El Racó del psicòleg: La Por | Escola Betúlia\tEl Racó del psicòleg: La Por - Escola Betúlia\n“La por és l’emoció més difícil de gestionar. La tristesa la plores, la ràbia la crides, però la por t’atrapa silenciosament al teu cor.”\nLa por és una reacció emocional davant d’una situació o experiència que és viscuda com una amenaça. És una resposta innata promoguda pel nostre cervell, que té com a funció protegir-nos o defensar-nos d’allò que representa un perill per a la nostra supervivència o integritat. Està vinculada a l’instint de supervivència. Des d’aquest punt de vista, la por es contempla com un mecanisme de defensa dissenyat per donar una resposta ràpida i eficaç que permeti adaptar-nos a la situació amenaçadora, resolent-la al nostre favor.\nPodem experimentar por davant d’una amenaça real o imaginària; quan més fruit de la imaginació sigui l’amenaça, més propensió tindrem a desenvolupar trastorns emocionals com angoixa, ansietat o fòbies (por que l’individu és capaç de reconèixer com a irracional, però que no pot deixar d’ experimentar davant de l’estímul fòbic, el qual s’ intenta evitar) .\nDiem que la por és adaptativa o “sana” quan respon de forma proporcional a l’amenaça, i no adaptativa o “insana” quan la resposta és desproporcionada i afecta de forma significativa el desenvolupament de l’individu, independentment de l’edat, en àrees importants, com ara la relació sociofamiliar, l’autonomia, l’aprenentatge acadèmic…\nCal saber que la por és una emoció que pot ser apresa, és a dir, que algú ensenya allò al qual s’ha de tenir por. Aquest aprenentatge, tot i tenir un potencial de modelatge més intens durant els primers anys de vida, ens acompanya al llarg de tot el cicle vital induït per les diferents experiències que vivim.\nLa por també pot tenir un efecte paralitzador (físicament i psíquicament) quan és té en alt grau. Malauradament, per això, sovint s’utilitza la inducció a la por com a eina de control i de manipulació individual i social. D’aquí que hem de fugir d’educar amb la cultura de la por com a mètode per controlar la mainada, per exemple, dient coses com ara: “si no et portes bé li diré al pare” o “no t’apropis que et mossegarà”. Els adults tenim l’oportunitat de no tornar a inocular la por “insana” encara que puguem ser portadors d’alguna expressió d’aquesta. Depenent de com gestionem les nostres pors i de com acompanyem les pors dels nostres infants, aquestes, en comptes de desaparèixer de forma natural a través de l’experiència, poden perdurar fins l’adolescència i la vida adulta.\nConèixer com és la por segons el moment del desenvolupament en ajudarà a entendre-la.\nLa POR segons l’etapa de desenvolupament:\nLes edats que s’indiquen a continuació són orientatives i per això es dóna informació general, salvaguardant el cas particular i intransferible de cada individu en el seu desenvolupament. Anomenarem les pors més comunes segons l’edat i els aspectes principals a tenir en consideració.\nDels 0 a 1 any:\nPor a allò desconegut, a les alçades i a la separació dels pares. Són pors adaptatives que reflecteixen una consciència emergent de si mateix envers els altres i una consciència sobre el seu entorn. La conducta natural davant aquestes pors és el plor.\nS’intensifica la por a la separació dels pares, pors relacionades amb animals, sorolls forts o sobtats (p.ex.: trons, motos, crits, etc.) i la presència de persones estranyes. La forma d’acompanyar el nen/nena en aquest moments passa perquè els adults mostrin una actitud comprensiva i afectuosa, amb “un bon grapat” de paciència per respectar el ritme de cada nen/nena a l’hora de superar la seva por.\nEs mantenen les de l’etapa anterior i es van sumant altres estímuls que poden generar por (a la foscor, a la soledat, a alguns animals, etc.). Simultàniament el desenvolupament cognitiu afavoreix que puguin aparèixer pors imaginàries com ara: fantasmes, monstres, etc. Per això és important que vigilem els contes que els hi expliquem, els programes de TV que veuen o els jocs digitals als quals tenen accés.\nDels 6 als 9 anys:\nEl nen/nena ja pot diferenciar les representacions internes de la realitat objectiva. Això fa que les pors siguin cada vegada més realistes i concretes i que vagin desapareixent les pors imaginàries. A canvi, pot aparèixer la por a la mort o a fer-se mal, tant per un mateix com per als éssers estimats. Altres pors que poden sorgir són: al fracàs, a la crítica i, en definitiva, les associades a la relació amb els altres. També, si es viu en una ambient familiar tens amb continues discussions es pot experimentar la por a la separació dels pares i al trencament del nucli familiar.\nDels 9 als 12 anys:\nPoden seguir algunes pors de l’etapa anterior, però en general van desapareixent les pors animals i a estímuls concrets, i es van intensificant la por al fracàs i aquelles que tenen a veure amb la relació amb els altres i amb contextos socials, p.ex.: a la crítica, al rebuig, a parlar en públic, a ser ridiculitzats, a les amenaces, etc. Aquestes es poden veure acompanyades de pors relacionades amb els canvis físics propis de l’edat.\nDels 12 als 18 anys:\nDisminueix la por al mal físic i a la mort, es mantenen les pors de l’etapa anterior i apareixen amb més intensitat pors associades a l’autoestima, reflectides per exemple en la preocupació per l’aspecte físic, i les pors vinculades a les relacions socials, en especials amb els iguals, per exemple la por al rebuig per part del grup d’amics o a classe.\nClaus per educar i acompanyar en la por:\nNormalitzar i legitimar la por com una experiència emocional natural que ens ajuda a adaptar-nos a les circumstancies perilloses.\nEnsenyar a identificar les diferents pors, posar-li nom i compartir-les per poder discriminar quines són útils i quines no. Aquest serà un primer pas per aprendre a gestionar-les.\nAnimar a parlar de les pors i mostrar-se empàtics i respectuosos com a primer pas per aconseguir que el nen o la nena pugui discriminar-les i superar-les en el marc segur proporcionat per uns adults que es mostren tranquils, comprensius i que entenen la por com una experiència pròpia del desenvolupament dels seu fill, el qual portarà un ritme que cal respectar i que no s’ha de comparar d’entrada amb el dels altres nens o nenes.\nPrevenir situacions que poden generar por per preparar-se i cobrir les necessitats dels nostres infants.\nEvitar la sobreprotecció per no augmentar la sensació de perill.\nAjudar a enfrontar la por de forma progressiva i oferir suport i comprensió i, especialment, sent pacients.\nNo obligar ni forçar a enfrontar la por, ja que això podria augmentar l’angoixa.\n“Reconquerir la Llibertat d’esperit implica, necessàriament, guanyar-li terreny a la por que constreny el cor”


Emprendre, una alternativa freqüent a l’acadèmia | Biocat\nHome > Actualitat > Reportatges > Emprendre, una alternativa freqüent a l’acadèmia\nEmprendre, una alternativa freqüent a l’acadèmia\nA l’àmbit de la recerca, segons la Comissió Europea les dones representen el 42% de les investigadores biomèdiques a l’educació superior espanyola i el 54% al sector governamental, però només ocupen el 23,9% de les posicions sènior. Un estudi recent de l'IBEC desvelava, per exemple, que en aquest centre de recerca només un 30% de científiques es postulen per a càrrecs de direcció envers el 70 % dels homes. Fundar la seva pròpia spinoff és, per a algunes, una alternativa per apropar la seva recerca al mercat.\nLaura Soucek, cofundadora i CEO de Peptomyc\n“Ser dona m’ha obligat a respondre preguntes que mai haurien fet a un home”\nCom la majoria d’investigadores, emprendre no formava part dels plans de Laura Soucek, cofundadora i CEO de Peptomyc. “Simplement va resultar ser la decisió més lògica per traduir 20 anys d’esforços en recerca en una veritable oportunitat terapèutica per a pacients amb càncer”, recorda. L’any 2014, va fundar Peptomyc, spin-off de l’Institut d’Oncologia de la Vall d’Hebron (VHIO) que ha desenvolupat pèptids contra Myc, que té una funció essencial i necessària per a la supervivència de les cèl·lules canceroses, però no dels teixits normals.\n“Ser una dona no ha estat un obstacle per engegar la companyia, però m’ha obligat a respondre preguntes que mai haurien fet a un home –lamenta-. Un cop un expert del sector em va dir que el meu projecte era extremadament bo però que hauria de deixar que ho liderés un cap d'algun laboratori o un professor d'alguna institució important: ni tan sols es va plantejar la possibilitat que jo mateixa sóc les dues coses, cap de laboratori i professora ICREA!”, denuncia.\n“Les dones científiques estan ja acostumades a desafiar un món masclista –assegura-. Si donem més visibilitat a les pioneres, animarem a altres a seguir els seus passos”.\n“En el món científic encara costa prendre mesures d’igualtat”\nMariona Serra, cofundadora i CEO de GoodGut, denuncia que “en el món científic encara costa prendre mesures d’igualtat, com per exemple compensar el temps de baixa maternal per demanar ajuts. En un món que et mesura pel nombre de publicacions, el temps que pots suposar una baixa maternal repercuteix de manera directa en aquest nombre i limita l’accés de dones científiques als ajuts”, lamenta aquesta veterinària que va iniciar la seva etapa emprenedora arrel d'un postdoctorat a l’Institut d’Investigació Biomèdica de Girona.\nComencen a haver-hi ajuts i finançament que contemplen aquest factor, “però hi ha molta feina per fer encara”, adverteix Serra. Ara que lidera la seva pròpia companyia, que desenvolupa sistemes no invasius de suport al diagnòstic i al tractament de malalties digestives, aspira a aplicar “una política laboral igualitària i, a més, conciliadora”.\nSerra es va quedar embarassada en dos moments claus de l’empresa: la seva constitució i la ronda de finançament. “Això ha fet que hagués de justificar-me davant d’algun inversor, però han estat pocs”, assegura.\nMarta Barrachina, cofundadora i CEO d'ADmit Therapeutics\n“Vaig fundar l’empresa amb dos homes i no va ser necessària cap conversa per decidir que jo seria la CEO”\n“Em considero afortunada: en la meva vida professional no he patit cap tipus de discriminació de gènere”, assegura Marta Barrachina, cofundadora i CEO d’ADmit Therapeutics, la recent creada spinoff d’IDIBELL per desenvolupar un test per a la detecció precoç de l’Alzheimer. L’empresa és resultat d'un projecte clínic liderat els últims tres anys per Barrachina amb el suport d’un equip de neuròlegs. “Els doctors Ramon Reñe i Jordi Gascon són els altres dos fundadors i no va ser necessària cap conversa per decidir que jo seria la CEO –desvela-. El bon rendiment d'un equip radica en el respecte i generositat cap els altres”.\nBarrachina atribueix el creixent nombre d’emprenedores científiques a l’augment de dones al món biomèdic i a l’aposta pública per la recerca translacional. “Si emprendre ja és complicat, encara ho és més per un/a científic/a –adverteix- Els graus universitaris haurien d’incloure assignatures d'emprenedoria, regulatòria i negoci per fer pedagogia entre els científics que, a part de la recerca bàsica, és necessari abordar una recerca d'innovació”.\nOportunitat o necessitat?\nA Espanya, el 25% de les dones que funden la seva pròpia empresa ho fa per necessitat, segons l’Informe Especial Global Entrepreneurship Monitor (GEM) sobre Emprendimiento Femenino, que fa referència al conjunt de tots els sectors.\nLes mares de la ciència\nEl Barcelona Institute of Science and Technology (BIST) va obrir el passat febrer la convocatòria de beques The Mothers of Science per a donar suport a investigadores amb fills que estiguin en procés de competir per una posició de lideratge científic. Aquest centre compta amb un 41% de dones en posiciones de investigador sènior, però només amb un 15% de dones com a líders de grup.\nSegueix llegint el reportatge: Empresàries i mares >\nEmpresàries i mares\nSegons un informe publicat aquest mes per PwC, el 42% de les dones al món té por que la maternitat impacti de forma negativa en la seva carrera professional, i el percentatge arriba al 45% entre les espanyoles. Malgrat les responsabilitats que implica liderar un projecte empresarial, algunes científiques troben en l’emprenedoria una via per conciliar més fàcilment la seva vida personal i professional, en poder organitzar els seus propis horaris de treball.\nEmpreses amb dones, una inversió rendible\nSegons el venture capital First Round Capital, els projectes amb dones a l’equip fundador donen un 63% més de rendibilitat. De les 36 companyies biomèdiques catalanes que han captat més d’un milió d’euros d’inversió entre 2016 i 2017, un terç (12 empreses) té una dona a l’equip directiu o fundador, segons les dades de Biocat.\nEl passat 8 de març, dones de tots els sectors van fer vaga per demostrar un lema: “Si elles s’aturen, s’atura el món”. A la BioRegió de Catalunya, si s’aturen, s’atura...


SERVEI D’INFORMACIÓ JUVENIL : Joventut Mollet del Vallès\nServei d’Informació Juvenil(SIJ) és un recurs municipal que ofereix orientació personalitzada i anònima i informació diversa per a joves d’entre 12 i 35 anys.\nTé el suport de la Secretaria General de Joventut de Catalunya i la Diputació de Barcelona, i juntament amb el serveis i punts d’informació comarcals i formem part de la Xarxa Catalana d’Informació Juvenil.\nQuè hi pots trobar ? El SIJ disposa d’un espai amb ordinadors a l’abast dels nostres usuaris, d’un tauler d’anuncis on pots penjar i trobar informació de cursos, tallers, intercanvis d’idiomes, voluntariat,…, de material d’auto consulta de diversos temes i expositors d’informació. El SIJ pretén afavorir l’autonomia i el desenvolupament personal dels joves.\nDesprés de l’ESO què? Xerrades a l’alumnat de 3r i 4t de l’ESO per donar als alumnes les diferents opcions formatives disponibles un cop acaben l’ESO, cicles formatius, batxillerat, proves d’accés a CFGM, PFI, ensenyaments artístics, idiomes, esports, universitat, etc.\nVols trobar informació sobre formació per a monitors i monitores?, Tenim un curs que s’adreça a joves a partir de 18 anys, amb interès per treballar com a monitor o monitora de lleure, en cases de colònies, escoles, esplais, etc.\nSaps quins cursos o tallers sobre teatre, circ, dansa, música, dibuix, disseny gràfic, informàtica, cuina, fotografia…..es fan a Mollet i a la comarca?\nVols saber quins concerts, espectacles i activitats juvenils es fan a prop teu…?\nSaps que projecte Dinamització i informació juvenil als instituts acosta el Servei d’Informació Juvenil i el Servei de Joventut a l’alumnat dels centres d’ensenyament secundaria del municipi,? A través d’un dinamitzador, es fa atenció directa a l’hora del pati i portem informació als instituts, actualitzem\ncartelleres, responem consultes , donem suport a grups i iniciatives juvenils, etc.\nConeixes les accions d’aquest projecte?\n– Celebració de dies internacionals\n– Campanyes informatives\n– Actualització de cartelleres\n– Suport a grups d’estudiants\n– Resposta a demandes d’informació\n– Informació d’activitats joves a Mollet del Vallès\n•\tAccés lliure a Internet\n•\tConsulta en línia envia’ns un correu electrònic i t’orientarem.\n•\tConsulta per telèfon.\n•\tTauler d’anuncis\n•\tConsulta personalitzada al mateix SIJ amb professional de la informació.\n•\tActivitats informatives: xerrades, exposicions i conferències.\n•\tInstagram Joventut Mollet.\n•\twww.twitter.com/ joventutmollet\n•\tJoventut.molletvalles.cat / joventut@molletvalles.cat


Detingut a Carcaixent el presumpte assassí de Florina Gogos\nL'arrestat, de 60 anys i espanyol, està acusat d'escanyar-la i llançar-la a una séquia entre Albal i Silla\ndimecres, 28 de juliol 2021 - 11:10h\nEl cadàver de Florina va aparèixer el passat 30 de gener | Guàrdia Civil\nEste matí de dimecres, la Guàrdia Civil ha detingut en la localitat de Carcaixent al presumpte assassí de Florina Gogos, una jove romanesa de 19 anys que va desaparèixer el passat 8 de gener i va ser trobada morta per un caçador el 30 de gener en una séquia del terme municipal d'Albal, amb senyals evidents d'haver sigut escanyada.\nL'arrestat és un home de 60 anys i nacionalitat espanyola, natural de Carcaixent, que fins ara no tenia antecedents. Pel que sembla, el sospitós coneixia amb anterioritat a la jove i era un dels clients habituals de Gogos, amb qui havia tingut diferents trobades sexuals pagades amb anterioritat al dia que es va produir el crim.\nEl cotxe del sospitós, una peça clau en la investigació\nLa detenció del presumpte assassí de Florina Gogos és la culminació d'una complexa investigació, supervisada pel Jutjat Número 1 de Carlet i duta a terme pels agents del grup d'Homicidis de la Guàrdia Civil de València. Les autoritats van centrar les seues investigacions en els enregistraments de la càmera de seguretat d'una empresa situada prop de la corba on la víctima exercia la prostitució. En les imatges s'aprecia com Florina puja a un cotxe de color blanc, però no són nítides i no permeten distingir la matrícula del vehicle gravat a una distància llunyana.\nAquest mateix cotxe va tornar a ser captar vint minuts més tard per la cambra, quan eixia del camí pel qual s'havia internat portant a la xica a bord. En aqueixa segona ocasió, el cotxe va eixir molt de pressa i es va incorporar a gran velocitat a la carretera, en direcció cap al pont que creua la pista de Silla per a enllaçar amb l'autovia d'Albal o per a reprendre la pista de Silla, però en sentit Alacant, és a dir, cap a la Ribera, que és el que degué fer l'ara detingut per a tornar al seu domicili, a Carcaixent.\nAra, després de sis mesos d'investigacions, els agents del Grup d'Homicidis han aconseguit identificar a l'home que conduïa el cotxe i l'han detingut aquest matí a Carcaixent després d'obtenir proves que li incriminen. L'individu arrestat no té antecedents penals i és un client habitual de les prostitutes que treballen al costat de la pista de Silla.\n"Detingut a Torrevieja després de clavar-li un cúter en el coll a un home" "Detenen a un home després d'amenaçar a diverses persones a València"


Sant Vicenç incorpora onze treballadors amb els plans d'ocupació - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nSant Vicenç incorpora onze treballadors amb els plans d'ocupació\nredacció 15.10.2019 | 23:34\nTreballadors de la brigada municipal de Sant Vicenç de Castellet aj. sant vicenç castellet\nTreballadors de la brigada municipal de Sant Vicenç de Castellet\nL'Ajuntament de Sant Vicenç de Castellet incorpora aquest mes d'octubre un total d'onze treballadors temporals en el marc de la convocatòria dels plans d'ocupació que gestiona la Diputació de Barcelona corresponents a aquest any 2019. Vuit dels onze professionals que s'incorporen faran tasques de manteniment per a la brigada d'0bres i dues persones més s'incorporen com a auxiliars administratives.\nLa darrera plaça coberta a través dels plans respon a la figura de l'agent cívic per reforçar les campanyes ciutadanes que incideixen en aspectes relacionats amb el civisme. L'Ajuntament de Sant Vicenç de Castellet ha fet les contractacions a través de l'ajut de la Diputació de Barcelona amb un pressupost de 57.000 euros.\nPer altra banda, el consistori santvicentí ja ha començat a fer els tràmits per poder optar a nous plans d'ocupació de cara a l'any que ve.\nEl PSC proposa no fer Patum i destinar el pressupost a dinamitzar l'economia.\nERC d'Igualada es posa a disposició del govern per capgirar el pressupost.\nEsquerra d'Igualada demana ajuts per als més vulnerables, autònoms i petits empresaris.


El Club Vòlei Molins de Rei manté la categoria en la seva estrena a Primera Nacional | Viu Molins de Rei\nEl Club Vòlei Molins de Rei manté la categoria en la seva estrena a Primera Nacional\nDavid Rodríguez • 28/03/2019\nLa victòria per 0-3 a Saragossa permet a les molinenques salvar-se a la darrera jornada. L’entrenador, Àlex Pérez, assegura que “després d’un treball molt dur durant tota la temporada hem aconseguit el nostre objectiu”.\nImatge d’arxiu del Club Vòlei Molins// Jose Polo\nA la darrera jornada, però objectiu assolit. El Club Vòlei Molins de Rei ha aconseguit mantenir-se a Primera Nacional en la temporada del seu debut a la categoria. Amb la victòria a domicili al Saragossa per 0-3, amb un darrer set en el qual les molinenques es van imposar per 27 a 25, el club de voleibol aconseguia la fita. En aquest darrer partit, l’equip havia de guanyar per tres sets a zero o com a màxim per tres a un.\nL’entrenador del Club Vòlei Molins, Àlex Pérez, afirma a Viu Molins de Rei que “des de l’inici de la temporada sabíem que ens ho jugaríem tot en els dos o tres darrers partits”. Un dels moments clau de la temporada va ser la victòria a casa de les jugadores de voleibol contra l’altre equip de Saragossa, l’Almozara 2000. Després d’aquest triomf, l’equip s’ha vist les cares contra els quatre primers classificats, però ja havien “agafat moral per afrontar la recta final de lliga”.\nPérez es mostra satisfet d’aquest primer any a Primera Nacional. “És un balanç molt positiu aconseguit després d’un treball dur en una competició molt lineal i dura”, valora. Al principi de temporada, les jugadores van patir un cop anímic perquè van disputar els partits més complicats de forma consecutiva. “La mentalitat és la que ens ha permès tirar endavant”, remarca el tècnic.\nDe cara a la pròxima temporada, l’entrenador es marca l’objectiu de consolidar el projecte “però sense patir tant”. Pérez considera que aquesta estabilitat serà possible “si reforcem la base, formant jugadores que nodreixin al primer equip”.\nEtiquetes:Àlex Pérez Club Vòlei Molins de Rei Primera Nacional voleibol


iStick, la resposta de memòria per Apple - YCOM\niStick, la resposta de memòria per Apple\nUn cop més el finançament col·lectiu de Kickstarter dóna resultats. Hyper ha aconseguit triplicar el finançament mínim necessari de 100.000 dòlars per dur a terme el iStick. El projecte veurà la llum el mes d’agost.\niStick és un llapis de memòria capaç d’emmagatzemar i gestionar dades i arxius des d’un dispositiu iOS amb un connector usb habitual. Per mitjà d’una estructura de doble entrada, per un costat usb i per l’altre el connector Lightning de 8 pins, serà possible transferir arxius de forma directe, evitant les incomoditats i inseguretats que a vegades poden generar les transferències online.\nDonada la seva estructura, només els dispositius més nous, amb el connector de 8 pins més petit que l’anterior (30 pins), podran gaudir d’aquest fantàstic accessori:\niPhone: 5, 5c i 5s\niPod: de cinquena generació\niPad: 4a generació, mini, mini Retina i Air.\nEl sistema d’emmagatzematge funciona gràcies a la seva aplicació, un gestor d’arxius que s’activa al connectar el llapis de memòria dins el dispositiu Apple, i ens permetrà reproduir música, vídeo, imatges, obrir documents, utilitzar-los amb altres aplicacions i guardar-ho dins el mateix iPhone, iPod o iPad.\nSi esteu interessats sapigueu que els preus són elevats en comparació amb els models habituals que trobem al mercat. Existeixen dues vies per poder accedir a la compra d’aquest llapis de memòria:\nCompra a partir de la venda oficial del producte (a partir del 29 d’agost):\n8 GB =79$\n16 GB =99$\n32 GB =129$\n64 GB =179$\n128 GB =299$\nCompra el teu iStick a la campanya Kickstarter (el rebràs a partir de l’1 d’agost) i amb un descompte sobre el preu anterior:\n8 GB =65$\n16 GB =85$\n32 GB =99$\n64 GB =149$\n128 GB =199$\nPer a més informació podeu entrar a l’espai iStick de Kickstarter: iStick


Les retallades atempten contra la democràcia i la salut a la feina | El Llobregat\nEconomia, Opinió, Els 100 Reptes\nLes retallades atempten contra la democràcia i la salut a la feina\nToni Mora - Secretari General de CCOO al Baix Llobregat, Alt Penedès, Anoia i Garraf\nmartes 21 de abril de 2015, 16:55h\nSi ens volen fer creure que estem sortint de la crisi jo afirmo que fa temps que la crisi social s’ha instal·lat entre nosaltres, una crisi prefabricada i que és màquina d’empassar-se drets socials i laborals.\nLa reforma laboral i la seva descarada aposta pel poder empresarial unilateral per modificar condicions de treball i abaratir els acomiadaments ha propiciat en molts llocs una desprotecció efectiva dels treballadors i les treballadores per la via de la laxitud a l’hora d’aplicar la normativa vigent (des de 1995!) en matèria de prevenció de riscos laborals. Malauradament 6 companys van morir al seu lloc de treball l’últim semestre del 2014 al Baix Llobregat i han augmentat un 16,7% els accidents laborals.\nA CCOO ens toca i ho fem per ideologia, representativitat, racionalitat i passió reivindicar sempre i especialment en la Diada del 28 d’abril, el Dia internacional de la Salut i Seguretat al Treball que cal fer efectiva la democratització de les relacions laborals. La democràcia a l’empresa exigeix reforçar els drets de participació i consulta dels representants dels treballadors i les treballadores, de les delegades i delegats de prevenció i dels comités de seguretat i salut. Tots els estudis sobre prevenció han demostrat l’existència de l’ “efecte sindicat”: les condicions de treball milloren substancialment a les empreses amb presència sindical.\nCal potenciar la Inspecció de Treball, cal transformar el model legal de mútues subratllant el seu caràcter públic doncs gestionen diners de totes i tots; cap treballador ni treballadora ha de quedar sense protecció i és manifestament il•legal discriminar als treballadors i treballadores temporals aprofitant-se de la por a perdre el lloc de treball.\nMai és moment oportú per no apostar per la salut, però ara és un moment cabdal per reivindicar i lluitar contra una opció ideològica que vol crear una societat dual, amb una classe treballadora fràgil, vulnerable i objecte de precarietat vital i laboral. Ens hi juguem la salut, la qualitat de vida, la vida. III


Bandera Negra: Més castellà: + fracàs, - Catalunya\nMés castellà: + fracàs, - Catalunya\nEn un document no publicat del Sedec (Servei d'Ensenyament del Català), “Llengua i escola a l’ensenyament primari” (S. Vial i I. Canals, 2002) –citat per F. Xavier Vila i Moreno al número 1 de la revista Llengua, Societat i Comunicació (1, pp. 8-15, 2004)-, s'hi afirma que “cal evitar la percepció que el català és clarament hegemònic com a llengua de docència. Sense anar més lluny, un 38% d’escoles declaren servir-se del castellà –sol o acompanyat del català- en un moment tan crucial del procés d’aprenentatge lingüístic com és l’inici de la lectoescriptura a cicle inicial”. Tant les dades de primària com les de secundària i batxillerat presentades provenen de censos lingüístics escolars, és a dir que es corresponen principalment amb la llengua en què el professor declara impartir les seves classes.\nAfegim-hi –i no pas de passada- que el model lingüístic escolar de Catalunya no exigeix a l’alumnat un comportament lingüístic determinat, i no aconsella, recompensa ni castiga l’ús d’una llengua o altra en les relacions interpersonals, que són, precisament, les que finalment afaiçonen l'ús real de la llengua. A les escoles francòfones d’Ontario (Canadà), per exemple, exigeixen als seus alumnes que usin el francès entre ells, perquè la institució es concep com un medi lingüístic que ajuda a perpetuar la cultura francòfona a l'Amèrica del Nord.\nVila, en l'article ja citat, afirma que “els usos lingüístics a l’escola haurien de merèixer més atenció per part dels responsables educatius”. Si l’ús està relacionat amb el coneixement, el fet que una part significativa de l’alumnat del país només empri el català en interaccions molt formals amb els mestres fa témer que la seva familiaritat amb aquesta llengua no passarà de ser superficial i acadèmica. “Hi ha el risc que bona part de l’alumnat ni col·loquialitzi el català ni s’hi arribi a sentir mai del tot còmode”.\nCal ser conscients, també, que la perpetuació de les actuals normes d’ús lingüístic posen en entredit la supervivència de la llengua pròpia del país, si més no a mitjan termini. Sumem-hi ara, l'atac frontal del Regne d'Espanya amb les recents sentències contra el català com a llengua vehicular a l'escola.\nNogensmenys, resulta simptomàtic que, segons els informes PISA dels darrers anys –com assenyalen F. Ferrer; G. Ferrer i J.L. Castel (Les desigualtats educatives a Catalunya: PISA 2003, Fundació Jaume Bofill, 2006)-, la llengua parlada a casa també està associada al rendiment acadèmic, i l’alumnat que té el català com a llengua principal és el que obté unes puntuacions més elevades. “En aquest cas –diu l'informe- també cal remarcar que aquest alumnat presenta un estatus socioeconòmic i cultural més alt”.\nMés pobresa i més castellà signifiquen més fracàs. Més fracàs per a Catalunya, és clar. Deu ser, doncs, d'això que es tracta, no?\nPer efegir un detall als que tu aportes, et diré que vam passar dos llargs cursos elaborant el projecte lingüístic de centre i encara ningú s'ha destorbat a respondre ni a avaluar el seguiment dels projectes, la qual cosa també és molt, però que molt simptomàtica.\nA aquestes alçades ja hauríem d'haver après que a la Terra, des del primer minut d'existència, preval el més fort sobre el més feble.\nSi els governs catalans són fluixos, ja sabem quin és el nostre futur.\nAfegit al comentari anterior: vaig aprendre en un col·legi de llengua castellana -postguerra-. Sóc escriptora en català.\nDe què m'ha servit?\nLa mala gestió cultural del meu país no ha permès que cap llibre meu sigui conegut fora. La traducció seria la nostra sortida natural.\nEn canvi es compren molts llibres traduïts, inclosos la majoria dels infantils.\nErgo: no servim per a res.\nTercer i últim comentari: un dels meus gendres es diu Xavier Borràs.\n¿No et deus haver desdoblat?\nGràcies per honorar aquest bloc sub.versiu amb els teus assenyats comentaris.\nEm sap greu, tanmateix, no tenir vincles familiars amb tu, però no sé per quins set sous ja en conec 5 de Xavier Borràs i que jo sàpiga no són parents meus.


Guanyar generarà debat en 'Expedient Trillo, el Fill Adoptiu que Alcoi no mereix' — Pagina 66, Noticias de Alcoy y de El Comtat\nGuanyar generarà debat en 'Expedient Trillo, el Fill Adoptiu que Alcoi no mereix'\nHa organitzat aquesta jornada per al dissabte 3 de març.\n"Volem donar a conéixer per què Trillo és un Fill Adoptiu que Alcoi no mereix". Aquestes paraules del regidor de Guanyar Alcoi Cristian Santiago resumeixen la finalitat de la jornada que el partit ha preparat per al 3 de març.\nEl Centre Ovidi Montllor acollirà el dissabte, a partir de les 10'30h, una jornada baix el títol ‘Expedient Trillo: les mentides del Yak-42. El Fill Adoptiu que Alcoi no mereix’. L'ex ministre de Defensa Federico Trillo és Fill Adoptiu de la ciutat des de l'any 2000, quan l'alcalde socialista Josep Sanus li va concedir aquest honor.\nLa gestió de Trillo en la tragèdia del Yak-42, on van morir 62 militars espanyols, ha fet que s'hagen portat endavant dos intents de retirar aquesta distinció al polític espanyol. La intenció de Guanyar Alcoi és mostrar la raó de per què Trillo no mereix el títol honorífic i avançar els tràmits per a poder retirar la distinció que ostenta des de fa 18 anys.\n"Comptarem amb les intervencions de Paco Cardona, vicepresident de l'Associació de Víctimes del Yak-42; Luis Gonzalo Segura, extinent de l'exèrcit expulsat per denunciar corrupció a la cúpula de l'exèrcit; i Juan Antonio Delgado, guàrdia civil i diputat d'Unidos Podemos, que ens donaran llum sobre l'obscura gestió de Federico Trillo al capdavant del Ministeri de Defensa", ha explicat Santiago.


CTretze i Licors Portet s'uneixen per crear el Licor de Cervesa C13\nPàgina inicial/Notícies/CTretze i Ratafia dels Raiers Licors Portet s´uneixen per crear el Licor de Cervesa C13\nCervesa Ctretze prové del Pallars Jussà i de les altes muntanyes. El nom Ctretze té l’origen en el nom que té la carretera que travessa la comarca i que serveix d’unió amb la resta del territori. L’objectiu de les seves cerveses tradicionals és donar a conèixer la cultura cervesera que hi ha als Pirineus a tota la resta de Catalunya i ser una referència dintre el sector.\nRatafia dels Raiers Licors Portet fou fundada el 1884 pels germans Ribera de Cal Col.lector de Conques en un local situat al costat de la font del Pou de la Pobla de Segur. Des del seu principi s’elaboraven dos tipus de rom, cinc de conyac o brandy i quatre d’anís. Avui en dia es tracta d’una fàbrica familiar on s’elaboren artesanalment tot un seguit de licors tradicionals del Pirineu. Disposa de dos alambins de destil·lació (un de molt antic) per aromatitzar alcohols amb les diverses plantes així com d’una bona quantitat de bótes de fusta per envelliment.\nLes dues empreses han col·laborat per crear el Licor de cervesa de 24 graus, el primer licor de cervesa 100% Pallarès! És la novetat d’aquest any, un licor que no us deixarà indiferents i que podeu adquirir a la botiga dels Pallars.\nBy Carlos Ribera|2016-01-16T08:09:52+01:0016, Gener 2016|Categories: Notícies|


Antoni Castells analitza la situació econòmica ...\nJordi Parera, president del Fòrum Empresarial Cecot-Rubí, ha destacat la coincidència en el punt d’optimisme que el conseller d’Economia ha traslladat durant l’esmorzar-col•loqui.\n20/09/10 · Fòrum Empresarial Cecot - Rubí\nDurant la trobada, a la que també hi ha participat l’alcaldessa de Rubí Carme García, els assistents han pogut plantejar a Castells qüestions com la necessària reducció i simplificació de l’Administració pública, les mesures laborals necessàries per guanyar competitivitat com a país, la llei de morositat o les fusions de caixes.\nDurant la seva intervenció, Castells ha afirmat que “tot i que hem deixat enrere la recessió, encara estem en una situació de crisi i amb creixements del 0.5%, per molt continuats que siguin, no garanteixen la millora de la situació. Hem d’assolir un nivell del 3%, i això requereix de reajustaments i reformes més dràstiques que les dutes a terme fins ara. No estem com quan estàvem millor però ja estem millor de quan estàvem pitjor (que va ser l´any passat).” També ha afegit que “hem de fer tot el que calgui per sortir d´aquesta crisi reforçats, fent els possibles per millorar la competitivitat i Catalunya està en unes magnífiques condicions per fer-ho. Tenim una economía més basada en la indústria i més oberta a l´exterior. Un model econòmic més Europeu, molt similar a l´alemany. I nosaltres notem més quan les coses van malament a Europa, però també ho notarem quan Europa millori. I estem avançant-nos a l´economia espanyola. De fet, l´economia catalana ha de fer de tractor de l´economia espanyola i espero que el Govern de l´Estat en sigui conscient. Perquè aquest és el model que pot millorar la nostra competitivitat, l’orientat a la indústria. I fer de Catalunya com el que ja és, una de les grans regions econòmiques europees, puntera i que pot sortir d´aquesta crisi més enfortida.”\nJordi Parera ha qualificat de positiva aquesta trobada que ha permès als empresaris de Rubí compartir amb Castells unes inquietuds que cada vegada són més coincidents entre el sector empresarial i el Govern de la Generalitat, com ara, com ho fem entre tots per generar més riquesa, ser més productius o com obrir-nos a l´exterior. “Compartim, més o menys, les receptes per millorar la situació que ha exposat el conseller. I li agreixo el punt d´optimisme que ha traslladat al llarg del col.loqui perquè des del Fòrum Empresarial Cecot-Rubí, el compartim”.\nAquest col•loqui ha format part d’un programa de trobades que Cecot-Rubí ha organitzat al llarg del primer semestre d’enguany amb els principals candidats a la presidència de la Generalitat, Artur Mas i Joan Ridao.\nFotografia Martí Colomer, Antoni Castells, David Garrofé jpg 227.87 KB\nFotografia Carme García, Jordi Parera, Lluís Ridao jpg 241.36 KB\nDetall de la sala amb els participants al col·loqui JPG 1047.65 KB\nOrdres ministerials de caràcter tributari. Fi de la col·laboració social restringida.\nEl Butlletí Oficial de l'Estat del 28 de desembre publica el Reial Decret-Llei 18/2019


Un monstre em ve a veure – Sembra Llibres\nInici / Llibres / Llavors / Un monstre em ve a veure\nNo podeu afegir "Els avantatges de ser un marginat" a la cistella perquè el producte està esgotat.\nnº pàgines 216\nquantitat de Un monstre em ve a veure\nSKU: 9788494373657 Categoria: Llavors\n«Apassionant… poderosa, impressionant »\nPatrick Ness va nèixer a Alexandria, Virginia (EUA) el 1971. Actualment viu a Londres. És autor de la trilogia Chaos walking, un èxit de vendes aclamat per la crítica. Ha guanyat nombrosos premis, inclòs el Guardian de narrativa infantil, el Booktrust de narrativa juvenil i el Costa de narrativa infantil. Amb Un monstre em ve a veure, també ha merescut alguns dels premis més prestigiosos del Regne Unit.\n«Les il·lustracions, amenaçadores i plenes d’energia, i la manera en què interactuen amb el text fan que sigui una veritable alegria tan sols sostenir-lo a la mà»\n«Valenta, bella i plena de compassió. Tremola de vida»\n«Excepcional. Commovedora, brillant, apassionant»\n«Sense cap mena de dubte, una de les novel·les més cruels i tendres del moment que esperem que esdevingui lectura comuna de tot lector.»\nUn monstre em ve a veure (edició butxaca)


PressReader - El Periódico de Catalunya [Català]: 2018-11-11 - ¿Patinets elèctrics també a la carretera?\n¿Patinets elèctrics també a la carretera?\nEl món de la mobilitat respon dividit davant la demanda mentre la DGT manté el veto Els ‘patinadors a motor’ creuen que han de tenir els mateixos drets i deures que les bicicletes\nEl Periódico de Catalunya [Català] - 2018-11-11 - Portada - MANUEL VILASERÓ\nDavant de la pregunta, «¿Creus que hem d’autoritzar els patinets elèctrics a circular també per les carreteres?, el primer impuls et porta a dir que no. Costa pensar en carreteres plenes d’aquests enginys circulant al costat de camions després dels problemes que està creant la seva invasió descontrolada a les ciutats. Consultades les entitats més representatives del món de la mobilitat, l’opinió canvia. Alguns s’hi oposen sobretot per raons de seguretat, però d’altres són partidaris d’un sí condicionat. El debat no és un brindis al sol. La sol·licitud de poder transitar per la carreteres l’han formulat els patinadors agrupats en l’Associació d’Usuaris de Vehicles de Mobilitat Personal (AUVMP) davant de la Direcció General de Trànsit (DGT). El seu president, el madrileny Juan Jiménez, afirma que el patinet propulsat per una bateria hauria de rebre el mateix tracte, «els mateixos drets i deures», que les bicicletes, que cada vegada més sovint incorporen també un suport elèctric.\nDes del punt de vista de la seguretat, creu que aquest tipus de vehicles són millors fins i tot que les bicicletes, al ser més a prop del terra i amb els peus desenganxats d’un pedal. «Tens més capacitat de reacció», assegura. Fa 10 anys que ell munta en tota mena de patinets autopropulsats i la caiguda més dura la va patir en una bicicleta.\nJo, que visc en una urbanització dels afores de Madrid, no puc agafarlo per anar a comprar el pa al poble, que és a dos quilòmetres, malgrat que porto casc, llums fins i tot de fre i armilla reflectora, lamenta. Sembla que, com a mínim per efectuar trajectes curts, no hi hauria d’haver inconvenient. Jiménez disposa d’un variat nombre de models, entre ells un de més adaptat per circular per rutes interurbanes, amb la roda de davant molt grossa (vegeu foto), però si ara els treu a passejar per qualsevol carretera s’arrisca a rebre una multa.\nDGT: PENDENTS DE LA CLASSIFICACIÓ DELS VEHICLES\nAquests i altres arguments ha posat la seva entitat sobre la taula de la DGT, que ara per ara no pensa pronunciar-se en aquest sentit, mantenint l’actual prohibició. La tasca que s’ha marcat aquest organisme en primer lloc és classificar aquests vehicles en diferents tipus, segons la velocitat màxima, la potència i altres característiques, segons explica la subdirectora de Vehicles de la DGT, Susana Gómez. Una vegada entri en vigor aquesta nova classificació, en el termini d’uns sis mesos, serà el moment de plantejar-se si es dona llum verda perquè alguns dels models surtin de l’àmbit urbà. «No podem decidir per on poden circular sense saber primer de quin tipus de vehicles estem parlant», va concloure la subdirectora.\nRACC: MÉS INCONVENIENTS QUE AVANTATGES\nPer la seva banda, els automobilistes estan dividits. Lluís Puerto, director tècnic de la Fundació RACC (Reial Automòbil Club de Catalunya), creu que «no seria una bona idea» autoritzar la circulació de patinets fora de les ciutats. «Allà no tenen sentit perquè no atenen cap necessitat de mobilitat, però en canvi comporten uns riscos superiors», assenyala. Amb la velocitat màxima de 2530 km/h que s’establirà, interferirien en el trànsit rodat, mentre que la poca estabilitat i l’escàs agafament de les rodes en pisos molls que els caracteritza els converteix en molt vulnerables. Els inconvenients superen els avantatges, en resum, segons el club d’automobilistes, amb seu a Barcelona.\nRACE: UNA REALITAT DAVANT LA QUAL S’HAN DE PRENDRE MESURES Des del RACE (Reial Automòbil Club d’Espanya), es veu des d’una altra òptica. El seu portaveu, Antonio Lucas, creu que l’ús dels patinets també en vies interurbanes serà una realitat a la qual caldrà acostumarse, però abans s’han de prendre mesures de protecció. «Si els vianants i els ciclistes ja estan autoritzats a circular per les carreteres, els patinets segurament també acabaran utilitzant aquestes vies», adverteix, i afegeix que el que és important seria incidir en la formació, la conscienciació, l’equipament de seguretat que han de portar i l’adequació d’unes infraestructures que estan dissenyades per a la circulació de vehicles, de manera que els separi i protegeixi de la zona de trànsit. «El més important ha de ser la recerca de la seguretat de tots els usuaris, i no incloure més riscos d’accidents a la via», opina. ►FUNDACIÓ PONS: INTEGRACIÓ EN LA RUTA\nRamón Ledesma, assessor de Pons Seguridad Vial i exdirector de Normativa de la DGT, és clar partidari d’integrar les noves formes de mobilitat també a la carretera. «S’ha de tendir\nla presa de\ndecisions i corre el risc que la realitat desbordi la legislació\na igualar les normes per als patinets amb les que regeixen per a la bicicleta (casc, edat mínima, llums)», assenyala, i adverteix que «en general aquestes associacions no demanen res estrany. No demanaran una cosa que els posi en risc, i les seves idees solen anar per davant de les de l’Administració», adverteix. CICLISTES: DIVISIÓ D’OPINIONS ¿I què en diuen els ciclistes? També estan dividits. La majoria d’associacions veuen amb bons ulls l’arribada d’aquests nous companys als seus carrils bici, fins al punt que l’entitat que presideix Juan Giménez forma part de la Coordinadora Ciclista de Madrid. Però Con Bici, una de les més importants, creu que s’estan confonent els termes. «Els patinets són vehicles de motor i haurien de ser tractats com a tal. Els carrils bici són per a la mobilitat activa, la que fomenta la salut», adverteix. I afirma que si són vehicles de motor que no poden anar per la calçada a les ciutats (així ho han establert les noves ordenances de Madrid i Barcelona) «tampoc han de circular per les carreteres», explica Ricardo Marques, representant a Espanya de la Federació Europea de Ciclistes (ECF).\nRoger de la Primavera, el barceloní que presideix l’Associació d’Usuaris per a la Mobilitat Personal (AUMP) de Catalunya, opina que aquest tipus d’argument ens porta a «una discussió absurda». «Jo em desplaço, no faré salut, és un sistema de mobilitat sostenible i punt», afirma. Creu que la majoria de ciclistes ho entenen. Només una vegada ha topat amb un que li va retreure ser «un gandul».\nLa seva opinió és que els patinets s’haurien d’autoritzar només en carreteres on la velocitat sigui limitada a 50 o 60 km/h, una cosa que sembla molt assenyada. La DGT no té fàcil prendre una decisió, però en qualsevol cas no sembla prudent demorarla ni esperar que hi hagi accidents per prendre mesures, no sigui que la realitat desbordi una vegada la legislació, com ha passat a les ciutats.\nJuan Jiménez es desplaça amb el seu patinet elèctric,


Ja ets subscriptor de les newsletters de la teva competència?\nEl teu client coneix el seu sector. Sap que hi han altres marques a les que tu anomenes competència i que per a ell són alternatives.\nPotser no les coneix totes, però sí alguna d’oïdes o potser que inclús també sigui client seu. L’usuari no està aïllat, més bé al contrari: està cada vegada més informat i viu envoltat i impactat per empreses de tot tipus.\nTenir la seva mateixa informació és una bona pràctica per buscar la manera de destacar i diferenciar-te. Per això et recomanem que et facis subscriptor de les newsletters de la teva competència, per a recopilar dades que puguin ajudar-te a millorar la teva estratègia d’email marketing.\nAbans de continuar llegint, potser vulguis plantejar-te crear un compte de correu alternatiu per a que no sigui el domini de la teva empresa, per exemple GMail o una adreça temporal. Així no serà tant evident que estàs escoltant el que la teva competència està enviant.\nEl primer pas és fer una llista de qui consideris que són les empreses que competeixen amb el teu negoci. Haurien de ser unes 3 o 4 com a mínim, però pots ampliar la llista a unes 10 si vols també tenir en compte a un referent de l’estranger, tot i que no sigui competència directa. D’aquesta manera també pots aprendre bones pràctiques globals al teu mercat.\nComença doncs a documentar la informació que puguis de la seva estratègia d’email marketing. Fixa’t en tot, des de com promocionen la subscripció a la seva web fins com són els enviaments. Una forma molt senzilla és amb una tabla d’Excel que inclogui les següents columnes:\nNom de l’empresa i de la newsletter\nData en la que et vas donar d’alta\nOpcions disponibles de preferències\nData del primer missatge\nFreqüència habitual d’enviament\nTipus de missatges rebuts\nUn anàlisi més detallat inclouria referències a números concrets com, per exemple: assumptes interessants, capçaleres curioses o plantilles destacades que hagin cridat la seva atenció. Afegeix un nou full d’Excel amb aquestes idees per si al futur poden servir-te d’inspiració i enllaça a la versió web de les campanyes per tenir-les arxivades.\nPassat un temps, un mes com a mínim per a que hagis tingut temps de rebre diversos missatges de totes les newsletters a les que t’has apuntat, repassa les dades que has anat recopilant. És el moment de treure aprenentatges concrets. Per exemple, algunes preguntes que ara ja pots contestar amb dades:\nLa freqüència d’enviament es podria millorar?\nÉs suficient la informació que tinc a la meva base de dades?\nÉs possible optimitzar la segmentació de la meva llista?\nPuc variar el tipus de missatge que fins ara estava fent?\nUna altra pregunta una mica més subjectiva però també interessant és quines de les newsletters que has rebut t’han agradat especialment. Potser no són totes de la mateixa empresa però és possible que un missatge hagi semblat més atractiu que un altre, oi? Fixa’t bé en com és en quant a disseny i continguts i aprèn d’ell per a aplicar-lo als teus enviaments i provar si els teus subscriptors responen igual de bé que tu.\nRecorda que no es tracta de copiar literalment el que has trobat, si no d’inspirar-te per adaptar-ho al teu negoci.\nCom integrar l'email al teu "màrqueting mix"


Política Lingüística investiga la queixa contra una guia que es va passar al castellà en una visita - FÒRUM.ad\nOn: 17/08/18 14:48\nAndorra Televisió informa que Política Lingüista investiga dues queixes de turistes de l’església de Sant Joan de Caselles al·legant que una guia turística es va negar a utilitzar el català per fer la visita guiada.\nEls fets van tenir lloc durant una visita guiada en la qual participaven unes 10 persones, dues de les quals eren castellanoparlants, tot i que segons sembla inicialment no van posar impediments perquè la visita es fes en català. Tot i això, la guia va fer les explicacions en castellà, seguint el protocol que utilitza habitualment. “Normalment ho demanem i si la major part de la gent parla català normalment entèn el castellà. Si n’hi ha dos que parlen castellà ho fem en castellà, perquè hem de fer que tothom ho entengui”, es justifica la guia Margarita Barros.\nEn aquell moment el grup de turistes catalanoparlants va manifestar la seva disconformitat pel fet que les explicacions es fessin en castellà. Tot i que la resta del grup inicialment no hi va posar pegues, posteriorment i davant l’actitud dels reclamants, no van acceptar que la visita guiada continués en català. “Aquestes dues persones estaven decidides a escoltar-ho en català, però com que es van posar així, van decidir que no, que ho volien fer en castellà, les dues senyores castellanoparlants ja no ho van voler fer en català“, relata Barros.\nEls turistes catalans han presentat dues queixes pel que consideren una discriminació de l’idioma oficial. Segons Margarita Barros, alguna vegada hi havia hagut situacions similars, però s’acabaven resolent amb la comprensió de la gent. En tot cas, assegura que mai havia arribat al punt de la setmana passada. Sant Joan de Caselles és un dels monuments més visitats, sobretot als mesos d’estiu.\nPrevious Post: Concert a Estamariu de Joan Bosch i Isabel Félix\nNext Post: L’Arquebisbe s’uneix al silenci i pregària per les víctimes del terrorisme


Aransa denuncia una irrupció de buguis als circuits d'esquí nòrdic — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Aransa denuncia una irrupció de buguis als circuits d'esquí nòrdic\nAransa denuncia una irrupció de buguis als circuits d'esquí nòrdic\nTres vehicles, provinents d'Andorra, van circular per l'estació dissabte passat al migdia, en un moment de màxima afluència d'aficionats. El complex considera el fet "d'extrema gravetat" i l'ha fet constar al Departament de Medi Ambient perquè prengui mesures\nL'estació d'esquí nòrdic d'Aransa ha denunciat la irrupció de buguis als circuits de fons aquest dissabte passat al migdia, en el moment de màxima presència d'aficionats a les pistes. Des del complex cerdà s'han mostrat indignats per aquest fet, atès que l'acció va malmetre les traces de la zona, que estava perfectament preparada per a la pràctica de l'esquí nòrdic.\nSegons han explicat des d'Aransa, "amb l’estació plena de visitants" van rebre "la visita inesperada de tres buguis, provinents d’Andorra", que es van posar a "circular pel mig de les pistes d’esquí i van aturar-se en plena zona de debutants, on s’hi estaven impartint classes a famílies i nens". Un fet que consideren "'d'extrema gravetat".\nL’entrada dels vehicles va ser per un camí forestal que comunica els termes d’Aristot, Bescaran i Aransa. El trànsit en aquell punt, recorden, està regulat per una normativa municipal que limita el pas de vehicles del 20 de novembre a l'1 de maig, durant la temporada d'esquí. En ser requerits pels Mossos d'Esquadra i els Agents Rurals, els conductors dels buguis van adduir que no hi havia cap senyal que informés de la prohibició del pas. Un argument que des des l'estació neguen rotundament, ja que asseguren que la senyalització "és ben present".\nVan fer cas omís a les advertències\nEn aquest sentit, des de l'estació del Baridà hi afegeixen l'agreujant que, després d'entrar al domini esquiable, els pilots van passar "per damunt d’unes pistes d’esquí perfectament treballades i van continuar la marxa durant sis quilòmetres mes, fins arribar a la base de l’estació". Aficionats, monitors i personal van rebre amb estupefacció la presència dels buguis, i mentre estaven baixant ja els va advertir que estaven posant en perill la integritat física dels esquiadors. Els conductors, però, no van fer mitja volta i "van continuar lentament el descens fins a peu de pistes, sense causar, afortunadament, més danys aparents que els de les roderes dels vehicles". El fet que la neu fos dura va ajudar a reduir els danys.\nL’estació ha contactat amb el Departament de Medi Ambient de la Generalitat per fer constar la infracció de la normativa vigent. Acompanyats dels Mossos d’Esquadra, els Agents Rurals es van desplaçar i van actuar per fer complir la normativa municipal. Els propietaris dels vehicles es justificaven dient que desconeixien la normativa.\nDes de la direcció d'Aransa han aprofitat per recordar que "a banda de respectar les normatives vigents, l’accés de vehicles de tot tipus per les pistes d’esquí nòrdic està totalment prohibit". No respectar aquesta normativa pot tenir greus conseqüències materials per a l’estació, que a nivell econòmic depèn quasi exclusivament de l’estat de la neu, però sobretot pot posar en perill la vida i la integritat física dels esquiadors i del públic familiar present a les pistes.\nPrecedent a Sant Joan de l'Erm\nAquesta no és la primera vegada que vehicles tot terreny entren en circuits d'esquí de fons sense permís, tot posant en greu perill els esquiadors. L'hivern passat, els Mossos d'Esquadra van denunciar un grup de conductors, veïns de Barcelona i de l'Anoia, que van entrar a fer una ruta amb vehicles 4x4 de grans dimensions pels circuits de Sant Joan de l'Erm, que formen part del Parc Natural de l'Alt Pirineu. En aquella ocasió, el pas dels cotxes va provocar greus danys als circuits marcats. I més recentment, un conductor d'un quad, de nacionalitat francesa, va ferir un treballador d'aquesta mateixa estació quan el va envestir després que l'empleat l'hi havia recriminat que passés per una zona no autoritzada.\nBuguis damunt dels circuits d'Aransa, dissabte passat (Foto: Estació d'esquí d'Aransa)\nSenyals informatius de la prohibició de vehicles als circuits d'Aransa


Quatre Taques i un Gargot: Al Museu Picasso\nAl Museu Picasso\nDissabta al matí vaig estar dibuixant al Museu Picasso amb el grup de BarcelonaDibuixa. Tot un repta.\nVaig començar per l'exposició temporal, una oportunitat per veure-la, i més tenint en compte que la ceràmica m'agrada molt.\nDibuixar la ceràmica però, no és molt significatiu d'un museu i dibuixar l'edifici, els interiors no em venia degust. fer-los, i a fora feia molt de fred per lo que em vaig dedicar a les persones.\nEm va sorpendre el poc temps que la gent, en general, dedica a mirar un quadre. La gran majoría va passejant i els hi dona una ullada. Els que van amb l'audio-guia sembla que escolten més que no pas miren.\nTambé em va sorpendra la quantitat d'asiàtics que duien mascareta.\nEtiquetes de comentaris: Barcelona 2012 Museus


'Escargots' sorprenen amb humor i poesia entre carrerons als espectadors de FiraTàrrega | Ràdio Tàrrega\n'Escargots' sorprenen amb humor i poesia entre carrerons als espectadors de FiraTàrrega\nEls pallassos Toti Toronell i Pere Hosta fusionen els seus universos creatius en un espectacle amb poques paraules inspirat en els cargols.\nACN Tàrrega .- Slow Olou, la companyia integrada pels dos pallassos Toti Toronell i Pere Hosta, han sorprès aquest divendres al migdia amb una bona dosi d'humor i poesia els espectadors de FiraTàrrega 2018. 'Escargots' és una proposta teatral que es desenvolupa entre carrerons de l'entorn de la plaça Sant Antoni de la capital de l'Urgell i també en una sala de l'Arxiu Comarcal. Dos pallassos-cargol van a buscar el públic i el condueixen pel seu univers creatiu en un espectacle amb poques paraules, pausat i adreçat a tots els públics. L'espectacle garanteix una experiència divertida, emocional i temporal que apel·la a la vivència de l'espectador. Es podrà veure aquest divendres, demà dissabte i també el diumenge, darrer dia de la Fira de Teatre al carrer.\nJa de bon principi l'espectador es pot fer la idea que 'Escargots' serà una experiència plena de sorpreses i humor. De fet, és un cargol gegant camuflat damunt d'un cotxe teledirigit qui els va a buscar a l'inici d'un carreró on es troben amb els dos personatges protagonistes. L'amabilitat dels pallassos es fa notar al primer contacte amb l'oferiment al públic d'un dolç amb forma de cargol, no sense abans ser víctimes d'una ruixada d'aigua als peus de la regadora amb la que estan netejant el carrer.\nEl públic avança de la mà dels dos pallassos i les seves indicacions; interactuen amb paraigües i posteriorment són conduïts a l'interior de l'arxiu comarcal on poden seure i contemplar una interpretació musical amb ukelele d'allò més surrealista.


Ambdues entitats han posat en marxa un pla per atendre a aquest col·lectiu especialment vulnerable en aquesta crisi\nCaixaBank, a través de la seva Acció Social, i en col·laboració amb la Fundació Bancària "la Caixa", i la Fundació Social Sant Ignasi de Lleida, s'han unit un cop més per continuar amb la seva tasca de suport a col·lectius més vulnerables en la situació actual provocada pel coronavirus.\nAmbdues entitats han posat en marxa una acció per atendre principalment a un col·lectiu d'atenció prioritària en aquesta crisi sanitària: les persones sense sostre. L'acció contempla cobrir les necessitats bàsiques de les 20 persones sense sostre que s'han confinat al pavelló municipal Agnès Gregori de Lleida. La col·laboració de CaixaBank, a través de l'Obra Social "la Caixa", es destinarà a la compra de material d'higiene i de roba interior.\nA més d'aquesta acció, des de la Direcció Territorial de CaixaBank a Catalunya, a través de l'Obra Social "la Caixa", s'han impulsat diferents iniciatives dirigides a pal·liar la crisi sanitària, com ajudes per la confecció de mascaretes, suport a la gent gran per afrontar la soledat d'aquests dies, i col·laboracions amb Bancs d'Aliments per repartiments de lots a domicili.\nAquesta iniciativa s'emmarca dins de #AmbTuAraMésQueMai, que engloba les diferents mesures que està llançant l'entitat per a ajudar als clients com avançar el dia de cobrament de les pensions i evitar cues a les oficines, la línia de crèdit de 25.000 milions d'euros per a pimes i autònoms, entre d'altres. D'aquesta forma, CaixaBank intenta mitigar els efectes econòmics del coronavirus i posa en valor l'esforç del banc i de tots els seus empleats per a estar al costat de la societat en aquests moments tan difícils.\nGràcies a la seva capil·laritat territorial, la xarxa d'oficines de CaixaBank dona suport a la Fundació Bancària "la Caixa" en la seva tasca social, detectant necessitats d'entitats socials locals i canalitzant una part de la seva Obra Social. La col·laboració entre ambdues institucions fa possible que milers de petites entitats socials solidàries puguin accedir a ajuts econòmics per a fer realitat els seus projectes. Cada any, més de 10.000 projectes reben, globalment, més de 44 milions d'euros.\nL'Acció Social és un dels eixos centrals del Pla de Responsabilitat Social Corporativa (RSC) de CaixaBank dins del seu model de banca socialment responsable. A més de la distribució d'ajuts econòmics de la Fundació Bancària "la Caixa", Acció Social promou el voluntariat dels empleats de CaixaBank organitzant Setmanes Socials, a les que s'adhereix prop de la meitat de la plantilla; impulsa la seva participació en centenars de tallers d'educació financiera; i organitza la recollida anual de mil·lions de litres de llet amb destinació al Banc d'Aliments.\nCaixaBank és una entitat amb una vocació profundament social. Fruit de l'herència que ha rebut manté una actitud de servei a la societat i als seus clients. Per això té un compromís ferm amb la inclusió financera i és l'única entitat present en el 100% de les poblacions de més de 10.000 habitants i en el 94% de les de més de 5.000. És també l'única entitat que ofereix microcrèdits a persones sense garanties ni avals, a través de MicroBank, per ajudar-les a impulsar els seus projectes personals i professionals. Manté un compromís amb la cultura financera a través de nombroses iniciatives, per ajudar al fet que les persones prenguin millors decisions en la gestió de la seva economia domèstica.\nCaixaBank destaca per la seva actuació responsable i així li ho reconeixen els principals organismes internacionals. El Dow Jones Sustainability Index el sitúa entre els millors bancs mundials en termes de responsabilitat corporativa. L'organització internacional CDP, per la seva banda, la inclou com a empresa líder contra el canvi climàtic. A més, Nacions Unides ha atorgat a l'entitat, a través de les seves filials VidaCaixa i CaixaBank Asset Management, la màxima qualificació (A+) en inversió sostenible.


La tecnología i Jo: Richard Stallman\nRichard Stallman programador, ``hacker'', defensor del software lliure, inventor del Copyleft. Lluitador en contra del software privatiu i fundador de la FSF (Free Software Foundation) fundació per la defensa del software lliure. També defensor del dret dels ciutadans de accedir a la cultura sense restricions, moltes imposades per el software privatiu i les grans corporacions multinacionals.\nAvui dematí he trobat una entrevista a www.versvs.net . Per el qui no el conegui l'hi xocarán moltes de les coses que explica. Però us recoman alguns dels seus escrits i articles, molts d'ells traduits al catalá i al castellá.\nStallman a la wikipedia en catalá\nStallman a la wikipedia en castellá\nPublicat per Santiago Benejam Torres a 12:44


La mare de Déu del bon tornar | HISTÒRIESDEMAR\nLa mare de Déu del bon tornar\nPublicat el Novembre 30, 2012 per manelts\nA la serra d´en Sala, molt a prop del mas senyorial del mateix nom s´hi troba l´ermita de la mitja taronja que allotjava al seu interior el santuari de la mare de Déu del Bon Tornar. En temps de guerra l’ermita va ser profanada i la mare de Déu va desaparèixer per sempre més. Avui ja no en queda pràcticament res, hi ha només una mina d’aigua en forma de mitja taronja, una font de construcció recent i una canalització cap al mas de Can Sala de dalt.\nCan Sala de Dalt es una casa pairal senyorial medieval i en ella s’hi troba una capella, actualment restaurada, on s’havia guardat la imatge de la Mare de Déu del Bon Tornar, molt invocada pels navegants de la zona.\nMalgrat ser un indret bastant proper, la mitja taronja, es potser un dels grans desconeguts del patrimoni d’Arenys de munt.\nUna de les llegendes orals que, avui per avui encara es possible escoltar assegura que els primers mariners que descobriren Amèrica amb Cristòfol Colom, abans d’emprendre viatge, van anar a oferir un tribut a la mare de Déu del Bon Tornar. Segons la mateixa llegenda, sembla ser que Colom duia a la seva caravel•la una imatge d’aquesta verge i les mateixes fonts també expliquen que aquest estava emparentat amb els Sala, i es que els Sala han estat una de les famílies cabdals en la història d´Arenys de munt i del seu desenvolupament. A més hi ha un Pere de Sala, embarcat en el segon viatge colombí de 1493 i, més endavant, un Joan de Sala al Nou Món, capitanejant soldats.\nAquesta història es avui una llegenda amb una base poc consistent però sigui com sigui historiadors com Jordi Bilbeny estant desxifrant la veritat de la manipulació de la història del descobriment del nou món.\nSi en teniu ganes aquest cap de setmana es celebra a Arenys de munt el 12è Simposi sobre la Descoberta catalana d’Amèrica organitzat per l’ajuntament d’Arenys de munt i l’ Institut de nova història.\nL'entrada va ser publicada el històriesdecatalunya i etiquetada història, navegació per manelts. Guarda l'enllaç permanent.\n2 pensaments sobre “La mare de Déu del bon tornar”\nJordi Bilbeny el Desembre 3, 2012 a les 2:09 pm va dir:\nMOltes gràcies per la difusió i pel cop de mà!\nmanelts el Desembre 4, 2012 a les 8:56 pm va dir:\ndifusió petita però. Espero poder incloure alguna altre històriademar relacionada amb la destrucció de la història


Així serà la Rua de Carnestoltes de Mataró del 26 de febrer\n12 de febrer de 2022 (10:59 CET)\nTots els detalls de l’acte central de Carnestoltes, que canvia de recorregut: del Parc de Cerdanyola al Parc Central\nMataró ja té a punt el seu Carnestoltes, una festa que se celebrarà del dijous llarder dia 24 al Dimecres de Cendra dia 3 de març i que recupera com a gran al·licient la Rua, el seu acte més popular. L’any passat no es va poder fer però aquest cop serà diferent. T’expliquem com serà la Rua.\nEl canvi de recorregut per evitar la Riera (del parc de Cerdanyola al Parc Central) i l’aposta per la música en directe amb la contractació de cinc grups o xarangues musicals són les principals novetats, juntament amb la recuperació dels premis del jurat.\nCom serà la Rua?\nQuan: La Rua de Carnestoltes serà el dissabte 26 de febrer a partir de les 18 h.\nRecorregut: Sortirà del Parc de Cerdanyola i passarà per l’avinguda de Puig i Cadafalch, la plaça de Granollers, el Camí de la Geganta i acabarà al Parc Central. Els Botargues, seguits d’en Pellofa i la seva comitiva, obriran la Rua i deixaran pas perquè les protagonistes de la festa siguin les comparses participants.\nConcurs de comparses: En el concurs de comparses hi poden participar les comparses familiars d’entre 3 i 10 persones o bé les comparses grans de més de 10 persones.\nInscripcions: Les inscripcions es poden fer fins al dijous 17 de febrer a les 23.59 h. Per inscriure's cal fer-ho a través d'aquest enllaç.\nMúsica en directe: Aquest any les comparses participants a la Rua portaran música en directe, que la podrà portar la mateixa comparsa o, en el cas de no tenir-ne la possibilitat, la garantirà l’organització.\nCriteris pels premis: A l’hora de decidir les comparses guanyadores el jurat valorarà l’originalitat de la comparsa, el vestuari, la posada en escena, la sostenibilitat i si la comparsa porta música pròpia en directe.\nBall de Carnestoltes: Un cop la Rua hagi arribat al Parc Central i en Pellofa hagi lliurat els premis a les comparses guanyadores, l’Orquestra La Tropical serà l’encarregada del ball de Carnestoltes. Serà un ball de vespre, familiar.\nPrimer Premi a la millor Comparsa Gran: 1500 €\nSegon Premi a la millor Comparsa Gran: 700 €\nTercer Premi a la millor Comparsa Gran: 500 €\nPremi Especial del Jurat per a Comparses Grans patrocinat pel NEM: 500 €.\nAquest premi vol premiar els valors més intangibles, especialment l’esforç i el mèrit relatiu a les capacitats i possibilitats del col·lectiu o entitat participant.\nPremi a la millor Comparsa Familiar: 300 €\nPer fi surten les festes als barris!


ERC pressiona el PSOE: o Ciutadans o republicans\nEl president del govern espanyol, Pedro Sánchez, durant la sessió de control al Congrés dels Diputats\n"Perquè hi hagi segons acords, els primers s'han de complir", diu Aragonès sobre el rol republicà en els comptes espanyols\nper ACN 30 d’agost de 2020 14:33\n"Des d'ERC no renunciem de cap manera a una resolució democràtica del conflicte de Catalunya, ho posem al costat de la gestió dels efectes de la pandèmia", ha dit. I en aquest sentit, ha insistit que el suport dels republicans als pressupostos generals estarà condicionats a la resolució política del conflicte català: "No podem oblidar el repte de començar a solucionar políticament el conflicte, amb reconeixement democràtic, dret autodeterminació i amnistia", ha remarcat Aragonès. Així mateix, ha demanat a Pedro Sánchez i Pablo Iglesias que triïn entre les "polítiques neoliberals de retallades" i la "repressió" que considera que representa Ciutadans o el suport dels republicans.\nEn la mateixa roda de premsa, Aragonès ha dit que quan s'acosti la data de l'11-S "es podrà veure quines celebracions es poden fer" d'acord amb la situació epidemiològica. Malgrat això, el vicepresident ha dit estar "convençut" que, com cada any, "la ciutadania expressarà el seu clam a favor de la independència", ja sigui "virtualment o presencialment". Aragonès també ha fet una crida "a la responsabilitat de tothom" davant d'unes setmanes "difícils".


Jeff Bezos, l’home dels tabloides\nQuan la vida personal de la persona més rica del món es converteix en un assumpte de dimensions polítiques internacionals\nText: Karen Weise / The New York Times\nEl fundador i director executiu d’Amazon, Jeff Bezos, en una imatge d’arxiu. EFE\nQ uan Jeff Bezos i la seva exdona, MacKenzie, van celebrar el que seria l’últim aniversari junts, l’any 2018, van arribar a un club nocturn de Miami sense cridar l’atenció. Havien reservat taula per internet, un fet que, segons va dir en una entrevista l’encarregat de fer d’enllaç amb les celebritats del club, “és el que fan els turistes” i és “totalment insuls”.\nGairebé un any després, Bezos arribava a una marisqueria de Miami d’una manera molt més vistosa: en un superiot de 30 metres de llarg, i feia el que la premsa de la ciutat va batejar com “l’entrada més extravagant de la història”.\nNo va ser el seu únic superiot de l’estiu. També va passar uns dies al Mediterrani amb la seva nòvia al vaixell del magnat dels mitjans de comunicació David Geffen, al costat de la supermodel Karlie Kloss i Lloyd Blankfein, exdirectiu executiu de Goldman Sachs. Bezos, de 56 anys, també va ser vist en una embarcació propietat de la dissenyadora de moda Diane von Furstenberg i el seu marit, Barry Diller, a la costa de Venècia. Les publicacions del cor van lloar el seu banyador de 260 dòlars decorat amb pops de color morat i la peça de bany es va esgotar ràpidament.\nA principis del 2019, Bezos -director executiu d’Amazon- era considerat una figura pública de baix perfil, o de tan baix perfil com pot ser-ho l’home més ric del món i un dels principals executius dels Estats Units. Solia fer referències a Star Trek i una vegada va dir de broma que rentar els plats cada nit era “el més sensual” que feia.\nAquesta imatge es va esquerdar a finals de gener de l’any passat, quan The National Enquirer -un tabloide nord-americà- va informar sobre la seva relació amb Lauren Sánchez, una actriu i presentadora televisiva, i fins i tot va publicar el contingut de missatges de text íntims de la parella. Després d’aquest reportatge, Bezos va dir que havia obert una investigació sobre com el diari havia obtingut aquests missatges, i va insinuar que l’Aràbia Saudita podria haver estat involucrada en l’assumpte, ja que ell és el propietari del Washington Post.\nFa unes setmanes les Nacions Unides van fer pública una declaració -basada en gran manera en un informe forense encarregat pels investigadors de Bezos- en què bàsicament acusa el príncep hereu de l’Aràbia Saudita d’haver hackejat el mòbil de Bezos per espiar-lo. El govern saudita va titllar l’acusació d’“absurda”.\nL’informe no proporcionava proves que el material hackejat fos el que va acabar a The Enquirer, però sí que serveix com a recordatori de com Bezos havia canviat en un any. El magnat s’havia convertit en un personatge de tabloide, amb aparicions en iots, passejos vespertins i sopars romàntics capturats al detall.\nPer a la gent que coneix a Bezos o que ha treballat amb ell durant anys, la transformació del seu perfil -ara protagonista de publicacions de tabloides com el Daily Mail o Page Six -és gairebé una experiència extracorporal. “És una història irresistible per a qualsevol”, diu George Rush, que va escriure amb Joanna Molloy al Daily News durant quinze anys. “Això ha canviat la percepció que el públic té d’ell”, afegeix Rush.\nJay Carney, portaveu d’Amazon, assegura que Bezos segueix sent pràcticament el mateix. “Entre els líders d’alt nivell de la companyia, que inclouen algunes de les persones que han conegut el Jeff i han treballat amb ell durant més temps, hi ha molta empatia per tot el que ha hagut d’afrontar i molta admiració per la seva notable capacitat de filtrar-ho i centrar-se en el que és important”, diu Carney.\nPer a Carney, Bezos segueix estant molt compromès amb la seva feina a Amazon i la missió del Washington Post : “Res d’això ha canviat”.\nJeff i MacKenzie Bezos van treballar junts per començar Amazon fa 25 anys. Ell era el director executiu i ella va ser la primera comptable i una assessora vital durant els primers anys de la companyia. Més tard, MacKenzie es va centrar en la seva carrera com a escriptora i en protegir la privacitat de la seva família.\nEls treballadors de Bezos solien burlar-se d’ell per la seva afició als pantalons estil cargo (amb moltes butxaques). En una trobada de tots els treballadors, molt al principi de la història de la companyia, algú li va preguntar què portava en totes aquelles butxaques. Segons un antic treballador d’Amazon, Bezos en va treure, entre altres coses, una navalla suïssa.\nFins i tot quan la companyia començava a créixer més, Bezos feia poques aspiracions davant la premsa per ser un executiu de tecnologia. En una entrevista de l’any 2014 va dir que no li agradava viatjar perquè el feia “sentir-se desconnectat de l’oficina”.\nPerò a mesura que l’èxit d’Amazon augmentava i Bezos es convertia en l’home més ric del món, el seu perfil s’elevava. Va organitzar festes al voltant dels Oscar per donar suport a la inversió que la seva companyia havia fet a Hollywood, i va comprar el diari The Washington Post. Va començar a invertir mil milions de dòlars a l’any en la seva companyia de transport aeroespacial, Blue Origin.\nNo obstant això, poques vegades era protagonista de les notícies dels tabloides. L’estiu del 2017 va aparèixer molt musculat als passadissos de l’Allen & Company Sun Valley Conference, un esdeveniment que concentra molts alts executius. El terme swole Bezos [Bezos inflat] es va convertir en una sensació viral. Poc després, la secció d’estil del New York Times va assenyalar que “de manera constant i furtiva” s’havia anat transformant en un “icona d’estil”.\nDesprés van arribar les revelacions de The Enquirer sobre la seva aventura, acompanyades per la publicació de fotografies i missatges de text. Era una història sucosa, però no va rebre la cobertura dels principals mitjans fins al febrer de l’any passat, quan Bezos va decidir respondre-hi.\nVa fer una publicació a Medium, una plataforma de contingut digital, acusant l’empresa matriu de The Enquirer, American Media, de xantatge i extorsió. Bezos va assegurar que l’editorial havia amenaçat en publicar “una selfie de les seves parts íntimes” i altres fotografies vergonyoses si no es retractava sobre la seva afirmació que els reportatges del diari tenien motivacions polítiques. A la seva publicació, Bezos havia dit que American Media volia complaure el president dels Estats Units, Donald Trump, i el govern saudita. American Media va assegurar que havia actuat de manera legal.\nDe sobte, la història involucrava sexe, diners i política. “Aquesta és la barreja perfecta per als tabloides”, diu Ryan Linkof, autor d’una història sobre aquest tipus de diaris.\nEls titulars han continuat des de llavors, tant a la premsa groga com a les principals capçaleres periodístiques, depenent del tema. Les columnes de xafarderies parlen dels seus passejos pels carrers de Saint-Tropez o de les festes en què participa.\nHi ha hagut també moments noticiosos menys glamurosos, com el divorci amb la seva exparella. Després de la separació, Bezos va conservar el 75% de les accions d’Amazon i tota la propietat del Post i Blue Origin. Al mes de gener, experts de les Nacions Unides van emetre la seva declaració, poc abans de la projecció al Festival de Cine de Sundance del documental sobre l’assassinat d’un columnista del Post crític amb el govern saudita.\nGeorge Rush explica que en la seva llarga carrera informant de les entremaliadures dels rics no pot recordar un cas en què les dimensions polítiques fossin tan grans com en la història de Bezos. “És difícil humanitzar un multimilionari”, diu. No obstant això, la resistència de Bezos davant d’American Media i l’exposició del possible hackeig saudita el torna més heroic, afegeix el periodista del cor.\n“Sense importar on va la seva relació amb Lauren Sánchez -conclou-, la gent està esperant el següent episodi”.


Festa Solidària Cadasil 2019 | Escola Magòria\nFesta Solidària Cadasil 2019\nEnviat per magoria el 12/20/2019 - 19:00\nAmb motiu de la celebració dels 50 anys de Magòria, moltes generacions d’alumnes que han passat per l’escola es van poder reunir, algunes de les quals es van retrobar després de molts anys i, qui ho sap, potser més d’una va refer vincles que havien quedat en l’oblit.\nUna de les moltes accions que es va prendre és la següent: Alguns dels membres d’una de les famílies emblemàtiques de l’escola, de les primeres generacions, pateix una malaltia hereditària poc coneguda: el CADASIL. El cadasil és una malaltia degenerativa produïda per infarts cerebrals. De moment no té cura, però s’està investigant al respecte. El finançament públic no arriba fins a on seria necessari, i per això un grup d’exalumnes de Magòria s’ha adherit a l’Associació Cadasil, per tal de recollir fons solidaris a favor de la investigació d’aquesta malaltia.\nEl dissabte 30 de novembre es va organitzar la Festa Magòria Solidària, al Centre Cívic Font de la Guatlla. De manera altruista, molta gent va preparar canapès, va demanar col·laboració a entitats del barri, es va moure per on fes falta..., per tal de preparar un pica-pica i una rifa solidària.\nMés de 150 persones va passar per allà i, entre entrades, menjar, beguda, la rifa i els donatius, es van recollir més de 2.500 €!\nDes de l’escola, volem felicitar la iniciativa d’aquest grup d’exalumnes, animar-los a seguir lluitant per causes justes com aquestes i recordar-vos que l’escola donarà suport en allò que calgui.\nLa investigació per combatre aquesta malaurada malaltia ja té una mica més de motius per tirar endavant i resoldre els misteris que amaguen la malaltia del Cadasil.\nFelicitats, Comissió Solidària d’Antics Alumnes!


Albert Ribalta i Quimet Pla, en la nova temporada teatral de Focus - Regió7\n04·09·19 | 18:48\nFotografia de família de la presentació de la nova temporada teatral del Grup Focus, amb els directors i intèrprets ACN / Pilar Tomàs\nL'actor sallentí Albert Ribalta participa en dues de les produccions que es podran veure aquesta temporada als teatres del Grup Focus, que aquest dimecres ha presentat el curs dels seus quatre equipaments -Villarroel, Romea, Goya i Condal- en una gala conduïda per Ana Boadas.\nL'intèrpret bagenc pujarà a l'escenari del Romea a partir del novembre amb l'espectacle "Jerusalem", que ja es va estrenar en la passada edició del Grec, i al juny serà al Goya en la reposició de "Delicades", de la companyia T de Teatre. A La Villarroel, també al juny del 2020, l'olesà Quimet Pla serà un dels protagonistes d'"Un dia qualsevol", que ja va començar a fer camí durant el Grec.\n"Jerusalem" és un retrat tragicòmic del món en el que vivim a partir del personatge d'en Johnny 'el Gall' Byron, un home a qui volen desnonar del remolc on viu, en un poble de l'Anglaterra rural. Dirigit per Julio Manrique i protagonitzat per Pere Arquillué, l'obra va esdevenir un dels moments culminants del darrer Grec, i farà estada al Romea entre novembre i gener. Ribalta forma part del repartiment juntament amb Elena Tarrats, Chantal Aimée, David Olivares, Marc Rodríguez, Víctor Pi, Guillem Balart, Adrián Grösser, Anna Castells, Clara de Ramon, Jan Gavilan i Max Sampietro.\n"Delicades" tornarà a Barcelona deu anys després de la seva estrena, novament amb Ribalta al costat de les T de Teatre i del director Alfredo Sanzol. El muntatge es compon de diverses escenes de la vida quotidiana aparentment inconnexes però que configuren un imaginari col·lectiu i descriuen un univers emocional.\nL'olesà Quimet Pla compartirà l'escenari de La Villarroel amb Annabel Castan, Imma Colomer i Pep Ferrer a "Un dia qualsevol", una producció de Les Antonietes escrita i dirigida per Oriol Tarrasón. L'obra planteja la disjuntiva de la tercera edat: deixar-se arrossegar per la inèrcia que condueix a la mort o bé viure la vida intensament fins que sigui possible?\nEls quatre teatres del Grup Focus acolliran aquesta temporada 43 espectacles, que podrien ampliar-se perquè encara hi ha alguns serrells per tancar, amb 700.000 localitats a la venda en unes 1.400 funcions. El pressupost pel curs 2019-2020 és de 13.700.000 euros.\nRetorn de Núria Espert al Romea\nEl Romea obrirà el foc amb la reposició de "Casa de nines.20 anys després" -Emma Vilarasau, Ramon Madaula, Isabel Rocatti i Júlia Truyol dirigits per Sílvia Munt-, l'espectacle més vist del darrer Grec. Després es veurà "Viejo amigo Cicerón", protagonitzat per Josep Maria Pou i on també hi serà Bernat Quintana, actor d'arrels fruitosenques; l'esmentada "Jerusalem"; el "Romancero Gitano" dirigit per Lluís Pasqual i que significarà el retorn de Núria Espert al Romea després de 35 anys d'absència; "Cobertura", amb el tàndem còmic format per Bruno Oro i Clara Segura; i "Eva contra Eva", on Sílvia Munt dirigirà una peça sobre una actriu jove i una altra consagrada (Emma Vilarasau i Nausicaa Bonnín).\nSergi Belbel a la Villarroel\nLa Villarroel començarà amb "Vaselina", un peça àcida sobre manipulació, política i religió dirigida per Sergi Belbel; i continuarà amb "Una història real", amb Pau Miró reflexionant sobre la fascinació del jovent per les posicions ultradretanes amb Julio Manrique i Nil Cardoner com a pare i fill antagonistes; "Aquella nit (una obra de teatre amb cançons)", una comèdia sobre les segones oportunitats amb David Selvas en la direccio i Ivan Massagué i Marta Bayarri en la interpretació; "La Gavina", de Txèkhov, a càrrec d'Àlex Rigola i actors com Nao Albet i Irene Escolar; "Nenes i nens", amb Anna Sahun fent d'una dona que s'enfronta a la societat patriarcal; "Ovelles", el retorn d'una peça de la Flyhard que parla de tres joves que reben una herència; la premiada i aplaudida "Aka", amb Albert Salazar; i l'esmentda "Un dia qualsevol".\nRetorn d'"Una Ilíada" a l'Off Villarroel\nEn la programació de l'Off Villarroel, tornarem a veure "Una Ilíada", amb Eduard Farelo; "Calma!", de Guillem Albà; "Pensem. (Pausa). A la merda!!!", de Manuel Dueso per parlar sobre allò que ens motiva; "Quema la memoria", on la reconeguda artista Paula Bonet puja a l'escenari; les reflexions sobre les inquietuds humanes de la companyia Sutottos a través de les obres "Inestable" i "Perdón"; i "El pequeño poni", un altre projecte de la Sala Flyhard que tracta de l'assetjament escolar.\nLola Herrera al Teatre Goya\nLola Herrera i "Cinco horas con Mario" obriran la temporada del Teatre Goya. La comèdia "La dona dels 6002", de Pere Riera, que parla de la vida dels nostres pares i avis, i Àngels Gonyalons, Mercè Sampietro, Jordi Banacolocha, Victòria Pagès i Pep Planas sobre l'escenari; la reposició de l'aplaudida "Escape Room", de Joel Joan i Hèctor Claramunt, que ja han vist 60.000 espectadors; "#Puertasabiertas", el debut dramatúrgic d'Emma Riverola, amb Cayetana Gullén Cuervo en el pape d'una dona que obre la porta de casa seva a un desconegut atrapat en els atemptats de París; i "Delicades", de les T de Teatre.\nMusical i comèdia al Condal\nEl musical sobre els Lunnis, dirigit pel Mag Lari i interpretat i cantat per la Lucrecia, obrirà temporada al Condal, centrat enguany en la comèdia. La primera serà "El pare de la núvia", amb el tàndem format per Joel Joan (direcció) i Joan Pera. Després, es veurà els sentiments enfrontats que genera el Nadal en l'espectacle "Fins als ... Nadals"; i "Perfectes desconeguts", l'adaptació escènica del film sobre un grup d'amics que juguen a deixar els mòbils sobre la taula.


Socialistes del Camp de Tarragona: ANDER BASTERRETXEA: “HA ARRIBAT L’HORA DE QUÈ EL RESPECTE A LA PLURALITAT POLÍTICA SIGUI UNA REALITAT A VILA-SECA”\nANDER BASTERRETXEA: “HA ARRIBAT L’HORA DE QUÈ EL RESPECTE A LA PLURALITAT POLÍTICA SIGUI UNA REALITAT A VILA-SECA”\nEls grups municipals a l’oposició a l’Ajuntament de Vila-seca han presentat tres mocions conjuntament a fi i efecte d’elaborar un reglament orgànic municipal, un reglament de participació ciutadana i una comissió per modificar els estatuts dels patronats de música i de turisme del municipi.\nCal subratllar que és el primer cop que els cinc grups que estan a l’oposició a l’Ajuntament de Vila-seca (PSC, C’s, PP, decidim i VSEC) es posen d’acord per presentar propostes al ple de manera conjunta.\nSegons ha destacat el portaveu socialista Ander Basterretxea, “per desgràcia ja fa temps que a Vila-seca patim el personalisme i la vanitat política de l’alcalde i del seu equip de Govern que sempre han menystingut als grups de l’oposició. Aquest menyspreu s’ha d’acabar, hem de fomentar la participació, el pluralisme i l’entrada d’aire nou a Vila-seca i als seus òrgans municipals. Precisament per això hem decidit sumar forces amb la resta de grups per diu prou a aquest monòleg permanent al que ens té acostumats el senyor alcalde.”\nEn un altre ordre de coses, el grup municipal socialista presentarà també al ple d’aquest divendres dues mocions més, una demanant l’elevació dels passos de vianants i la millora de la seva il·luminació a fi i efecte de millorar la seguretat dels ciutadans. La segona, demana la reprovació del ple a la llei orgànica de seguretat ciutadana que ha impulsat el Govern del PP.\nPublicat per Diputats Socialistes Camp de Tarragona a les 9:55


Càstig duríssim tot i el nou pas endavant (1-2) - Diari de Santa Coloma\nCàstig duríssim tot i el nou pas endavant (1-2)\n26/01/2013 – Un gol de Carlos Cano en temps afegit deixa amb un pam de nas a la Gramenet, en la visita del Santfeliuenc a Can Peixauet.\nJugant d’aquesta manera, el primer triomf de la temporada a casa no es pot resistir moltes setmanes més. Aquest ha de ser el pensament dels jugadors de la Grama, després del gran paper realitzat avui contra el Santfe.\nL’equip d’Andrés González no s’ha arribat a trobar mai còmode sobre la gespa de Can Peixauet, i ha patit molt per doblegar al cuer de Tercera. La Grama, amb el debutant Montoya marcant el seu primer gol amb el conjunt colomenc, ha merescut tenir més premi.\nLa primera ocasió la tenia la Gramenet, en un xut d’Héctor que no entrava per poc. La rèplica pels visitants la posaria Éric, qui aprofitant una gran jugada de combinació amb Maldonado, mirava de sorprendre a Juanmi, però el porter colomenc aturava l’esfèrica (15’).\nSuperats els primers 20 minuts, el partit no acabava de tenir un dominador clar, però seria el Santfeliuenc el que trencaria la igualada. Josele perforava la porteria de la Gramenet rematant des de dins de l’àrea una assistència d’Edgar (23’).\nAmb el 0 a 1 en contra, els de Toni Díaz van aprofitar uns minuts de desconnexió del Santfeliuenc per passar a controlar les ocasions. Pau i Daikuse, molt actius en zona d’atac, causaven problemes a la defensa visitant, que amb dificultats havia de refusar com podia les seves aproximacions.\nLa Grama no havia fet menys que el rival durant els primers 45 minuts, però marxava al descans per sota en el marcador. En la represa, es passaria del possible 0 a 2 d’Éric, al gol de l’empat colomenc.\nOriol Montoya, davanter fitxat aquesta setmana procedent del Rubí que havia entrat a la segona part, marcava un gran gol amb una fuetada des de la frontal (47’).\nAmb gairebé tot el segon temps per disputar, la Grama tenia una oportunitat única per anar a més i mirar d’endur-se el primer triomf a casa en tota la lliga.\nDesprés d’una rematada al travesser de Carlos Cano (68’), la Grama va protagonitzar un petit setge en els últims minuts de partit. Daisuke i Brian es plantarien completament sols davant de Santi, i en dues rematades seguides no aconseguien perforar la porteria visitant, i fer el 2 a 1.\nSemblava impossible que la Grama hagués pogut errar totes dues opcions de gol, però la situació encara seria més dramàtica, després que Roberto Morales estigués a punt de marcar novament en un servei de falta que marxava per centímetres (87’).\nQuan l’empat semblava el resultat final, i de ben segur el més just, la punteria de Cristian Faura trobava la desmarcada de Carlos Cano, que al 93’ feia el gol del triomf pel Santfeliuenc.\nEls jugadors de la Gramenet queien dessolats, mentre els visitants esclataven d’alegria. Les dues aturades providencials de Santi, claus per entendre una nova derrota de l’equip de Toni Díaz a casa. La nota positiva, és que l’equip cada cop està més fet, i ha millorat molt en pocs dies.\nArticle anteriorLa Grama rep a un Santfeliuenc amb moral\nArticle següentToni Díaz: “Hem de passar de ser difícils a imbatibles”


La carretera secundària de Sispony es reobrirà dissabte - El Periòdic d'Andorra\nLa carretera secundària de Sispony es reobrirà dissabte\nDesprés de dur a terme les accions per protegir la zona, es refarà la circulació\nTreballs que s’estan realitzant a la carretera de Sispony, ahir. | TONY LARA\nSegons va informar ahir el Comú de la Massana en un comunicat, el proper dissabte s’obrirà la carretera secundària 320 de Sispony, així doncs, es restablirà la circulació al trànsit, després però, d’haver portat a terme les accions per protegir la zona.\nI és que durant dilluns al matí, es van dur a terme les inspeccions tècniques a la carretera secundària, on es va determinar que cal elaborar certes accions de seguretat abans de reobrir del tot la via. Treballs que segons el Comú de la Massana ja es van encarregar des d’ahir amb caràcter d’urgència. Per reforçar la zona i evitar possibles esllavissades en un futur, es construirà una protecció sobre la carretera, a la zona on es va produir el despreniment. A més, es restaurarà i construirà un nou mur de contenció del camí que va al cementiri de Sispony, que va quedar malmès per l’esllavissada en un tram de 10 metres. D’altra banda, el comú ha insistit en recordar que l’accés als pobles de Sispony i Escàs es pot fer per la via del centre de la Massana, i que els veïns dels dos indrets, hauran de passar pel centre de la parròquia per anar a Escaldes o Andorra la Vella.\nPer motius de seguretat, però, la carretera secundària de Sispony romandrà tancada al trànsit fins dissabte.


Acte Festival SegaMots 2020 - Torà online\nFestival SegaMots 2020\nDel divendres 23 octubre al diumenge 1 novembre de 2020 a\nArriba la segona edició de Segamots, Festival de Narració Oral a la Segarra. Una cita farcida d'històries antigues i noves a càrrec de tres narradores. El festival serà itinerant i recorrerà Cervera, Guissona, Les Pallargues, Riber i Tarroja de Segarra.\nTots els actes són gratuïts però cal fer la reserva prèvia.\n19h / Auditori Municipal, Cervera\nA peu de plaça . Les narradores Lídia Clua, Inés Bengoa i Tània Muñoz ofereixen el tret de sortida del festival, amb la participació de Gerard Carulla, alumne del Conservatori de Música de Cervera.\n21h / Auditori Municipal, Cervera\nCop de foc . Inés Bengoa conta històres d'altres temps per a oïdes modernes. Públic adult.\n12'30h / Riber\nEscudella barrejada. Les narradores Inés Bengoa, Tània Muñoz i Lídia Clua conten per a tothom.\n16'30-18h / Auditori Municipal, Cervera\nJornada Reviure el Patrimoni. El Museu de Cervera i les nostres tres convidades al festival\nens proposen debatre sobre Oralitat i Memòria.\n11h / Les Pallargues\nFem safareig. Lídia Clua creua comarques\nper venir a explicar històries per a tothom.\n12'30h / Auditori Municipal, Cervera\nFem safareig. Tània Muñoz imagina un munt d'històries que esperen a ser contades, imagina secrets, cançons i rimes gairebé oblidades o recentment inventades.\n17h /Tarroja de Segarra\nMarinada de contes. Inés Bengoa conta històries divertides, per partir-se de riure.\n20h/ Auditori Municipal, Cervera\nA peu de plaça. Les narradores Tània Muñoz, Lídia Clua i Inés Bengoa s'acomiaden del festival, amb la participació de Guim Moya, alumne de l'Escola Municipal de Música de Guissona.\n11h / Espai Fassina: Auditori J. S. Bach, Guissona\nFem safareig. Lídia Clua rodola pels camins per venir a narrar contes a grans i xics.\nEtiquetes: festival contes segamots segarra\nLectures: 5 Darrera: 28.10.2020


Entenem per participació ciudadana, el involucrament actiu dels ciutadans i ciutadanes en aquells procesos de prendre decissions públiques que tenen repercusió a les seves vies.\nDe tal manera que la població puga accedir a les desicions del govern de manera independent, sense necesitat de formar part d’ una administració pública o d’ un partit polític.\nTu ets el poble. Desideix el millor per al ciutadà.\nPlaça Casal Jove\nTots volem una vida més agradable, i entre tots ho podem aconseguir. Tria amb què et quedes: un espai per a l'oci, pintures murals, contenidors soterrats ... podem aprofitar millor els espais del nostre poble per a convertir-ho en un referent, un model de convivència i benestar.\nCom a ciutadà, ens agradaria que ens digueres què és el que preferixes per a esta plaça tan volguda per tots. Contemplar una bonica glorieta, disposar d'un pas de vianants, pintar les línies de separaración dels vehicles, restaurar el jardín... tria l'opció que més t'agrade i digues-nos-ho, construirem una Favara agradable per a tots.\nPlaça de la Veracreu\nDecidix per tu mateix. Esta bonica plaça és un espai que podem millorar entre tots. Perquè el més important és que tots la podem disfrutar per igual, introduint elements que ens animen a participar d'ella, o altres que milloren la seua utilitat. Participa i decidix per tu mateix, la teua opinió compte.\nÉs la nostra obligació com a ciutadans cuidar i protegir el mediambient. La naturalesa que rodeja al nostre poble és tant o més important que qualsevol altra acció que podem realitzar sobre el mateix. T'invitem que participes i decidim tots junts el futur del nostre parc natural.


Les exhumacions de Vistabella protagonitzen la jornada de memòria històrica de la FVMP en la Diputació de Castelló | DiaDia\nInici Història Les exhumacions de Vistabella protagonitzen la jornada de memòria històrica de la...\nLes exhumacions de Vistabella protagonitzen la jornada de memòria històrica de la FVMP en la Diputació de Castelló\nL’alcalde de Vistabella, Jordi Alcon, ha participat aquest matí en la XII sessió de la Xarxa de municipis per a la posada en valor de la memòria històrica organitzada per la Federació Valenciana de Municipis i Províncies (FVMP) i la Diputació de Castelló. “Aquesta ha sigut una jornada positiva. Que s’haja donat veu a un municipi com Vistabella, tan xicotet en comparació amb uns altres amb els quals compartíem taula d’experiències com Castelló de la Plana, és fonamental per a mostrar la nostra labor”, ressalta l’alcalde.\nAlcon ha presentat els treballs de localització, excavació i exhumació de fosses de la Guerra Civil duts a terme per l’Ajuntament de Vistabella en els estius de 2020 i 2021 gràcies als quals s’han trobat i retornat a les seues famílies sis cossos. “La nostra voluntat de recuperar la memòria i de recuperar a les persones enterrades en el terme municipal és enorme. Continuarem treballant per a acabar de recuperar tots els cossos possibles” afirma l’edil, qui afig que això serà possible “sempre que comptem amb l’ajuda de les institucions per a aconseguir finançament que recolze el nostre pressupost de xicotet municipi”.\nDavant aquesta idea també s’ha pronunciat Judith Flores, directora general territorial de la Federació Espanyola de Municipis i Províncies (FEMP), qui indica que “la sorpresa agradable va ser comprovar com un Ajuntament que pateix problemes de recursos i de capacitat de gestió d’aquesta mena de procediments ha sigut capaç de presentar un projecte que ha tingut una avaluació extraordinària”. I és que, a més, “ho ha presentat amb una eficàcia enorme perquè ha aconseguit resultats”. Uns resultats que, segons destaca Flores, reflecteixen “el compromís del propi Ajuntament, en aquest cas liderat pel seu alcalde, que volen restaurar aquesta memòria, de voler tindre tots els fets, de poder difondre’ls i de col·locar Vistabella a la mateixa altura i el mateix nivell que altres entitats locals que amb major capacitat, aparentment, també estan en el mateix objectiu”.\nPer part seua, Vicent Gil, secretari general de la FVMP ha indicat que treballs com els realitzats de localització i exhumació “requereixen de molta més ajuda” i que, per a això, a causa de les diferències entre municipis petits i grans, “es necessita un xicotet impuls més per part de la resta d’administracions per a poder dur a terme i amb èxit tots aquests objectius marcats”.\nCal indicar que l’Ajuntament de Vistabella ha pogut fer aquests treballs gràcies a les ajudes oferides per la Conselleria de Participació, Transparència, Cooperació i Qualitat Democràtica (4.523 euros i 24.416 euros) i la FEMP (5.000 euros).\nexhumacions de Vistabella\nJornada de memòria històrica de la FVMP


VIATGES ACOMPANYATS: NARA\nAquesta és una visita indispensable a Japó. A una hora de Kyoto en tren arribes a Nara i és en la mateixa línea (JR Nara Line) que es va a Inari amb el que es pot fer tot en un mateix dia; matí a Inari i tarda a Nara.\nHabitualment ens quedem a dormir a Nara però aquesta vegada modifiquem la ruta i ho fem en un sol dia.\nSortint de la estació de trens s'enfila carrer amunt per una avinguda de botigues mig comercial fins arribar a un parc on es troba un gran temple i una pagoda de 7 nivells, impressionant, si continues parc amunt entre cèrvols que et demanen de menjar per tot arreu acabes arribant a la avinguda d'entrada del gran temple Toda-ji. S'acostumen a trobar moltíssimes excursions de nens d'escoles que vénen de visita i turistes, tots entre els cèrvols fins passar la primera porta del temple que és majestuosa, amb els guardians de fusta del temple més impressionant que hi ha. Val la pena quedar-se una bona estona observant-los.\nS'arriba a la segona entrada, per un lateral es paga l'ingrés i apareix l'edifici de fusta més gran del món! Qualsevol altre temple sembla petit al seu costat, apart de ser d'una gran bellesa. Aquest és una tercera part del que fóu l'original. Cremat dues vegades, l'actual és de 300 anys d'antiguetat.\nEl temple és el refugi d'un grandíssim Buda de bronze que domina tot el temple. Les dimensions son enormes. Tota la visita del temple, sempre ple de peregrins, és un estat de síndrome de Stendhal.\nSortim amb una alegria continguda, aquella satisfacció de viure i veure coses belles, etrenes.\nPublicado por Pep Viatges en 19:29\nMILFORD SOUND (NOVA ZELANDA)\nDE WELLINGTON A KAIKOURA I ARTHUR'S PASS (NOVA ZEL...\nTONGARIRO NATIONAL PARK (NOVA ZELANDA)\nCOVES WAITOMO - ROTORUA (NOVA ZELANDA)\nAUCKLAND - ILLA WAIHEKE (NOVA ZELANDA)


Va entrar el 08/05/2017 procedent del Prat és una femella de 3 anys entren a petició de l'Ajuntament del Prat. Per motius personals la seva propietària ha hagut de renunciar-hi, són molt afectuosos i juganers, molt bé amb altres gossos. NAVAS\nVa entrar el 08/05/2017 procedent del Prat és una femella de 3 anys entren a petició de l'Ajuntament del Prat. Per motius personals la seva propietària ha hagut de renunciar-hi, són molt afectuosos i juganers, molt bé amb altres gossos.\nMés animals en aquesta categoria: « FLAMENKITA CARMENCITA »