Parròquia de la Mare de Déu dels Àngels - TORRES TORRES (COMUNITAT VALENCIANA)\nTorre de planta cuadrada de mamposteria, llevat de la part alta de carreus. Té un curiós remat, un edicle en forma de cúpula, obra del XIX\nEn el ARV, Protocols hi ha una cita que ens parla de la contractació en agost de 1786 de la segona campana amb la condició que fora més gran que la campana gran acabada de fabricar a Algímia, aquesta cita reflexa en part la rivalitat de pobles veïns.\nTant el campanar com la sala de campanes està molt brut. L'escala serveix de magatzem de graneres i poals entre altres coses. La sala de campanes està bruta, plena de colomina, de cordes velles i ferralla sense ús.\nA dia 19 d'octubre de 2007 la sala de campanes es troba amb colomina, panís per als coloms, una gàbia amb aigua i un colom dins mort, un colom fora de la gàbia mort i un esquelet.\nEn l'actualitat hi ha tres campanes antigues, de les quals la més vella, 1691, ha estat restaurada gràcies a les subvencions de l'any 2007 aportades per la Generalitat Valenciana i l'Ajuntament de Torres Torres. Aqueix mateix any es va fer públic el projecte d'una nova campana que serà anomenada "Mare de Déu de la LLet".\nL'ampliació del conjunt amb una quarta campana trenca l'harmonia tradicional, per a un campanar de poble menut, amb dos campaners per als tocs ordinaris (festa, mort, senyals diàries d'oració) i una campaneta de senyals utilitzada també per a les misses diàries. El quart finestral estaria ocupat per les matraques. Es tracta d'una ampliació desafortunada.\nMARTÍN NOGUERA, Francesc Xavier (11-04-0200)\nCORRESA I MARÍN, Ignasi (19-10-2007)\nAVAN Una campana del año 1691 regresa mañana a su parroquia en Torres Torres tras dos meses de restauración 2008\nAVAN La parroquia de Torres Torres reemplaza una campana destruida en 1936 por otra nueva con donativos de los feligreses 2015\nDANZA, P. / Torres Torres Torres Torres inicia la restauración de la campana 'María la xicoteta' para recuperar su sonido original 2007\nEl Económico Restaurada campana del siglo XVII 2007\nELECTRORECAMP S. L. Campana gran de Torres Torres 2009\nGARRIDO, Dani Torres Torres restaurara las campanas de su parroquia 2007\nREDACCIÓN La campana 'Maria la Xicoteta' vuelve a repicar 2008\nREDACCIÓN Campaners de Morvedre instala la campana 'Maria la Xicoteta' tras su restauración 2008\nSANTAÚRSULA. A. La campana de la ermita de Sant Blai se restaura después de sufrir daños en parte de su estructura 2008\nSANTAÚRSULA. A. / Torres Torres La campana del siglo XVII recupera su toque 2007\nLa gran (desapareguda) MARTÍNEZ, VICENT 1591\nLa chica (desapareguda) MARTÍNEZ, VICENT 1591\nSala de campanes Mare de Déu de la Llet (refosa) PORTILLA, ABEL (GAJANO) 2007 45 53\nSala de campanes Maria, la xicoteta (1) 1691 31 17\nSala de campanes Mare de Déu de la Llet (3) ECAT 2015 53 88\nSala de campanes Maria Miguela (2) ROSES, VICENTE 1787 78 275\nSala de campanes Maria Immaculada (3) ROSES, VICENTE 1787 99 562\nOrdinador - Parròquia de la Mare de Déu dels Àngels - TORRES TORRES (COMUNITAT VALENCIANA)\nResta el lloc on estava l´antiga maquinaria i també l´antiga esfera de fusta. En la restauració que se va dur a terme fa uns anys, es repintà l'esfera i al mig es posaren les inicials "EMR" què són les de l'empresa que va fer l'obra de restauració (Estudios y Métodos de Restauración), acte que va en contra de qualsevol criteri de restauració.\nActualment en una altra cara de la torre una esfera moderna i un rellotge electrònic.\nL'ordinador és de FRANCE CARILLONS, un dels últims en funcionament i es troba a la Capella de la Comunió.


La Vall de Gallinera acull la primera edició d'"ENCLAVE CINEMA" - Diari Serpis\nLa Vall de Gallinera acull la primera edició d'”ENCLAVE CINEMA”\n– El cap de setmana del 24 i 26 de setembre la Vall de Gallinera acollirà les I Jornades d’Enclave Cinema, una iniciativa que forma part del projecte global “Enclave Land Art”\nDins del projecte Enclave apareix com a novetat aquest any ENCLAVE CINEMA. Aquesta iniciativa és una plataforma vinculada amb el vessant audiovisual mitjançant la projecció d’una selecció de curtmetratges d’un festival convidat. La selecció ha estat realitzada des del prisma de “Mirades: mirada pròpia, mirada interior i territori” com a complement al concepte proposat a la residència artística Enclave Land Art.\n“ENCLAVE CINEMA” comptarà amb la presència de persones vinculades a les diferents produccions projectades durant el cap de setmana, amb l’objectiu de generar una plataforma de discussió sobre les propostes entre el públic assistent mitjançant debats i col·loquis participatius.\nEn aquesta primera edició, el Festival convidat per l’organització d’ENCLAVE CINEMA és el FESCIMED, el Festival Internacional de Cinema per la Memòria Democràtica.\nFESCIMED, amb seu a Madrid (Cineteca) i que enguany celebrarà la seua cinquena edició, ha aconseguit consolidar-se en el panorama nacional amb una proposta que conté una important càrrega social, solidaritzant-se amb les víctimes de les injustícies en qualsevol part del món a través d’expressions i eines que ens proporciona el cinema, el teatre, la literatura, la pintura o qualsevol altra disciplina artística.\nAquesta secció és una immersió en la història del festival a través d’alguns dels treballs que han estat premiats al llarg de les anteriors edicions. Amb aquesta secció volem presentar la mirada compromesa del Fescimed, la seua identitat.\nMitjançant aquesta secció, es complementa la proposta conceptual d’Enclave, una reflexió sobre el visible i l’invisible d’un territori com a narrador de la seua pròpia història. En l’àmbit expositiu, els curtmetratges seleccionats s’interpreten en un context d’identitat territorial, on les accions o situacions són concebudes com a extractes físics que representen a un territori, és a dir, com a element identitari en un moment puntual del seu desenvolupament.\nComptarem amb la presència de persones vinculades a les produccions projectades, amb la intenció de generar un debat que ens ajude a aprofundir en les seues propostes.\nTel de contacte: 654 64 44 15 | 643 414 921\nHi haurà servei de bar a l’interior del recinte.\nLa Vall de Gallinera acull la primera edició d'"ENCLAVE CINEMA"\nArticle anteriorGandia instal·la pictogrames en els passos de vianants dels voltants dels centres educatius\nArticle següentPlataforma per la Llengua homenatja a Lluís Miquel Campos


La professora de Psicologia de la Universitat Abat Oliba CEU (UAO-CEU) Salut Porras ha destacat aquest dimarts que la impossibilitat de visitar el país d'origen aquest Nadal, a causa de la pandèmia de Covid-19, pot ser viscuda com "un duel" per les persones migrades.\nEn un comunicat, la universitat ha recollit les opinions de l'experta, que ha afirmat que la visita a la llar de procedència es converteix en "necessitat vital", ja que les persones migrades viuen el període nadalenc com un parèntesi de la seva vida en un país d'acollida, que representa per a ells la motivació per treballar i esforçar-se la resta de l'any.\nPorras ha traçat una distinció, a l'efecte de valorar l'impacte ideològic, entre "aquelles persones que, al migrar, es van adaptar i van integrar al país de destinació, de manera que redibuixaven la seva identitat ètnica, i aquells la identitat segueix fermament sustentada pel afecció a la terra d'origen ".\nSón aquests últims els que, segons la universitat, poden patir més per la impossibilitat de passar unes setmanes a la seva terra.\nPorras ha enumerat que el duel es compon de trobar a faltar a les persones estimades, però també el contacte amb les tradicions, elements culturals, llengua, gastronomia, art i costums socials.\nL'experta ha recomanat "ser pràctic": centrar-se en solucions i filtrar els moments d'angoixa per la pregunta 'puc fer alguna cosa per solucionar o pal·liar el problema?'; a més de viure la situació amb realisme i esperit constructiu.


Xina Heavy Duty Air RFF3113CW Fabricants, proveïdors, fàbriques i empreses - Productes - Shandong Renfeng Materials especials Co, Ltd\nLa capacitat de retenció de pols dels mitjans de filtre i l'eficiència de la filtració: 30% -50% superior. Llarga vida útil. Pes lleuger amb millor rendiment de filtració. Bona resistència a la humitat. Excel lent retard de flama. Processabilitat perfecta.\nLa capacitat de retenció de pols dels mitjans de filtre i l'eficiència de la filtració: 30% -50% superior.\nPes lleuger amb millor rendiment de filtració.\nBona resistència a la humitat.\nExcel lent retard de flama.\nHot Tags: aire pesat rff3113cw, Xina, fabricants, proveïdors, fàbrica, empresa, d'alta qualitat, compra\nUn parell de:Paper de filtre Següent:Paper del filtre d'oli


Ciència i medi ambient 28/03/2015\nMentre la canceller alemanya i el president francès escolten les explicacions d'un gendarme, Rajoy està distret i no presta atenció\nBarcelonaDimecres passat, l'endemà de la tragèdia d'un Airbus de Germanwings, el president espanyol, Mariano Rajoy, es va traslladar als Alps francesos. També hi va anar el president Mas, que per raons de protocol es va quedar en una segona fila. Rajoy va tenir tot el protagonisme al costat de la cancellera alemanya, Angela Merkel, i el president francès, François Hollande.\nHollande, Merkel i Rajoy es van desplaçar a Seyne-les-Alpes, la població on s'ha establert la base d'operacions de tot el dispositiu de rescat, per tal d'interessar-se per les tasques de recuperació de les restes dels cossos i l'aparell. Posteriorment, van visitar la capella ardent instal·lada al gimnàs de la població, on van participar en un acte d'homenatge a les persones que van perdre la vida.\nEn un moment de la visita el gendarme responsable del dispositiu va explicar a tots tres mandataris com avançaven les tasques de rescat. Unes explicacions seguides amb interès per Merkel i Hollande, però no per un Rajoy abstret. Cal recordar que, com és habitual en els presidents espanyols, Rajoy no parla cap més idioma que el castellà, cosa que fa impossible que entengués les explicacions, en francès, del cap de la gendarmeria. Ara bé, tot i tenir les càmeres davant, el president espanyol no es va molestar gaire a dissimular. Mentre el gendarme parlava ell mirava a una banda i a l'altra, fent evident que no escoltava, un gest que va ser recollit per un vídeo emès per Cuatro, que s'ha convertit en viral i que ha comportat una allau de crítiques a Rajoy davant del que els internautes han coincidit a qualificar de comportament "vergonyós".


Bartomeu: “Calia donar un impuls de cara al final de temporada”\nEl president detalla les raons per les quals el FC Barcelona ha decidit fer un canvi a la banqueta a mitja temporada\nEl president Josep Maria Bartomeu i el secretari tècnic Éric Abidal han explicat les raons per les quals el FC Barcelona ha dut a terme el canvi d’entrenador a mitja temporada. En una roda de premsa en què tots dos han acompanyat Quique Setién en el dia de la seva presentació com a nou entrenador, han detallat que “calia donar un impuls de cara al final de temporada”.\nEn aquest sentit, Bartomeu ha estat clar: “Nosaltres fa temps que sabíem que la dinàmica de l’equip era millorable i ho havíem parlat amb Valverde. Hem tingut una relació estreta i de complicitat amb Valverde i des de l’estiu hem estat parlant d’això”.\nSegons el president blaugrana, amb aquest “nou impuls i nova dinàmica” ara l’equip aspira a guanyar els tres títols que queden en joc: Lliga, Champions i Copa del Rei, que arrencarà la setmana vinent a Eivissa.\nSobre el contracte de Quique Setién, que ha signat fins al 30 de juny del 2022, Bartomeu ha aclarit que inclou una clàusula que contempla la possibilitat de rescindir-se l’estiu del 2021 –data en què hi ha previstes eleccions a la presidència- sempre que el nou president vulgui apostar per un entrenador diferent a Quique Setién en aquell moment.\nAbidal: “Ens agrada la manera de treballar de Setién”\nEl president ha donat més detalls sobre com s’ha dut a terme la contractació de Quique Setién com a nou entrenador: “A mi m’hagués agradat que les formes fossin unes altres, és evident. El tarannà d’aquesta Junta no és aquest”.\nI ha afegit: “Hem parlat amb altres entrenadors, és la nostra obligació. Volíem conèixer els plans de molts entrenadors i finalment ha sortit publicat algun nom, però durant molt temps hem treballat amb discreció i personalitat.\nSobre Quique Setién, el secretari tècnic Éric Abidal té clara que l’aposta per ell és la bona: “Està aquí perquè té un projecte i perquè la seva manera de treballar ens agrada”.\nDe fet, ja ha detectat bones sensacions durant el primer entrenament de Quique Setién com a tècnic blaugrana: “El que he vist avui a l’entrenament ja són molts canvis sense demanar res a l’entrenador”.


Els U-tòpics es retroben per fer un concert després de 20 anys\nEn la Jornada Cultural que organitzen els ‘Amics del Rec’\nDimecres, 31 agost 2011. 03:00. Redacció AnoiaDiari.\nEl mític grup igualadí que a finals dels 80 i principis dels 90 van fer-se un espai en el panorama musical català es retrobarà el proper dia 1 d’octubre per fer un concert en el marc d’una jornada cultural organitzada per ‘Amics del Rec’. Maria Santfores, cantant del grup, entoma amb molta il•lusió aquesta retrobada i afirma que, malgrat que encara no ha consensuat els temes que tocaran; ‘Segurament no hi faltarà el ‘Hot blues’, un dels temes de més èxit de la banda.\nEs tracta d’un únic concert i els membres del grup no es plantegen tornar als escenaris: ‘Tots tenim les nostres feines’, explica Santfores, que afegeix; ‘Tot i que no tanquem cap porta, ara el que ens fa més il•lusió és la preparació, tornar als assajos, preparar els temes...’.\nU-tòpics va fer-se un nom en un dels moments més àlgids de la música en català, el grup igualadí va compartir escenari amb Els Pets, Sopa de Cabra o Sangtraït, grups de Rock català, un corrent dins del qual, els U-tòpics no s’inscriuen: ‘nosaltres formàvem part dels maleïts grups de culte del rock català’. Després de treure dos discs al mercat –‘U-tòpics’ i ‘El cop que vingui’- la banda es va desfer; ‘Mai vam guanyar-nos la vida amb la música i tots vam anar buscant altres camins’, explica Santfores.\nUn grup després de 20 anys\nDesprés de gairebé dues dècades allunyats dels escenaris, els U-tòpics es retrobaran per fer un concert en el marc de la jornada cultural organitzada per ‘Amics del Rec’. Maria Santfores, Ges Burgès, David Berenguer, Albert Torras i Albert Puig es retrobaran amb l’absència de Valeriano Morales que va morir, i de Toni Llena, baixista i un dels motors de U-tòpics que va abandonar la banda després del primer disc.\nUna jornada cultural al barri del Rec\nEl motiu de retrobament del grup igualadí és la Jornada Cultural que els ‘Amics del Rec’ estan organitzant pel proper dia 1 d’octubre. El barri del Rec acollirà diferents activitats i tallers durant el dia i diferents concerts al vespre, entre els quals, els U-tòpics, un dels plats forts que preveu la jornada.\n21 de setembre 2011.21:08h\nNo veig als U-tòpics en directe, des del bolo de Cambrils de l’1 d’agost de 1992... M’agradarà tornar-los a veure!\n3 de setembre 2011.20:54h\nMaria,estaria be tornar a escoltar ”els llums de colors””Hot blues” etc..\nEsperarem amb moltes ganes el mes d’octubre:)\n1 de setembre 2011.00:32h\nAvui ja he somiat amb el concert. Tinc moltes ganes de tornar a sentir els u-tòpics\n31 d'agost 2011.11:43h\nQuina il.lusió!! Friso per tornar-vos a veure!!\n31 d'agost 2011.10:23h\nGràcies carlota! M’ha agradat molt l’article!\nSalut i ens veiem al concert o a un assaig si vols!


Qui dia passa, any empeny - 29 d’octubre - Diari La Veu\nEscriba el número 311846\nQui dia passa, any empeny - 29 d’octubre\nA mitjan segle passat, quan les parelles d’adolescents enamorats seien als bancs públics no ho feien per a compartir vídeos virals protagonitzats per animals més o menys domèstics; per persones amb les facultats mentals pertorbades, que creuen que són originals i gracioses, o per víctimes del fracàs escolar que pretenen influir en les decisions dels altres, sinó per a pecar i fer una miqueta d’enveja a la resta dels mortals.\nAixò cantava, almenys, Georges Brassens, que va pujar al cel dels anarquistes tal dia com hui de 1981, quan només tenia 60 anys i ens devia encara moltes cançons senzilles, divertides, incitadores i precioses.\nBrassens havia nascut l’any 1921 a Seta, una ciutat occitana, quan la llengua del país ja era només un record, gràcies a la política educativa de l’estat francés que, com alguns espanyols contemporanis, considerava que parlar qualsevol altra llengua que no fóra la seua era senyal de mala educació, brutícia corporal i anímica i ganes de fotre.\nLa mare de Georges era una beateta, com hauria dit ell mateix, i son pare era un anticlerical actiu, però s’estimaven i aquelles diferències no impedien que compartiren l’amor per la lectura, la cultura i, sobretot, la música, fins al punt que, des de ben menut, el somni de Brassens ja era convertir-se en músic professional i triomfar als teatres de la capital. Quan només tenia 17 anys, Georges tocava la bateria en una banda d’amics que es deia Jazz, però l’any 1940 va decidir anar-se’n a París, sense acabar els estudis i sense sospitar que aquell viatge li condicionaria tota la vida.\nPrimer va treballar uns anys a la Renault, mentre aprenia a tocar el piano i la guitarra. Però va esclatar la guerra, se l’emportaren, a la força, a Alemanya i aquella època de privacions, humiliacions, fam, fred i tortures li va afectar l’organisme, perquè no totes les víctimes de les guerres moren als camps de batalla. Des d’aquell temps, Brassens va patir molts còlics nefrítics més o menys virulents que, a voltes, l’obligaren a interrompre un recital.\nQuan va començar a ser reconegut, ja compartia la vida amb Joha Heiman, sense lligams religiosos ni civils, de qui Georges va deixar escrit: “No és la meua dona, és la meua deessa”. L’altra deessa era la música, que el va consagrar com un compositor correcte, encara que no sabia solfeig, i un poeta brillant que, com Ovidi Montllor, va escriure una cançó que deixa clar com volia que el tractaren després de mort, encara que volia anar al fossar pel camí més llarg.\nAlgunes de les bellíssimes cançons de Brassens ens arribaren amb bones traduccions de Josep M. Espinàs o Miquel Pujadó i, en castellà, amb les versions de Paco Ibáñez o Javier Krahe. La mala reputació, El goril·la, El testament, La tempesta o Els amants que pequen en els bancs públics són només algunes mostres del geni d’aquell home serè, enemic de la hipocresia, la religió i els seus representants, els fanatismes i les convencions socials ràncies, que va morir massa aviat i ara reposa, com va demanar, al cementeri del Pi, a Seta, conegut popularment com el cementeri dels pobres.\nEscriba el número 349067


Joshua Sass va respondre als càrrecs d'hipocresia, trencant el silenci després de separar-se amb Minogue\nDesprés d'un escandalós descans amb Kylie Minogue, els seus seguidors es van enfrontar a Joshua Sassa, acusant-lo de traïció, deshonestedat i cobdícia financera i, recentment, a les pàgines de l'actor a les xarxes socials van aparèixer enutjats posts sobre el seu fals suport a la comunitat LGBT.\nSospites en duplicitat\nKylie Minogue i Joshua Sass, malgrat la diferència d'edat, molts semblaven una parella ideal. Malgrat l'idil·li en les relacions de la coloma, van declarar que les seves magnífiques noces, sobre les quals soñaven, no tindrien lloc, fins que els matrimonis homosexuals estiguin legalitzats a la pàtria de la núvia. Sass va distribuir nombroses entrevistes dins de la campanya Say I Do Down Down i es va convertir en un veritable heroi de gais i lesbianes de tot el món.\nKylie i Joshua van participar en la campanya Say I Do Down Down\nDesprés que Kylie i Joshua es van separar, l'actor va deixar de recolzar el moviment per legalitzar els matrimonis homosexuals a Austràlia i fer discursos acalorats.\nNo hi ha fi sense bons, Sass va decidir, havent llegit comentaris desagradables a la seva adreça a la xarxa, decidint utilitzar el tema oblidat de donar suport a la comunitat LGBT per si mateix. Per tal que els mitjans de comunicació tornin a parlar sobre ells mateixos, recorda de nou la seva posició cívica.\nEx-nuvi Kylie Minogue Joshua Sass\nJoshua, cridant als ximples, va dir que l'acció de Say I Do Down Down era a curt termini i està molt orgullós que, com a conseqüència, milions de persones del planeta van aprendre sobre el problema de la desigualtat legal.\nJosuè va respondre a les crítiques amb un llarg missatge\nKylie Minogue va parlar sobre com un jove nuvi va trencar el cor\n16 estrelles que podrien superar les terribles malalties\nHavent aconsellat als malalts centrar-se en el positiu i constructiu, l'actor va assegurar que recolza la idea d'igualtat universal.\nLady Gaga va presentar tres noves cançons en un concert de Nashville\nAngelina Jolie i Brad Pitt van estipular les condicions de divorci\nPop diva Madonna vol convertir-se en mare per cinquena vegada\nRosie Huntington-Whiteley i Jason Statham van tenir un fill\nAmber Hurd va declarar una vegada més a Johnny Depp a la policia\nLa teoria de la marca de moda va convidar al fill d'Alain Delon a cooperar\nA la casa de Drake va aparèixer un ventilador que va prendre aigua\nLily-Rose Depp va debutar al cinema independent\nBosses Salvatore Ferragamo\nTeories sobre el desenvolupament de la personalitat\nJennifer Lopez sense maquillatge\nAmb què fer servir sabates?\nCollaret d'argila polimèrica\nAmb què portar una faldilla magnífica als genolls?\nAngelina Jolie i Brad Pitt juntes de nou?\nLa xarxa es torna a admirar per la semblança de Kayi Gerber i Cindy Crawford\nPorta d'entrada per a una casa privada\nPebre - plantules, cultiu i cura, característiques de la plantació\nLana Del Rei sense maquillatge\nCom es pot rentar verdures amb roba per mitjans simples?\nTe amb gingebre: les millors formes de preparar una beguda saludable\nTruita amb salsa\nELOS-depilació - contraindicacions i conseqüències\nPastisseria de farciment


43 assassinades el 2021 al conjunt de l'Estat i 1.125 des del 2003, 173 d'elles a Catalunya, segons dades oficials. La justícia patriarcal protegint els agressors amb sentències infames. Milers de dones pobres i nenes continuen sent víctimes del tràfic, la prostitució, la pornografia i els ventres de lloguer. Drets com l'avortament negats sistemàticament a la sanitat pública. La desigualtat, la bretxa salarial i l'atur colpejant milions de nosaltres.\n«La història del passat i del present ens ensenya que la propietat privada és l'última i més profunda causa de la situació de privilegi de l'home enfront de la dona. L'aparició i consolidació de la propietat privada són les causants que la dona i el nen, com els esclaus, poguessin convertir-se en propietat de l'home. Per aquesta causa ha aparegut la dominació de l'home per l'home, la contradicció de classe entre rics i pobres, entre explotadors i explotats…


Strombers, Lildami, Adala & The Same Song Band, Sense Sal i Ju tanquen el cartell de l'Acampada Jove Strombers, Lildami, Adala & The Same Song Band, Sense Sal i Ju tanquen el cartell de l'Acampada Jove\nStrombers, Lildami, Adala & The Same Song Band, Sense Sal i Ju tanquen el cartell de l’Acampada Jove\nTambé s'ha presentat el lema d'aquest any, 'Canviem la història'\nEls responsables de l'Acampada Jove revelen el cartell de l'edició del 2019 el 28 de maig / ACN\nEls grups musicals Strombers, Lildami, Adala & The Same Song Band, Sense Sal i Ju tancaran el cartell de l’Acampada Jove del 2019, segons han anunciat els seus organitzadors aquest dimarts. Aquests grups se sumen als 19 que ja s’havien anunciat prèviament. Strombers aterra a l’acampada en el marc de la gira ’20 aniversari’. De la seva banda, Sense Sal hi presenta el seu darrer disc, ‘La Sortida’. Pel que fa al terrassenc Lildami, també hi durà l’últim treball que ha elaborat, ‘Flors mentre visqui’. Adala & The Same Song Band hi duran els ritmes reggae del seu disc ‘Ona’. I la cantautora osonenca Ju debutarà al festival amb la seva actuació. Durant la presentació també s’ha donat a conèixer el lema de la cita d’aquest any, ‘Canviem la història’, en referència a la situació actual del país.\nEl director de l’Acampada Jove, Pau Morales, ha convidat la joventut a “canviar la història” i a encarar “un nou cicle de mobilització” a partir de la sentència del judici.


“L'ecologia és inherent a l'espiritualitat” | Catalunya Religió\n“L'ecologia és inherent a l'espiritualitat”\n- Vídeos Diàlegs de Pedralbes\n- Postgrau Significats i Valors Espirituals de la Natura: Percepció, Comunicació i Integració\n(Laura Mor –CR) Gestionar l'entorn és una responsabilitat ineludible. Així ho han defensat el monjo cistercenc Lluc Torcal i el consultor ambiental Josep Maria Mallarach. En el marc del diàleg 'Espiritualitat ecològica' celebrat al Monestir de Pedralbes, tots dos han coincidit en una “actitud unitiva” de la vida que integri els valors espirituals més profunds amb la cura del medi ambient.\n“Cal unir una resposta de totes les religions i espiritualitats laiques davant les tendències insostenibles globals”. Mallarach, que estudia el patrimoni cultural i espiritual intangible arreu del món, ha explicat com “els organismes conservacionistes han reconegut com una necessitat apel·lar a l'espiritualitat”. Ha indicat que “el 85% de la humanitat està vinculada a grans religions tradicionals” i que cal “recórrer i apel·lar als valors més profunds per poder donar respostes que demanen sacrificis”. El missatge és inequívoc: “Aquest 20% que consumim el 80% dels recursos, hem de reduir consum, segur”.\nEl procurador general de l'orde del Cister, Lluc Torcal, també s'ha referit a la responsabilitat individual i col·lectiva davant la crisi ecològica. Ha posat d'exemple “el microcosmos” de les comunitats monàstiques: “Un monestir com Poblet no es construeix perquè duri quatre dies, sinó que es construeix per les futures generacions”.\nL'esforç que cal fer avui, ha matisat, és per “llegar-ho millor del que ho hem trobat”. Des d'una òptica cristiana, contemplar paisatges és bo, però no suficient. En el seu discurs ha incidit en la necessitat de prendre partit i gestionar: “Hem de ser capaços de gestionar aquest patrimoni, amb aquest do que és la naturalesa, de forma que vagi a millor”.\nEl filòsof Francesc Torralba, moderador de la taula rodona, ha obert l'acte recordant que “espiritualitat ecològica és una expressió emprada pel papa Francesc a l'enciclica Laudato si'”. I que, al seu entendre, es tracta “d'una forma de vida que fa possible comprendre el món com una casa, com una llar”. És a dir: tenir cura, atendre o custodiar, ha apuntat.\nDes de la tradició monàstica, aquesta visió de custòdia és un tret identitari :“L'ecologia no qualifica l'espiritualitat, sinó que és inherent a la forma d'entendre el cristianisme i la vida monàstica”, ha explicat Lluc Torcal. Així, ha parlat duna “lògica del do i de la gratuïtat, d'allò que ens ha estat facilitat per Déu, per tal d'utilitzar-lo pensant que això ha de ser llegat a les generacions futures”.\nLa capacitat de regenerar\nL'any 2007 del monestir de Poblet va començar un procés de conversió ecològica. “Quan des d'un monestir s'està treballant en ecologia, el que fem és viure de manera profunda la nostra identitat”. Una transformació pràctica que ha modificat el dia a dia de la comunitat. “És gràcies a la capacitat de regenerar, de transformar, que podem redreçar les tendències que estan portant-nos a l'anomenat desastre ecològic”, ha dit Torcal.\nTorralba, en aquesta mateixa línia, ha reconegut que “una espiritualitat ecològica sense renuncies, sense austeritat ni sobrietat és molt difícil d'imaginar”. I ha formulat una pregunta per obrir el debat: “Com conjugar això amb el confort i benestar que la gent vol a casa seva?”.\nEl llegat a les generacions futures\nJosep Maria Mallarach és llicenciat en Geologia, màster en Ciències Ambientals, doctor en Biologia i consultor independent en diversos organismes i entitats nacionals i internacionals. Amb la seva intervenció ha defensat que “cal desprendre'ns de la mentalitat utilitarista i ser capaços d'assumir la responsabilitat de la cura”. Una reflexió que ha relacionat amb una tendència actual: “Ens hem obsedit en els drets i hem oblidat que tenim uns deures, també envers de les generacions futures”. “No som propietaris, sinó usufructuaris”, ha reiterat.\nEl públic també ha preguntat “com treballar les actituds de cura i contemplació que tenen a veure amb una bona sostenibilitat”. Mallarach hi ha respost afirmant que “als països occidentals, sobretot en els ambients urbans, tenim un dèficit de contemplació”. S'hi ha referit en termes d'unitat: “A diferència de l'observació, que analitza, diagnostica i sempre separa, la contemplació és una actitud unitiva, que ens permet participar de la unió amb tot el que ens envolta”.\nMallarach ha assenyalat com incideixen els valors culturals i espirituals en la conservació de la biodiversitat. Un estudi internacional es va preguntar “Qui ens pot ensenyar a actuar d'una manera perdurable?” Els antropòlegs que hi van treballar van observar tot un seguit de “pràctiques consolidades, depurades, al llarg de segles o mil·lennis”. Fins a afirmar que “dins l'univers cristià, les comunitats monàstiques són les més resilients”, ha dit.\nLa raó de fons? El seu sentit unitari de la mateixa realitat. Segons Torcal “l'arrel del conflicte ambiental és desentendre la unitat profunda entre el món material i el món espiritual”. Mallarach hi coincideix. Per a ell, l'espiritualitat ecològica és “aquella consciència, força, impuls, energia que parteix de la consciència profunda, per tant viscuda, cardíaca, no pas mental, de la unitat espiritual amb tota la creació, amb tots els éssers, animats o no animats”. Sentir que l'entorn és “la casa comuna” és un primer pas. Però en caldran més.\nL'acte s'ha celebrat en el marc dels Diàlegs de Pedralbes, que organitza l'Ajuntament de Barcelona a través del Reial Monestir de Santa Maria de Pedralbes i que compta amb la col·laboració de Fragmenta Editorial.\nDiàlegs de Pedralbes: Espiritualitat ecològica from Barcelona Cultura on Vimeo.\nespiritualitat ecològica, Lluc Torcal, Franccesc Torralba, Josep Maria Mallarach, espiritualitat, tradicions monàstiques, monestirs, comunitats, Ecologia, Medi Ambient, encíclica, Laudato si', Barcelona, Actes, Espiritualitat, Papa Francesc


Per a això, era necessari, davant la inexistència de criteris i estàndards reglats de qualitat, que s'aprovessin per AENOR (entitat més prestigiosa d'Acreditació i de la qual forma part el CSD, presidint el CTN 147) unes Normes Tècniques el compliment de les quals servís de referència per acreditar aquesta qualitat. Aquestes Normes, amb els seus Reglaments corresponents, van ser aprovades per AENOR (amb la col·laboració del CSD i l'IBV en el marc del projecte MAID) per acreditar, en matèria de seguretat i accessibilitat, les pistes poliesportives i els gots de piscina.\nFins al moment, es tracta de la primera normativa existent per acreditar la qualitat en instal·lacions esportives, i no existeix cap instal·lació esportiva a Espanya que compti amb ella.\nPer això, el CSD va considerar que havien de ser les seves pròpies instal·lacions les primeres a sotmetre's a examen per comptar amb aquesta acreditació.\nEl procés ha consistit, bàsicament, en la realització d'una auditoria per comprovar el compliments dels requisits tècnics establerts per l'entitat d'acreditació en les anteriorment citades normes tècniques de compliment.\nLa primesa fase de l'auditoria va ser realitzada durant el mes de Julio de 2009, on es va revisar documentació relativa a diversos Serveis del Consell Superior d'Esports (RR.HH., Règim Interior, Serveis Mèdics, Manteniment, etc.). En la primera setmana de Novembre ha tingut lloc la realització de la segona fase de l'auditoria. El procés de certificació culminarà previsiblement a principis del proper mes de Desembre.


Cal Passamaner – Tribus de la Segarra\nL’antic mas era just davant del km 4, anant de Pontils a Sta. Coloma a l’esquerra.\nNo en queda res. La finca, les terres i on hi havia el mas, es trobava en una zona que anomenaven Roques Altes. Era un dels molts masos del terme de Pontils.\nA cal Passamaner hi van viure els Calaf.\nEl Joan Calaf viu a Sta. Coloma i parla de la masia i de la família. Ell és nascut el 1948, el seu pare, l’Anton, el 1911. L’avi, que també es deia Anton, havia nascut el 1885, la seva germana petita era del 1900. El besavi, el Magí, devia haver nascut cap 1860. El pare del Magí, el Josep Calaf Dalmau, devia haver nascut cap al 1830 o 35.\nEl besavi, el Magí, vivia al mas, i segurament el seu pare també, perquè és el que signa el contracte del cens que havien de pagar a partir del moment en què van comprar les terres i segurament el mas.\nEl besavi eren 8 germans, l’avi eren 5. La vida al mas era molt dura, i l’avi quan es va casar va marxar a buscar-se la vida fora del mas, on encara hi vivien els pares, tiets i germans. Va viure a Figuerola, a Sta. Fe i finalment a Sta. Coloma.\nEl Joan i la seva germana, la Montserrat, quan eren petits, anaven al tros a portar el dinar al temps del segar, i els dissabtes, quan sortien de l’escola també hi anaven, i treballaven ajudant als grans. Quan hi havia molta feina es quedaven a dormir al mas. En aquells anys el mas ja estava força deteriorat.\nEl Joan va ensorrar el mas cap als anys 70-80.\nFoto: El Magí Calaf i la Rosa Ravell. Cap a 1910\nEl nom de Passamaner venia de quan les dones que vivien al mas filaven la llana dels bens. I el mas va agafar aquest renom de Passamaner.\nCal Passamaner era un mas antic, potser és un dels masos que hem trobat al segle XVI i XVII i que no ens ha arribat el nom, o potser era conegut amb un altre nom.\nA dalt de tot del mas era on guardaven la palla, i era on dormia tota la canalla, en màrfegues plenes de palla de blat de moro, els 8 germans del besavi i els 5 de l’avi. Tenien un ruquet, una mula, unes quantes gallines, un porc per la família i algun altre per vendre, i poca cosa més. No tenien ramat. Dos cops a l’any portaven la verra a un verro de Montalegre, com feien altres veïns. Un cop hi havien anat, ja pràcticament hi anaven soles.\nLa masia no tenia cisterna, sí que tenien un cup, de quan hi havia vinya a la zona, abans de la fil·loxera, que va atacar els ceps a finals del segle XIX. Hi havia una finestra que tenia com a base una antiga pica d’aigua de pedra.\nL’era estava darrere de la casa.\nVivien del poc que donava la terra, de la caça, de la pesca i del bosc, que n’hi havia molt més del que hi ha ara. Caçaven pràcticament cada dia, i quan era el temps que no es podia caçar, aleshores des del mas, penjaven una màrfega en una finestra quan veien perill, per avisar els que havien anat a caçar, i aquests amagaven l’escopeta en uns feixos.\nAnaven a netejar les basses dels molins, i a canvi els donaven farina. Pastaven la farina a la pastera, i es feien ells mateixos el pa al forn del mas.\nEn temps del besavi, anaven a segar a l’Urgell, feien de dalladors, hi anaven a peu i amb la dalla. Anar a l’Urgell a segar és que ho devien necessitar tot. A Sta. Coloma segaven més tard que a l’Urgell, per això hi podien anar.\nFoto: Els pollancres plantats pels de cal passamaner\nLa portadora amb tapa\nLes necessitats les feien en una portadora, que estava tapada i a la tapa hi havia un forat. La portadora estava darrere la casa. O sigui que calia sortir fora de la casa per anar-hi. Quan estava plena, la portaven cap a l’hort. Els nens, com que no arribaven a la portadora, ho feien en uns forats que després els tapaven.\nHi havia al mas un “deso”: un amagatall on s’hi entrava per la teulada. En temps de la Guerra Civil vivien al mas i amagaven en el “deso” la collita perquè no els hi prenguessin.\nPeixos i anguiles al Gaià\nEl mas estava prop del Gaià. El Joan explica que darrere del mas hi tenien un pou, però que quan eren prop del riu, bevien sempre l’aigua del Gaià. Quan ell era petit hi havia peixos, i agafaven anguiles.\nAl riu, enfront del mas, hi havia el gorg anomenat de cal Passamaner. Dos nens s’hi van ofegar. El pare d’uns dels nens hi anava sempre a pescar, un dia el nen hi va anar sol amb un amic, devien caure i es van ofegar. Ben pocs devien saber nadar en aquells anys.\nEl vímet i els cistells\nA la vora del riu hi havia vimeteres i la canalla amb el vímet feien cistells. A la vora dels horts també se’n plantaven, i ells també en van plantar a la vora del pou. Un germà del padrí, li va anar bé saber fer cistells de petit, perquè de gran va fer de cisteller a Sta. Coloma.\nEls pagesos d’algunes masies que hi havia prop del riu, hi van fer rescloses i recs per poder regar els horts. Els de cal Passamaner també. El Joan diu que van ser els primers que van fer una resclosa a part de les dels molins, que són medievals i que encara hi són ara. Hi havia la de cal Passamaner, la de les Planes que era molt gran, una mica més amunt d’aquest mas, i més avall havia la de Pontils.\nfoto: Masia de Les Planes\nEl Joan té una llibreta molt vella on consta els cens que pagaven els Calaf de les terres que van comprar. El contracte del cens el signa el 1869 el Josep Calaf Dalmau, pagès de 57 anys, de Pontils (el mas i les terres pertanyen a Pontils). El Josep, el rebesavi del Joan, pagarà el cens fins al 1882. A partir del 1883 és el Magí Calaf qui el paga, el seu fill, i el besavi del Joan, que estava casat amb la Rosa Ravell. Pagaven 10 duros i un pollastre, a pagar per la Mare de Déu d’Agost. El Magí pagarà el cens fins al 1925, quan tindria uns 65 anys.\nEl 1907, els duros passen a ser 50 ptes. i el pollastre segueix igual.\nEl 1926 qui paga el cens ara és el fill del Magí, l’Anton Calaf, l’hereu, que era el padrí –l’avi– del Joan. L’Anton té en aquests moments 41 anys.\nEl cens es continua pagant els anys de la guerra civil. I el 1939 hi consta: “El año de la Victoria” i del 1939 endavant, està ja sempre escrit en castellà. I del pollastre n’hi diuen ara “el pollo”.\nLa llibreta acaba el 1978, any en què es va redimir, a partir d’aleshores, ni pessetes, ni “pollo”!.\nDes del 1869 fins al 1978, déu n’hi do els anys que va durar aquest cens. A la primeria eren molts diners, però al final era ja ben poca cosa, el pollastre però sí que no va canviar mai, tal sols el nom: de pollastre, a pollo.\nAnys de molta misèria\nEl Joan parlant del besavi i de l’avi, té sempre present la misèria amb què van haver de viure. I n’explica algunes anècdotes que ha sentit explicar a l’avi. Davant de cal Passamaner, i a l’altre cantó del riu, hi havia el mas Cornet. Un dia, als del mas Cornet se’ls van escapar algunes gallines. L’avi i els seus germans eren petits, i anant pel bosc, van trobar els ous. Els ous no en menjaven pràcticament mai perquè els venien al mercat de Sta. Coloma, i els nens, van anar il·lusionats cap a casa amb els ous, pensant que se’ls podrien menjar, però els van fer anar a cal Cornet a entregar-los, aquests, però, els van premiar regalant-los dos ous.\nEn temps del besavi i de l’avi, les arengades, que es compraven els dilluns al mercat de Sta. Coloma, se’n menjaven una entre tres. Per saber a qui li tocava el cap o la cua, ho feien a palletes. No eren els únics que bo feien, ho feien també altres famílies dels masos i pobles de la zona.\nfoto:El Gaià, ben a prop del mas\nEl nen bord\nJa hem dit del besavi que eren 8 germans, doncs tot i tenir 8 fills, encara els pares van anar a un hospici de Sta. Coloma de Gramenet, a buscar un nen que no tenia pares. Sembla que una tieta monja que treballava a l’orfenat els va demanar d’agafar-lo. El nen, que era molt petit quan el van anar a buscar, entre 1 i 2 anys, va estar amb els altres fills, però com que no hi havia menjar per tots, van tornar el nen. Però la mare del besavi enyorava el nen i el van anar a buscar de nou. Aquesta vegada els de l’orfenat o l’hospici, com en deien, els van posar unes condicions, el nen havia d’aprendre de lletra. I així va ser, va anar a l’escola i va saber llegir i escriure, l’únic de la família que en sabia. No els devia agradar gaire als 8 germans que el “bord”, a qui li van donar el cognom Calaf, anés a l’escola mentre ells es feien un tip de treballar. La història del nen bord, que per cert es deia Sebastià (els 8 germans li deien Sebastianot, el que és un indici que molt bé no els devia caure), no va acabar gaire bé, perquè no va agrair mai el que havien fet per ell, va acabar marxant de casa, enduent-se l’únic de valor que tenia la família: una capa i una moneda d’or. I ja no en van saber mai més res d’ell.\nEn temps també del besavi, hi va haver un incendi al mas, i el van haver de refer. L’incendi el va provocar un accident que no havia d’haver passat. Van anar a la farmàcia a comprar petroli pel llum, es venia en aquells anys a les farmàcies. I, equivocadament, els van donar gasolina, i es va encendre tot. Feia dos anys que havien anat a buscar el bord, i davant de les despeses que suposava refer el mas, curar les cremades que va patir la mare, i amb les dificultats que ja passaven, va ser quan van anar a tornar el nen que havien tret de l’orfenat.\nLes ulleres i el paraigües\nEn temps del besavi, van comprar unes ulleres a les trementinaires, les dones que a l’hivern baixaven del Pirineu amb herbes, olis i pomades per curar, i sembla que també portaven algunes ulleres. Anaven pels masos i pels pobles. Aquestes ulleres van servir per tots. Devien tenir poca graduació, i així se les podia posar més d’un.\nTambé en aquests anys, van aconseguir un paraigua, potser en uns dels viatges anant cap a Sta. Coloma de Gramenet, a buscar el “bord”, o quan el van tornar, o anant de nou a buscar-lo. Un cop el paraigua, que devia ser gran i negre, va ser al mas, el van obrir, però ja no el van saber tancar, i tota la canalla no parava de plorar espantats per aquesta cosa negre que no podien dominar.\nfoto: El que queda de cal Roseta, anoemnada cal Jaume en els últims anys\nEl pare del Joan va plantar a la vora del Gaià, per la zona de cal Passamaner, molts pollancres. Però en van quedar pocs, perquè quan feia poc que els havien plantat, les vaques del mas de les Planes els van fer malbé. Els que van quedar, són els que podem veure encara ara prou alts.\nEls masos pròxims a cal Passamaner\nCal Roseta, també li deien, als anys 40 del segle XX, cal Jaume,\nI cal Macianet.\nTotes aquestes masies estaven dins del terme de Pontils.\nLes Planes estava molt a prop de cal Passamaner, a uns 300 metres. La padrina del Joan era de les Planes, es deia Josefa Ferrer Clarasó.\nAbans del mas que veiem avui dia, hi havia hagut un altre mas que van tirar a terra en fer el nou. A les Planes hi han viscut diverses famílies de masovers, i encara ara s’hi viu.\nCal Cornet, quasi enfront de cal Passamaner, a l’altre cantó del riu. Els que hi vivien eren Tarragó, quan van deixar el mas van anar a la casa de St. Gallard, que va agafar també el nom de cal Cornet. Si l’avi del Joan va marxar de cal Passamaner quan es va casar, que devia ser cap el 1905, els de cal Cornet ja havien marxat cap a St. Gallart abans.\nCal Carro, a un km de cal Passamaner. Ja no en queda cap rastre. Els que hi vivien no van tenir fills, i la casa es va perdre, abans i tot que la de cal Cornet. El Joan ja no va veure mai ni cal Cornet ni cal Carro.\nSota de cal Carro, hi havia la bassa dels ànecs. Ara ja no hi és.\nI prop de cal Carro, cal Corbella, que no era cal Corbella de Figuerola, encara existeix, però no hi viu ningú, al costat hi ha un porxo on hi guarden palla.\nCal Roseta està ja molt deteriorada, i aviat quedarà enrunada.\nA cal Caselles, els Caselles, el Delfí i la seva germana, hi van viure fins als anys 60 del segle XX.\nEls Caselles vivien al mas des de feia un munt de segles, al segle XVI ja hi són, i potser ja hi eren abans d’aquest segle i tot.\nCal Macianet, a l’altre cantó del riu, més avall de cal Passamaner, la més antiga, es veia des des del camí, la nova estava més amunt.\nfoto:Sant gallard-1890-1910- Arxiu ACBS-capsa F11- tots els homes porten gorres i els nens amb bata llarga-a la dreta el castell-\nEn aquestes terres als avis se’ls diu padrí i padrina.\nEl Joan sap tantes històries de cal Passamaner perquè el padrí els hi explicava als vespres, a ell i a la seva germana Montserrat, a la vora del foc.\nEl padrí, que ja hem dit que estava casat amb una noia de Les Planes, la Josefa Ferrer Clarasó –es devien casar cap al 1.900- era una persona molt alta per aquells anys, feia 1. 90 m segur que destacava enmig dels seus veïns, i sobretot al costat de la seva dona que era ben baixeta. El Joan també és alt, encara que no tant com el padrí: 1. 80 m.\nDues germanes del padrí es van fer monges, sembla que alguna germana del besavi també. Era la manera de tenir un plat a taula segur i poder menjar cada dia, i un alliberament per la família.\nEl dia que el padrí va veure el mar a Tarragona per primera vegada, va exclamar: “Mare meva, quina bassa tan gran!”.\nEl Joan recorda que l’avi explicava que la dona del de cal Corbella no va saber que el seu home era calb fins que s’hi va casar, no l’havia vist mai sense gorra. Es devia endur un bon ensurt quan ho va veure! I pobre! Quan ho va veure, ja no va poder repensar-s’hi ni tirar enrere!\nEn temps de l’avi, hi havia molta gent que no sabia llegir, els de cal Passamaner tampoc en sabien. Quan havien de llegir algun paper, anaven a cal Cornet o a cal Corbella, perquè tant en un mas com a l’altre n’hi havia un que sabia llegir. El de cal Corbella li deien l’advocat, potser perquè es devia fer l’important davant dels que no sabien llegir.\nEl pare del Joan ja va anar a l’escola, als “Hermanos” de Sta. Coloma. A missa anaven a Pontils i a Sta. Perpètua.\nTambé explicava l’avi que quan hi havia algun malalt en temps de la quaresma, per poder menjar carn, calia pagar una butlla, un permís escrit que donava l’església per tal que en poguessin menjar i quedessin disculpats de fer abstinència aquells dies. La butlla la compraven al rector.\nUn dels vuit germans que tenia el besavi, va anar a la guerra de Cuba, i un de cal Corbella també. Els dos van poder tornar sense haver patit cap mal.\nPer l’aiguat de Sta. Tecla –que va tenir lloc a la nit del 22 al 23 de setembre de 1874- l’aigua del Gaià va pujar molt de nivell, i va inundar fins a una pórca, que eren unes 10 passes, o uns 10 metres, més enllà d’on passava habitualment el riu. L’aigua va passar per sobre del tros que anomenaven la parada gran, i va fer desaparèixer el camí que passava prop d’ells i que anava de Sta. Coloma a Pontils.\nEl Joan podria explicar encara més històries que li explicava el padrí. Històries viscudes en uns anys de molta misèria, de molt treball, quan el besavi anava amb la dalla a segar a l’Urgell, quan una arengada s’havia de repartir entre tres, quan els nens no anaven a l’escola i ben pocs eren els que sabien llegir i escriure, quan unes soles ulleres servien per a uns quants, quan una dona descobria el dia que es casava que el seu marit era calb … Conèixer les dificultats amb què havien de viure molts dels nostres avantpassats, fa que puguem valorar el present, i que puguem veure com han arribat a canviar les coses.


Enxampen cinc nois desvalisant xalets als carrers de s´Agaró - Diari de Girona\nEnxampen cinc nois desvalisant xalets als carrers de s´Agaró\nTres joves de 18 anys i dos menors acaben en mans dels Mossos després de fugir per carrers contra direcció\nCASTELL-PLATJA D'ARO | DDG Quan els van enxampar, havien aconseguit desvalisar ja set cases i van posar en perill la seva vida en una fugida per carrers contra direcció. Els Mossos d'Esquadra van detenir la matinada del passat 28 de desembre cinc nois, tres de 18 anys i dos menors, per cometre presumptament set delictes de robatori amb força a xalets de la zona de s'Agaró.\nLa matinada d'aquell dia, un cotxe de paisà destinat al patrullatge contra els robatoris a cases -a Platja d'Aro se'n donen molts, i arran la mort de l'empresari Jordi Comas en un atracament al seu domicili, els mossos han reforçat la vigilància- va trobar-se un Dacia Logan aparcat amb el maleter obert davant d'una casa de l'avinguda Tramuntana de s'Agaró. Cinc persones encaputxades hi carregaven coses. Quan els agents els van requerir que s'aturessin, van deixar una televisió a terra i quatre d'ells van fugir corrents. Un cinquè es va posar al volant del vehicle i va arrencar la fugida pels carrers que menen a la carretera de s'Agaró a Castell d'Aro. Al cap d'una estona aconseguien que aturés el vehicle a l'alçada de la urbanització del Vilar d'Aro.\nEls altres quatre van fer-se fonedissos en la nit malgrat que diversos policies es van desplegar a peu per la zona per buscar-los, però el detingut que anava al volant va acabar explicant qui eren els seus companys i còmplices, ja que en escorcollar el cotxe els agents hi van trobar electrodomèstics, objectes electrònics i una arma d'imitació, tot suposadament botins dels robatoris d'aquella nit. Davant les evidències, el conductor del vehicle va reconèixer que havien estat tota la nit robant i va quedar detingut per les entrades a les cases i també per originar un greu risc per al trànsit en la seva fugida.\nSet cases en una nit\nAixí les coses, els mossos van acabar sabent que durant la nit els nois havien robat en un total de quatre xalets de s'Agaró i dos més de Platja d'Aro. A tots hi havien entrat forçant persianes de les finestres o bé trencant el pestell de les portes corredisses. Durant els dies ?se?güents es va acabar detenint, a més del conductor fugitiu, fins a cinc nois: Mohamed J.Y., de 18 anys i de nacionalitat marroquina, Darío R.M., de 18 anys i de nacionalitat espanyola, Ivan R.M., de 18 anys i de nacionalitat espanyola i dos menors d'edat, tots cinc veïns de Sant Feliu de Guíxols, com a presumptes autors dels set delictes de robatori amb força descoberts aquella nit. Cap d'ells tenia antecedents i van declarar al jutjat de guàrdia de Sant Feliu el 31 de desembre, que va decretar-ne la llibertat amb càrrecs.


L’e-mail: una eina per saber qui rendeix comptes al Parlament | FINESTRA D'OPORTUNITAT\nHome Catalunya L’e-mail: una eina per saber qui rendeix comptes al Parlament\nL’e-mail: una eina per saber qui rendeix comptes al Parlament\nby Victor Solé Ferioli - juny 21, 2015\npor Victor Solé Ferioli (@ sule25)\nDues de les eines que ensenyen fins a quin punt un sistema és democràtic són el seu grau de transparència i el seu nivell de rendició de comptes. L’accountability –el concepte de rendició de comptes que els anglosaxons han anat perfeccionant des del segle XVII fins als nostres dies– es retroalimenta amb la transparència. Als països anglosaxons és normal saber qui és el teu representant a una cambra legislativa: saps on serà el seu despatx, saps que tindrà hores de visita exclusivament reservades per als seus constituents (paraula que, llegida en anglès, significaria representats, tant els que l’han votat com no), sabràs totes les fórmules per trobar-lo, i saps que la seva obligació és rebre’t. No cal recordar que les democràcies anglosaxones –les representatives– són la matriu del sistema democràtic occidental. Representació i representativitat. I després arriben totes aquelles eines que les perfeccionen, com les ja esmentades rendició de comptes i transparència.\nTot i tenir una cultura democràtica més desenvolupada que l’espanyola o la portuguesa, a Catalunya encara s’arrosseguen alguns llasts poc demòcrates dins de la pròpia cultura política. Si entrem en el confús i difícil web del Parlament de Catalunya, i ens endinsem en els perfils dels nostres representants, veurem que no tots entenen la transparència de la mateixa manera. I una prova d’això és qui presenta el seu correu electrònic i qui no. Potser semblarà una bestiesa, però el senzill fet de mostrar el propi e-mail ens dóna una mostra de quants utilitzen la transparència i la rendició de comptes, i quants no. En aquest article no donarem noms, només farem números.\nFem un cop d’ull al nombre de diputades i diputats del Parlament de Catalunya que mostren els seus correus electrònics als seus perfils de la web del Parlament. Veurem que dels 135 membres de la cambra legislativa catalana, 93 sí que el mostren i 42 no.\nSi representem aquestes dues taules en gràfics veurem les següents tendències:\nFilem una mica més prim… Veurem que d’aquells diputats que tenen experiència política, 77 presenten la seva adreça de correu electrònic, mentre que 44 amb experiència no l’ensenyen. Els diputats al Parlament de Catalunya amb experiència són 117, el 86,7% del total, la grandíssima majoria. Només el 13,3% dels 135 representants de la ciutadania, només 18 d’ells, no tenen experiència política.\nCal apuntar, també, que els que no tenen experiència política (només 18 diputats de 135) promouen amb més èmfasi aquesta eina de contacte primordial dels nostres temps. Potser els que no tenen experiència política, potser perquè són els novells, els nous de la classe, volen que bufin aires nous a la cambra.\nAvui tots enviem correus electrònics, és una de les eines més ràpides, eficients, eficaces, fàcils i necessàries per comunicar-nos. Una eina aparentment senzilla que ens connecta amb totes les regions de la Terra, i que apropa éssers humans virtualment i instantània. Una eina que, transportada a la política, ajuda a entendre els conceptes d’accountability i transparència. Una eina que ens dóna números que ens permeten arribar a una conclusió satisfactòria: lluny dels nivells anglosaxons, a Catalunya la democràcia s’està perfeccionant amb el pas de les dècades. I la tendència és cap a una major rendició de comptes, i per tant cap a una major democràcia. Anem pel bon camí… Gràcies als e-mails.\nPodeu observar amb més deteniment els gràfics anteriors clicant aquí.\nAquest article és una pinzellada de l’estudi Qui ocupa els 135 escons? Anàlisi sobre els diputats de la X Legislatura del Parlament de Catalunya produït per Finestra d’Oportunitat.\nFont de la imatge de portada: Promoción Musical.es\ne-mail. Victor Solé Ferioli


Estudiar a Austràlia amb l'IELTS | British Council\nEstudiar al Regne Unit amb l'IELTS\nEstudiar als Estats Units amb l'IELTS\nEstudiar a Austràlia amb l'IELTS\nEstudiar al Canadà amb l'IELTS\nConsells de planificació per estudiar a l'estranger\nL'èxit comença amb l'IELTS\nFes l'examen IELTS per demostrar que tens el nivell d'anglès necessari per estudiar, treballar o emigrar a Austràlia. Gairebé 900 institucions i programes d'educació superior d'Austràlia accepten els resultats de l'IELTS com a justificant del domini de l'anglès.\nESTUDIAR O TREBALLAR A AUSTRÀLIA\nMoltes universitats i organitzacions d'Austràlia reconeixen que l'IELTS reflecteix amb precisió la teva capacitat d'entendre, llegir, escriure i parlar anglès. L'examen ha estat desenvolupat per experts líders mundials en l'avaluació de coneixements de la llengua anglesa.\nEl nostre servei de cerca en línia t'ofereix informació completa de totes les organitzacions australianes que accepten l'IELTS. Trobaràs més informació sobre com estudiar a Austràlia a organitzacions com Study in Australia.\nEMIGRAR A AUSTRÀLIA\nL'IELTS és una part integral del procés d'immigració en virtut del Visat d'Immigració a Austràlia.\nHa de fer l'examen el sol·licitant principal i també el seu cònjuge i els seus dependents adults de més de 18 anys. Hauràs de verificar la puntuació de l'IELTS i també quina és la versió correcta (Academic o General Training) que es requereix a Austràlia abans d'inscriure't per a l'IELTS.\nTrobaràs més informació sobre els processos de sol·licitud dels visats d'immigració i d'estudis a la pàgina web del Departament d'Immigració i Ciutadania del Govern d'Austràlia.\nStudy in Australia (en anglès)


Junts fem cinema | Info Barcelona | Barcelona City Council\nJunts fem cinema\n18/03/2016 08:40 h\nEls alumnes de l’Institut Milà i Fontanals, del Raval, preparen un curtmetratge de ficció. Ho fan en el marc del programa “Cinema en curs”, de l’associació A Bao A Qu, que arriba als centres educatius amb un objectiu doble: apropar el cinema com a art als joves i explorar les possibilitats pedagògiques de la creació cinematogràfica.\n“Ara, quan veiem pel·lícules, ens fixem més en la llum, en quants plans hi ha i en la profunditat de camp”, explica Rahma Bouchaib, alumna de segon d’ESO de l’Institut Milà i Fontanals, mentre participa en una de les classes del programa “Cinema en curs”. Des de fa tres mesos, ella i els seus companys de classe aprenen les tècniques bàsiques per fer cinema amb l’objectiu de realitzar, entre tots, un curtmetratge que es projectarà a la Filmoteca de Catalunya a final de curs. Els estudiants reben l’ajuda dels professors, formats prèviament per a l’ocasió, i d’un cineasta professional que els visita setmanalment.\nEs tracta d’un treball en equip molt positiu per als futurs realitzadors, ja que els ajuda a fer créixer l’autoestima. La professora Blanca Munarriz explica: “Tots troben quelcom en el projecte que fan bé: algú està pendent del so, un altre de la llum i l’altre de fer el guió. Tots s’hi acaben enganxant i se senten molt valorats.”\nAquest programa, a més, és una aposta perquè el cinema tingui un lloc a l’escola. La codirectora de “Cinema en curs”, Núria Aidelman, destaca: “Estem concebent noves maneres de fer que l’art, el cinema i la cultura entrin de ple en la vida dels centres educatius i, sobretot, que entrin en la vida dels participants.”\nAquesta és l’onzena edició del programa, i enguany el seu treball ha estat reconegut, ja que l’associació cultural que el duu a terme, A Bao A Qu, ha estat guardonada amb el premi Ciutat de Barcelona en la categoria d’arts visuals. Aquest reconeixement també inclou els altres dos projectes de l’entitat: “Fotografia en curs” i “Creadors en residència als instituts de Barcelona“.\nWeb de l'associació A Bao A Qu


42 Empreses d’algaida es beneficien de les darreres ajudes per fer front a l’impacte econòmic de la covid-19. | Essaig.cat - Tota la informació d'Algaida, Pina i Randa\n42 Empreses d’algaida es beneficien de les darreres ajudes per fer front a l’impacte econòmic de la covid-19.\nPosted on 17 Agost, 2021 by Es Saig\tDeixa un comentari\nFins a 42 empreses del municipi s’han beneficiat de la darrera línia de subvencions atorgades per l’Ajuntament d’Algaida per protegir l’activitat econòmica local de l’impacte de la Covid-19. En aquesta darrera línia de subvencions, l’Ajuntament hi destina 40.000 € i les ajudes van dels 400 als 1.000 € cadascuna.\nLa regidora de Promoció Econòmica, Margalida Fullana, explica que pròximament sortirà una tercera línia de subvencions per a continuar ajudant a les empreses i negocis del municipi. D’aquesta manera, l’Ajuntament d’Algaida ha destinat de moment prop de 100.000 € a diferents ajudes i subvencions directes a comerços i empreses. Cal recordar que també en destinà 8.500 € a ajudes a famílies per a estudiants matriculats a educació Infantil, Primària, Batxiller o Grau Mitjà.\nAixí mateix, des de l’àrea de Promoció Econòmica s’han llançat múltiples iniciatives per a fomentar i promoure el petit comerç del municipi. Destacar la posada en marxa del pla de dinamització comercial d’Algaida, Pina i Randa impulsat amb la col·laboració del Consell de Mallorca i l’Associació de Comerç i Empresa del municipi com el nou directori comercial del municipi també per apropar les empreses i comerços del municipi als potencials clients locals, així com les ajudes per a higienitzar negocis i vehicles professionals.\nFullana fa balanç i recorda que “des que començà la pandèmia, l’Ajuntament d’Algaida ha dut a terme múltiples campanyes de promoció i foment de les petites i mitjanes empreses de tots els sectors i tenim moltes iniciatives en marxa que es van sumant a les convocatòries d’ajudes directes per a les empreses que es varen veure obligades a tancar”. La regidora afegeix que “tot plegat se suma a les campanyes i iniciatives que des de fa anys duim a terme des de l’Ajuntament per a fomentar la petita i mitjana empresa del nostre municipi”.


Adquirir coneixements avançats en e-administració en el món local.\nAdaptació als canvis sorgida de la nova legislació i eines d’administració electrònica.\nFacilitar eines per a la reflexió de les noves eines d’administració i gestió en el marc de l’administració.\nCapacitar-se per afrontar la gestió del canvi a l’administració pública on es treballa.\nL'administració serà digital o no serà...estàs preparat?


1ª Diada a Gràcia: "Independència per a canviar-ho tot". Dues nits rodones de cant, poesia i música. | Espai País Valencià\nInici » 1ª Diada a Gràcia: "Independència per a canviar-ho tot". Dues nits rodones de cant, poesia i música.\nL'Espai organitzà una vetllada a Casa València amb la projecció del documental "El Cant dels Arrels", de Pep Gimeno "el Botifarra", que es va fer justament en el dia de l'aniversari fill del forner, Vicent Andrés Estellés, com aixina ens hem encarregat de recordar-ho amb una selecció de poesies a càrrec de l'associació Poesia Viva.\nA l'endemà, a més, tingué lloc les jornades de cultura popular a la Plaça de la Virreina de Gràcia, en què aportàrem el nostre bagatge musical (com no!), amb la colla la Borumballa i la Xaranga de la Mentireta. La nit no podia ser acabar més rodona encara, amb el concert acústic de Borja Penalba i Mireia Vives.\nEn aquestes jornades hi vam participar juntament amb Endavant Gràcia, La Torna, La Barraqueta, Arran, Eskapulats, Assemblea de pensionistes de Gràcia i la CUP Gràcia.\nXè, què bé que mos ho havem passat!


Jutgen un educador per abusar d'una menor d'un centre berguedà - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nJutgen un educador per abusar d'una menor d'un centre berguedà\nSegons la fiscalia, els fets van passar a Cunit, on l'acusat va quedar amb la víctima aprofitant que aquesta tenia un permís per passar uns dies de les festes de Nadal a casa de la seva mare\nacn. tarragona 03.02.2021 | 23:01\nEl processat, al judici que va començar ahir a Tarragona acn\nEl processat, al judici que va començar ahir a Tarragona\nL'Audiència de Tarragona va començar a jutjar ahir un educador acusat d'abusar d'una resident del centre de menors del Berguedà on treballava. Segons la fiscalia, l'home va crear un perfil anònim a Facebook per guanyar-se la confiança de la menor i quedar amb ella a Cunit, aprofitant un permís per passar el Nadal a casa la mare. L'educador en va abusar sexualment a canvi de marihuana i diners. S'enfronta a 18 anys i mig de presó, 17 de llibertat vigilada i 22 d'inhabilitació per treballar en feines que suposin contacte amb menors. La fiscalia l'acusa d'abús sexual continuat a menor de 16 anys, d'incitació a contacte sexual i d'un delicte contra la salut pública.\nTroben 1.500 plantes de marihuana en una nau de Santa Margarida de Montbui.\nDetenen el conductor d'un camió a la Jonquera que transportava 402 kg de marihuana amagada .\nL'acusat, M.G.F., treballava a un centre de menors al Berguedà, on també residia la víctima –que tenia 15 anys en el moment dels fets i estava sota la tutela de la DGAIA. El dia de Nadal de 2016 la menor va sortir de permís per passar uns dies a casa de la seva mare a Cunit. El 27 de desembre de 2016 l'acusat va contactar amb ella a través d'un perfil que s'havia creat a Facebook amb el nom ´Angel dimoni' amb l'objectiu «d'ocultar la seva veritable identitat», segons la fiscalia i va escriure-li diversos missatges per aconseguir que l'accepté, cosa que la menor finalment va fer. Llavors van començar a parlar, sense que ella sabés que ell s'amagava darrera del perfil. Durant el temps que van xatejar ella va enviar-li fotografies.\nL'educador va concertar una trobada amb la menor el 4 de gener de 2017 però primer la noia no hi va acudir, ell va insistir i va dir-li que li regalaria marihuana, aconseguint així el seu objectiu. Al veure's ella, el va reconèixer però ell va dir-li que no s'espantés, que no era allà per portar-la al centre sinó que era «el de Facebook». Quan van començar a parlar, la menor va demanar-li els 15 euros de marihuana promesos i ell li'n va regalar 20 i tabac. Segons la fiscalia, van passejar i sota un pont, l'acusat «amb ànim de satisfer els seus desitjos libidinosos» va abraçar la menor, va fer-li un petó a la boca, es va abaixar els pantalons i va dir-li «fes-me una palla», i la menor, «davant la situació i atès que prèviament ell li havia facilitat marihuana i sentia que hi estava en deute», va acceptar i va fer-li una fel·lació. Quatre dies més tard, van tornar a parlar i l'acusat va proposar-li una trobada en un hotel de Cunit «sota la promesa de donar-li 50 euros a la vista que la menor li havia comentat la precària situació econòmica que patia». Allà, ell va proposar-li mantenir relacions sexuals «si bé ella va manifestar no estar-ne segura». Malgrat això, assenyala la fiscal, ell va insistir i tot i que ella va dir que no se sentia còmoda i s'hi va negar, ell «va agafar-la del coll» i va obligar-la a fer-li una fel·lació. A continuació l'acusat «va intentar mantenir relacions sexuals amb penetració per via vaginal i sense preservatiu malgrat que sabia que la menor no volia». En no aconseguir-ho, afegeix la fiscalia, «va introduir-li els dits per via vaginal i després la va obligar a fer-li una altra fel·lació». Després li va donar 50 euros. L'endemà l'acusat va enviar-li un altre missatge de contingut sexual i va insistir a la menor perquè esborrés els missatges que havien intercanviat per Whatsapp.\nEl judici va començar amb la reproducció a porta tancada de l'exploració que es va fer a la menor. Posteriorment, diversos Mossos van explicar que el cas va començar arran de la denúncia del centre perquè la nena no havia tornat d'un permís de vacances.\nLa policia va localitzar la jove a Cunit i, segons els agents, es va posar molt nerviosa i els va explicar els fets. També els va dir que «la cosa venia d'abans» i que al centre l'home sovint entrava a la seva habitació a les nits i li feia carícies. Segons la policia, els responsables de l'equipament «no tenien constància de res». L'Audiència preveu celebrar la segona i darrera sessió de la vista oral el 3 de març on està previst que declarin més testimonis -entre ells la mare de la menor- i el processat.\nManifestacions: prosa vs. poesia


D.O.E Europa amb Boaventura de Sousa Santos. Activisme, moviments socials i drets humans - Club TR3SC\nD.O.E Europa amb Boaventura de Sousa Santos. Activisme, moviments socials i drets humans\n(Coimbra, Portugal, 1940) és doctor en Sociologia del Dret per la Universitat de Yale i professor catedràtic de Sociologia en la Universitat de Coïmbra. És director del Centre d'Estudis Socials i del Centre de Documentació 25 de Abril d'aquesta mateixa universitat; a més a més, és professor distingit de l'Institute for Legal Studies de la Universitat de Wisconsin-Madison.\nSe'l considera un intel·lectual amb reconeixement internacional en l'àrea de les ciències socials, popular a Brasil per la seva participació en diverses edicions del Fòrum Social Mundial. Ha publicat treballs sobre la globalització, sociologia del dret, epistemologia, democràcia i drets humans.\nEntrades limitades disponibles a partir del dilluns 31 d'octubre a les 13h.\nLes entrades s'han de retirar com a mínim 30 minuts abans que comenci la xerrada


Moon of Baroda - Perfumerías Regia S.A.\nHome > Marques>Thameen>Moon of Baroda\nEs va descobrir un diamant groc canari, de 24 quirats d'extraordinària claredat en Baroda, Índia, i des de llavors va viatjar de les dinasties Mughal a Hollywood.\nLa seva rica història la va portar de la mà de l'emperadriu Casa Theresa d'Àustria a Marilyn Monroe, vestida per la seva famosa actuació de "Diamonds are Girl 's Best Friend" en Gentlemen Prefer Blondes.\nEl cedre libanès hipnòtic és un dels ingredients més bells i antics de la perfumeria. L'oli resinós i picant és idèntic en matís a la pedra preciosa amb una intensitat picant, conyac-lligada que vigoritza les emocions i escalfa els sentits. Un cor d'ambre brillant flueix sobre el sàndal dolç i llenyós de Mysore, el millor del seu tipus a la terra, intens i espiritual en el seu estat d'ànim. Finalment, una dosi doble de cedre porta a la seva fi el paisatge fantasiós. Lluminós.


12 de Septiembre 2006\nDeixem Siem Reap per dirigir-nos a Kratie però com que en aquest país les infraestructures no són gaire modernes ens quedem tirats a mig camí, a Kampog Cham. Un poble bastant lleig, brut i amb tanta activitat que a les 9 del vespre ja és tot tancat :S. Al dia següent quan arribem finalment a Kratie veiem que tampoc és cap meravella :S, així que sort de la sortida que es pot fer pel riu Mekong per veure els pocs dofins d'aigua dolça que encara queden a la zona (oks, ho confessem, el més a prop que els vam veure va ser uns 30 metres!). Tot i això, al final vam gaudir d'algunes acrobàcies dignes de qualsevol dofí del zoo de Barcelona ;) i de fet, el camí fins al Centre d'Investigació -i des d'on s'agafa la barca- era increïble: ens trobàvem a l'autentica Cambodja rural i pesquera.\nI després de deixar aquestes dues poblacions ens vam plantar a Laos i vam dir adéu a Cambodja. Ens hem quedat amb les ganes d'explorar la província de Ratanakiri, autèntica i poc turística diuen. Un altre viatge serà ;)\nConclusions de Cambodja: Aquest és un país encara molt marcat per la dictadura dels Khmer Rouge que tot just va acabar fa 10 anys. Es veu bastanta pobresa, els carrers acostumen a ser més aviat bruts i els edificis, tot i que no són lletjos, estan bastant deixats. Si a això li afegim que és difícil passar inadvertit com a turista (els tuk-tukeros i els ganxos dels hotels t'estan sempre a sobre i no et deixen mai tranquil) a vegades costa una mica trobar-li encants així a primera vista. Però per altra banda, hem gaudit moltíssim dels grans paisatges que ens ha ofert aquest país: rius, muntanyes, l'arquitectura camuflada que s'hi troba, uns cels de somni i uns canvis de temps que t'empapaven de suor o de pluja, però sempre et deixaven un bon gust de boca.\nPosted by loliplanet at 4:14 PM


La feina del futur, entre els algoritmes i la privacitat\nChristian Fons-Rosen, expert en ‘big data’, veu la informació que generem com una font de respostes a moltes de les preguntes que la humanitat es planteja\n“La feina més sexi dels pròxims deu anys serà la d’estadístic”. La frase, pronunciada el 2009 pel cap d’economia de Google, Hal Varian, cada cop és més a prop de ser real i fa referència al valor creixent dels intèrprets del big data (dades massives). Quan naveguem per internet, quan paguem amb targeta de crèdit i, fins i tot, quan conduïm un cotxe, estem regalant un munt de detalls sobre els nostres gustos i hàbits. Aquest tresor informatiu és avui més fàcil d’emmagatzemar que mai i constitueix un negoci per a les empreses, que l’utilitzen en aspectes com el de la publicitat personalitzada. Però també serveix per estudiar els fluxos migratoris, els hàbits de consum o la cura contra el càncer. El big data és una base de dades de grans dimensions que permet noves formes d’investigació i anàlisi. I és el que explica la compra de WhatsApp per part de Facebook per l’astronòmica xifra de 13.800 milions d’euros. El tractament d’aquesta informació a través d’algoritmes matemàtics se situa entre la vocació de servei públic i la controvèrsia per la possible falta de privacitat.\nEl professor de la Universitat Pompeu Fabra i expert en big data Christian Fons-Rosen assegura que, en el passat, el preu era el gran coll d’ampolla que impedia emmagatzemar dades de manera massiva. “Si abans tenies una petita capsa per guardar la informació, ara tens tota una habitació”, explica. Aquesta habitació, però, no té ni parets ni portes, i permet guardar-hi un munt de dades d’interès i d’altres que no farem servir mai. “És feina de l’analista veure què es farà servir i què no”, apunta.\nEmpreses com Facebook, Google i Apple guarden més i més dades sense saber quines preguntes poden arribar a respondre. I per convertir tota aquesta informació en coneixement ha sorgit el data science, que permet treure coneixement a partir de creuar tota la informació que generem i que les companyies tenen. A diferència de l’estadística tradicional, que es basa en una lenta recol·lecció per part dels professionals clàssics, el big data permeten que els nous estadístics rebin grans volums d’informació sense moure’s del lloc. A través d’aquest sistema, les respostes esdevenen molt més precises i fiables.\nLa controvèrsia, però, gira entorn de l’amenaça a la privacitat que suposa el mercadeig de les nostres dades. Tal com assegura Fons-Rosen, “la clau de l’habitació la tenen les empreses privades -propietàries de les dades que els hem cedit-, però abans d’obrir la porta haurien d’avisar el regulador”. Com en tot món nou, hi ha moltes incerteses del que passarà en un futur, però els nostres hàbits fa anys que formen part del negoci de les entitats financeres, per exemple, que tenen unes 200 dades dels seus clients a través dels moviments bancaris que fan. Una xifra irrisòria comparada amb els dos milions d’atributs que PayPal té de cada usuari. El professor confia en l’anonimat d’aquestes dades a l’hora d’utilitzar-les estadísticament i assegura que “l’empresa privada és la primera interessada que hi hagi una regulació”.\nCreuant les dades que la humanitat està generant sense parar -centenars de milions mentre el lector llegeix aquest article-, es poden trobar solucions per a la pol·lució i el trànsit, conèixer l’expansió d’una nova malaltia o satisfer un client amb allò que espera. En l’àmbit privat, “un dels grans reptes serà formar els directius de les empreses”, explica. Però les dades massives seran a mitjà termini, molt utilitzades per l’administració pública -una tradicional gestora de dades-, que hi veurà un gran potencial a l’hora de reduir despeses. Fons-Rosen assegura que “sectors com l’educació i la sanitat se’n poden veure molt beneficiats”. El professor augura una ràpida evolució en l’ús del big data en els pròxims anys, alhora que posiciona Barcelona com un pol mundial. “La ciutat pot esdevenir el centre europeu del data science, de la mateixa manera que Silicon Valley ho és del programari”, sentencia.\nA partir del curs vinent, Fons-Rosen serà el director del nou màster en data science que impartirà l’escola d’economia Barcelona GSE. El professor assegura que, en aquest camp, “encara queda molt per explorar”. No obstant, les bases de dades massives ja són utilitzades amb èxit per empreses i organismes públics com la policia de Los Angeles, que a través de l’històric de delictes arriba a preveure on es produirà el pròxim crim de la ciutat. El camí recorregut en països com els Estats Units i la Gran Bretanya és llarg. Amb tot, a “Barcelona hi ha acadèmics d’alt nivell per a l’estudi del data science”. -


Ajuntament de Deltebre – Pàgina 5 – Borsa de Treball ajuntament de Deltebre\nArxiu de l'autor per: mpaga\nAjuntament de Deltebre 9 d'abril de 2018 Formació\nAula2000, juntament amb el Consorci per a la Formació de Catalunya i el Ministeri de Treballo i Seguretat Social, organitza un curs de CONTROLADOR D’ACCESSOS. Realitza aquest curs subvencionat i adquireix les competències professionals que s’exigeixen a les persones que exerceixen les funcions d’admissió i control d’accés del públic a l’interior d’establiments. Informació: Durada del curs: 60 hores Inici: 19/04/2018\nCURS MOS:MICROSOFT EXCEL\nAjuntament de Deltebre 8 de març de 2018 Formació Ajuntament\nEt costa utilitzar correctament l’Excel? Saps tot el que pots arribar a fer amb els fulls de càlcul? Des de l’Ajuntament de Deltebre, juntament amb IDFO, la UGT i el Ministeri de Treball i Seguretat Social, organitza un curs de MOS:Microsoft Office Excel. Els objectius d’aquest curs són: Traslladar a l’alumne els coneixements necessaris per a la utilització professional de\nAjuntament de Deltebre 6 de març de 2018 Formació\nAula2000, juntament amb el COnsorci per a la Formació de Catalunya i el Ministeri de Treballo i Seguretat Social, organitza un curs de COCTELERIA impartit per Mª Jesús piñol. Amb aquest curs podras doanr color i sabor i podras lluir-te a la teva pròxima festa amb el món de la Cocteleria. Continguts: Introducció Elements útil i parament necessari per a\nAjuntament de Deltebre 26 de febrer de 2018 Formació\nAula2000, juntament amb el Consorci per a la Formació de Catalunya i el Ministeri de Treball i Seguretat Social, organitza un Curs de Manipulador de Fotosanitaris. Aquest és un curs subvencionat que et permetrà adquirir les competències professionals, necessàries i obligatòries, per aplicar els productes fitosanitaris d’acord amb la normativa de la Unió Europea, de l’Administració Central i de cadascuna\nOperacions Auxiliars d’Enregistrament i Tractament de Dades\nLa fundació Gentis, juntament amb el Servei d’Ocupació de Catalunya, ofereix un ccurs d’Operacions Auxiliars d’Enregistrament i Tractament de Dades. Certificats de Professionalitat 2017/2018. Formarció Ocupacional Subvencionada. Nivell 1 Informació del curs: Durada: 400 hores de teoria i 80h de pràctiques. L’inici: 05/03/2018 Finalització: 19/07/2018 Horari: tardes de 15:00h A 20:00h Població: Deltebre, Av. de la Pau, 178 Per formalitzar\nCurs d’Anglès A2\nAjuntament de Deltebre 23 de febrer de 2018 Formació\nAula2000, juntament amb el Servei d’Ocupació de Catalunya i el Departament de Treball i Seguretat Social ofereixen un curs subvencionat per a desocupats d’Anglès nivell A2, amb certificació oficial de la fundació Cci A2. Repassa i millora el teu nivell d’anglès amb aquesta formació gratuïta que inclou pràctiques en empresa. Informació sobre el curs: Inici: 12/03/2018 Fi: 04/05/2018 Horari: 08:45h\nAjuntament de Deltebre 22 de febrer de 2018 Formació\nEl Consell Comarcal del Baix Ebre juntament amb el Servei d’Ocupació de Catalunya , amb la col·laboració del Departament de Treball, Afers Socials i Famílies de la Generalitat de Catalunya i el Fons Social Europeu organitzen un curs subvencionat de NETEJA EN ESPAIS OBERTS. Amb aquest curs podrà obtenir l’itinerari compet del CERTIFICAT de PROFESSIONALITAT. És un curs que consta\nCurs d’Activitats Auxiliars de Comerç\nEl Consell Comarcal del Baix Ebre juntament amb el Servei d’Ocupació de Catalunya , amb la col·laboració del Departament de Treball, Afers Socials i Famílies de la Generalitat de Catalunya i el Fons Social Europeu organitzen un curs subvencionat d’ACTIVITATS AUXILIARS DE COMERÇ. Amb aquest curs podrà obtenir l’itinerari compet del CERTIFICAT de PROFESSIONALITAT. És un curs que consta de


Neix Ara Data: buscant l’agulla en el paller\nL'ARA estrena un nou espai de periodisme de dades\n3 min. Barcelona 19/05/2016 09:41\n651x366 Els mapes que mostren els resultats electorals carrer per carrer són un exemple del periodisme de dades de l’ARA. / MARC ROVIRA Els mapes que mostren els resultats electorals carrer per carrer són un exemple del periodisme de dades de l’ARA. / MARC ROVIRA\nUna de les revolucions més evidents de l’era digital ha sigut la capacitat de mesurar-ho tot. Registres informàtics, sensors, GPS, transaccions de compra... L’explosió de les dades està transformant la nostra societat. També el periodisme. Per això, l’ARA posa en marxa Ara Data, un nou espai a la web del diari que agrupa totes les notícies elaborades a partir de grans quantitats de dades. El que es coneix com a periodisme de dades. L’espai web s’estrena amb el primer d’una sèrie de reportatges sobre les ciutats catalanes i la segregació social.\nDescobreix Ara Data\n“Volem aprofundir en els grans temes d’actualitat, entendre’ls i fer-nos entendre, amb un format molt visual, d’acord amb com es consumeix la informació en aquest món transmèdia”, explica Isaac Salvatierra, cap de l’Ara.cat i coordinador del projecte. Ara Data combinarà tres formats diferents: notícies de context, molt gràfiques; reportatges en profunditat que també es publicaran a l’edició impresa, i, per últim, projectes multimèdia més ambiciosos desenvolupats per l’equip d’interactius del diari.\nMés enllà de les filtracions massives de WikiLeaks o els papers de Panamà, la principal font d’informació del periodisme de dades són les bases de dades públiques de les administracions. El 2009 Barack Obama va ordenar obrir els arxius de dades del govern dels Estats Units. El mateix any neix el DataBlog del diari britànic The Guardian, pioner i de referència. El 2010 la redacció de ProPublica guanya el primer premi Pulitzer per un treball de periodisme de dades. Entre les moltes històries de dades que publica aquesta organització periodística sense afany de lucre, una de les més populars és Dollars for docs, en què els usuaris poden buscar els metges que han rebut pagaments de farmacèutiques.\n“Aquí el periodisme de dades va per darrere dels mitjans anglosaxons, en part perquè les polítiques de govern obert tot just acaben d’arribar. Però ara tenim l’oportunitat d’avançar molt”, diu Salvatierra. La llei de la transparència, que va entrar en vigor fa uns mesos, dóna dret a la ciutadania a accedir a la informació pública en poder de l’administració. “El periodisme d’investigació clàssic ha furgat entre la paperassa per destapar notícies, per fer de vigilant dels governs; ara la paperassa és digital, són les bases de dades. Aquí és on hem de posar el nas per trobar l’agulla en el paller. L’olfacte periodístic també es demostra buscant, agregant i creuant unes dades per obtenir-ne d’altres”, conclou Salvatierra.\nEls especials electorals del 24-M, el 27-S i el 20-D figuren entre les pàgines més vistes de l’Ara.cat. S’hi poden veure, per exemple, els resultats de Barcelona, carrer a carrer [tots els mapes del 24-M, del 27-S i del 20-D].\nPeriodistes, programadors i dissenyadors han treballat junts en l’elaboració de molts altres mapes, com el de l’evolució del deute públic municipal, poble a poble.\nUn estudi dels noms de nadó posats des del 1997 va constatar la influència de la cultura popular a l'hora de posar els noms.\nEl premiat interactiu Tots els gols de Leo Messi, elaborat per Ricard Marfà, Idoia Longan i Toni Padilla, permet veure com va marcar el crac argentí tots els seus gols a la Lliga.\nI l’any passat Miquel Bernis va analitzar tots els resultats dels partits de les cinc grans lligues europees de futbol des del 1970 i va comprovar que el factor camp cada dia afecta menys. Periodisme de dades a l’ARA, que fa un pas més, amb secció pròpia.\nCom es reparteixen per països les millors universitats, i com quedaria Catalunya si fos independent?


El govern espanyol es reuneix amb l'ambaixador argentí i avança represàlies "diplomàtiques, comercials, industrials i energètiques"\nL'executiu ha traslladat al diplomàtic el malestar per l'expropiació d'YPF, filial de Repsol. Gallardón diu que l'Argentina deixarà de tenir un "tracte preferent"\nEFE Madrid 17/04/2012 14:20\nEl ministre d'Indústria, Energia i Turisme, José Manuel Soria, ha donat més detalls de les represàlies del govern espanyol a l'Argentina per l'expropiació d'YPF, filial de Repsol. En declaracions a RNE, el ministre ha insistit que la decisió del govern argentí "no és sèria" i ha avançat mesures "diplomàtiques, comercials, industrials i energètiques".\nMés tard, en declaracions als mitjans de comunicació abans d'entrar al consell espanyol de Turisme, Soria ha advertit que l'expropiació estableix un precedent "molt negatiu" no només per a la resta de les empreses espanyoles que operen a Argentina sinó per les de "qualsevol país del món "que tinguin inversions en aquest país. Ara mateix, les altres empreses espanyoles amb presència a Argentina "operen amb normalitat", ha explicat Soria.\n"És un precedent molt negatiu" trencar la legalitat vigent per nacionalitzar una empresa d'un altre país, ha dit Sòria, que ha confiat que això no es converteixi en una pràctica generalitzada que incideixi "encara més" en la inseguretat jurídica que es viu des d'ahir a aquest país.\nDe l'expropiació també n'ha parlat el ministre de Justícia. Alberto Ruiz-Gallardón ha deixat clar que la decisió del govern argentí suposarà una "modificació" en la "consideració" i el "tracte preferent" d'Espanya cap a Argentina.\nMentrestant, el ministre d'Afers Estrangers, José Manuel García Margallo, s'ha reunit durant mitja hora a la seu del seu departament amb l'ambaixador argentí, Carlos Bettini, per traslladar-li personalment el malestar de l'executiu amb la decisió de les autoritats del seu país d'expropiar el 51% d'YPF.\nA la sortida, Bettini ha eludit fer declaracions als periodistes i, davant la pregunta de com havia anat la reunió, s'ha limitat a assenyalar: "molt bé, molt bé" .\nImmediatament abans de rebre a l'ambaixador argentí, García Margallo s'ha reunit amb l'ambaixador britànic a Espanya, Giles Paxman.\nFonts d'Exteriors han explicat que aquesta entrevista amb Paxman ja estava concertada abans que es fixés la reunió amb el representant argentí.\nLa tensió entre el Regne Unit i Argentina ha estat notòria en les últimes setmanes amb motiu del 30 aniversari de l'inici de la guerra de les Malvines.


El moviment feminista ha adquirit un protagonisme més gran en els últims anys. Això és visible, entre d’altres, en la dimensió de les mobilitzacions convocades, per exemple, amb motiu del Dia Internacional de la Dona o 8M. Les plataformes de comunicació digital han servit tant per narrar l’evolució activista com per coordinar i ser germen de noves actuacions de protesta i reivindicació. Moviments com #Metoo, #Cuéntalo #YesAllWomen, entre d’altres, que han arribat fins i tot a fer-se virals, han atorgat visibilitat a missatges expositius de denúncia i solidaritat i han incidit, així, en els temes de reflexió i debat públic.\nUn estudi publicat fa només uns mesos per Ideograma amb el títol La comunicación del movimiento feminista en el Estado español subratllava que “las redes sociales son uno de los elementos distintivos de la cuarta oleada feminista” (2019: 27). En afavorir-se per l’eliminació de barreres geogràfiques per a la distribució del missatge així com per la seva immediatesa, els social media permeten que aquestes mobilitzacions puguin adquirir una dimensió internacional actuant en els diferents països simultàniament.\nLa popularitat de les xarxes socials i el seu ús en la vida quotidiana fan que sigui un vehicle clau que, emprat des de la perspectiva de la comunicació estratègica, es pot convertir en un aliat per a la lluita feminista. Especialment interessants poden resultar les xarxes per aproximar el moviment a nous col·lectius i públics, entre els quals el que està format pel segment de la població jove. En aquest sentit cal destacar que, segons dades del Barómetro Juventud y Género 2019, que edita el Centro Reina Sofía sobre Adolescencia y Juventud i la FAD, poc més del 37% dels nois joves afirma que és feminista.\nEn aquest context s’entén que, per exemple, des del Govern Balear s’hagi llançat recentment una campanya de sensibilització contra la violència de gènere adreçada als adolescents. Entre les accions s’inclou un vídeo, #EstimaBé, que es val d’un estil i un llenguatge inspirats en l’ús d’una xarxa popular entre els i les més joves com TiKToK perquè sigui molt més efectiva i entenedora per al seu públic objectiu.\nPerò les plataformes i els recursos de comunicació digital no han servit només per a la sensibilització sinó també per denunciar i compartir experiències de les més joves. Un exemple d’això seria la campanya de 2018 Free to Be, iniciativa de Plan International, en la qual, a través d’una eina de crowdsourcing que permetia la geolocalització, van configurar l’anomenat mapa de l’assetjament en cinc ciutats del món gràcies a la participació de dones joves.\nJuntament amb la reivindicació i denúncia també s’observa la presència d’una solidaritat d’aquells que volen generar canvis en la societat per a benefici de totes i en pro de la igualtat. Així, no sorprèn, tampoc, la popularització que darrerament ha adquirit el terme sororitat. El seu ús va portar al fet que s’inclogués el terme en l’actualització del diccionari de la RAE de finals del 2018. Entre les seves accepcions destaca que incorpori que la seva finalitat sigui la de l’apoderament de les dones. Aquest apoderament inclou el reconeixement i aquest s’ha anat aconseguint a les xarxes socials amb diferents accions, entre elles les mateixes cadenes de missatges que porten a destacar dones professionals. Un reconeixement i un enfortiment de la seva presència que resulten necessaris en tots els àmbits, també en el sector de la comunicació i la informació.\nMARTÍNEZ MARTÍNEZ, Silvia. Feminisme i sororitat en la comunicació digital. COMeIN [en línea], octubre 2019, no. 92. ISSN: 1696-3296. DOI: https://doi.org/10.7238/c.n92.1967


L’Ajuntament d’Òdena va acabar aquest mes d’agost les obres d’adequació de les antigues escoles de l’Espelt, que han comptat amb un pressupost de 45.329,32€, finançat per la Generalitat de Catalunya a través del Pla Únic d’Obres i Serveis de Catalunya. Les actuacions a l’edifici han servit per millorar l’espai polivalent ja existent que acollirà usos de les entitats i activitats del municipi.\nL’equipament es trobava en un estat força deficient per un problema d’humitats i tenia la teulada en força mal estat, pel que no facilitava el seu còmode ús als veïns de l’Espelt que volien participar de les activitats municipals. Ara està preparat per acollir activitats com projeccions o exposicions, xerrades, cursos, tallers, festes i esdeveniments populars, i en el qual les entitats locals s’hi puguin reunir puntualment. També es preveu que es puguin fer algunes xerrades del programa de cursos i tallers organitzats per l’Ajuntament.\nLes obres es van centrar en refer la coberta per aconseguir inclinació i evitar les humitats i les filtracions existents, i col·locar aïllament tèrmic per a la millora del confort. També se n’ha refet tot el paviment, amb la col·locació d’aïllament i làmines de PVC per evitar humitats i incrementar la protecció. D’altra banda se n’han doblat les parets perimetrals, també amb l’objectiu d’evitar humitats i capil·laritat, i s’hi ha instal·lat aïllament tèrmic, s’han canviat els tancaments exteriors i s’ha repintat.\nL’edifici de les antigues escoles té gairebé 100 anys d’antiguitat, durant els quals s’hi han fet diverses intervencions, tot i que els últims 30 anys no s’hi han fet cap de consideració fins ara, a banda de repintats dels paraments verticals i sostres.\nArticle anteriorIgualada Som-hi tornarà a aprovar els pressupostos del govern de Junts\nPròxim articleCapellades torna a tenir cinema


Vakantievilla Irma Massa Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAl visitar Massa, vosté es sentirà com a casa a Vakantievilla Irma, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Vakantievilla Irma, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com jardí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Vakantievilla Irma la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Massa.\nDescompte a Vakantievilla Irma


Exclusiva propietat de disseny modern en un tranquil urbanització del Maresme - Immobiliària de Luxe a Barcelona i al Maresme HJAPÓN\nRef. 00979 | Venda | Disponible\nExclusiva propietat de disseny modern en un tranquil urbanització del Maresme\nCasa de disseny en venda a Premià de Dalt, en una tranquil·la zona residencial\nParcel·la: 1288 m2\nCasa de disseny en venda a Premià de Dalt, en una zona residencial propera al centre urbà i a tots els serveis. Construïda amb materials d’alta qualitat i rematada amb acabats de disseny, aquesta propietat s’assenta sobre una parcel·la de 1288m² i disposa d’una superfície construïda de 555m².\nLa planta principal disposa d’un saló-menjador diàfan amb llar de foc, rematat amb grans vidrieres per crear un espai lluminós i connectat amb l’exterior. La cuina és àmplia i diàfana, ideal per amants dels fogons que busquin un espai còmode i manejable per cuinar, i està equipada amb electrodomèstics d’alta gamma i preciosos taulells de fusta. Compta, a més, amb sortida a terrassa. A la mateixa planta podem trobar un dormitori doble (ideal com habitació de convidats), bany complet i un despatx. Pujant a la planta superior ens hi trobem amb una màster suite amb vestidor, bany complet i terrassa-solàrium, dos dormitoris dobles i un bany amb servei de bugaderia. A la planta inferior de la casa es troba el garatge, amb capacitat per a quatre cotxes, i una àmplia sala polivalent amb moltes possibilitats per fer volar la teva imaginació. La casa també disposa d’espai preparat per instal·lar un ascensor. Ja a l’exterior, un gran porxo amb lounge i barbacoa (perfecte per a un grill & chill!) ens obre pas a un gran jardí totalment pla amb vistes meravelloses, ideal per organitzar els teus esdeveniments i reunions d’amics, i una fantàstica piscina envoltada amb tarima de fusta de teca.\nTotes les estances de la casa són de disseny, seguint una estètica cuidada i minimalista molt elegant, i compten amb acabats de gran qualitat, com ara terres de marbre, fusteria interior de roure i alumini a l’exterior. També disposa de sistema intel·ligent de domòtica.\nAquesta propietat de luxe per comprar al Maresme es troba a 25 minuts de Barcelona i disposa de bona comunicació per carretera i transport públic. La urbanització, situada entre mar i muntanya, és tranquil·la i té tota la privacitat del món. A pocs minuts hi trobem tota mena de serveis, com ara centres educatius, supermercats i instal·lacions esportives. Es tracta d’un entorn privilegiat molt exclusiu, en una de les millors zones de la Costa del Maresme.


MOTXILLA MUNTANYA ALPINA®- TRAVELLER 40 L – Alpina®\nPreu oferta Preu €80,00 Preu habitual Preu unitari / per\nEl seu nom ja ens ho indica. La motxilla Traveller és un model perfecte tant per anar a la muntanya com per viatjar. El seu disseny casual, la situa en una de les motxilles més versàtils del nostre catàleg. Amb dos compartiments de fàcil accés i confort, és l'acompanyant perfecte per als teus Viatges i aventures. També disponible en grandària inferior.\nPes: 1150 grams\nFunda per la pluja, tensor de pit, xiulet d'emergència, cintes compressió lateral, butxaques reixetes laterals, ronyonera amb butxaques, suport per bastons, cinta porta material, accés hydrobag, model unisex.