Salt per la Independència - ANC: L’ONZE DE SETEMBRE A SALT: LA 3ª BATZEGADA, LA IMMIGRACIÓ D’ARREU DEL MÓN CAP A LA REPÚBLICA DE LA SOLIDARITAT I DE LA DIVERSITAT.\nL’ONZE DE SETEMBRE A SALT: LA 3ª BATZEGADA, LA IMMIGRACIÓ D’ARREU DEL MÓN CAP A LA REPÚBLICA DE LA SOLIDARITAT I DE LA DIVERSITAT.\nD’ençà la independència, Salt ha hagut de treballar en diversos fronts alhora: fer les dotacions necessàries i fins llavors inexistents (espais lliures i equipaments públics); mirar de crear activitat econòmica al municipi; endreçar-lo des del punt de vista urbanístic, posar Salt al mapa i al mateix temps entomar la tercera allau immigratòria, la que ens ha dut a la situació actual. Entre el 40% i el 50% de la població és d’origen estranger, a algunes escoles públiques aquest percentatge arriba prop del 90%, i hi ha una variació evident del paisatge humà de la població.\nEl Parc Hospitalari Martí i Julià i les obres d’urbanització vinculades (vista parcial). Aquest centre substitueix l’antic Hospital Santa Caterina de Girona, i alhora integra el que queda de l’Hospital Psiquiàtric anterior.\nLa sala de concerts La Mirona està entre les millors de Catalunya.\nEl Centre Comercial Espai Gironès ha generat al voltant seu una àrea comercial i de lleure integrada. Ara els gironins també compren a Salt\nAquests percentatges son molt volàtils ja que les persones que decideixen emigrar ho fan per trobar feina i una vida millor, cosa que no sempre han trobat a Salt. Els moviments interns per canviar de ciutat, o molt més freqüent encara, els moviments nord enllà, cap a l’Europa rica i pròspera, son incessants.\nL’arribada de familiars dels que estan aquí (reagrupaments familiars), o a l'inrevés, els que abandonen i se'n tornen cap al seu país... o els expulsen en aplicació de la llei d’estrangeria. S’ha de tenir en compte que n'hi ha que varen arribar fa molts anys i que ja han adquirit la nacionalitat espanyola.\nTot plegat fa que les xifres no siguin relativament més importants, el que importa realment és la manera com es gestionen, i sobretot com repercuteix la seva gestió en el benestar de la gent i el respecte als seus drets.\nSigui com sigui, aquesta ha estat la tercera batzegada del creixement demogràfic de Salt. Va començar a primers dels vuitanta amb l’arribada de gent africana, sobretot de Gàmbia i de Marroc, degut a la pobresa i la manca de futurs viables als seus països, devastats per la colonització i per la descolonització, en definitiva, per l’espoli aplicat per les potències europees colonials.\nA diferència de les anteriors onades migratòries, ni a Salt ni a prop de Salt es feien obres que requerissin de grans contingents de mà d’obra. La gent no venia aquí, sinó que marxava d’allà. Venien homes sols, però també famílies senceres, i sovint se’n tornaven al seu país al cap d’uns anys.\nUna imatge quotidiana dels carrers de Salt.\nUna altra imatge habitual, en aquest cas del mercat setmanal.\nEl reflex de tot això en xifres globals de població per poder avaluar les dimensions d’aquesta tercera batzegada, no es pot oferir ben detallada per què, en estar Salt annexionada a Girona entre els anys 1975 i 1983 no hi ha comptabilitat directa de la població saltenca d’aquests anys.\nEn qualsevol cas, es passa dels 11.467 habitants censats el 1970 als 21.738 registrats el 1990. La població es va doblar en vint anys. Després ha anat creixent de manera més o menys uniforme fins ara, que està en 29.342 persones per un territori de tan sols 6,6 km2, la major densitat de població de Catalunya (dades de 2015; IDESCAT). Si teniu interès en estudiar més dades demogràfiques de Salt, podeu consultar clicant l'enllaç: http://www.idescat.cat\nLa lògica implacable del mercat immobiliari i la relativa bonança econòmica dels anys vuitanta i noranta va posar en marxa l’ascensor social que ha portat famílies de la immigració del sud d’Espanya ja integrades, a abandonar els seus pisos per anar a viure a llocs més cars de Salt o de fora.\nEl seu lloc als blocs de Salt queda doncs lliure i a disposició dels nous immigrants: els guetos segueixen sent guetos. No més canvien els seus habitants.\nNo es pot parlar d’integració ni de cohesió social a Salt sense esmentar la seva Escola d’Adults, pionera a Catalunya i autèntica referència en l’àmbit. Fundada el 1976 (recordem que feia un any Salt havia deixat d’existir, ara era una barriada de Girona), va ser l’Associació de Veïns de Salt qui va organitzar les primeres classes gratuïtes i nocturnes.\nDeu anys més tard és reconeguda oficialment per la Generalitat, i ara està plenament consolidada. Per aquells que vulguin saber més coses de l’Escola d’Adults us recomanem consultar la magnífica revista “17190 Universalt” clicant aquest enllaç: http://17190.org\nClasses d’alfabetització, de català, proves d’accés a la universitat.\nAlguns dels professors històrics de l’Escola\nperò sobretot acollida i cohesió social.\nAls seus països d’origen les persones que decideixen emigrar a Europa són en general els emprenedors, els joves més forts i espavilats, que podran resistir el viatge i l’estada a l’estranger en solitud i condicions precàries, que en podran treure rendiment i enviaran periòdicament els guanys a la família.\nEn molts casos, aquesta s’ha endeutat prèviament per poder pagar el viatge dels fills o el marit. I el sistema funciona amb normalitat mentre la situació és normal aquí: els adults treballen i envien mensualment remeses de diners a les seves famílies. I per ells algun dia també hi haurà un ascensor social, si les coses van bé.\nLes coses es van començar a tòrcer amb l’anomenada bombolla immobiliària, que en realitat era més una bombolla financera, que empenyé els emprenedors a comprar els pisos on vivien, o a muntar negocis (la població immigrada era prou nombrosa per constituir una clientela fidel que garantís la continuïtat del negoci), i fer venir la família. Els crèdits i les hipoteques es donaven sense problemes, amb taxacions dels bens a hipotecar molt per sobre del seu valor, i tot semblava anar d’allò més bé.\nAmb l’arribada de la mal anomenada crisi, agreujada a Espanya per l’esclat de la bombolla immobiliària, van començar els problemes no únicament pels nouvinguts. Immigrants i autòctons, catalans i andalusos, joves i vells, tothom ha rebut: tancament d’empreses, gent a l’atur, quotes impagades i desnonaments... és una història prou coneguda i no cal insistir-hi aquí.\nEl cas del Bloc Salt és un altre exemple de lluita ciutadana pels drets i la dignitat de les persones.\nEn un país sense competències en estrangeria, i sense polítiques socials potents; amb un Ajuntament acabat de constituir i amb poquíssims mitjans (i s’ha de dir que fins fa ben poc també sense polítiques socials positives), l’accelerada evolució de la demografia saltenca s’ha gestionat sense ensurts gràcies sobretot al sentit comú de la gent, les bones pràctiques dels tècnics que hi han treballat i l’extraordinària força de les entitats culturals, socials i assistencials (a destacar l’extraordinària contribució de Càrites i del Banc d’Aliments) que han fet de Salt una societat ben cohesionada i prou sòlida.\nServeixi aquest article per desmentir per enèsima vegada les informacions interessades de cadenes de TV espanyoles i alguna de catalana sobre una suposada fractura social a Salt, immediatament contestada per una manifestació unitària (gener de 2011) convocada per dos centenars d’entitats a la que vàrem assistir més de 3.000 persones.\nUna vista panoràmica de la manifestació de gener de 2011...\n...en la que també varen col·laborar les entitats culturals.\nTanmateix que no hi hagi fractura ni aldarulls extraordinaris no vol dir que puguem presumir d’una convivència ideal, perquè com diu molt encertadament la sociòloga, veïna de Salt i activista social Judit Font al diari ARA, “(...) El concepte de convivència només pot funcionar sobre una base d’igualtat, almenys en drets polítics i socials (...) Salt és una ciutat pacificada, amb pressió policial sobre determinats col·lectius, amb espais de vida diferenciats i funcionals, on un terç de la població no té dret a vot i, per tant, la política pública s’orienta a qui sí que vota.\nNomés es pot qualificar de convivència i solidaritat aquesta situació des de la mirada del privilegiat (...)”. Si voleu veure l’article complet el podeu trobar en clicant l'enllaç: http://www.ara.cat/opinio/judit-font-salt-11s-convivencia-segregacio\nActualment, es pot dir que la població saltenca i la població nouvinguda s’estan apropant mitjançant el treball intens i perseverant de les entitats culturals d’un i altre costat, bo i aprofitant els aires favorables de l’actual administració municipal i la disposició d’una de les fàbriques tèxtils, ja tancada i convertida en Factoria Cultural i Ateneu Popular, la COMA CROS, situada al Veïnat (carrer Sant Antoni núm. 1).\nVista general de la Factoria Cultural i Ateneu Popular de la Coma Cros, en procés de desenvolupament. En primer terme, la nau Kropotkin, on hi ha la biblioteca i el museu municipals, a més de centres universitaris i el Viver d’empreses Culturals.\nVista del pati i el nucli central de comunicacions .\nUna vista interior (l’auditori multifuncional).\nPer a més informació sobre la Coma Cros, visiteu el seu web:\nPer acabar aquesta sèrie d’articles, tornarem a recórrer a les paraules de la Judit Font al mateix article:\n“Si la nova República no es construeix sobre la base d’una igualtat en drets polítics i socials, aquesta situació es reproduirà, i no serà solidària ni hi haurà convivència.”


MÉS per Palma exigeix una urgent rectificació a la Regidoria d’Educació per censurar la publicació de tres contes escolars - IniciativaVerds\nArrel de la web > Informa’t! > Notícies > MÉS per Palma exigeix una urgent rectificació a la Regidoria d’Educació per (...)\nMÉS per Palma exigeix una urgent rectificació a la Regidoria d’Educació per censurar la publicació de tres contes escolars\nMÉS per Palma considera que l’equip de govern de Cort ha actuat de forma sectària i repressiva en censurar la publicació en el “Recull de literatura jove” de tres contes guanyadors aportats per tres centres escolars de Palma.\nLa coalició ha tingut coneixement d’aquesta censura exercida per part de la regidoria d’Educació de la qual era responsable fins fa poques setmanes per la regidora Aina Ferriol. MÉS per Palma considera antipedagògic el fet de rebutjar la publicació de tres contes motivada pel contingut dels relats, que són els Països Catalans, la crisi i la violència.\nEn els 12 anys que fa que es publica aquest recull, mai havia succeït un fet tan excepcional i la coalició MÉS per Palma exigeix una rectificació immediata per part del PP de Cort i l’actual responsable de l’àrea, en regidor Sebatià Sansó, així com una explicació sobre els fets.\nEl regidor de MÉS per Palma, Antoni Noguera, declara que “aquest fet és un capítol més de la croada del Partit Popular contra l’escola pública i els drets i la llibertat d’expressió dels alumnes i mestres. L’educació pública és la garant de la igualtat d’oportunitats i de coneixements i el Partit Popular ens trobarà enfront de forma contundent cada vegada que la vulgui atacar”.


Serveis TIC a Molins de Rei | ServeisTIC.cat\nServeis TIC a Molins de Rei\nYou are here: ServeisTIC.cat > Serveis TIC a Molins de Rei\nProfessionals TIC, que estem buscant col·laboradors de Molins de Rei\nServeisTIC vol ser un grup de col·laboradors tecnològics, basant-nos en la confiança i la col·laboració per buscar solucions idònies, a qualsevol necessitat relacionada amb les Tecnologies de la Informació i la Comunicació.\nJa sigui en el relatiu a sistemes i xarxes, en instal·lacions, com en connexions i comunicació, oferint a més tasques de promoció utilitzant algunes de les múltiples possibilitats que ofereix Internet .\nTot i que el ventall de serveis que li podem oferir gràcies als acords amb empreses i professionals de màxima confiança, pot resoldre gairebé qualsevol necessitat. Tot i això, en aquesta pàgina web únicament s’hi exposen els serveis que realitzem directament des de ServeisTIC.\nServeisTIC sempre busca un alt grau de comunicació, i implicació dels col·laboradors, en entendre que és la millor opció per que el client disposi del millor assessorament, servei, resultat i satisfacció, que són la clau per aconseguir-ne la fidelització.


Els Agents Rurals posen una vintena de denúncies al Segrià i la Noguera relacionades amb la pesca furtiva nocturna – Comarques de Ponent\nEn les 76 inspeccions efectuades, el cos ha aixecat 25 denúncies i ha comissat 23 canyes de pesca i 46 peixos pescats irregularment. D’altra banda, els Agents Rurals treballen amb la principal hipòtesi que l’incendi forestal d’aquest cap de setmana a Seròs hauria estat provocat per una acampada il·legal vinculada amb l’activitat piscícola en una àrea amb acumulació de borrissol de xop o pollancre. Segons dades provisionals, el foc ha afectat una superfície de 46 hectàrees.\nLes actuacions d’aquest cap de setmana contra la pesca furtiva nocturna, en què ha participat el Grup Especial de Verins i Antifurtivisme dels Agents Rurals, s’ha desenvolupat als Espais d’Interès Natural (EIN) de Tossals d’Almatret, Aiguabarreig Segre-Cinca, Aiguabarreig Segre-Noguera Ribagorçana, Vessants de la Noguera Ribagorçana i Serra del Montsec, amb especial incidència en els embassaments de Canelles i Santa Anna.\nL’operatiu s’ha desplegat a les comarques de la Noguera i el Segrià i ha generat 76 inspeccions, i 18 denúncies per pesca furtiva nocturna o per ús de peix viu com a esquer; 4 denúncies per ús de fogons de gas i/o barbacoes i 3 denúncies més per navegar per espais fluvials amb embarcacions no matriculades en zona de muscle zebrat. Arran d’aquestes denúncies, els Agents rurals han comissat 23 canyes de pesca i 46 peixos pescats irregularment.\nEn les pròximes setmanes el cos intensificarà aquestes inspeccions donat que la presència de persones al medi representa un increment del risc d’incendi. En aquesta època de l’any s’acumula borrissol d’algunes espècies d’arbres de ribera que és molt inflamable. Precisament, aquest mateix cap de setmana per l’incendi forestal a Seròs, la principal hipòtesi amb què treballen els Agents Rurals és que hauria estat provocat per una acampada il·legal vinculada amb l’activitat piscícola en una àrea amb acumulació de borrissol de xop o pollancre.\nLa Xarxa retransmetrà de nou la Nit del Tararot de Tàrrega a les televisions locals


L'Ajuntament rep un 28,7% menys de peticions que l'any passat\nLa Comissió Permanent Especial de Suggeriments i Reclamacions ha abordat l’informe de queixes i suggeriments corresponent al període entre el 16 de setembre i el 15 d’octubre d’enguany, un mes en què l’Ajuntament ha rebut 725 peticions de la ciutadania: 603 suggeriments, 65 reclamacions, 52 peticions del Síndic de Greuges, 3 peticions del Defensor del Poble i unes altres dues comunicacions que no entren en els anteriors apartats. Totes, a través dels diversos canals que l’Ajuntament de València ofereix als veïns i veïnes de la ciutat: la pàgina web, el telèfon, el registre d’entrada i la seu electrònica.\nRespecte al mateix periode de l’any anterior les peticions experimenten una disminució en termes generals del 28,7%, ja que s’ha passat de les 1.017 de l’any anterior a les 725 de l’actual. Concretament s’ha registrat un descens considerable en els suggeriments, on s’ha passat de 920 peticions a 603.\nLes àrees de Medi Ambient i Protecció Ciutadana són les que han rebut més peticions veïnals (234 i 108, respectivament), mentre que Mobilitat Sostenible i Desenvolupament Urbà i Vivenda són les àrees que han rebut més peticions d’informes per part de l’Oficina de Suggeriments i Reclamacions, amb 23 i 20, respectivament.\nEls servicis prestats en via pública i els de neteja en via pública han sigut els que més comunicacions han focalitzat, mentre que els districtes des d’on s’han rebut més comunicacions veïnals han sigut els de Quatre Carreres (58), Campanar (55) i Ciutat Vella (48). Els districtes on més s’han reduït les peticions veïnals respecte al mateix període de l’any anterior són els de Ciutat Vella (-54%), Saïdia (-52%) i Pobles del Nord (-50%).


LA IMPORTÀNCIA DE LA VITRIFICACIÓ OVOCITÀRIA: “Congelem el temps”: – UEG Clíniques\nBy UEG Clínic16 abril 2020agosto 19th, 2020Fertilidad\nEns els últims anys podem observar que la societat actual està experimentant un canvi pel que fa l’edat en la qual les dones inicien la seva maternitat.\nAixò és degut, en la majoria de casos, a la situació laboral de la dona, la dificultat per trobar una estabilitat professional, la utilització de mètodes anticonceptius segurs i fiables i la crisi econòmica. Tot aquest seguit de situacions donen lloc a que les dones, amb o sense parella, decideixin posposar els seus desitjos reproductius fins que la seva situació sigui més favorable a l’hora d’obtenir descendència.\nAquets canvis socioculturals que han contribuït en el desenvolupament de la nostra societat han provocat, doncs, canvis en l’esperança de vida i al mateix temps canvis en l’edat de gestació.\nCal tenir en compte però que la Fertilitat femenina disminueix amb l’edat i la reserva ovàrica de la dona és limitada, això vol dir que no és infinita i que té una caducitat. Els efectes de l’edat sobre la quantitat, la qualitat ovocitària i un major risc de patologies cromosòmiques fetals es comencen a veure significativament afectats a partir dels 35 anys i dràsticament a partir dels 40.\nEncara que moltes dones coneixen les implicacions de l’edat en el descens de la fertilitat, la seva percepció sobre l’èxit de tècniques de reproducció assistida les duu erròniament a pensar que els avanços de la ciència podran resoldre el factor edat.\nLa crio-preservació dels ovòcits s’ha convertit en els últims anys en un procés que dóna bons resultats gràcies a les tècniques de vitrificació. L’avantatge d’aquesta tècnica és que permet posposar la maternitat per qualsevol motiu sense que el pas dels anys en l’edat de la dona perjudiqui a la quantitat i a la qualitat dels oòcits.\nLa SEF (Societat Española de Fertilitat) en el document “preservació de la fertilitat sense indicació mèdica” aconsella realitzar la preservació de la fertilitat abans dels 35-38 anys, quan encara existeix una bona reserva ovàrica.\nAixí doncs, ens podem preguntar si: Hi ha alguna manera per saber quina és la meva reserva ovàrica en aquests moments?\nPer saber si la nostra reserva ovàrica és bona o dolenta es pot saber mitjançant una analítica de sang. Mirant la determinació de l’Hormona Antimülleriana (AMH).\nLa AMH és un marcador utilitzat per avaluar la reserva ovàrica de la dona, i per tant, valora la fertilitat en un moment determinat. Uns valors elevats de AMH indicaran que la reserva ovàrica és òptima. A mesura que augmenta l’edat de la dona els valors de l’AMH van disminuint fins el punt extrem que les probabilitats d’èxit per quedar-se embarassada amb els propis òvuls siguin mínimes hi s’hagi de recórrer a òvuls de donant.\nEl retràs de la maternitat és un problema real.\nLes clíniques han començat a proposar aquesta tècnica per la indicació de l’edat.\nLa importància d’avaluar la reserva ovàrica mitjançant l’Antimülleriana ens ha permès poder identificar precoçment dones joves amb una reserva ovàrica baixa en relació amb la seva edat cronològica i que aquestes puguin decidir lliurament si crio-preservar els òvuls, posposar la maternitat, hi així en un futur tenir el dret a ser mares amb els seus propis òvuls.\nÉs aconsellable doncs realitzar la preservació de la fertilitat quan encara existeix una adequada reserva ovàrica, i una disminució dels riscs de patologies cromosòmiques fetals, generalment abans del 35 anys.


5 raons per veure 'Iphigenia en Vallecas' - Temporada Alta\n5 raons per veure ‘Iphigenia en Vallecas’\nIphigenia en Vallecas és un retrat social dels efectes que tenen les polítiques dels governs sobre la gent del carrer, especialment sobre aquells que tenen menys. Tal com està l’actualitat, hi ha millor moment per parlar del tema?\nSegons la mitologia grega, Ifigenia era la filla petita d’Agamèmnon i la reina Clitmenestra, sacrificada pel seu pare per calmar la ira de la deessa Artemis, enfadada perquè Agamèmnon havia matat un cérvol sagrat i s’havia vantat de ser el millor caçador. Ifigènia també s’havia de casar amb Aquil·les…i què hi pinta ara a Vallecas? No et perdis el muntatge i redescobreix aquest mite actualitzat.\nUna raó de pes per no perdre’s el muntatge, és Maria Hervás. Hem pogut veure l’actriu en nombroses sèries de televisió (Los serrano, la pecera de Eva, Paquita Salas o Arde Madrid) i ara està impressionant sobre l’escenari, interpretació per la que ha guanyat els guardó a Millor actriu protagonista als Premis Max i als premis de la Unión de Actores.\nÉs una versió del muntatge Iphigenia in Splott (UK Theatre Award Best new play 2015) del dramaturg i guionista de Gales Gary Owen, estrenada a Anglaterra i situada al barri d’Splott, una zona marginal de la ciutat de Cardiff. Ara, el director Antonio Castro Guijosa converteix a la sacerdotessa sacrificada en una noia madrilenya que s’assembla molt a Bad Gyal després d’un concert…El muntatge ha triomfat a Anglaterra, Madrid i ara, per fi, a Catalunya. No te’l perdis!\nI a més a més, ha rebut crítiques espectaculars: Iphigenia en Vallecas ja ha recollit dos premis Max aquest 2019. Per fi, ara arriba a Girona.


BiObserva - Seguiment i monitorització\nAquesta és, potser, la part més divertida i emocionant de tot el procés: observar quines espècies entren a les caixes i intentar saber quan neixen els pollets o quan abandonen el niu.\nSi no volem realitzar un seguiment exhaustiu només hem de fixar-nos en si la caixa s’ocupa, observant durant la primavera si hi ha entrades i sortides d’ocells. Si és així, procurarem identificar de quina espècie es tracta. Aquesta informació l’anotarem a la fitxa de seguiment que cada any es fa arribar al coordinador de zona de BiObserva. Demana aquesta fitxa al teu coordinador per poder enregistrar l’activitat i les incidències de cada caixa niu.\nSi ens interessa conèixer l’evolució del niu en totes les seves fases del cicle de cria haurem d’inspeccionar les caixes amb moltíssima cura per determinar si el niu està en construcció, si hi ha ous o pollets i comprovar si la nidificació ha tingut èxit.\nDespenjar les caixes amb cura de no copejar-les.\nObrir la porteta amb cura i mirar el contingut sense tocar-lo.\nEl pitjor que pot passar és que la femella estigui covant i no hagi fugit quan hem despenjat la caixa. Això és força comú en la mallerenga carbonera. En aquest cas, tornarem a tancar la porteta i a penjar la caixa al seu lloc.\nSi comprovem que no hi ha la femella covant, ens interessa saber si hi ha ous o polls i comptar-los. Amb la mà, amb cura i sense alterar l’estructura del niu, podem apartar el material que ens dificulti la visió. És millor no tocar els ous o els polls encara que els adults no els abandonaran en cas que ho féssim breument.\nOmplir la fitxa de nidificació amb els detalls propis del niu. Els detalls que fan referència a les característiques de la caixa niu els podem obtenir abans o després per tal de no destorbar la cria.\nÉs important no romandre gaire estona manipulant la caixa. Amb uns quants minuts n’hi hauria d’haver prou i després s’hauria d’abandonar la zona per permetre que els adults puguin entrar a la caixa altre cop.\nSi fem tot aquest procediment amb cura i rapidesa no causarem cap inconvenient en la nidificació dels ocells i podrem contribuir al coneixement científic amb les dades que haurem obtingut. Amb la fitxa de seguiment que us proporcionarem us serà molt fàcil i ràpid aconseguir les dades i dur a terme un control efectiu del que passa a les vostres caixes niu.


Les escoles de la vila celebren la Diada de la Música | Ràdio Cubelles\nLes escoles de la vila celebren la Diada de la Música\nTallers musicals i actuacions concentren les activitats de la jornada a l'escola Vora del Mar\nTot un món dedicat al Dia de la Música al Vora del Mar\nTallers i activitats musicals de tota mena han centrat la commemoració del Dia de la Música a l’escola Vora del Mar de Cubelles. Percussió, cant i ball han estat algunes de les disciplines que s'han pogut seguir, a través de diverses actuacions i tallers per part d'alumnes, exalumnes i col·laboracions externes.\nLa jornada també ha comptat amb la implicació de familiars de l'alumnat del centre, que s'han sumat a la convocatòria mostrant el seu art al voltant de la música i el ball. La jornada del Dia de la Música al Vora del Mar ha començat al matí, amb un bon nombre de tallersdiversos dedicats a la música, sense que el ball hi faltés. La tarda s'ha tancat amb el tradicional concert de joves talents.\nPels músics i professionals de la música, la diada de Santa Cecília és la data en què tradicionalment se celebra la seva festa, la Festa de la Música. L'objectiu de popularitzar la pràctica musical i familiaritzar a tots els joves i adults de totes les condicions socials a través de les diferents expressions musicals. La Diada de la Música ofereix la possibilitat d’intercanviar el talent en la música.


queralt casals 25.02.2019 | 22:30\nLa Fàbrica Nova, al centre del poble, serà sòl urbà residencial ARXIU/MIREIA ARSO\nLa Comissió Territorial d'Urbanisme de la Catalunya Central ja ha donat llum verd al Pla d'Ordenació Urbanística Municipal (POUM) de Navàs. Un any i vuit mesos després de la tercera aprovació inicial per part de l'Ajuntament, el document ja té el vistiplau d'Urbanisme. Ara, el consistori ha d'introduir unes petites recomanacions, abans d'aprovar el pla definitivament. L'equip de govern de la CUP té previst portar-lo al ple del proper mes del març i, si no és possible, en un d'extraordinari a l'abril.\nEl govern de la CUP ha lamentat en més d'una ocasió la lentitud del procés per elaborar els planejaments urbanístics, que s'encallen en els tràmits burocràtics, i la manca de lògica en alguns criteris, com el percentatge de zones verdes que s'exigeix en municipis com el de Navàs, que té 80 km2 i 78 són de bosc.


viurealspirineus 11:02 27/09/16\nA l'octubre tornen les Jornades Gastronòmiques del Bolet de l'Alta Ribagorça\nCom bé sabeu, un dels menjars més importants de la gastronomia de tardor són els bolets que podem trobar abundantment a l’Alta Ribagorça. Així doncs, i aprofitant aquesta riquesa autòctona, els caps de setmana del mes d’octubre, 11 restauradors i el Patronat Comarcal de Turisme, organitzaran les Jornades Gastronòmiques del Bolet a l’Alta Ribagorça.\nAquestes jornades són un vehicle de promoció de la riquesa gastronòmica de l’Alta Ribagorça i un dels esdeveniments més esperats del calendari culinari de les nostres terres alhora que repercuteixen favorablement en la dinamització econòmica de la comarca.\nEnguany, esperem superar els 1.200 menús donats l’any anterior, tot i que la climatologia ens és desfavorable.\nTots els assistents a les Jornades, entraran al sorteig d’un cap de setmana per a dues persones a l’Alta Ribagorça i un lot de productes agroalimentaris de la zona. Enguany, es repartirà un calendari de taula dels bolets de l’Alta Ribagorça a tots els assistents.\nCal només que els bolets no faltin i que es pugui gaudir un any més, de la gastronomia i les variades activitats que ofereix l’Alta Ribagorça per la tardor.


Casa Parramon serà enderrocada perquè la reforma no és factible\nCasa Parramon serà enderrocada ja que no és possible una reforma\nEl Govern destinarà 80.000 euros per esfondrar l’immoble i deixar un solar buit que ara és un lloc de reunió per fer ‘botellons’\nActualitzada 13/12/2020 a les 12:09\nCasa Parramon de la Massana té l’extremunció, té els dies comptats després que els tècnics han verficat que el seu estat de conservació és molt dolent i que és impossible rehabilitar-lo. L’edifici serà enderrocat l’any que ve, i en el seu lloc quedarà un solar buit a l’espera que el comú i el Govern decideixin què volen ubicar en aquest lloc. Aquest és el resultat de l’esmena dels tres grups de la majoria al projecte de pressupost, que serà votat al Consell General dijous que ve.\nEl president del grup parlamentari demòcrata, Carles Enseñat, va exposar que actualment l’edifici és irrecuperable: “Té filtracions, l’edifici està molt malament i a més és un lloc de reunió per fer botellón. És impossible reformar-lo”.\nCasa Parramon és un edifici amb terreny annex, propietat del Govern, i que durant les darreres campanyes electorals ha estat objecte de múltiples propostes per part de les diferents candidatures, amb diferents idees per ubicar-hi organismes oficials i donar-li un ús. De moment queda en stand-by, el seu estat de conservació i la falta de recursos econòmics no permeten afrontar una obra d’aquesta envergadura l’any que ve.\nEl projecte de pressupost preveu una partida de 80.000 euros per tirar a terra l’edifici, tancar-lo i deixar un solar buit fins que es decideixi quina serà la seva funcionalitat. Tots els grups que defensaven una inversió important són conscients de la situació actual i que els recursos s’estan destinat als efectes de la pandèmia.\nCasa Parramon és un emplaçament construït als anys seixanta com a edifici d’habitatges, amb una planta baixa i tres de superiors, cadascuna d’uns setanta metres quadrats. L’espai no és enorme, i està molt condicionat per l’estructura que suporta l’edifici, amb murs de càrrega perimetrals, centrals i a la caixa d’escala, situació que fa impensable plantejar espais diàfans. A banda, l’estat de conservació de l’edifici no permet l’ús de vint persones de forma conjunta i caldria fer-hi obres de millora de la xarxa elèctrica i de lampisteria. Aquestes eren les condicions descrites el 2015 en una resposta del Govern a propòsit dels usos possibles de l’edifici, propietat de l’Estat i que està en desús des del 2012, quan va finalitzar una cessió al comú iniciada el 2009.\nNo es tracta d’un edifici singular, ni històric, tot i que havia estat una concessió a Ciutadans Compromesos (CC) rehabilitar-lo i traslladar-hi alguns organismes, i es vol enderrocar per evitar el perill que suposa estar al costat de les escoles.\nLa proposta dels consellers generals de CC per revitalitzar i dinamitzar la Massana incloïa la construcció d’unes escales o un ascensor que facilités la connexió des del comú fins a l’escola andorrana i francesa que hi ha darrere de Casa Parramon. La unió es volia encabir en el projecte que tenia el partit parroquial per a l’edifici massanenc, al qual volia traslladar l’AFA, l’AREB i la UIFand, i per tant agrupar les tres institucions financeres en un mateix edifici. Amb l’enderroc s’ha de decidir en el futur quin ús se li dona al nou edifici.\nI quant han pagat per a arribar a una conclusió què fa 25 anys ja es tiniva clar?\nRoseta va dir..Suposo que a l'hora de fer la demolició del edifici , tindran en conte el posible AMIAN !!!!!!que pugue tenir l'edifici . Recordo que ll'AMIAN es molt cancerigen per les persones\nSuposo que a l'hora de fer la demolició del edifici , tindran en conte el posible AMIAN !!!!!!que pugue tenir l'edifici . Recordo que ll'AMIAN es molt cancerigen per les persones\nHe dit... Té més llums que els carrers per Nadal...


36.-Petita reparació » Flog.cat: la Xarxa Social en Català\nper marcus en 14 D'octubre 2014\n0 14 D'octubre 2014\nno sé si saps una cosa, lutier, però els millors instruments de corda no es poden fer -s'entén perquè tinguin un bon so- amb fustes noves o tendres. El secret és que sigui de fusta antiga, vella. Les dels grans lutiers dels segles passats, eren unes fustes especials, dels Balcans, que van patir uns ... Veure mésno sé si saps una cosa, lutier, però els millors instruments de corda no es poden fer -s'entén perquè tinguin un bon so- amb fustes noves o tendres. El secret és que sigui de fusta antiga, vella. Les dels grans lutiers dels segles passats, eren unes fustes especials, dels Balcans, que van patir uns hiverns molt rigorosos. actualment, encara les fan servir d'allà o armaris vells, de fusta no de contraxapats. Podran ser unes còpies fantàstiques, elegants, però no serviran per emetre so....\n0 18 D'octubre 2014\n0 20 D'octubre 2014\nCaricatura Figo, Zidane, Ronaldo\nCaricatura del Figo, Zidane i Ronaldo.


El Món | Autoguia per temps incerts\nAutoguia per temps incerts\n"Es consolidarà la majoria independentista a Catalunya? Optarà aquesta pel bloqueig d'Espanya mentre negue el dret d'autodeterminació o es tornarà a una nova etapa autonomista?"\nper Antoni Infante 02/04/2019\nEn plena campanya electoral i al bell mig d'una ofensiva mundial i local contra els drets de les persones i els pobles, cada acte, cada mobilització popular, cada procés electoral són quelcom més que un simple acte o mobilització o unes simples eleccions. Així tenim els exemples de les armilles grogues a França, que van començar contra la pujada de preus i ja fa mesos que intenten combatre les conseqüències més estructurals del neoliberalisme; o les conseqüències internes i externes de les eleccions presidencials guanyades per Trump als EUA i per Bolsonaro al Brasil. També, però, en direcció inversa, podem interpretar les eleccions a Mèxic, on el guanyador, Andrés Manuel López Obrador, que encapçalava una coalició regeneracionista, sintetitzava el seu programa de govern en la frase "Pel bé de tots, primer els pobres".\nA casa nostra també ens juguem el futur en cada pas. Emergirà un nou 15M o similar per a barrar el pas al neofeixisme en totes les seues variants i apoderar democràticament la majoria social dels pobles a l'estat espanyol? Es consolidarà la majoria electoral independentista a Catalunya? I en cas de fer-ho, optarà aquesta majoria pel bloqueig d'Espanya mentre aquesta negue el dret d'autodeterminació o pel contrari es tornarà a una nova etapa autonomista? Al País Valencià, es renovarà la majoria del Botànic (PSPV-PSOE + Compromís + Podem/EUPV) o tornarà a guanyar la dreta més antivalenciana en forma de tripartit neofranquista, neofalangista i neofeixista? Si es reedita el tripartit progressista del Botànic, servirà per a apoderar el País Valencià com a subjecte polític amb dret a decidir, o se substituirà l'argument de l'herència rebuda pel de la por a despertar l'extrema dreta i continuar amb polítiques de canvi més o menys cosmètiques i superficials? I a les Balears, es votaran majoritàriament els partits que funcionen en clau de país, com es demana des de la societat civil?\nI a Espanya, guanyarà el tripartit de dretes o es reeditarà un govern com l'últim presidit per Pedro Sánchez? I en aquest cas, la delegació catalana bloquejarà tal possibilitat en nom de la llibertat dels presos i preses polítiques, la derogació de les lleis més antisocials i pel dret d'autodeterminació? Tindrem delegació valenciana digna de tal nom, o signarem xecs més o menys en blanc per la correlació de forces i l'espantall de l'extrema dreta? Es visualitzarà al Congrés espanyol alguna mena de coordinació entre les representacions catalanes, balears i valencianes?\nEl postmodernisme ens havia convidat a analitzar cada cas aïllat del seu conjunt i, a força de fer-ho hem anat perdent la capacitat d'analitzar les interconnexions subjacents a tots els processos polítics i socials. Crec, però, que una certa recuperació del metarelat, almenys pel que fa a anàlisi dels grans corrents de fons del que passa, pot ajudar-nos a no perdre'ns en l'anècdota, el caos informatiu o les notícies falses. Així, segurament podríem comprovar com l'ofensiva mundial del capital –determinada per la situació concreta de cada estat– contra els drets socials, civils i polítics de la majoria, té com a gran objectiu la desarticulació de qualsevol resistència per a poder garantir-se la recuperació de la taxa de guany. Pense que no és sobrer recordar ara que, almenys des de certes posicions teòriques, la lluita pels drets nacionals és la forma com s'expressa la lluita de classes a les nacions oprimides. Tres botons de mostra des d'espais diferents i contraposats ens poden ajudar a interpretar aquest relat. El primer en forma de declaració: "Hi ha una guerra de classes, i l'estem guanyant els rics", va dir el multimilionari Warren Buffett quan la crisi del 2008 colpejava amb més virulència les classes treballadores de mig mon. Es pot ser més clar?\nEl segon botó en forma de llibre, 'El capital al segle XXI', de Thomas Piketty, un llibre mediàtic, que va ser qualificat interessadament en alguns grans mitjans de comunicació com l'actualització d''El Capital' de Karl Marx. La tesi central del llibre és que quan la taxa de retorn de la inversió en capital és més gran que la taxa de creixement econòmic, el resultat és la concentració de la riquesa, i aquesta desigual distribució de la riquesa causa inestabilitat social i econòmica. Per a Piketty la solució passa (grosso modo) per unes polítiques impositives per a redistribuir la riquesa. Atenent-nos a la proposta de Piketty, que coincideix amb la línia programàtica i les propostes electorals dels partits socials-liberals i socialdemòcrates, i contrastant-la amb la declaració de Warren Buffett, podem formular-nos altra pregunta amb un cert grau d'escepticisme: podem imposar per via electoral una política redistributiva als que estan guanyant la guerra de classes?\nEl tercer botó de mostra té també forma de llibre. Es tracta en aquest cas de 'Capitalisme i economia mundial', del també professor Xabier Arrizabalo. Segons l'autor, la crisi del capital i l'actual ofensiva que patim individualment i col·lectivament, no és cap casualitat, ni una maledicció, ni tan sols una mala gestió econòmica del capitalisme, sinó que obeeix a les lleis que regeixen l'economia capitalista i que en última instància revelen el seu caràcter no ja contradictori sinó creixentment contradictori. En aquest cas la presentació rigorosa de les bases teòriques i l'anàlisi empírica cerquen no només la comprensió dels problemes que es puga traduir en alguna proposta electoral, sinó que s'ofereixen també com a eines per a l'apoderament de les lluites populars.\nEixe és part del rerefons de totes les lluites perdudes o guanyades en els últims decennis. També de la lluita nacional i independentista, i el rerefons dels processos electorals en marxa. La virulència de la resposta de l'estat espanyol contra el poble català –i per extensió contra la resta de pobles- obeeix a la seua naturalesa intrínsecament centralista i autoritària, però també a la característica genètica del seu capitalisme extractiu i espoliador. A l'afirmació reiteradament argumentada sobre la inviabilitat de l'estat sense l'espoli fiscal a Catalunya, Balears i País Valencià, caldria afegir la irreversible pèrdua de competitivitat del que quedaria com a capitalisme espanyol. I ja se sap que el capital que no és competitiu acaba sent absorbit pel que sí que ho és. Per consegüent no hauríem de confiar massa en cap resposta civilitzada i democràtica.\nDes de la ciutadania hem d'aprendre també de les experiències passades i recents, potenciar al màxim la societat civil, assembleària, participativa, inclusiva i mobilitzadora; rebutjar de soca-rel qualsevol proposta que vaja en línia dels interessos del neoliberalisme i del centralisme i de les institucions que els donen suport; fer costat als moviments socials, sindicals i culturals la pràctica dels quals puguem confirmar que es basa en l'apoderament de la gent; i pel que fa als partits polítics, desconfiar d'aquells que només et demanen el vot i no la participació transparent. Propiciar la màxima participació alhora que potenciem l'esperit crític.\nSi tot esforç de les organitzacions de treballadors és per aconseguir més part de les plusvalues per apropar -se al modus de viure dels capitalistes, tots fracassarem. O hi ha un canvi de vida i relaciona o el mon s'acaba.


A Place To Bury Strangers ens colpegen amb el senzill End Of The Night (2022) - Escafandrista Musical\n@APTBS Gènere: #noise #songoftheday\nEls nord-americans A Place To Bury Strangers, porten un any 2022 molt prolífic. A inicis d’any van posar en circulació l’àlbum “ See Trought You”, ara planegen “Hologram” EP i ens avancen End Of The Night.\nEstà previst pel 16 de juliol a través del segell Dedstrange. És el primer llançament del grup amb la seva nova formació, completada pels membres de Ceremony East Coast, John Fedowitz al baix i Sandra Fedowitz a la bateria.\nEnd Of The Night, un tema marca de la banda. Anomenada la banda més sorollosa de NYC, farcida d’impulsos bruts de percussió, molles oxidades i sintetitzadors que posaran a prova els nostres timpans.\nDummy ens presenta Mandatory Enjoyment, un àlbum majúscul (2021)\n@SlumberlandRecs Gènere: #psicodelia #alternativerock #noisepop #krautrock #songoftheday Dummy és una banda de Los Angeles que el passat 22 d'octubre va...\n17 diciembre, 2021 13 junio, 2022\nSuuns ens avancen el senzill Witness Protection (2021)\n@suunsband Gènere: #artrock #noise #electronic #alternativerock #songoftheday Els canadencs Suuns acaben d’anunciar nou àlbum que portarà per títol “The Witness”. Circularà...\nA Place to Bury Strangers ens avança el senzill End Of The Night (2021)\n@APTBS Gènere: #noise #psychedelia #songoftheday A Place to Bury Strangers la banda experta de noise rock i soroll musical, que...\nPrevious post:DC Gore ens canta a l’optimisme amb I Like You (2022)\nNext post:Els danesos Iceage ens emocionen amb All The Junk On The Outskirts (2022)


TREBALLAR A L'ALT EMPORDÀ: Beques Leonardo da Vinci - Projecte Motiva 3. Pràctiques professionals a l'estranger\nBeques Leonardo da Vinci - Projecte Motiva 3. Pràctiques professionals a l'estranger\nEl programa Leonardo Da Vinci, forma part del Programa d'Aprenentatge Permanent (PAP), que és el principal mecanisme de finançament europeu en el camp de l'educació i la formació al llarg de tota la vida, corresponent al període 2007-2013.\nEl programa Leonardo Da Vinci vol atendre les necessitats de formació i d'aprenentatge de totes les persones implicades en l'educació i formació professional, així com de les institucions i organitzacions que imparteixen o faciliten aquesta formació. Entre d'altres, aquest programa subvenciona projectes de mobilitat que poden incloure estades transnacionals en empreses per a persones en el mercat laboral.\nEl projecte del SOC, anomenat Motiva 3, va ser aprovat en la convocatòria de 2012 i té per objectiu oferir als joves catalans i catalanes la possibilitat d'adquirir experiència professional i millorar el coneixement i l'ús d'un idioma estranger, mitjançant la realització de pràctiques en empreses.\nPublicat per S. Verón a 23:26


La literatura fotogràfica\n(Per a Joan Pere i Josep Fontdemora)\nD'ençà que Leonardo da Vinci inventà la càmera obscura entorn al 1500, la modernitat ha desenvolupat i perfeccionat tecnologies, moltes de les quals ja eren en el punt de mira dels humanistes que proposaven la Scienzia Nuova. L'intent de fixar les imatges i de construir un llenguatge propi, amb elles obtingut, ha constituït un procés proporcional a l'arribada de la postmodernitat. La fotografia -junt al telègraf-, és a la base dels més importants llenguatges de fragmentació de la realitat que ens han introduït en aquesta suposada postmodernitat: La premsa, la publicitat, el cinema, la televisió...\nPerò, tot i formar part substancial d'aquests mitjans de comunicació sembla que la fotografia vulgui negar-se a perdre la seua primitiva especificitat: la impossible fixació del temps, la captació de l'instant. Potser, és sobretot aquest utòpic objectiu el que li confereix la seua capacitat creadora: l'expressió artística.\nPer això la fotografia ara -com l'escriptura, ara i sempre-, no només intervé activament en la conformació d'aquells mitjans de comunicació, sinó que s'entesta aferrissadament a construir i desenvolupar-ne un de propi, específic i privatiu. Les exposicions de fotografia, els llibres de fotografies, els catàlegs també, ens informen a bastament d'aquesta voluntat "purista". I, potser, aquesta voluntat creadora li confegeix la qualitat minoritària que sovint advertim en alguna literatura. El llibre de fotografia -com el llibre de poesia-, exemplifiquen el caràcter minoritari d'aquella voluntat "purista". I , potser per això, ambdues s'entesten en una mateixa lluita universalitzadora pel coneixement, per la sensació, per la vida.\nMitjançant procediments distints, les dues -fotografia i poesia-, assoleixen objectius semblants: Fixació i documentació de l'instant que passa, front a l'efímer esdevenir. Recerca d'una mirada totalitzadora de la representació, front a la fragmentació de la informació que ens arriba. Posicionament ètic i estètic de l'autor-subjecte -poeta, fotògraf- front a l'ambigüitat d'allò representat. Generalització i ordenació del caos que se'ns presenta en la vida -interior i exterior-... Poesia i fotografia cooperen, doncs, per sempre més, en la conformació de la mirada de l'home total; en la formació física i espiritual de la seua imatge.\nCompreu llibres de poesia i de fotografia, aprendreu a conèixer millor la vostra imatge representada, és a dir... què som en realitat?\n(Francesc Collado, València 6-9-95)\nPublicat per FRANCESC COLLADO SOLER-BELDA a 17:56\nEtiquetes de comentaris: ASSAIG, HOMENATGES, OBRA PRÒPIA\nPater Noster, "Paroles" Jacques Prévert, Gallimard...\nPour toi mon amour, "Paroles", Jacques Prévert, Ga...\nLa pesca de la balena, "Paroles", Jacques Prévert,...\nParoles, Jacques Prévert, Editions Gallimard 1949\n10 anys sense Joan Brossa, Doménec Chinchilla\nla serp blanca: Un article de Vicent Alonso sobre ...\nPoemes ben ordinaris, Gaspard Hons, Tétras Lyre (ed)\nCrepuscle a Venècia\nMil i una nit a Barbaria Valentina\nConte infantil valencià\nCLARA (Per a Clara en el seu 5é aniversari)\nEscàndol de mel, Gioconda Belli\nUn bon pet\nNotes per a una anàlisi de Iteràncies, interferènc...\nLa terra interior de Vicent Berenguer\nA cau d'orella, Carme Miquel\nDe gent que hi figura\nDe premis i edicions\nLa poesia d'Antoni Ferrer i Perales\nL'uomo dal mare (Il Gran Paradiso- Val d'Aosta)\nToni Soriano - Des de la meua cova (exposició cerà...


El 5 de novembre es farà el segon recital poètic del Taller de Poesia - Ràdio Premià de Mar\nEl 5 de novembre es farà el segon recital poètic del Taller de Poesia\nPosted By: Joaquim Aguilar 2010-10-27\nTot a punt per la celebració el proper 5 de novembre de la segona edició del Recital de Poemes del Taller de Poesia de Premià de Mar. Aquest segon recital estarà dedicat a la memòria de l’escriptor i bibliotecari Martí Rosselló que va col·laborar en l’organització de la primera edició. El recital, que compta amb la col·laboració de la Regidoria de Cultura, es farà a la sala polivalent del Centre Cívic del carrer Esperança.\nJa s’està cuinant la segona edició del Recital de Poemes que prepara la gent del Taller de Poesia de Premià de Mar. El recital tindrà lloc el proper 5 de novembre a la sala polivalent del Centre Cívic del carrer Esperança, i es compta amb la participació de tretze poetes locals que actuaran amb l’acompanyament musical de Marta Lloveras i Domènec Carrillo.\nAquest matí han passat pel Tot d’Una alguns dels poetes participants. Un d’aquests poetes, i organitzador de l’activitat, en Joan Gómez, ha explicat que aquest segon recital estarà dedicat a la memòria de l’escriptor i bibliotecari Martí Rosselló, mort el passat 31 de gener. Gómez ha explicat que en Martí els havia donat les pautes per organitzar l’any passat el primer recital.\nEl recital està obert a la participació d’autors de la ciutat, no necessàriament pertanyents al Taller de Poesia. Cada un dels rapsodes llegirà dos poemes. Els poemes que es llegiran seran originals de cada rapsode. El tema, que ha estat preparat durant l’any, són les muses i les ‘meigas’.\nEl recital començarà a ¼ de nou del vespre del 5 de novembre. L’acte compta amb el suport de la regidoria de Cultura de Premià de Mar.\nSònia Gayete i Anna Roig, guanyadores en prosa i poesia de la categoria adulta dels premis literaris Sant Jordi 2013\n?La vida i l’obra de Montserrat Roig tornen a abanderar la lluita feminista en un acte a Premià de Mar\nCare Santos guanya el IV Premi dels Lectors de l'’Illa dels Llibres’ per l'obra ‘Desig de xocolata’\nBe the first to comment on "El 5 de novembre es farà el segon recital poètic del Taller de Poesia"


La imatgeria festiva de Sitges escanejada en 3D — Festes\nLa imatgeria festiva de Sitges escanejada en 3D\nLa imatgeria festiva de Sitges escanejada en 3D L’acord entre l’Ajuntament de Sitges i l’Agrupació del Bestiari permet digitalitzar les tres parelles de gegants, el Drac i l’Àliga. L’objectiu és preservar el patrimoni festiu i difondre’l a diferents canals. https://www.sitges.cat/serveis/festes/actualitat/noticies/la-imatgeria-de-festa-major-escanejada-en-3d https://www.sitges.cat/serveis/festes/actualitat/noticies/la-imatgeria-de-festa-major-escanejada-en-3d/@@download/image/Imatgeria 3D.jpeg\nL’acord entre l’Ajuntament de Sitges i l’Agrupació del Bestiari permet digitalitzar les tres parelles de gegants, el Drac i l’Àliga. L’objectiu és preservar el patrimoni festiu i difondre’l a diferents canals.\nLes tres parelles de gegants (Gegants de la Vila, Americanos i Moros), el Drac i l’Àliga són l’objectiu de càmeres i escàners aquests dies a L’Escorxador – Centre Cultural. Un acord entre l’Ajuntament de Sitges i l’Agrupació del Bestiari permetrà digitalitzar en 3D les principals figures de l’imaginari festiu de Festa Major. La finalitat és preservar el patrimoni festiu i difondre’l a diferents canals, al mateix temps que l’escaneig 3D permet obtenir tota la informació de la imatgeria (forma, dimensions, color o textura, entre altres) per recuperar la peça amb exactitud en cas de pèrdua o accident. El regidor de Tradicions i Festes, David Martínez, ha ressaltat “la importància de disposar d’aquesta informació i de treure profit dels beneficis que aporten els nous llenguatges a les nostres tradicions, i com aquests ens doten de les eines per garantir la conservació, preservació i divulgació del patrimoni festiu”.\nMés informació del projecte i del procés d’escaneig:


Sant Llorenç de Morunys-Gòsol-Berga διαδρομή - Sant Llorenç de Morunys, Catalunya (España)- GPS track\nΠοδηλασία βουνού (Ποδηλασία βουνού διαδρομές Spain → Catalonia → Sant Llorenç de Morunys )\n32.081 577 2056\n11 ώρες 52 λεπτά\n1849 εμφανίσεις, 73 αποθηκεύσεις\nRuta complerta a la Catalunya Central\nRuta que transcorre per la cara sud de la serra del verd per anar a Gòsol i per la cara Sud de la serra d'Ensija tot anant cap a Peguera. Gaudirem de bones vistes durant tot el recorregut a les serres del Port del Compte, la de Querol, la de Busa, la del Catllaràs i el Pedraforca per la seva cara Sud. La ruta transcorre majoritàriament per pista, a trams força drets, algun molt pedregós on només aconseguiran ciclar els més valents. Sempre tenim el recurs com faig jo, d'empenyer la bici. Passat Peguera entrem en un corriol, a trams molt divertit i en algun altra empudegós pel pedregar. Cal dir que he trobat la ruta molt dura pels esmentats pedregars, que alenteixen molt la marxa tant de pujada com de baixada.\nSortim de la plaça de Sant Llorenç per la carretera de La Pedra, tot jus passat el camping, tombem per un corriol a ma dreta que va a parar al costat del Cardener. El seguim en ascens fins trobar la font de La Puda. Realment fa pudor, i, no tinc ni idea si l'aigua es bona per veure o no. Trobem un tram asfaltat que en puja cap a La Pedra. Abans d'arribar-hi, tombem cap a l'esquerra per la pista que puja cap a la Creu de Joncarets. Passat el coll, trobem una pista a la dreta que puja decidida pel serrat de Pratformiu. És molt pedregosa i s'ha d'anar alerta de no perdre la pedalada. En arribar al punt més alt, gaudim de molt bones vistes.\nDavallem cap a Pratformiu i les seves terreres per una pista molt dreta i pedregosa que posa a prova la nostra perícia. Passades les terreres, seguim per la pista durant una bona estona en lleugera baixada cap a Cal Blanc on hi podem trobar avituallament. Seguim per la pista de baixada fins trobar un trivi on hem d'agafar la pista de l'esquerra que puja força dreta en direcció a Gòsol. Seguim per un puja i baixa vora Moripol cap a la Font de Torrentsenta, que ens baixa a la població de Gòsol. Hi parem una horeta per dinar abans de sortir del poble.\nhavent dinat, prenem una pista vora la carretera que baixa cap a Saldes. La pista finalment desemboca a la carretera que la seguim fins el trencall de Feners. Passat Feners, seguim per la pista principal, creuem el Tunel de l'avi, i baixem cap el Molí d'en Güell. Seguim amunt per una altra llarga pujada cap a Bonner, passem les restes del poble sota una bona calorada. En el proper torrent que trobem hi ha una bona obaga on paro a refrescar-me i esperar que passi la calor. Al cap d'una estona segueixo amunt tenint en compte de seguir el senyals blanc i vermells del GR. En trobar una tanca, cal creuar-la cap a l'esquerra, per una pista molt pedregossa fins arribar al Coll d'Aubí. Prenem una pista força dreta de baixada i també molt pedregosa on no ens permet agafar velocitat, fins arribar a una pista més bona.\nSeguim per la pista en lleugera baixada cap al poble de peguera, parem a la font a reomplir els bidons i seguim per la pista fins trobar un revolt molt tancat. En surt un corriol cap a ma dreta en lleugera baixada, que va entrant en una agradable fageda. En aques corriol cal seguir sempre els senyals del GR tot obviant qualsevol trencall. entrem en un baixador molt dret que baixa fent ziga-zagues, fins que trobem el corriol que cal seguir a la dreta. el camí es molt trencat i pedregós, passarem un tunel i anirem sortejant tota mena de rocs.\nFinalment arribem a una pista que cal seguir aval amb alguna lleugera pujada fins trobar l'asfalt. Seguim avall ràpidament, tot gaudint de vistes a la vall del Llobregat i al castell de Blancafort. Més endavant veurem el Mirador de la Figuerassa enfilat a la cinglera. Passem Vilaformiu i seguim cap a la carretera que ens deixarà a Berga.\nIBP index 198\nHi podem parar a avituallarnos\nFont de Peguera\nFont amb aigua de la bona.\nmoli d'en Güell\nEn estat d'abandó, comença una llarga pujada.\nagustí-CYCLOTURISME 23 Ιουλ 2017\nEts el puto amo, senbla un tram de la catalunya central a peu i en BTT.\nEl proper tram el podem fer junts.\njoanbtt 24 Ιουλ 2017\nHo és AgustÍ!!! força dura!


La ruta segueix una pista que va fins a l’Hotellerie du Cirque i que durant un quilòmetre és ple de botigues i restaurants.\nLa vall de Gavarnie encara està a l’ombra; té una orientació nord a sud i el sol encara no ha pujat prou. A l’esquerra tenim la llarga serra que va des del Pic de Larrue (2607m) fins a l’Astazu Gran (3071m). Potser cal recordar que l’església de Gavarnie era una aturada històrica pels viatgers que volien creuar els Pirineus per Bujaruelo els quals invocaven la protecció de la Mare de Déu del Bon Port abans de començar el camí que els havia de portar a les terres aragoneses.\nQuan ja deixem els edificis (1,5 quilòmetres més endavant) encara hi ha un altre antic pont. Ara ja seguirem pujant suaument.\nEls circs de Gavarnie, Estaubé i Troumouse són formacions fantàstiques de tipus glaciar. El circ de Gavarnie és el més conegut amb uns 6,5 quilòmetres de diàmetre i una paret, sobre la base, de 1500 metres. Hi destaca també la Gran Cascada, considerada la més alta d’Europa amb 427 metres de caiguda.\nLluny ja es comença a veure el Circ de Gavarnie.\nFa una hora que caminem i hem fet uns 4 quilòmetres. Ja estem a l’Hostellerie du Cirque. Originalment era una antiga fonda del segle XII on hi podien descansar els comerciants i pelegrins que anaven a l’altra banda dels Pirineus a través del Coll de Boucharo fins a San Nicolàs de Bujaruelo. L’any 1905, Pierre Vergez va decidir construir el Grand Hotel vall endins on és ara.\nA partir de l’hotel ja tot és natura.\nPer afegir una dada més de Carbonnières, diguem que va ser detingut a Barèges el 1794 sota l’acusació de ser enemic de la Revolució; va ser una sort que escapés de la guillotina. La Revolució Francesa va mantenir uns temps molt durs, plens de violència, contra els monàrquics. S’ha de reconèixer que els governs radicals (i per tant també les dictadures) acostumen a plantejar l’eliminació dels que pensen d’una altra manera. Les dictadures no accepten cap pensament diferent de l’oficial; per això la democràcia està considerada el millor sistema polític: obliga a respectar els que pensen diferent.\nEntrem de ple dins de l’arc del Circ natural de Gavarnie.\nSeguint amb la Revolució i les dictadures, cal dir que sovint molts governs intenten utilitzar mecanismes de dictadura, tot i que disfressats de democràcia o de la defensa de l’Estat.\nLa pàgina digital de ‘The Newyork Times’ publicava el 2017 que la Llei contra l’odi que s’havia aprovat a Veneçuela havia nascut amb un defecte de fàbrica: és profundament antidemocràtica. Afegia “Els seus mecanismes suprimeixen el lliure exercici de la llibertat d’expressió i fomenten la censura i l’autocensura. Establir lleis dites ‘contra l’odi’ en aquest cas deixen clar que l’objectiu del govern és silenciar a través de la por als qui s’oposen a la línia oficial amb les seves opinions i pensaments”.\nRoca, aigua i un pont per facilitar el pas.\nPer tancar el que fa pensar la democràcia, fins i tot països amb bona factura democràtica no s’escapen de tenir governs que volen limitar la dissidència. És que la línia entre democràcia i antidemocràcia sovint s’altera. Per exemple, a Espanya el govern del 2015 va promoure una llei que la premsa va qualificar de ‘Ley Mordaza’ i que va ser criticada per Amnistia Internacional. Imagino que altres països europeus també deuen tenir lleis que estan parcialment fora d’una democràcia plena, però no sé si això afecta a Anglaterra, França o Alemanya, per posar exemples.\nLa Gran Cascada cau des de la paret oriental del circ i aprofita l’aigua del desgel de la glacera Oest de Marboré; aigües que des d’antic han format la bretxa de Passet i la Cresta dels Druides.\nPerò el circ presenta un llarg inventari de salts d’aigua. Tots provenen de diferents glaceres (que amb els anys es van fonent pel canvi climàtic): la Brêche, el Casque i l’Epaule.\nLes dificultats per traspassar la gran quantitat d’aigua del torrent, ens condueix finalment cap a la Cascada que baixa de la glacera de la Brêche.\nDesprés de descansar i abans de començar a baixar i tornar pel mateix camí de la pujada, ens fem una altra foto de grup. Al sud de les parets verticals que tenim al davant, a la l’altra banda, hi ha el Parc d’Ordesa, que pertany a la Comunidad Autonoma de Aragón. Com molts ja saben Aragó va ser un estat (o nació) independent des de la seva formació el 1035 fins a principis del segle XVIII, quan Felipe V va decretar la dissolució de les Cortes i el sistema legal de funcionament que provenia de set segles.\nQuan hem tornat, ens aturem al poble de Gèdre, on ens entaulem per dinar. Gèdre, a 1000 metres d’altitud, sempre havia estat un indret pels pastors. Les primeres famílies es calcula que s’hi van instal·lar el segle XII. Etimològicament el nom de Gèdre prové del terme dialectal ‘yer’, amb el sentit de ‘lloc de pastura d’estiu’.\nSi vols la ruta per a gps, pots anar a: https://ca.wikiloc.com/rutes-senderisme/gavarnie-hotellerie-du-cirque-circ-de-gavarnie-gran-cascada-cascada-de-loule-27027134


Visitants al celler Analec de Nalec. Laia Pedrós\nLleida s’ha sumat un any més a la iniciativa Benvinguts a Pagès, liderada per la Fundació Alícia i la Generalitat, que ofereix un cap de setmana de portes obertes al camp perquè els visitants puguin descobrir l’elaboració dels productes alimentaris de proximitat així com degustar-los. La quarta edició de Benvinguts a Pagès compta amb unes 900 propostes a Catalunya i 231 de la demarcació de Lleida.\nA la comarca de l’Urgell s’hi ha sumat, entre d’altres, els cellers Analec de Nalec i Boldú Viticultors de Verdú, que ofereixen visites guiades a les seves vinyes i bodegues per tal que els visitants descobreixin el procés d’elaboració dels seus vins i caves. Per primera vegada també s’hi ha sumat l’Oficina de Turisme de Verdú amb visites guiades al poble on els assistents descobreixen el castell, l’església i el santuari de Sant Pere Claver. A Castellserà hi participa la casa rural Cal Monic amb allotjament i visites guiades al seu hort i al corral.\nA la comarca de la Segarra, el públic ha pogut descobrir l’elaboració de formatges d’Aubagueta de Biosca i l’Hort del Silenci de Muller.\nEntre les propostes del Pla d’Urgell hi ha les explotacions Cal Valls de Vilanova de Bellpuig, Formatges Camps del Palau d’Anglesola i Vila-Horts de Vila-sana, així com els restaurants Ànima de Linyola i L’Estoneta de Vilanova de Bellpuig, que ofereixen menús amb productes de proximitat. Els visitants també poden gaudir de visites guiades a la Casa Canal i a l’obrador de conserves artesanes Mos de Tros de Vallverd.\nLlegit 100 vegades\tDarrera modificació el Diumenge, 02 Juny 2019 09:22\nMés en aquesta categoria: « El castell de Ciutadilla, el santuari del Tallat i el convent de Vallsanta, escenaris del 4t 'Trencant el Silenci de la Vall del Corb'\tÈxit de la primera Tractorada Popular del Tarròs »


Dona i mercat laboral, 2013-2018 | El Perfil de la Ciutat\nL’arribada de la darrera crisi econòmica ha suposat notables canvis i desajustos en el mercat de treball, que s’han viscut amb intensitats diferents segons el sexe de la població. Abans de la crisi, les dones ja partien d’una menor participació en el mercat de treball que no pas els homes, amb una major incidència de l’atur i de la contractació precària. En canvi, durant la crisi econòmica en alguns indicadors es va produir una reducció de les diferències entre dones i homes. El conjunt de municipis del Perfil de la Ciutat no han estat una excepció, i al llarg de l’any 2013 bona part dels indicadors del mercat de treball van tocar fons, i des d’aquest punt d’inflexió s’ha registrat una recuperació significativa de l’ocupació i del mercat de treball. Tanmateix, la recuperació presenta diferents comportaments segons el sexe.\nA continuació es presenta les principals característiques d’aquesta recuperació entre la població femenina des de l’any 2013 al 2018, així com respecte a la població masculina, i respecte al cas de Catalunya.\nEn termes d’ocupació, l’any 2013 va comptar amb una mitjana de 232.575 dones assalariades residents als municipis del Perfil de la Ciutat, xifra que s’eleva fins les 272.304 assalariades el 2018, 39.729 més, que suposa un augment del 17,1%. Es tracta d’un increment inferior al que han registrat els homes en el mateix període, que ha estat del 19,2%. La diferència en la intensitat de creixement entre ambdós sexes, afegit a la diferència absoluta entre la presència de dones assalariades i el d’homes assalariats, ha fet que la bretxa entre els dos sexes s’hagi ampliat en aquest període de recuperació. Si el 2013 hi havia 30.699 dones assalariades menys que no pas homes, el 2018 aquesta diferència s’eleva fins a les 41.406 persones. Respecte al comportament del conjunt català, l’augment de dones assalariades del Perfil de la Ciutat resulta 1 punt percentual (p.p.) superior al del conjunt de Catalunya, que ha estat del 16,1%. Així, la recuperació es mostra lleugerament més intensa al Perfil de la Ciutat que no pas al conjunt català. L’anàlisi de la modalitat de treball autònom no ha estat possible realitzar-la per la manca de dades disgregades per sexe d’aquesta variable.\nLa població activa, persones de 16 anys o més que treballen o estan disponibles per fer-ho, en el cas de les dones ha crescut el 6,0% entre 2013 i 2018, 2,1 p.p. més que els homes, que ho han fet el 3,9%. A més, contrasta amb la població activa femenina del conjunt de Catalunya, que segons l’Enquesta de Població Activa ha caigut el 0,3% en aquest període. Conseqüentment, s’ha escurçat lleugerament la bretxa entre els dos sexes.\nDins del mercat de treball, la crisi econòmica va incidir de forma més virulenta en el sexe masculí, i es va produir una convergència entre les dades d’atur d’ambdós sexes, fins al punt que entre els anys 2009 i 2013 el nombre total de dones aturades es va situar per sota dels homes aturats. En aquell any 2013 hi va haver una mitjana de 71.725 dones aturades al conjunt del Perfil de la Ciutat, 3.481 persones menys que en el cas dels homes. La recuperació econòmica ha comportat una disminució en el nombre de persones registrades a l’atur, en el cas de les dones un 30,7% fins el 2018, 31.985 dones menys, però en el cas dels homes l’atur s’ha reduït gairebé a la meitat, el 49,8% menys. La bretxa de gènere s’ha tornat a ampliar paulatinament durant la recuperació econòmica, tot i que s’estanca el 2018, situant-se en les 12.017 persones. El comportament de l’atur femení al Perfil de la Ciutat el darrer sexenni, però, resulta més positiu que en el conjunt català, on la baixada de l’atur ha estat 1,9 p.p. menor (28,8% menys).\nSi l’any 2013 les dones van signar un total de 143.116 contractes als municipis del Perfil de la Ciutat, els següents anys aquesta xifra ha anat en augment fins als 235.383 contractes registrats el 2018, un fort increment del 64,5%. En aquest període l’increment de la contractació masculina ha estat del 64,2%, una xifra gairebé idèntica al de les dones. Comparada amb l’evolució de la contractació femenina a Catalunya, el comportament d’aquesta al Perfil de la Ciutat ha estat més dinàmica, ja que al conjunt català l’increment ha estat menor, del 51,2%. Entre els anys 2013 i 2018 la contractació femenina ha estat inferior que la contractació masculina, i el seu pes ha oscil·lat entre el 48,3% i el 49,5% de la contractació total. En tot el període de crisi econòmica i posterior recuperació, tant sols els anys 2009, 2010 i 2012, la contractació femenina ha superat la masculina.\nLa temporalitat en la contractació femenina, en aquest sexenni s’ha mogut entre el 87,5% i el 88,9% de la contractació total. Aquesta és superior a la temporalitat masculina, que s’ha mogut entre el 84,8% i el 88,2%. A més, en el cas dels homes hi ha una clara tendència a la baixa, mentre entre les dones la caiguda és més moderada, i conseqüentment s’ha ampliat la diferència entre els dos sexes. Entre 2013 i 2018 la contractació temporal ha crescut el 61,8% entre les dones, front el 57,8% dels homes. Comparativament amb el conjunt de Catalunya, la temporalitat de la contractació entre els dones resulta major al Perfil de la Ciutat, i amb una tendència a la baixa més moderada que en el cas de Catalunya.\nPerò si hi ha un indicador dins de la contractació que evidencia la diferència entre sexes és la contractació a temps parcial. Aquesta ha anat guanyant protagonisme entre el col·lectiu femení del conjunt del Perfil de la Ciutat en els darrers anys, especialment durant el període de crisi econòmica, arribant a suposar el 50,0% de la contractació total entre les dones l’any 2013. A partir d’aquest punt màxim, el seu pes s’ha anat reduint lleugerament fins al 46,7% del darrer any. Entre els homes també s’ha produït una expansió d’aquesta tipologia de contractació, però sense arribar als nivells de contractació parcial femenina. Tanmateix, en el cas dels homes va guanyar pes ràpidament fins l’any 2014, on se situa en el 31,9%, i des de llavors, amb certes oscil·lacions, s’estanca per sobre del 30% fins a l’actualitat. L’any 2018 se situa en el 32,0%. Així, la diferència entre els dos sexes, tot i ser encara amplia, tendeix a reduir-se ens els darrers anys. Els nivells de contractació parcial femenina resulta sensiblement major al conjunt del Perfil de la Ciutat que al conjunt de Catalunya, el 46,7% front el 45,7%, si bé presenten un comportament semblant els darrers anys, amb una tendència a la baixa.\nLa recuperació econòmica i la posterior sortida d'aquesta per part de la població dels municipis del Perfil de la Ciutat té diferents velocitats i intensitats segons el sexe de la persona. Pel que fa a l’ocupació, la recuperació econòmica ha permès reduir lleugerament la bretxa entre els dos sexes pel que fa a la població activa, però no així amb la població assalariada, on la recuperació ha estat més intensa entre els homes.\nEl mercat de treball i els seus desajustos durant la crisi van tenir major incidència i intensitat entre els homes, especialment en l’atur, que després de la convergència entre els dos sexes durant la crisi, la bretxa de sexe torna a aparèixer i a créixer en la fase de recuperació.\nEn l’àmbit de la contractació, les dones registren un menor volum de contractes que els homes, i a més aquesta resulta més precària, amb una temporalitat just per sobre de la masculina. A més, la contractació a temps parcial s’ha estès ràpidament entre les dones, i tot i que també ho ha fet entre els homes, les dones registren uns nivells de contractació parcial molt més elevats. La bretxa entre sexes, que es manté molt àmplia, tendeix a reduir-se per la paulatina baixada del pes de la contractació parcial femenina, i per l’estabilització en el cas dels homes.\nL’arribada de la darrera crisi econòmica ha suposat notables canvis i desajustos en el mercat de treball, que s’han viscut amb intensitats diferents segons el sexe de la població. Abans de la crisi, les dones ja partien d’una menor participació en el mercat de treball que no pas els homes, amb una major incidència de l’atur i de la contractació precària. En canvi, durant la crisi econòmica en alguns indicadors es va produir una reducció de les diferències entre dones i homes." data-share-imageurl="http://www.perfilciutat.net/sites/default/files/images/blog/bathroom-2028084_960_720.png">\nperfil de ciutat registres administratius santa coloma de gramenet Metodologia atur ocupació indicadors rubí Grameimpuls mercat de treball granollers Demografia estadística Girona Habitatge enquesta població activitat econòmica perfil de la ciutat sostenibilitat


Els mercats formen part de la nostra cultura, són equipaments al voltant dels quals creix la vida als barris i el de Rubí no és una excepció. Com tots els mercats, el de Rubí ha hagut d'evolucionar amb la societat al llarg dels anys i adaptar-se als nous hàbits de consum, cosa que li ha permès seguir sent un mercat de referència a la comarca. Ràdio Rubí fa un viatge pel passat, el present i el futur d'un equipament clau a la ciutat.\nEl Mercat convoca un Festival de truites aquest Dijous Gras\nEl Mercat Municipal convoca aquest dijous 23 de febrer a les 17 h un Festival de truites. És una de les activitats que l’equipament organitza coincidint amb el Carnaval. Els infants entre 8 i 14 anys estan convidats a preparar una truita i celebrar plegats el Dijous Gras. Tots els participants tindran un obsequi.\nSortejats els vals de compra del Mercat Municipal\nRàdio Rubí us ofereix la possibilitat d’aconseguir 5 euros de descompte en la vostra bossa de la compra. Gràcies al Mercat Municipal, hem sortejat 6 vals per gastar-vos en les diferents parades de l’equipament. I els guanyadors han estat: Raquel R., Mª Àngels A., Àngels M., Gracia M., Maria S. i Francisco C.\nSortegem vals de compra del Mercat Municipal\nRàdio Rubí us ofereix la possibilitat d’aconseguir 5 euros de descompte en la vostra bossa de la compra. Gràcies al Mercat Municipal, sortegem 6 vals per gastar-vos en les diferents parades de l’equipament. Teniu temps de participar en el concurs fins a aquest dimecres 1 de febrer a les 23 h.


L'assignatura Tributació Autonòmica i Local possibilitarà que l'estudiant adquirisca les competències necessàries que faciliten en un futur la seua plena incorporació al mercat laboral, ja que el coneixement i domini dels diversos tributs existents en l'esfera de les Hisendes Territorials és d'indubtable transcendència per a l'egressat que desitja desenvolupar la seua activitat laboral, bé en l'àmbit de l'empresa privada, bé en l'àmbit de l'Administració tributària.\nLa qualificació final de l'assignatura serà el resultat, d'una banda, de l'avaluació contínua de l'estudiant al llarg del semestre de docència, i per una altra, de la realització d'un examen o prova escrita al final del mateix. En aquest cas, per a superar l'assignatura, l'alumne haurà d'obtenir, com a mínim, la qualificació de 5 punts en cada part.\nLa qualificació mitjançant avaluació contínua de l'alumne podrà representar el 30 % de la mateixa, del qual, el 10 % correspondrà a la participació de l'estudiant de manera activa en el desenvolupament de la docència, i el 20 % a l'elaboració de treballs i casos pràctics.\nLa resta de la qualificació (70%) s'obtindrà mitjançant una prova presencial en la qual es valorarà el grau d'adquisició dels coneixements i competències per part de l'alumne i la seua aplicació pràctica a la resolució de supòsits concrets. En aquesta prova presencial, la matèria objecte d'examen serà l'ordenació del poder financer en el dret espanyol (unitat didàctica I), la Hisenda autonòmica (unitat didàctica II) i les Hisendes locals (unitat didàctica III). Aquesta prova presencial estarà composta per la contestació de 2 preguntes teòriques i la resolució de 3 supòsits pràctics, corregint-se a raó de màxim 2 punts per pregunta o supòsit, tenint en compte els coneixements que, sobre cada pregunta o supòsit, tinga l'alumne d'acord amb el contingut del manual de text i la matèria explicada en clase.\nAquells estudiants que no s'haguessin acollit al sistema d'avaluació contínua seran qualificats exclusivament en base a l'examen final de l'assignatura, que es puntuarà sobre un màxim de 10 punts, segons el que indica prèviament.


Uniforme escolar: codi de vestimenta escolar - 2021\nCódigo de vestimenta escolar | My School Dress Codes/ Let Me Explain Studios [Español Latino]\nCom vestir-se per a l'escola, perquè sigui preciós i el professor no faci reclamacions? La tasca és força difícil, sobretot si s’introdueix una forma estricta al codi de vestimenta.\nSempre sembla elegant\nExperimentar amb roba escolar\nCoses per a estudiants més joves\nCom vestir adequadament els estudiants de secundària?\nVestit escolar per a adolescent\nBusca sempre elegant\nFa uns 40 anys, els uniformes escolars eren extremadament lacònics:\nper a les nenes hi havia un vestit marró amb davantals en blanc i negre - negre - casual, blanc per a ocasions especials;\nun vestit amb una camisa lleugera per a nens per a totes les ocasions.\nPerò, fins i tot aleshores, els adolescents es preguntaven com vestir-se amb bellesa i estil per a l'escola. Bells colls i punys de puntes, botons de colors es cosien als vestits.\nAra es diu que els vestits escolars eren iguals. Si ho desitgeu, podeu triar un model amb una faldilla ampla o plisat, destacar-vos del nombre de xicotes per la longitud del model.\nA les noies de secundària els agradava sobretot experimentar amb davantals. Els van cosir ales exuberants, van treure el pit, van cosir volants esponjosos o van cosir ratlles al llarg de la vora.\nAra els requisits per a uniformes escolars són més fidels. Normalment hi ha un esquema de colors específic, el logotip a cosir i el nombre aproximat d’elements a l’armari.\nPer exemple: vestit de tres peces per a nenes i nens:\nfaldilla, armilla, jaqueta;\npantalons, armilla, jaqueta.\nÉs rar trobar una escola on el professorat estigui categòricament contra les nenes que porten pantalons o requereixi que tothom porti faldilles del mateix estil.\nSi us dediqueu una mica d’esforç i imaginació, sempre us quedareu elegants a l’escola.\nExperimenteu amb roba escolar\nMolt poques institucions educatives requereixen, seguint l’exemple dels liceus occidentals, que tots els estudiants vesteixin igual. Tot i així, és possible destacar.\nDeixeu que les coses bàsiques siguin iguals, però podeu triar bruses i camises segons el vostre gust.\nVal la pena considerar com vestir-se en una escola on tots els estudiantsKi només porta uniformes escolars especials.\nPodeu destacar amb bruses i camises. Deixeu que el producte només sigui necessari en gris o blanc. Però gairebé ningú se centrarà en l'estil de la cosa.\nPodeu triar una camisa amb punys de colors, amb una interessant inserció al jou i ratlles al coll. Hi ha moltes opcions. El més important és vestir-se amb bon gust.\nEls nois poden animar el seu aspecte amb una armilla de color corbata. Noies: complementen l'estricte aspecte amb accessoris brillants.\nAlgunes escoles han confeccionat roba vintage . Les escolanes modernes aprecien la comoditat d’un vestit escolar i el porten amb gust. Podeu cosir-lo amb l’estil que més emfatitzi la dignitat de la figura.\nSi a l’escola no cal que porteu els mateixos conjunts, però només s’acorda el color de la forma i la silueta, podeu experimentar amb models. Els nois lluiran uns texans frescos amb jaquetes uniformes i armilles de punt, faldilles de nenes de diversos estils.\nLes faldilles s’amaguen bé amb detalls decoratius: cinturó, butxaques.\nLa qüestió de com vestir-se bé per a l’escola no només es planteja als nens, sinó també als seus pares. M'agradaria que el nen es veiés de moda i que el seu vestit no trenqués el pressupost.\nEl cost d'un armari depèn de l'edat que tingui el nen. És més fàcil amb els nadons: el que va comprar la mare és el que es posaran.\nEls nois generalment estan lluny de qüestions com la de crear la seva pròpia imatge i les noies estan contents amb llaços exuberants.\nEls pares dels estudiants de primària presten més atenció al fet que les coses són còmodes per als nens, no perden la seva aparença després de rentar-se; els nens de set anys són rars.\nRequisits de roba infantil per a nens de 6 a 9 anys:\nLes coses haurien de ser còmodes i agradables per als nens;\nEls productes s’han de fabricar amb teixits naturals que no irritin la pell. Cal tenir en compte que el nen haurà de seure en forma diverses hores. Durant aquest temps, pot suar;\nNo hi ha talls complicats ni elements de fixació astuts. Si el botó està desbotonat o ha de canviar per fer exercici, el nen hauria de poder despullar-se i vestir-se.\nEls nens petits vestits còmodament se centren en el coneixement i tenen un millor rendiment. No juguen amb pantalons relliscosos, no masteguen els llargs punys de les bruses de moda. Quan trieu roba per a estudiants més joves, l'atenció principal és ser còmode.\nVestit escolar per aadolescent\nCom pot un adolescent vestir-se per a l'escola, de manera que estigui vestit amb un uniforme, còmode i pugui, amb l'ajut de la roba, emfatitzar el seu estatus individual?\nSi un noi prefereix els clàssics, un vestit clàssic del color uniforme desitjat seria una opció ideal per a ell. Podrà triar samarretes segons el seu gust: els seus colors i estils preferits;\nEls nois moderns prefereixen sobretot un estil esportiu. Ideal per a l’escola: texans, samarreta, paleta. Ara podeu triar els texans del color que requereix el codi de vestimenta de l’escola. Sempre hi ha texans marrons, negres, blaus i grisos;\nQuè tan divertit és possible que un adolescent que s’identifica com a subcultura es vesteixi a l’escola? És molt senzill. Treballareu amb una camisa, samarreta, bossa i sabates. Podeu entendre que un jove és un rocker mirant botes rugoses amb sola gruixuda, un cinturó i una bossa pintada amb frescor. I no cal que sorprengueu el professorat amb un aspecte salvatge.\nLes noies maduren abans que els nois i els seus primers sentiments apareixen en els anys escolars. Les adolescents volen ser atractives per als seus companys.\nCom han de vestir-se per mantenir el seu estil d’escola de negocis i semblar bonics al mateix temps?\nSi l'uniforme escolar és: faldilla, jaqueta, armilla, no només podeu portar bruses de diferents colors i estils, sinó també modelar la vostra pròpia imatge ficant-la i redreçant-la;\nNo us deixeu portar i talleu la faldilla, com se sol dir, pel res ;\nLa longitud permesa per a una escolar és d’un palmell per sobre dels genolls. Però podeu trobar un estil de faldilla amb un aspecte elegant;\nEs pot reviure una jaqueta o un vestit escolar amb cinturó, llaços i sivelles, es pot cosir una jaqueta del color correcte, però amb un tancament asimètric;\nSi una noia prefereix un estil esportiu i la normativa escolar no permet els pantalons ni els pantalons texans, per coincidir amb la imatge, n’hi ha prou amb escollir una faldilla que s’assembli a una faldilla de jugadors de tennis i triar una jaqueta curta;\nLes agulles, els cèrcols i les insígnies del formulari complementaran la imatge seleccionada.\nCada noia decideix per si mateixa com vestir-se bonic i de moda per a l'escola. És recomanable que els pares vagin a conèixer-la i ajudin a formar correctament el conjunt escolar.\nQuan compreu roba per a adolescents, heu de fixar-vos en la qualitat del producte. El teixit natural és preferible en bruses i camises, és higroscòpic i no perd el seu aspecte en rentar-se.\nLa llana més natural del vestitaixí, com menys rodarà, el nen es veurà més endreçat.\nA l’hora d’escollir la roba per als estudiants de primària, hi va haver consells: donar preferència als estils més senzills. És aconsellable complir el mateix principi amb els estudiants de secundària. Però no perquè un adolescent no pugui aguantar la subjecció.\nÉs important que el nen aprengui a ser ell mateix responsable de la seva aparença: és impossible semblar elegant i descuidat alhora. Un adolescent hauria de poder planxar la cosa tot sol i fins i tot rentar-la.\nCom es pot vestir amb elegància per a l'escola? Penseu en l'estil, trieu accessoris i tingueu sempre un aspecte net i ordenat.\nLa roba escolar és molt més fàcil de recollir del que es pensa. És acceptable portar alguna cosa que us permeti expressar la vostra pròpia personalitat i que no contradigui les normes de l’escola.\nCódigo de vestimenta escolar / Dubb tubb latino/\nPublicació anterior Varietats i característiques de l’ús de motlles per a pastissos\nPropera publicació Ionització de l’aire: beneficis i perjudicis\nCom es pot determinar quanta tela es necessita per a un vestit?\nQuan aneu a cosir un producte tan complex i gran com un vestit, és important no només triar l’estil, el patró i la tela, sinó que també cal calc...\nOsteocondrosi de la columna cervical: símptomes, com tractar-seSalut de les dones\nSecrets de fer una deliciosa cassola de mató amb carbassaCuinar deliciós\nQuè és la dieta alemanya? Menú per aprimar la dieta alemanyaesports i salut\nDistopia renalSalut de les dones\nEls millors remeis químics i casolans per combatre l’òxid de la robaCasa acollidora\nTractament d’un nas tapatsalut i bellesa\nCom fer dolços de sucre i piruletes a casa?Cuinar deliciós\nCom fer un bonic pa amb un corró?salut i bellesa\nDejunant a la dretaesports i salut


Comprar barrils de cervesa per HORECA | B-Grup 2020\nComprar barrils de cervesa: disposem d'un ampli catàleg de propostes pel vostre restaurant\nLa cervesa és un símbol que identifica i defineix la cultura del nostre país. És una de les begudes més consumides i valorades per tots els clients de qualsevol restaurant. Durant els últims anys la cervesa ha experimentat un autèntic creixement, amb l'aparició de noves varietats i productors, que han aconseguit posicionar-la com a producte de consum bàsic.\nSi és propietari d'un restaurant, nosaltres com a distribuïdors i majoristes de cervesa el podem ajudar moltíssim. Disposem d'un ampli catàleg de barrils de diferents marques. Tots aquests referents en el sector cerveser, amb els quals podrà oferir als seus clients les millors opcions del mercat.\nQuines marques i barrils de cervesa solem proporcionar pel sector de l'hostaleria?\nAl nostre catàleg hi trobarà més de 30 opcions de barrils de cervesa. Començarem destacant una de les marques més conegudes del país, i el nostre proveïdor principal, que no és altre que San Miguel.\nDisposem d'una àmplia diversitat de mesures i varietats, que servim sempre en format de barril pel sector hostaler. Des de la cervesa convencional de la marca, fins a la nova línia Cerve City, passant per les varietats 1516, la magna, la 0.0 o la radler. Podrà comprar barrils de totes aquestes varietats d'una forma ràpida i senzilla a través de la nostra web o app.\nAltres marques populars i amb una llarga i dilatada experiència dins del sector cerveser\nCom que sabem que cada restaurador té la seva predilecció en això de la cervesa, convé destacar que també disposem de barrils d'altres marques reconegudes com Mahou o Alambra. Dos productors de cervesa que acomulen moltíssims anys d'elaboració de cervesa de qualitat excepcional.\nTot i això, si el que busca és comprar barrils de cervesa de producció internacional, tenim altres opcions molt interessants. Leffe, Budweiser, Carlsberg, Grimbergen, König Ludwig i Kronenbourg són algunes de les marques internacionals que oferim des de B-Grup.\nCom pot comprovar, només és qüestió de dedicar cinc minuts a descobrir tota la varietat de productes que li podem oferir per la gestió diària del seu restaurant, cafeteria o hotel. Així de senzill!\nComprar barrils de cervesa: realitzi la seva primera comanda sense complicacions\nSi ja ha decidit que vol adquirir barrils de cervesa a través de la nostra web, el procés és molt senzill. Només ha que seleccionar els productes, formalitzar la compra i esperar que li portem tot.\nD'altra banda, també es pot descarregar l'aplicació de B-Grup, entrar amb el seu compte i realitzar la comanda de forma intuïtiva, eficaç i còmode.\nAposta per un dels proveïdors de barrils de cervesa de la zona i comenci a gaudir de tots els avantatges que comporta treballar amb un únic proveïdor. No se'n penedirà!\nCervesa Konig Ludwig Barril 30 Lt\nCervesa Magna Barril 30 Lt


Estudis Evidències – eskcmat.cat\n– Estudi realitzat per l’Observatori d’Escacs i Educació de la Universitat de Girona en l’Escola FEDAC Sant Narcís.\nEn aquest vídeo webinar amb títol ” Són els escacs un istrument de la ment?”\nEn el minut 22 i 40 seg. la Dra. Carme Saurina ens fa una explicació dels resultats de la investigació que es van portar a terme amb els alumnes de 4r, 5è i 6è de Primària en l’Escola FEDAC Sant Narcís.\n– Informes d’Avaluació Grup d’Investigació Observatori Escacs i Educació UdG\n– Efectes del mètode d’entrenament en escacs, entrenament tàctic versus formació integral, en les competències cognitives i sociopersonals dels escolars\nRamon Aciego, Lorena García i Moisés Betancort Universitat de la Laguna, Espanya. Publicat a Universitas Psychologica V. 15 No 1 gener-març 2016\nEls resultats mostren que el grup de formació integral millora no només en competències cognitives bàsiques (atenció i memòria), com passa al grup 2, sinó també en competències cognitives més complexes (associació, anàlisi i síntesi, planejament i previsió, entre d’altres). Igualment millora en l’àmbit sociopersonal no només en somatitzacions i comportament a classe, sinó també en autoestima, motivació i actitud davant de l’estudi. Es conclou que els escolars que practiquen els escacs obtenen resultats significativament superiors, en contrast amb els que practiquen altres activitats (futbol o bàsquet), en competències cognitives i sociopersonals, especialment quan es utilitza una metodologia sensible amb una formació integral.\n-Habilitats de resolució de problemes matemàtics i escacs: un estudi experimental sobre joves alumnes\nGiovanni Sala , Alessandra Gorini , Gabriella Pravettoni. Publicat per primera vegada el 23 de juliol de 2015 Article de recerca.\nEls resultats mostren una forta correlació entre les puntuacions d’escacs i matemàtiques, i una millora més gran en matemàtiques en el grup experimental en comparació amb el grup control. Aquests resultats fomenten la hipòtesi que fins i tot una pràctica curta d’escacs en nens pot ser una eina útil per millorar les seves habilitats matemàtiques.\nAquests resultats mostren que una estratègia combinada d’intervenció (classes d’escacs presencials seguides d’entrenament a casa) pot ser eficaç tant per ensenyar escacs com per millorar les habilitats matemàtiques.\nEn Kazemi et al. (2012) , es dóna una explicació similar:\nQuan els estudiants experimenten la subtilesa i la sofisticació del joc d’escacs, en trobar-se amb qüestions complexes i subtils, sovint associen o lliguen aquests dos elements i descobreixen la lògica i la subtilesa de les matemàtiques. En realitat, aquesta complexitat pot adoptar formes tangibles o reals per als estudiants (pàg. 378).\n– Investigadors de la Universitat de La Plata (Argentina)\nAl 2017 un estudi en què van analitzar la diferència en el desenvolupament de diferents funcions executives del cervell entre nens que jugaven als escacs i nens que no ho feien. Per això van avaluar 65 nens i nenes escolaritzats d’entre 8 i 12 anys, als quals van dividir en dos grups depenent de si practicaven escacs (30), o no (35). El resultat és que els que sí que ho feien van mostrar diferències significatives en totes les variables analitzades: inhibició, memòria de treball, flexibilitat cognitiva i planificació, fet que va portar els autors a afirmar que “els escacs es podrien emprar com una estratègia efectiva per afavorir el desenvolupament dels processos executius en la infància”.\n– Treball de Final de Grau Marc Baig Falgueras membre de l’Observatori d’Escacs i Educació de la UdG.\nMillora de les funcions executives en infants d’educació primària: Disseny d’un programa psicoeducatiu a través dels escacs.\nLes funcions executives són habilitats mentals superiors que ens permeten gestionar de forma adaptativa i controlada aquelles situacions complexes dels diferents àmbits de la nostra vida diària. Per la seva banda, els escacs s’estan erigint com una eina molt a tenir en compte a l’hora de desenvolupar aquestes funcions executives, especialment en edats escolars. Així doncs, en aquest treball dissenyem un programa psicoeducatiu d’escacs aplicat en un context escolar per millorar aquestes funcions executives en nens i nenes de 8-9 anys. El programa consta de 25 hores i inclou tots els elements necessaris per portar-se a la pràctica. En l’actualitat l’entrenament cognitiu representa una línia d’investigació molt prometedora a causa dels possibles efectes de transferència en àrees i escenaris del món real i, els escacs per totes les seves virtuts, s’està demostrant eficaç en aquest sentit. En un futur ens emplacem a portar a la pràctica el programa i a dilucidar si els escacs poden ser un recurs encara més útil per als infants amb dèficits en funcions executives.\n– Escacs, metacognició i resolució de problemes en l’aula. TFG Universidad La Rioja. Pedro Ruz Muñoz. 2017. Llengua castellana\nAm el pas del temps els currículums educatius han evolucionat i s’han adaptat a la societat del moment, es centren cada vegada més al desenvolupament de competències de l’alumne. Prèn molta rellevància la competència d’aprendre a aprendre degut a que portarà a l’alumne al desenvolupament d’un pensament crític i autoregulador del seu propi aprenentatge, en un món on la informació no és perenne i evoluciona constantment. La metacognició és clau a l’hora de resoldre problemes a l’aula i a la vida cotidiana. Per tot això es promou en aquest Treball Final de Grau la intervenció a l’aula amb els Escacs com a motor del desenvolupament del pensament metacognitiu, per entre altres, aconseguir el pensament crític, l’adquisició de competències i la transferència de coneixements a altres àrees.\n– La instrucció d’escacs millora la capacitat de resolució de problemes matemàtics ?\nDos estudis experimentals amb un grup control actiu Giovanni Sala i Fernand Gobet. 2017\nMés enllà dels escacs, els resultats de la investigació sobre l’ensenyament dels escacs tenen implicacions profundes per a la nostra comprensió de l’aprenentatge i transferència d’habilitats. Hi ha un fort contrast entre el l’entusiasme mostrat per la comunitat d’escacs i els resultats aclaparadors de la investigació sobre transferència i experiència: on antigament s’ anunciava els beneficis positius de la instrucció d’escacs, el aquests últims s’informen constantment de dades que parlen en contra de l’ocurrència de transferència llunya. Quan s’avalua críticament, la literatura sobre La instrucció d’escacs és coherent amb altres estudis experimentals en la transferència, cosa que indica que la transferència llunyana és molt poc probable. Extrapolant de la recerca sobre escacs i activitats com ara la música i el joc de videojocs, és probable que el les mateixes dificultats en la transferència llunyana es trobaran amb altres tipus de jocs. Aprofitar més els jocs didàctics de manera eficaç i donada la dificultat de la transferència llunyana, professors i investigadors haurien de considerar seriosament la Fig. 2 Ús d’escacs per il·lustrar la distància entre blocs i la distància euclidiana. Les blanques dibuixen el joc movent el Rei per la línia blava, que li permet tant apropar-se al seu Peó (ascens amenaçador) com per agafar el peó negre. Als escacs, la ciutat de blocs i les distàncies euclidianes són equivalent (en aquests exemples, sis moviments en ambdós casos per arribar a la casella on es troben les dues fletxes). Aquesta posició va ser composta per Richard Réti el 1921