consum amb el talent juvenil a través d'accions de formació, capacitació i captació de talent.\nEl nostres objectiu es que les organitzacions trobin a les persones més adecuades per cada lloc de treball i alineades amb la seva estratègia empresarial.


La Petita Llibreria: Els CIE o la il·legalitat institucional\nAvui la veu de Raquel Gámez Serrano, autora que ens va atrapar amb “A la seva pell”, s’alça per denunciar, explicar i mostrar una realitat que passa ben a prop nostre i a la que girem l’esquena com si no anés amb nosaltres.\nSi algú preguntes què és un CIE molts no tindrien una resposta clara o encertada, encara que si les maregem una mica i preguntéssim per ECI tothom ho sabria, som una societat materialista i que domina allò que li interessa i que el que queda una mica més enllà i de manera més directa no ens toca hi passem de puntetes.\nUn CIE és un Centre d’Internament d’Estrangers, d’aquelles persones que arriben a les nostres terres amb una mà al davant i una al darrera, amb un gran bagatge emocional i que han fugit del seu país no per gust, sinó per poder sobreviure ja sigui a la fam, a la guerra o a la inutilitat dels grans càrrecs que no veuen que rere disputes internacionals, el poder i el control, hi ha vides que es perden i d’altres que s’escapen.\nComençant per un pròleg punyent signat per Karlos Castilla així se’ns presenta Els CIE o la il·legalitat institucional, un assaig format per capítols curts on hi ha reflexions, possibles solucions i molta humanitat.\nLlegireu sobre la duresa d’aquests centres, la manca de recursos tant personals com sanitaris, testimonis reals de persones que passen per aquest periple i una veu que sense intenció d’alliçonar toca la fibra sensible de qui la llegeix.\nUna lectura ràpida i colpidora, amb un llenguatge senzill i planer, directe i sense giravolts que no porten enlloc, és un mèrit i s’ha de reconèixer que l’autora posa fil a l’agulla i va al gra deixant la palla pels polítics que parlen molt i en realitat no diuen res.\nÉs una llàstima que sigui la veu d’una persona del carrer, una escriptora i amiga, qui hagi de posar la cartes a sobre de la taula i parlar clar, crec que Llibres del Delicte encerta de ple i els hi recomanaria que regalessin més d’un exemplar als polítics que són els que podrien fer millorar les coses.\nLlegiu-lo i no us en penedireu, és realment con l’avió d’origami de la seva portada que vola lliure per sortir-ne i aconseguir el seu propòsit.\nEtiquetes de comentaris: Assaig, Llibres del delicte


AMICS DEL CORRAL DE RAFEL: Diumenge 1 de març. Programa.\nTé raó Brisco en el seu correu, cal informar a la gent de què s'ha proposat per al diumenge que ve.\n1.- Cap a les 9, recollida de deixalles i senyalització de racons a protegir.\n2.- Quan acabem (cap a les 10 o 10'30) Esmorzar. Creiem que podrem torrar les rosques. Els alls, l'oli i el vi el posarem nosal3. (Haurem e fer un dipòssit d'algun euro per a poder fer front a les despeses, cap gran quantitat, però).\n3.- En acabar, temps lliure per (per exemple): dibuixar, llegir, cantar, fer fotos,...\nSi de cas, copie i envieu a aquells correus que no tenim a la base de dades de l'associació.\nPublicat per Anònim a 13:09\nAnònim 25 de febrer de 2009, a les 16:18\nels comentaris s'han de fer ací. on esteu rafaelistes?\nAnònim 25 de febrer de 2009, a les 16:33\nAcí o al fòrum del web: http://corralderafel.es.tl\non millor et vinga.\ncel d'horabaixa 25 de febrer de 2009, a les 19:53\na vore jo he parlat amb Loles de l'enoteca i ens a ofert un vi ecològic d'alacant en hidropack tres litres 5'80 a més jo tinc oli també d'agricultura ecològica a 4 euros l'ampolla, si us sembla be amb açò i uns alls morats de les pedronyeres i la sal de torrevella fem gasto. ho prepare tot i ho puje?. la tissana d'herbes i demés ja corre a càrrec d'algun altre.\nPoliphemus 26 de febrer de 2009, a les 13:20\nAnònim 26 de febrer de 2009, a les 16:21\ncrec que ens toca oferir ajuda perquè no es carregue ú amb tot.si a més la mateixa persona ha de pujar la barbacoa amb més raó encara. jo d'acord amb el que ha exposat horabaixa, caldria parlar del pa també, així com acordar la manera en què s'han de recollir les deixalles: pujem cabassos o contenidors?\neme 26 de febrer de 2009, a les 21:04\ndema en l'esmorçar concretem?\nAnònim 28 de febrer de 2009, a les 14:10\njo m'alegre de veure que de veres teniu ganes, enhorabona a tots.


El més convers de tots - Notícies Política - Notícies Política - e-notícies\nPolítica · 15 de Maig de 2019. 22:01h.\nEl més convers de tots\nErnest Maragall diu que està “molt enfadat” amb el PSC després d'haver-hi militat 30 anys\nErnest Maragall, quan era conseller d'Ensenyament, amb alcaldes del PSC a la seu del partit\nL'alcaldable d'ERC a l'Ajuntament de Barcelona, Ernest Maragall, ha afirmat que està “molt enfadat” amb el PSC, malgrat haver militat en el partit durant tres dècades i ocupar càrrecs de responsabilitat al consistori barceloní i la Generalitat amb els socialistes.\n“Jo estic enfadat amb un partit, i amb el senyor Iceta en particular. Amb un partit que es fa dir socialista i català, però que no exerceix el socialisme ni respecta els drets i les llibertats de Catalunya”, ha assegurat Maragall, respecte la proposta de designar el líder dels socialistes senador autonòmic perquè presideixi el Senat.\nEl candidat republicà a les municipals de Barcelona ha afirmat que votaran en contra d'Iceta com a senador perquè “el Parlament de Catalunya no és el pati privat del senyor Pedro Sánchez”. Maragall ha reblat que “avui estem enfadats” amb el PSC, encara que va formar part del projecte socialista durant 30 anys.\nL'alcaldable d'ERC va ser regidor de l'Ajuntament de Barcelona amb el PSC, on va arribar a ser regidor d'Hisanda i Funció Pública i portaveu del govern municipal i regidor de Presidència i Hisenda. També va ser president de l'Institut Municipal d'Hisenda i vicepresident de l'Institut Municipal d'Educació del consistori sota les sigles del PSC.\nErnest Maragall va seguir la seva carrera política amb els socialistes al Parlament i la Generalitat. Va ser secretari del Govern durant el primer tripartit entre els anys 2003-2006. Posteriorment, en el segon govern tripartit, Maragall va ser nomenat conseller d'Educació.\nEduard Pujol al·lega que Iceta “tancaria el Parlament”


L'Apparador - L'Apparador de Cerdanyola del Vallès\nQUÈ ÉS I COM FUNCIONA L’APPARADOR?\nApparador és una plataforma web que té com a finalitats:\nPotenciar el comerç local, unificant tota l’oferta dels serveis o comerços de Cerdanyola del Vallès.\nFer arribar la informació cultural, social i gastronòmica als usuaris i veins de Cerdanyola del Vallès.\nCentralitzar en un portal web tot el contingut rellevant referent a Cerdanyola, com els telèfons d’interès, informació metereològica, informació de transports, anuncis classificats…\nOferim un espai per a cada comerciant amb contingut personalitzat, motiu que el fa molt més eficient que una guia o directori d’empreses. En aquest espai afegim un vídeo en alta definició, on fem un recorregut virtual d’un minut per la botiga o local comercial.\nCada secció disposa d’un espai per col·locar el text, adreça, telèfon, mapa de Google, formulari de contacte (directe al seu correu electrònic) i enllaç a la pàgina web.\nDisposem de newsletter propi. Un newsletter (Butlletí Digital) és una publicació que s’envia periòdicament als afiliats d’una pàgina web. El que fem a l’Apparador, és enviar mitjançant aquest format, totes les actualitzacions de contingut (ofertes, promocions o modificacions) als usuaris de la guia. Amb la connexió de la web a les xarxes socials ampliem la capacitat de conversió, ja què la informació arriba a moltes més persones.\nNomés pel fet d’aparèixer a la nostra web, el seu comerç serà afegit automàticament a l’aplicació per a mòbils i tablets de l’Apparador.\nFREELANCE I AUTÒNOMS\nHem afegit aquesta secció per tal que tots i totes les que oferiu un servei però no disposeu d’una botiga o espai comercial, tingueu la opció d’aparèixer a aquesta guia.\nLes característiques de les seccions per a freelance son les següents:\nNomés pel fet d’aparèixer a la nostra web, els teus serveis o activitats seran afegits automàticament a l’aplicació per a mòbils i tablets de l’Apparador.


Catarroja pretén donar un nou impuls al potencial turístic que implica el seu entorn natural - El Meridiano de L'Horta\nCatarroja pretén donar un nou impuls al potencial turístic que implica el seu entorn natural\nL’Ajuntament de Catarroja pretén donar un nou impuls al potencial turístic que implica el seu entorn natural. En aquest sentit, ha tret a licitació per import de 109.610 € + IVA un projecte turístic mitjançant el qual busca oferir un marc de col·laboració públic – privat per a la posada en valor del Port de Catarroja des del punt de vista turístic, desenvolupant un model respectuós i sostenible, a més de creant un estàndard de qualitat entorn d’aquest espai. Per a això, es desenvoluparà la figura del club de producte donant cabuda i participació a tots els agents implicats per a aconseguir aquests objectius.\n“A Catarroja sabem de l’atractiu d’un espai com és el Port de Catarroja, punt de visita de milers de persones tots els caps de setmana i joia natural de la nostra comarca. Per això hem volgut desenvolupar aquest projecte en el qual serà fonamental la col·laboració de tots agents i entitats presents en el Port, ja que reconeixem el seu atractiu turístic però no volem que es convertisca en un espai massificat”, explica Alejandro García, regidor de Turisme.\nEl projecte turístic de Catarroja entorn del Port, de manera breu, s’haura d’estructurar en els següents eixos: la navegació i la pesca tradicionals, el cultiu de l’arròs, l’ecosistema de l’Albufera, el Port com a espai públic per a la comunitat veïnal. D’igual forma, les empreses que es presenten a la licitació d’aquest club de producte hauran de tindre en compte els següents requisits que es consideren clau: preservar la identitat del Port, proposar una oferta turística sostenible i respectuosa amb el medi ambient, preservar i recuperar les tradicions autèntiques de l’entorn o incloure la participació ciutadana i dels agents implicats.\nEl lema turístic triat “Port de Catarroja, Porta de l’Albufera” posa en valor la seua posició privilegiada d’accés a aquest espai natural. A més, en aquesta matèria de promoció, l’Ajuntament ha desenvolupat la marca “Catarroja Descoberta” que agrupa totes les seues actuacions en matèria de turisme. En l’actualitat està obert el termini perquè les empreses interessades puguen presentar-se a la licitació fins al 5 de desembre.\nTags: Albufera Catarroja Port de Catarroja potencial turístic


07 nov. Èxit de participació a la Cursa de les caves i la Cursa Serralats\nPublicat a les 11:19h a Esport\nEl passat 6 de novembre es va celebrar, un any més a Lavern, la Cursa de les caves que arriba ja a la seva sisena edició així com la segona edició de la Cursa de muntanya de Serralats. Enguany van participar 305 corredors entre les curses de 5km, 10km i la de muntanya que eren 17,5km. Els guanyadors en les diferents curses van ser: a la cursa de 5km, primer a la general masculí Adrià Perez Acedo amb un temps de 19’43’’...\n19 oct. 6a Cursa de les Caves\n11 març Inscripcions obertes Correbocs 2016!\nPublicat a les 02:15h a Esport, Premsa\nEl diumenge 03 d’abril a les 9 hores se celebrarà a Ordal (Subirats) la quarta edició de la Cursa de Muntanya Correbocs d’Ordal. Novament, serà una excel·lent ocasió per descobrir les Muntanyes d'Ordal mitjançant una cursa que permetrà admirar les millors panoràmiques i boscos de la serralada en plena natura. Hi haurà una prova de 16 km i una altra de 30 km, amb sortida simultània des de la zona esportiva d'Ordal. Cursa 16 km Enguany s'ha optat per que els corredors...


Estudiant En Pràctiques – La Volta\nPosts by Estudiant\nmaig 22nd, 2020 Posted by Estudiant En Pràctiques Activitats 0 comments on “El pez melón”\nElla és la Sarai Aleman, nascuda a Barcelona l’any 1980. La seva formació artística es va iniciar a l’acadèmia Leonado da Vici de Barcelona on va estudiar dibuix i pintura. Durant molts anys s’ha dedicat al disseny i a tenir cura de jardins, i ha sigut justament a través d’aquest ofici on ha connectat amb el món de la il·lustració.\nEl seu estil artístic es veu molt influenciat per la il·lustració científica i naturalista, però amb un toc molt personal, quasi oníric. Utilitza principalment tinta i aquarel·les, combinades amb l’ús del blanc i el negre. La tècnica utilitzada és el cross-hatching, basada en la creació de volums a partir de línies que es creuen entre sí. Les seves creacions narres històries a través d’ecosistemes imaginaris combinats amb animals i plantes que mai trobarem a la vida real.\nTrobareu més infomració a https://www.elpezmelon.com/ i a l’instagram @elpezmelon\nPer més informació: https://www.ernatoepfer.com/ , ernaillustration@gmail.com o l’Instagram @ernatoepfer/\nmaig 22nd, 2020 Posted by Estudiant En Pràctiques Paradistes 0 comments on “Gretha Hart”\nmaig 22nd, 2020 Posted by Estudiant En Pràctiques Paradistes 0 comments on “Coses del món”\nFacebook: Coses del món\nmaig 22nd, 2020 Posted by Estudiant En Pràctiques Paradistes 0 comments on “Innocence Candles”\nmaig 22nd, 2020 Posted by Estudiant En Pràctiques Paradistes 0 comments on “Instruments Trastocats”\nmaig 22nd, 2020 Posted by Estudiant En Pràctiques Paradistes 0 comments on “Combustible Fanzine”\nCOMBUSTIBLE és un fanzine “energètic i independent” per a dibuixants i escriptors que desitgen plasmar les seves il·lustracions, còmics, escrits… o qualsevol cosa que faci combustió. Aquest fanzine es ven a Còmics 22 (Llibreria 22), Freakshow i Cafè-Llibreria Context a Girona, Ateneu Bar a Banyoles i altres punts de venda.\nEquip editorial i creativo format per: Alex Martín, Lorenzo Gonzalez, Maria Ros i Jaime Rodríguez\nTrobareu més informació a http://combustiblefanzine.blogspot.com/ i combustiblefanzine@hotmail.com\nmaig 22nd, 2020 Posted by Estudiant En Pràctiques Paradistes 0 comments on “Irene Bosc”\nmaig 22nd, 2020 Posted by Estudiant En Pràctiques Paradistes 0 comments on “Con alma de campo”\nmaig 22nd, 2020 Posted by Estudiant En Pràctiques Paradistes 0 comments on “Isona Ten”\nmaig 21st, 2020 Posted by Estudiant En Pràctiques Paradistes 0 comments on “Cassiopeia”\nmaig 21st, 2020 Posted by Estudiant En Pràctiques Paradistes 0 comments on “Carmeravelles joies”\nmaig 21st, 2020 Posted by Estudiant En Pràctiques Paradistes 0 comments on “Capsa de Pandora”\nmaig 21st, 2020 Posted by Estudiant En Pràctiques Paradistes 0 comments on “Candela Bell Designs”\nmaig 21st, 2020 Posted by Estudiant En Pràctiques Paradistes 0 comments on “Blua disseny”\nmaig 21st, 2020 Posted by Estudiant En Pràctiques Paradistes 0 comments on “Berguí”\nmaig 21st, 2020 Posted by Estudiant En Pràctiques Paradistes 0 comments on “Apicar”\nmaig 21st, 2020 Posted by Estudiant En Pràctiques Paradistes 0 comments on “Alvoc’art”\nmaig 21st, 2020 Posted by Estudiant En Pràctiques Paradistes 0 comments on “Alfons Gil”\nmaig 21st, 2020 Posted by Estudiant En Pràctiques Paradistes 0 comments on “Alba Jovani”\nmaig 21st, 2020 Posted by Estudiant En Pràctiques Paradistes 0 comments on “Adicciones Porquesí”\nEl 2006 van iniciar un projecte que consistia en enviar un correu ordinari per setmana on un membre del grup tenia total llibertat per plasmar tot el que fos capaç en un A4 doblegat. Aquest projecte anys més tard ha rebut el nom de Adicciones Clásicas.