Un jutjat de Lleida ha anul·lat l'ordre de la Generalitat de decretar el confinament a la comarca lleidatana del Segrià. Aquest confinament afecta set municipis de la comarca en què viuen unes 160.000 persones.\nSegons l'acte judicial, les mesures adoptadas per la Generalitat són desproporcionades i, a més, aquest tipus de competències són de l'Estat i han de ser aprovades amb la garantia de Congrés.\nLa jutge que ha vist el cas considera que "el president de la Generalitat, d'acord amb l'article 5 de la Llei Orgànica 4/1981, d'1 de juny, dels estats d'alarma, excepció i lloc, podrà sol·licitar de Govern la declaració d'estat d'alarma ", de manera que sense aquest requisit previ no es pot ordenar el confinament.\nEn l'acte judicial es retreu a la Generalitat que les mesures adoptades són desproporcionades i que, a més, estan basades en "dades i expressions genèriques que fan que una mesura tan costosa i restrictiva resulti indiscriminada a la vegada que desproporcionada, no havent-se identificat ni subjectiva ni limitat temporalment l'actuació administrativa pretesa".\nI es recorda que el Govern té al seu abast un altre tipus de mesures que pot adoptar sense incórrer en il·legalitats, com l'ordre de confinament individual en el seu domicili per a totes aquelles persones que hagin donat positiu en els tests, a més que es podria haver fet una recomanació de confinament, cosa que permet la llei de protecció civil de Catalunya.


06.34.-Comunicació prèvia de canvi de titularitat d’activitats\nTermini màxim de resolució i efectes jurídics: Un cop efectuada aquesta comunicació, l'Ajuntament actualitzarà les dades en el Registre municipal corresponent.\nInteressat/ada:Tant el transmitent com el nou titular\n· Que les responsabilitats i les obligacions de l’antic titular derivades de la llicència o de la comunicació prèvia són assumides pel nou titular. A tal efecte es pot aportar una Declaració conjunta de la titularitat de l'activitat, signada tant per l'antic titular com pel nou si se'n disposa.\n· Que les dades consignades en la comunicació són certes, així com la documentació que s’adjunta, si és el cas.\n· Que es disposa, si és necessària, de la pòlissa o el contracte d’assegurances o altres garanties que responen de l’activitat, a nom del nou titular.\n06.33.- Comunicació prèvia de canvi de titularitat d'activitats\n06.34.-comunicació conjunta canvi de titutar d'activitat\n7. Autoritzacio representació


Barcelona serà l’escenari de la nova comèdia romàntica gai de la plataforma Netflix. El rodatge de la sèrie Smiley, l’adaptació televisiva de la reconeguda obra de teatre del director Guillem Clua, arrencarà pròximament i tindrà com a parella protagonista als populars actors catalans Carlos Cuevas i Miki Esparbé.\nSota la direcció de Marta Pahissa i David M. Porras, la sèrie produïda per Minoria Absoluta explica la història d’amor entre l’Àlex i en Bruno, dos joves connectats a l’atzar per un missatge de veu enviat per error. El repartiment de luxe encapçalat per Cuevas i Esparbé el completen noms de renom en el panorama televisiu espanyol Pepón Nieto, Meritxell Calvo, Giannina Fruttero, Eduardo Lloveras, Ruth Llopis o Ramon Pujol.\nL’obra de teatre original en la qual es basa la nova sèrie de Netflix va estrenar-se el 2012 en la petita sala Flyhard de Barcelona i tenia com a protagonistes els actors Ramon Pujol i Albert Triola. La gran acollida que va tenir entre el públic la proposta del director Guillem Clua la va portar primer a fer el salt als grans escenaris de la ciutat com el teatre Lliure o el Club Capitol i, tres anys després, als teatres principals de Madrid. Smiley, una història d’amor també s’ha versionat en diferents llengües com l’alemany, l’anglès, l’italià o el grec i també s’ha representat en països com els Estats Units, el Perú, Colòmbia, Singapur o Austràlia.\nSegona col·laboració amb Netflix\nLa nova sèrie serà la segona col·laboració de la productora dirigida pel periodista Toni Soler amb la plataforma nord-americana, que ja va estrenar el 2020 la comèdia romàntica Te quiero imbécil.\nDoble protagonisme barceloní\nSmiley prendrà d’aquesta manera el relleu de la sèrie Els hereus de la terra, la seqüela de La catedral del mar que va estrenar-se a Netflix el passat abril i que també té la capital catalana com a principal escenari. En aquell cas, però, el rodatge tenia la intenció de recrear la Barcelona de finals del segle XIV que descriu amb tot luxe de detalls l’autor Ildefonso Falcones en la seva obra.\nNetflix Teatre Televisió


clubatletismedinamik – Página 2\nNecessites anar al fisio?\nHola família! Encara no ho sabeu? Aquest any col·laborem amb un fisioterapeuta! Tant socis/es com atletes podeu utilitzar el servei i gaudir del descompte. El seu nom és Martí, el voleu conèixer? Soc fisioterapeuta graduat l’any 2016 amb menció en teràpia manual i exercici terapèutic. He realitzat diversos cursos, entre ells el curs de punció… Leer más Necessites anar al fisio?\nabril 7, 2021 abril 14, 2021 clubatletismedinamik\nHola Dinami-ks! Ahir, diumenge 28 de març vam organitzar el primer control de l’any a les nostres pistes d’atletisme. Tot i que va costar una mica arrencar, vam ser capaços de solventar tots els problemes i treure endavant un control que va constar de 23 proves al matí i 22 proves a la tarda de… Leer más Control Vilanova i la Geltrú 28-03-21\nmarzo 29, 2021 clubatletismedinamik


Torcar - Levante-EMV\n10.06.2016 | 10:06\nEl verb "torcar" no té una correspondència exacta amb una forma castellana, i això fa que a vegades s´utilitzen altres paraules de significat menys precís. El significat primari de "torcar" és passar un drap o un paper per un objecte o per una superfície per a llevar-li la humitat o la brutícia:\n- Vés escurant els plats, que jo aniré torcant-los.\n- Torca´t la suor amb el mocador.\n- Cal torcar la pols dels mobles.\nA partir d´este verb s´han creat alguns compostos, com ara "torcamans", referit al drap de cuina que servix per a eixugar-se les mans, o "torcaboques", per a la peça de tela o de paper que s´usa durant els menjars per a torcar-se els llavis.


Definir una font d’entrada per a la guitarra al GarageBand del Mac - Assistència d'Apple\nDefinir una font d’entrada per a la guitarra al GarageBand del Mac\nAbans de poder tocar en paral·lel a una lliçó de guitarra, has de seleccionar la font d’entrada per a la teva guitarra a la finestra Configuració.\nAl GarageBand del Mac, fes clic a Configuració a l’angle superior dret de la finestra de la lliçó.\nSelecciona una de les opcions següents al menú desplegable “El meu dispositiu d’entrada” de la part superior de la finestra.\nSi toques una guitarra acústica i fas servir el micròfon integrat de l’ordinador, selecciona “Micròfon intern”.\nSi la guitarra està connectada al port d’entrada d’àudio de l’ordinador, selecciona “Entrada de línia”.\nSi la guitarra està connectada a un dispositiu connectat a un port USB (o si graves mitjançant un micròfon connectat a un port USB), selecciona el dispositiu.\nSi la guitarra està connectada a una interfície d’àudio (o si graves mitjançant un micròfon connectat a una interfície d’àudio), selecciona a la interfície el número de canal al qual està connectada la guitarra.\nSi utilitzes un micròfon integrat o extern, selecciona Desactivat al menú desplegable Monitorització per desactivar la monitorització i evitar la retroacció. Si utilitzes auriculars o toques un instrument, selecciona Activat.\nSi selecciones Activat al menú desplegable Supervisar, es pot produir retroacció. Si es produeix retroacció, selecciona Desactivat.\nArrossega el regulador “Nivell entrada” per especificar el volum d’entrada de la guitarra, i fixa’t en el mesurador de nivell (la barra horitzontal fina situada damunt del regulador) per assegurar-te que el volum no sigui tan alt que provoqui saturació (distorsió).\nFes clic novament a Configuració per tornar a la lliçó.\nAnterior Tocar una lliçó Següent Personalitzar la finestra de la lliçó


plaestanydigital.cat | Banyoles Televisió - Inaugurada a l'Espai Eat Art l'exposició sobre la transformació que va patir Banyoles arran dels Jocs Olímpics\nLa mostra, que es pot visitar gratuïtament fins el 30 de setembre a l'espai Eat Art de la Fundació Lluís Coromina, inclou un recull de fotografies i material documental per rememorar l'etapa de la ciutat com a subseu olímpica. Comissada per Ricard Planas, Joan Solana i Lluís Pau, l'exposició també sorprèn amb un mapa de Banyoles de l'Institut Cartogràfic de Catalunya que, situat als peus dels visitants, mostra la transformació de la ciutat.\nDurant la inauguració de l'exposició, es va posar de manifest la transformació que la ciutat va experimentar arrel dels Jocs Olímpics a nivell urbanístic i d'infraestructures. En aquest sentit, la mostra utilitza el component esportiu per tocar temes com l'impacte cultural i urbanístic de la ciutat. La idea principal, però, és mostrar com la ciutat va saber aprofitar aquesta cita a tots els nivells.\nLa ciutat ha passat dels 13.500 habitants de l'època als 19.000 actuals i els 15 mil milions de les antigues pessetes que s'hi van invertir pels Jocs van permetre construir el barri de la Vila Olímpica, el parc de la Draga, el passeig Constans, l'avinguda de la Farga i també la variant de la C-66, entre altres.\nLlegir 633 vegades\tDarrera modificació el Dijous, 27 Juliol 2017 15:44\nMés en aquesta categoria: « Banyoles ja treballa en el projecte de museïtzació del jaciment neolític de la Draga Torna el Festival L'Estrany amb dotze actuacions musicals i 10 instal·lacions lumíniques »


Riera: "El govern espanyol va al diàleg amb la pistola sobre la taula" La República\nRiera: “El govern espanyol va al diàleg amb la pistola sobre la taula”\nEl diputat de la CUP ha dit que l’estat espanyol continua “amb tots els dispositius de l’exercici de la seva violència sobre la taula\nEl diputat de la CUP Carles Riera, intervenint al ple després de la compareixença de Quim Torra\nEl diputat de la CUP Carles Riera ha afirmat que el govern espanyol “va al diàleg amb la pistola sobre la taula” en referència a “l’amenaça de la repressió”. “Quan hi ha una veritable resolució d’un conflicte, les pistoles i les amenaces de l’abús de la violència es retiren”, ha afegit Riera en una entrevista a Ràdio 4 per després concloure que ara no hi ha un escenari de resolució perquè continua la “repressió i la violència”. En aquest sentit, ha dit que l’estat espanyol continua “amb tots els dispositius de l’exercici de la seva violència sobre la taula” i que això condiciona la reunió d’avui entre el president espanyol, Pedro Sánchez, i el president de la Generalitat, Quim Torra.\nLa CUP no espera res de la trobada entre presidents i de la taula de diàleg entre governs ja que considera que negar la negociació sobre autodeterminació i amnistia suposa “tancar la porta a la resolució del conflicte”. I és que, segons Riera, la situació actual és “d’atzucac i bloqueig”.\nPel que fa als pactes postelectorals, Riera ha avisat que és “molt difícil amb les condicions actuals” que la CUP torni a facilitar un govern JxCat-ERC com ho va fer abstenint-se a la investidura de Torra. Tot i així, ha manifestat que estan disposats a assumir “totes les responsabilitats” si és per aplicar un programa basat en l’exercici “real” de l’autodeterminació.\nRiera s’ha mostrat crític amb la tàctica d’ERC que, segons ha dit, està basada en desescalar el conflicte, renunciar a la desobediència, desmobilitzar el carrer i posar totes les esperances en el diàleg amb l’Estat. Però també ha apuntat que l’estratègia de JxCat té molt de simbolisme però que a la pràctica política, no és massa diferent a la d’ERC. Segons Riera, Torra hauria de votar com a diputat i generar conflicte ja que va dir que no renunciaria al seu escó.\nAutocrítica sobre el cas de Boya\nRiera ha admès que la CUP ha de fer autocrítica sobre el cas de l’exdiputada Mireia Boya perquè “les coses no es van fer prou bé” i es va aplicar “tard” el protocol. Boya va denunciar assetjament psicològic per part d’un company de la CUP. “La constatació i el reconeixement del problema va arribar tard i, per tant, les mesures es van aplicar amb contundència però tard”, ha afegit. En aquest sentit, ha conclòs que “probablement no es va actuar a temps ni amb tot el zel que hagués calgut”.


Mindfulness entre boves al Tancat de la Pipa - ACCIO ECOLOGISTA-AGRO\nArrel de la web > AE-Agró > Agenda > Mindfulness entre boves al Tancat de la Pipa\nT’esperem en esta nova jornada de voluntariat ambiental en el cor de l’Albufera!!!\ndissabte 2 de juny de 2018, per AE-Agró\nDISSABTE 2 DE JUNY: Acció Ecologista-Agró i SEO/BirdLife, les dues entitats que custodiem el Tancat de la Pipa, vos convidem a una nova jornada de voluntariat ambiental en esta zona de reserva del Parc Natural de l’Albufera de València. Concretament, vos proposem submergir-vos en la nostra selva marjalera per a viure una experiència sensorial en silenci i ajudar-nos a millorar la gestió de la vegetació palustre d’este aiguamoll artificial.\nEsta cita, finalment, serà el dissabte 2 de juny, de 10:00 a 13:00 hores, i comptarà amb la col·laboració de l’Ajuntament de València i la Confederació Hidrogràfica del Xúquer (CHX), administració propietària del Tancat de la Pipa. Per a participar en esta jornada de mindfulness entre boves (Typha angustifolia) només has d’enviar un correu electrònic a visitas@tancatdelapipa.net.\nA més a més de la gestió passiva i silenciosa de la vegetació, prepararem planters de bova per a millorar l’orla vegetal de les nostres llacunes i, així, afavorir la nidificació d’espècies d’aus com la fotja (Fulica atra), el sivert (Netta rufina) o la Xitxarra mostatxuda (Acrocephalus melanopogon). T’esperem en el Tancat de la Pipa per a gaudir d’un matí de marjal i mindfulness en el cor de l’Albufera!!!\nVeure en línia : Fang, arròs i aus a l’Albufera de València


José Gargallo Gregori: Salut és riquesa.\nA les deu al llit sigueu; si pot ser abans, millor fareu.\nA les deu vés-te'n al llit; tant si et lleu com si no et lleu, vés-te'n al llit a les deu\nA les nou sigues al llit, no més tard, que ja és de nit.\nA les nou vés-te'n al llit; tant si plou com si no plou, vés-te'n al llit a les nou\nA l'estiu bon cuinat i a l'hivern bon estofat.\nA l'estiu menjar calent no és gaire bon aliment.\nA l'home sa; cullera de pa.\nA l'home, metge li cal. Al bou, manescal.\nA l'hora de suar aigua no es deu tastar.\nA l'hora de suar, d'aigua freda no en beuràs.\nA mal de cagar no hi valen serves [serva = fruita aspra similar a la nespla]\nA mal de cor, oli de saüc.\nA mal de ronyons, faixa't la cama\nA mal d'orella, llet de femella.\nA mal i a bé, tothom hi afegeix.\nA mal llit, dormir al mig\nA mal mortal, cap metge hi val.\nA mal que no té remei, el millor és tenir-hi seny\nA mala picadura saliva dejuna.\nA més doctors, més dolors\nA metge jove, cementiri ample\nA molt mal, poc remei\nA molt menjar molt malaltejar.\nA molt menjar molt penar\nA molt sopar, molt somniar\nA nou mal, nou remei\nA nou mal, remei nou.\nA on va el mal a on més n'hi ha.\nA panxa plena no hi entren penes\nA perill prompte, remei cuitat.\nA picada d'escurçó no hi és a temps l'extremunció\nA pols de llençol, casaca de metge.\nA prendre mal sempre s'hi és a temps.\nA punta de dia sota l'abadia, a posta de sol sota el llençol.\nA quaranta anys és mitja vida.\nA qui es mor de por, li fan la sepultura de cagallons.\nA qui no té dents dóna-li sopes\nA qui té la punxa té el dolor\nA taula no s'envelleix\nA tota edat hom pot tornar-se boig.\nAbans d'anar a dormir, fes un bon pipí\nAbans de cansar-te descansa.\nAbans dels anta res no espanta, però en arribar als anta ja es decanta. (referit als quaranta, cinquanta...)\nAbriga't bé la pell, si vols arribar a vell.\nAbriga't bé la pell, sigues net de clatell i neteja't el ventrell\nAfaitar-se després de menjar, no és fa\nAficionat als licors, vida curta i molts dolors\nAi què tinc, ai què tinc, i l'endemà ja era mort.\nAigua amb sal cura tot mal\nAigua bullent, butllofa al moment.\nAigua bullida salva la vida, però a llarg temps mata la gent\nAigua calenta i veta apretada, sagnia encertada.\nAigua calenta no forada la dent\nAigua calenta, bona pels queixals.\nAigua calenta, salut pel ventre\nAigua corrent a merda no sent.\nAigua corrent bé en sia transparent; aigua de clot, dolenta i amb llot\nAigua corrent cura la gent.\nAigua corrent mai ha fet mal al ventre\nAigua corrent mal no agafa.\nAigua corrent no és dolenta ni pudent\nAigua corrent no fa mal en dent.\nAigua corrent no mata la gent i aigua aturada alguna vegada\nAigua corrent no porta verí.\nAigua corrent, aigua innocent\nAigua corrent, no mata la gent\nAigua corrent, un bon bevent\nAigua de deu, la dóna Déu.\nAigua de font, la millor del món\nAigua de maig s’endú la sarna de tot l’any\nAigua de mala olor, Déu no me'n do.\nAigua de pou i dona nua menen a la sepultura.\nAigua deturada no sigui tastada\nAigua dolenta, beu-la calenta\nAigua dolenta, bullida i colada abans d'entrar al ventre\nAigua d'ordi i de gram rebaixa la sang.\nAigua dorment, aigua podent.\nAigua en dejú allarga la vida\nAigua en dejú, o molta o cap [o per tu]\nAigua en dejú, o molta o per tu.\nAigua entollada, bullida després de colada\nAigua estancada, aigua enverinada\nAigua freda i pa calent, causen dolor al ventrell [o els dents]\nAigua freda i vi calent, fan mal al ventrell\nAigua fresca i pa calent causa dolors al ventrell.\nAigua gaire, mal de ventre molt\nAigua gelada mala ventrellada. (Ventrellada: Indigestió amb diarrea)\nAigua neta ni fa mal, ni emborratxa, ni endeuta\nAigua neta, de raig o d'aixeta\nAigua panada, feta i enviada.\nAigua panada, feta i presa\nAigua parada, bullida i colada.\nAigua podrida, passa-la pel colador i bullida\nAigua pudent, beu-la prudent\nAigua pura i amb mesura.\nAigua pura no té pecat\nAigua pura no té pecat.\nAigua que corre no porta verí\nAigua que put i aigua que sap, Déu nos en guard\nAigua que resta put que empesta\nAigua tallada no fa mal.\nAigua, ni tan freda que geli ni tan calenta que pel•lícula\nAigua, que és barata i no emborratxa.\nAire, sol i llimona, poca feina al metge dóna.\nAire, sol, all i llimona, poca feina el metge dóna.\nAl cap, no s'hi fica el que no hi cap.\nAl cementiri, n'hi ha més de tips que de decandits\nAl constipat, got de vi colmat\nAl cos, posa-n'hi i no en treguis\nAl delicat, poc mal i ben lligat.\nAl desganat, dobeu-li alls\nAl dinar, menja poc; i al sopar, menys\nAl llit tot l'any és primavera.\nAl mal de cap, omple el pap\nAl mal de ventre, el cagar el tempera\nAl mal, fer-li bona cara.\nAl malalt que és de vida, l'aigua li és medecina\nAl malalt que té remei, l'aigua li serveix de medicina\nAl malalt, sempre li toquen el lloc del mal.\nAl metge i l'advocat, digue'ls sempre la veritat.\nAl metge, al confessor i a l'advocat, digues sempre la veritat.\nAl metge, confessor i lletrat, parlar-li clar\nAl metge, li dóna més feina una dona que deu homes.\nAl qui posis en cambra, no li recomanis calma.\nAl qui vetlla, tot se li desvetlla\nAl vell, no li diguis què tal; pregunta-li què li fa mal.\nAl vell, rave o carbassa amb ell\nAlegria, però no amb desmesia.\nAlegries o tristeses porten al cementiri.\nAlenada violent, signe de talent.\nAll i vi, remei dels pobres\nAll i vi, remei roí.\nAllò que en la joventut es malgasta, en la vellesa fa falta\nAllò que no et mengis mai no es farà mal\nAllò que no mata, engreixa\nAls banys vas, pocs anys faràs\nAls cinquanta anys, el mal del mes no dóna afanys.\nAls cinquanta anys, pocs banys\nAls quaranta anys deixa't de banys.\nAmb aigua sola no es fa bon caldo.\nAmb bojos, cames al coll.\nAmb dues lliures de raïm bona purga tenim.\nAmb la dona, cada setmana tres estones.\nAmb l'amargor de la malaltia es coneix la dolçor de la salut.\nAmb l'escudella, beu-hi vi i no et faci por el morir.\nAmb malves i un pou apotecari fou.\nAmb malves, aigua i un morter, apotecari vull ser.\nAmb metges i capellans, no hi estiguis bé ni hi estiguis mal.\nAmb poc menjar n'hi ha prou, que massa cou\nAmb porró carlí, és més bo el vi; i amb porró liberal, fa més bé que mal\nAmb set hores de dormir, ja n'hi ha prou de reposir.\nAmb set hores per a descansar [o dormir], ja hi ha prou de reposar\nAmb sopes, all i vi fort no et faci por la mort.\nAmb un gerro de vi bo, tothom es posa bo.\nAmb un traguet de vi bo el malalt es posa bo\nAmb una poca cada dia, els metges s'estalviaria\nAmic de plets, pocs diners; amic de metges, poca salut.\nAmor i dolor no es dissimulen.\nAmors, dolors i diners no poden estar secrets.\nAnar al llit sense sopar mai cap metge ha fet llevar.\nAnimal menjador, per a tot, treballador\nAny de figues-flors, campanes amb plors.\nAny de malalts, guanys de metges.\nAny de prunes, any de febres.\nAny de sequedats, any d'enfermetats.\nAny senars, dolents pels parts.\nAnys de raves, any de salut.\nApotecari aconductat, mort de gana o rebentat.\nApotecari aconductat, o lladre o pelat.\nApotecari aconductat, pobre o condemnat.\nApotecari net fa mal ungüent.\nApotecari que confon el pot envia el malalt al clot.\naromàtica, creix en vores de torrents i té virtuts remeieres)\nArrel de falguera mascle, contra els cucs fa miracle.\nArròs i beguda, foc de brasa.\nAviat és dit: malalt, Déu t'ajudi.\nBàlsam catòlic i bàlsam apostòlic curen tots els mals\nBany de Sant Joan, salut per tot l'any (24 juny)\nBanyada de cargol, a la casa porta dol.\nBanyar-se després de menjar no és sa.\nBanys, per la gent de pocs anys.\nBarb, peix de mala bava: dolent fregit, dolent bullit, dolent a la brasa\nBarber pietós, nafra pudenta.\nBarber sagnador, més que goig fa por\nBarbers i sagnadors, a l'infern de dos en dos\nBarret de palla, ni pel sol ni per l'aigua.\nBasa humida, el metge crida\nBé se el que em faig quan a menjar pa me'n vaig\nBen tost és dit, malalt, Déu t'ajudi.\nBenvingut sigues mal, si véns tot sol.\nBeu bon vi, i menja bon pa, i viuràs sempre sa.\nBeu brou i viuràs prou\nBeu brou i viuràs prou.\nBeure aigua en dejú és molt bo per la salut\nBeure aigua freda és dolent (Les begudes a temperatures anormals no són sans)\nBeure aigua freda és dolent.\nBeure aigua freda estant suat, pulmonia o refredat\nBeure bon vi és d'enteniment, el que no és bo és beure'l dolent.\nBeure dret és dolent per la salut\nBeure sense menjar és vida sense salut\nBeure sense menjar la vida fa escurçar\nBeure vi amb mida allarga la vida\nBeure vi en dejú fa posar malalt.\nBo és l'Hospital, però ditxós qui no l'ha de menester\nBo esta el cos [o porc] quan rota\nBo està el cos quan rota, i millor quan singlota\nBo i sa, i ha fet un pet com un aglà\nBo pel paladar, dolent pel ventrell\nBo per al fetge, mal a la melsa\nBo seria el rave si ell mateix es païa\nBo, poc i sovint, és al cos de profit\nBo, poquet i sovintet és al cos profitoset.\nBogeria no té cura i si la té poc dura.\nBoig de natura no es cura.\nBolet amb beina i corbata, és segur que és dels que mata\nBon exercici cura de tot vici\nBon exercici cura tot vici.\nBon malalt el que es va a cercar la medecina.\nBon menjar al matí és or, a la tarda plata, i a la nit mata\nBon menjar fa estar gras.\nBon menjar i bona vida, a l'absent prompte s'oblida\nBon menjar porta a mal menjar i massa menjar porta al poc menjar\nBon metge, poques medecines.\nBon pinyó que Déu te'n do.\nBon repòs és el millor remei.\nBon saludador, bon bevedor.\nBon sopar, mala nit\nBon vi fa bon sagí.\nBon vi i sopa bullida allarguen la vida\nBona excusa té el malalt: es pixa al llit i diu que sua.\nBona gana, bona salut.\nBona vida, arrugues o tira.\nBorratxos, farts i llaminers: ni viuen bons ni moren vell.\nBromera de cavall amb vi, cura el borratxí\nBrou de gallina els morts ressuscita\nBrou de gallina, la millor medecina\nBrou de gallina, torna la vida\nBruixot i curanderos, papadinerus.\nBufeta plena aviat rebenta.\nBuit ventrell, dóna mal consell.\nCabells blancs, queixals i dents són accidents; xacres, arrugues i poca lleugeresa, això és vellesa.\nCada cinc lavatives, una purga.\nCada malaltia, cura mort.\nCada rajada de sang, una malaltia menys l'any.\nCada u viu del que menja.\nCaiguda de figuera, la mort darrera.\nCal malfiar de les aigües posades\nCaldo de gallina la millor medicina [o té fama en la medicina]\nCamins, malalties i plets giren la bossa al revés.\nCamisa que molt se lleva i cos que molt s'usa poc temps\nCap a on hi ha mal, se n'hi va la llengua.\nCap calent, peus freds, ventre lleuger i cor net.\nCap fred, peus calents i cor valent.\nCap fresc, peus calents, ventre lliure i a viure\nCap millor metge que aquests: peus calents i cap fred, ventre lleuger i cos net.\nCap trànsit tan fort com el de la mort.\nCapellà, metge i sepultura no tenen hora segura.\nCargols i aigua, la vida enlaire.\nCargols sense picant, no se'ls menja ni un sant.\nCarn crua crida purga\nCarn d'avui, pa d'ahir i vi d'antany; salut per tot l'any\nCarn de pit, carn de poc profit\nCarn de ploma treu arruga\nCarn de ploma, la més bona\nCarn de ploma, la pell apissona\nCarn de ploma, ni que sigui de grua [grua = ocell camallarg d’albufera]\nCarn d'un dia, pa de dos, vi d'un any, salut per tot l'any.\nCarn fa carn i peix fa cadarn\nCarn i vi fan de bon pair\nCarn poc bullida pot costar la vida\nCasa amb la ruda al balcó, no hi entra el doctor.\nCasa humida, el metge crida\nCasa on entra l'aire, el metge no hi va gaire\nCasa on no hi entra el sol, hi entra el metge\nCataplasma de granotes la salut porta.\nCatarro, diarrea i noça porten el vell a la fossa.\nCerfull és bo pels ulls. (cerfull: herbàcia de la família de les umbel·líferes Anthriscus cerefolium)\nClistera, ajuga, xeringa i lavativa, tot neteja la barriga. (Clisteri: ènema: Forma medicamentosa que S'aplica per injecció d'un medicament líquid a l'intestí gros, mitjançant una cànula)\nCoix abans de matrimoni no lleva nova fruita.\nCol i dona tot l'any és bona.\nCol sense oli, pel dimoni\nCols que tinguis d'amanir, deixa-les bullir\nCom el fill d'en Sans, que volia ensenyar al seu pare a fer infants.\nCom et cures dures.\nCom la feina de les llevadores, que mai s'acaba.\nCom menys remeis, més medecina\nCom menys roba més sa\nCom més metges, més malalts\nCom més ploraràs més poc orinaràs.\nCom més remeis, més bons ais.\nCom un bon son no hi ha cap medecina\nComare de bena al llit te l'emmena.\nConducta començada, conducta acabada.\nConsell sense remei, caga't en ell.\nConstipat suat, constipat curat.\nConstipat, cul tancat.\nContra el mal de cul no hi valen serves.\nContra la follia no hi ha medecina.\nCorbates, cotilles i sabates estretes tenen males tretes.\nCos estirat, mig alimentat.\nCos gitat, mig alimentat\nCos mal cuidat, prest espatllat\nCos sa, cor calent i bon sentiment\nCosta més un vici que dos fills.\nCovar un constipat\nCreu en la medecina més que en l'oració de la veïna.\nCreu sempre el bon doctor i millor el confessor.\nCura d'untura, cura segura.\nCura més la dieta que la llanceta\nCura millor un remei encertat que cent remeis errats\nD'advocat jove, plet perdut; de metge jove, fossar geperut.\nD'aigua freda i pa calent, el ventrell se'n ressent.\nD'aiguardent i malvasia, fes-ne barreja, Maria\nD'alegria de jugador, de salut de vell i de cel estrellat, ni me'n fio ni me n'he fiat.\nDarrera cada mossegada, una tirada fóra massa vinada, però darrera de cada tres, bo beure vi és\nDarrera de cargols, de peres i de peix, aigua no beguis\nDarrera del pa calent no beguis aigua corrent (El menjar pa calent és malsà)\nDarrera del pa calent no beguis aigua corrent.\nDarrera d'un bon menjar, un all.\nDe banquets i bons sopars, n'estan plens tots els fossars\nDe bolets que no coneguis, no en masteguis\nDe bolets, poquets.\nDe bons [o grans] sopars [o menjars], n'estan plens els fossars\nDe caigudes i de sopars, n'estan plens els fossars\nDe carn de caça no abuses [o no en minges] massa\nDe dia, la cambra ventejada; de nit que no hi corri l'aire.\nDe dinars, de sopars i de magdalenes, n'estan les fosses plenes.\nDe dormir molt, el cap se'n dol.\nDe dos metges, el més vell.\nDe frare roí i de vent acanalat, Déu nos en guard.\nDe fruita poca.\nDe grans sopars les tombes en són plenes\nDe la casa que té setge, se’n pot tornar el metge [setge = herba medicinal]\nDe la mort, fins les bèsties en fugen.\nDe la sogra i del doctor, quant més lluny millor\nDe la virtut de la ruda ni la meitat no és sabuda.\nDe les marietes se'n fa un oli que cura els dolors reumàtics\nDe llegums [fesols] i de moniatos no te'n fies, que fan flats\nDe llunàtics, el món n'és ple.\nDe mal d'amor, els metges no en curen.\nDe mal de manies, metges no en curen.\nDe mal de mare, Déu ens guardi.\nDe mal de mariners, el metges no en curen\nDe mal de ronyons ixen els minyons\nDe medecines, només en prenen els tontos.\nDe menjar calent, el cos se'n ressent\nDe més bons se'n moren i de més malalts se'n curen.\nDe metge experimentador i d'ase orellut, Déu me n'ajut\nDe metge jove, cementiri ample.\nDe metge poc; d'apotecari menys, i de curander gens\nDe metge, boig i poeta, tots en tenim una miqueta.\nDe metge, poc; d'apotecari menys; de curandero gens, i d'higiene molta\nDe metge, poc; d'apotecari, menys, i de curandero, gens.\nDe nit menja només per poder pujar al llit.\nDe nit, focs i brasers lluny d'allí on tu ets.\nDe pebre i de pa beneit, poquet\nDe penes i de sopars, hi ha molta gent als fossars\nDe petits mocs, d'homes postermes i de vells flemes.\nDe peus de rata o manetes, no en mengis, que fan caguetes\nDe tota dolença, és remei la paciència\nDe treballar, no n'hi ha cap ase gras.\nDe trenta anys per amunt no et mullis el cul\nDe tres mals les dones no són planyudes: de parir, de mal de pits i de mal de mare.\nDe vell, no se'n passa.\nDe vent que entra per forat, Déu te'n guard\nDejunar o menjar fruita.\nDel cigró, beu-te el caldo i tirar-lo.\nDel pobre, només se'n parla tres vegades a la vida: quan neix, quan es casa i quan mort.\nDels banys, menys profits que danys\nDels errors dels metges n'estan plens els fossars.\nDels trenta per amunt no et remullis el cul.\nDesdejuna com un rei, dina com un príncep i sopa com un pobre\nDesgraciat del que entra a la panxa d'un altre.\nDesprés de dinar, migdiada; després de sopar, passejada.\nDesprés de dinar, ni estar dret ni passejar.\nDesprés de menjar, ni llibres ni estimar.\nDesprés de menjar, ni una lletra no mirar.\nDesprés de menjar, reposar\nDesprés del singlot ve la mort.\nDesprés d'un bon dinar s'ha de reposar\nDesprés d'un bon dinar, un bon passejar\nDesprés d'un bon menjar, un all\nDesprés d'una festa major, una sopa amb oli\nDéu cura i el metge cobra.\nDéu en tot mal ajuda.\nDéu ens guardi de bojos en lloc estret.\nDéu ens guardi de traïdor i de fred quan fa calor.\nDéu vos guardi de mal i de sanaire.\nDéu, que dóna la plaga, dóna la medecina.\nD'herba que no coneguis, no en beguis\nD'hora al llit, bo i matiner, hauràs salut, seny i diner\nDia de purga, dia d'amargura.\nDieta, la medecina més discreta\nDina bé, sopa poc, i viuràs més que enròc\nDina poc i sopa poc i dormiràs com un soc\nDina poc, sopa menys i dorm molt, bona vida, camperol.\nDinar poc i sopar d'hora i et trauràs la mort de la vora\nD'inflor, mala és la millor.\nD'inflor, no en vull jo.\nDiuen les dones del Born que per la boca s'omple el forn.\nDolç a la boca, amargant al cos.\nDolor queixat, dolor aliviat\nDolor, treu dolor\nDona malalta i grossa té oberta la fossa.\nDona malalta té vida llarga.\nDorm amb els peus a llevant i el cap a ponent i viuràs eternament\nDorm força i menja poc i no tindràs por a la mort\nDorm força i menja poc i no tindràs por a la mort.\nDorm per alt, que no et sabrà mal.\nDormir és alimentar-se.\nDormir fort, menjar calent i cagar pudent fa sana la gent\nDormir pla fa somniar\nDues mans per a treballar i una boca per a menjar.\nD'un home ben guardat, n'hi ha per anys.\nD'un mal dos, més val catarro que tos.\nD'una cosa de dos, més val catarro que tos\nEl badall no pot mentir: vol menjar o vol dormir, es recorda de l'amor o és senyal que vol morir.\nEl bastó fa doctor.\nEl bé adorm i el mal desperta.\nEl bé i el mal, el sa i el bo, són fills de la imaginació.\nEl bé i el mal, la salut a la cara els treu.\nEl ben dormir i el poc sopar plegats solen anar.\nEl boig té judici i l'enamorat no té seny.\nEl bon aliment fa bon enteniment.\nEl bon cirurgià, dolç de paraules i dur de mà.\nEl bon doctor, ben parlador.\nEl bon metge mal no ha de dir que el malalt no pot guarir.\nEl bon metge no desnona.\nEl bon metge procura no dir al malalt que no té cura.\nEl bon metge, molta xeringa i poca potinga.\nEl bon metge, poca recepta.\nEl bon vi fa pair.\nEl bon vi fa sang i l'aigua fang.\nEl bon vi si no pots orinar resulta un verí\nEl bon vi surt a la cara i puja al topí\nEl brou, a gust del malalt.\nEl caldo de gallina ressussita els morts\nEl caldo de gallina resta set anys dins del ventre\nEl cap fred i els peus calents, i riu-te dels medicaments\nEl cap fred, el ventre net i els peus calents són els millors medicaments\nEl cap fred, els peus calents i el ventre net.\nEl cap, el nas i la boca, fins la mort els cura.\nEl cargol és metzina i al cul porta la medecina\nEl carregament de pit, la borratja treu tot seguit. (Borratja: Planta herbàcia anual de la família de les boraginàcies Borago officinalis)\nEl catarro amb el porró, però no amb el barraló\nEl costum és una segona naturalesa.\nEl dejunar fa viure\nEl descansar després de dinar, és salut que es pot donar.\nEl dia cura el mal i la nit el fa mortal.\nEl dia de Sant Joan, les herbes tenen virtut. ( 24 juny )\nEl dinar reposat i el menjar passejat.\nEl doctor com més veí millor.\nEl dolor és mal de traïdor.\nEl dolor mossega i rossega de traïdor.\nEl dolor puja que puja i quan no pot pujar més recula.\nEl dolor, no el cura cap doctor.\nEl dormidor, de net ha de fer olor.\nEl dormir és mitja vida\nEl dormir es triaca. (Triaca: Antídot usat contra tota mena de metzines, compost per més de tres-cents ingredients, en especial carn d'escurçó i espècies orientals, aplicat principalment a guarir mossegades d'animals)\nEl dormir fa tant com el menjar.\nEl dormir massa cria lleganyes.\nEl dormir satisfà tant com el pa.\nEl drap de bri cura set sagnies\nEl fel sobreeixit, amb aigua corrent el cura la gent\nEl fetge és traïdor, que el cor no.\nEl jove quan dorm fa salut i el vell se'n va al taüt.\nEl llit dur fa el cos dret.\nEl llit és un bon prat; qui no hi dorm hi està acotxat.\nEl llit és una bona cosa: si no s'hi dorm, s'hi reposa\nEl llit xucla o El llit tira o El llit menja\nEl mal a tothom fa igual.\nEl mal de cap fins els peus m'abat.\nEl mal de cap no porta enterro.\nEl mal de cap, el menjar el bat.\nEl mal de cap, el ventre el sap\nEl mal de cap, el ventre el sap: o per massa prim o per massa fart.\nEl mal de cap, omple-li el pap.\nEl mal de desvari, primer l'apotecari, després el notari i l'últim el vicari.\nEl mal de dit és maleït.\nEl mal de fetge, no el cura el metge.\nEl mal de la mort, no hi valen metges.\nEl mal de nit dóna més neguit.\nEl mal de queixal és dolent mal.\nEl mal de queixal és mal de boig.\nEl mal de ric, poca pena i molt fatic.\nEl mal de vegades ve de no res.\nEl mal de vegades ve d'hores.\nEl mal de ventre purgant se'n va\nEl mal de ventre, el cagar el tempra [trempar = regularitzar, normalitzar]\nEl mal de vici porta a l'hospici.\nEl mal dels altres fa de bon passar.\nEl mal d'en Bernat; poc mal i molt drap.\nEl mal d'ulls, per mi no el vull.\nEl mal és febre.\nEl mal és molt brut i vol ésser molt net.\nEl mal gran no fa mal, el mal petit dóna neguit.\nEl mal ja té mal nom.\nEl mal masclí no mata, però sembla que t'hagis de morir.\nEl mal mortal no sembla mal.\nEl mal no té casa, però sempre en troba.\nEl mal per a tothom és mal.\nEl mal planyut no és tan agut.\nEl mal quan no avança ja guanya.\nEl mal que cou la mort no mou.\nEl mal que el cura el dormir, malaltia de vi.\nEl mal que es fa vell es deixa amb la pell.\nEl mal que es recorda cou menys que el que s'espera.\nEl mal que hagis buscat t'està molt ben empleat.\nEl mal que no fa mal, el pitjor mal.\nEl mal que ve del vi vol dormir\nEl mal sempre té raó.\nEl mal sempre tira a mal.\nEl mal sempre va en augment.\nEl mal va on més n'hi ha.\nEl mal ve a bótes i se'n va a gotes.\nEl mal ve quan no s'espera.\nEl mal ve volant i se'n va a peu coix.\nEl mal vola, s'aboca i s'enganxa.\nEl malalt més es cura amb cuidado que amb remeis.\nEl malalt que és vida, aigua clara li és medecina.\nEl malalt que no fuma ni beu, ja està mig curat\nEl malalt té mala fe.\nEl malalt vol salut\nEl malalt vol salut.\nEl matinar tres coses fa: ric i sà i bon cristià\nEl menjar dolç fa tancar el pols\nEl menjar dolç fa tancar el pols.\nEl menjar mitja vida fa i el dormir l'acaba d'afegir\nEl menjar sec és l'esca de la set.\nEl menjar tot ho cura.\nEl metge barbut, l'apotecari brut i el barber tossut.\nEl metge cristià i l'advocat pagà.\nEl metge cura i Déu salva.\nEl metge dolent tot ho cura amb el mateix ungüent.\nEl metge ha d'ésser prudent i el malalt pacient\nEl metge ha d'ésser prudent i el malalt pacient.\nEl metge mai diu al malalt que no té cura el seu mal.\nEl metge per receptar, el barber per curar i l'advocat per enganyar.\nEl metge que cura pitjor és el metge compassió.\nEl metge ruc tot ho cura amb el mateix suc.\nEl metge vell, i el barber, jove.\nEl metge, creure'l i pagar-lo.\nEl millor cirurgià és el que fa més mal quan cura.\nEl millor de ca l'apotecari són les botifarres de l'armari.\nEl millor metge el que no necessites\nEl millor metge és el mateix malalt\nEl millor metge és un mateix\nEl millor metge, un hom mateix.\nEl millor plat és la gana.\nEl millor remei després de Déu és el ruibarbre.\nEl millor remei després de Déu és el ruibarbre. (Ruibarbre: Gènere de plantes herbàcies de la família de les poligonàcies (Rheum sp))\nEl millor remei és el que cura [o el que prova]\nEl millor remei és el que cura.\nEl millor te és el te de llençols.\nEl molt menjar porta poc menjar.\nEl nas i la boca, fins la mort els adoba.\nEl pa calent, molt a les mans i poc al ventrell.\nEl pa cremat fa pair\nEl pa cremat fa pair.\nEl pa de la veïna és la millor medecina\nEl pa dur fa la vida a u\nEl pa en cria de tots i no en mata de cap\nEl pa i l'aigua són bons per la salut\nEl pa no té cames però fa caminar.\nEl pa reposat mai ha fet mal\nEl pa reposat mai ha fet mal.\nEl pa tou i el vi nou el ventre espatllen\nEl pa, per dolent que sigui, no mata ningú\nEl peix alimenta i no fa greix\nEl peix blau, al vell no plau.\nEl peix fa salut i no fa greix\nEl pitjor mal és el que no se li veu el final.\nEl plorar estalvia l'orinar\nEl poc menjar és sa, però no engreixa\nEl poc menjar és sa, però no engreixa (Recomana una dieta saludable)\nEl poc menjar és vida\nEl poliol és la flor del consol. (Poliol: Planta herbàcia perenne de la família de les labiades (Mentha pulegium), molt\nEl porc dóna morrades fins després de mort.\nEl porc fresc i el vi novell, causen dolors al ventrell\nEl porc furga viu i furga mort.\nEl porc mossega fins després de mort [o viu i mort]\nEl porc mossega fins després de mort.\nEl que a uns els cura a uns altes els mata.\nEl que agrada a la boca fa mal al ventrell.\nEl que alguns constipa, als altres fa suar\nEl que costa de coure costa de pair\nEl que creu el paladar, el ventrell el farà plorar.\nEl que el metge esguerra, ho tapa la terra.\nEl que en vi es gita en aigua desdejuna\nEl que és bo pel cos és dolent per la freixura. (Freixura: referit a les entranyes, especialment als pulmons)\nEl que és bo per al fetge és dolent per a la melsa\nEl que es menja de pressa es paeix a poc a poc.\nEl que es mor es mor per molt temps.\nEl que està malalt, cal regala'l.\nEl que molt es vol inflar, per força ha de rebentar\nEl que molt estossega és tísic o s'ofega.\nEl que no beu amb got, no veu si beu molt o poc.\nEl que no entra al ventre no el destrempa.\nEl que no fuma ni beu vi, el diable pren altre camí.\nEl que no mata cura.\nEl que no menjaràs mal no et farà.\nEl que per tot s'apura poc dura.\nEl que poc beu, poc pixa\nEl que s'estima, que es guardi.\nEl que tinguis de menjar, no ho vegis cuinar.\nEl que una mica alivia acaba per curar.\nEl que ve de gust no mata.\nEl queixal a la mà mal no fa.\nEl qui es fa de nit, surt de dia.\nEl qui mira massa prim, a mitja edat no hi veu.\nEl qui pixa clar no necessita doctors\nEl qui té mal, deixa'l queixa'l.\nEl rave fa coratge.\nEl refredat entra pels peus i puja pel cap.\nEl refredat restreny\nEl refredat, el suar l'abat.\nEl refredat, el vi el combat.\nEl remei més gran és petit quan el teu mal s'ha esbargit.\nEl remei que a un mata, cura a un altre.\nEl remei que cura en Pere mata la Berenguera.\nEl remei que put té més virtut.\nEl restret mor sempre de diarrea.\nEl ric malalt és esclau del seu mal.\nEl ric tornat pobre, o metge, o bruixot, o alcavot.\nEl rotet de bon profit, és consentit\nEl rotet del bon profit no està bé, però és consentit\nEl sa posa en regle el malalt.\nEl singlot és salut.\nEl sol i la sal guarden de tot mal.\nEl suar, en tot temps és bo [o sa]\nEl temps cura el malalt, però no la medecina.\nEl temps cura les ferides\nEl temps és el millor dels ungüents.\nEl temps és el millor metge\nEl temps ho cura tot [o quasi]\nEl temps tot ho cura, menys vellesa i locura\nEl treball és la salut del cos i de l'ànima.\nEl treballar és virtut, si es té salut\nEl tresor més gran que hi pugui haver i hagut: la salut.\nEl vell que es cura cent anys dura.\nEl vell, tot és pell.\nEl vent d’avall és un mata ànecs\nEl ventre no té orelles.\nEl ventre porta les cames.\nEl vi aigualit fa mal profit.\nEl vi alimenta, cura i fa tenir\nEl vi allarga la vida, però també la treu\nEl vi amb mesura i el pa amb cordura\nEl vi cuit no fa mal encara que en beguis un maial [maial = tant com en traga la premsa]\nEl vi dolç fa coragre [coragre = acidesa d’estómac]\nEl vi entra dolcet i ix amarguet\nEl vi és enganyós: primer dóna força i després dolors\nEl vi és la medecina dels pobres\nEl vi natural no et farà mal\nEl vi novell infla el ventrell\nEl vi, poc és bo, molt és verí\nEl vi, si no es pot orinar, resulta verí.\nEl vi: poc és triaca i molt verí.(Triaca: Antídot usat contra tota mena de metzines, compost per més de tres-cents\nEl vici, duu al precipici\nEl vinagre fa tornar magre\nEl vinagre fa tornar magre.\nEl viure templadament fa viure llargament.\nEl xarampió és un mal traïdor\nEl xarop de bastó és el millor.\nEls alls obren la gana per una setmana.\nEls balcons són més sans que les finestres\nEls banys porten molts danys.\nEls cecs hi veuen amb els dits.\nEls créixens t'han de curar, si és que no pots orinar [créixens(= herba silvestre sucosa]\nEls disgustos maten la gent i donen sustos.\nEls disgustos no es queden a la roba\nEls disgustos no maten, però atropellen\nEls disgusts no maten, però arrematen\nEls doctors tenen mala arpa.\nEls espinacs menja'ls a sacs.\nEls grans es maduren i es curen untant-los amb saliva dejuna.\nEls malalts es tornen com les criatures.\nEls mals es fan de mica en mica.\nEls mals forts no es curen amb xarops\nEls mals forts no es curen amb xarops.\nEls mals, els curen més els cuidados que els remeis.\nEls metges fan com els lladres: surten quan hom menys se'ls espera.\nEls metges fan com la pudor: pertot arreu es posen.\nEls metges i cirurgians no van a missa major perquè els morts no diguin: Aquí està el matador.\nEls metges són com els orinals; se'ls busca de pressa quan se'ls necessita i se'ls arracona quan no se'ls cal.\nEls metges tanquen el llop al corral.\nEls millors bolets van bé per tirar-los al femer.\nEls pesars no crien bona sang ni engreixen.\nEls pollastres i les perdius fan poagre [Poagre: gota a les articulacions, especialment als dits dels peus]\nEls refredats entren pels peus i pugen al cap\nEls refredats, ben tips i ben suats.\nEls remeis baixen del cel.\nEls remeis i els consell, segons et vagin ells.\nEls treballs a ningú engreixen.\nEls tres dolors són: mal d'ulls, mal de dents i puça a l'orella.\nEls tres mals són: esquinància, pestilència i voltadits. (Esquinància: Angina // Pestilència: Malaltia epidèmica causada per un bacil aerobi i gramnegatiu que es transmet directament d'home a home o mitjançant animals, com rates, puces, etc. // Voltadits: Panadís subepidèrmic)\nEls ulls s'han de fregar amb els colzes.\nEls vells són rellotges de carn i ossos.\nEn aquest món només s'hi està una vegada.\nEn casa humida, s'hi perd la vida.\nEn cura més la dieta que la recepta\nEn cura més la dieta que la recepta.\nEn els mesos majors, més grossos els temors.\nEn ésser al dia deixa el llit i tindràs sempre salut.\nEn la febre i en la gota, el metge no hi entén gota.\nEn la gota, ningú hi veu gota.\nEn malaltia, llum nit i dia; salut trobada, llum apagada.\nEn maten més les receptes que les escopetes\nEn menjada i beguda ten bona mesura\nEn mesos que no tinguin r, no beguis llet\nEn Què-diran se morí de fam, i en Què-diré se campa molt bé\nEn ser de dia ix del llit i tindràs salut i profit\nEn ser dia deixa el llit; tindràs salut i delit.\nEn sòl humit i parets rònegues, no t'hi allotgis.\nEn temps de figues i raïms, eixampla els vestits.\nEn tombar la quarantena, vés amb compte amb la mullena.\nEn tot cop hi ha dolor.\nEnganyós el vi: primer dóna força i després la lleva\nEntre els queixals, en lloc de dits posa-hi didals.\nEntre la taula i el llit, mitja llengua.\nEres de la nit nit i del dia dia i veuràs llarga vida\nÉs dolent beure aigua abans d'asseure's a taula.\nés més fàcil receptar que curar.\nEs pot morir d'una guitza de conill.\nEs regla sana no menjar quan no es té gana\nÉs sa beure aigua fresca abans d'esmorzar.\nÉs sa menjar un bocí de pa abans d'esmorzar\nEscudella d'esquirol cura diarrea\nEscudella d'esquirol cura diarrea.\nEscudella espessa cura la cabeça\nEscudella reposada és la millor menjada\nEstant bo, no costa gaire, d'ésser valent i xerraire.\nEstendre la roba al sol fa portar dol.\nEstudiant de medecina confon el vi amb l'orina.\nEt curarà de tot mal, una ajuda d'aigua amb sal.\nFa més profit la calma que la taula\nFang i calç tapen molts mals.\nFebre de maig, salut tot l'any.\nFebre febral és el pitjor mal.\nFebres de maig, salut per tot l'any.\nFebres per Sant Joan, salut per tot l'any.\nFeliç és la mort que ve sense cridar-la.\nFer cura de moro.\nFerida al cap, prompte mort o curat.\nFerida dolenta, la que el vi no la renta.\nFerida xica, la que més mortifica.\nFes de la nit nit i del dia dia i viuràs llarga vida.\nFes de la nit nit i del dia dia, i viuràs amb alegria.\nFes la porta al migjorn i viuràs més que tot el món.\nFestes, ni per persones ni per a bèsties.\nFeu el bé abans no moriu.\nFins a setze anys, molts banys: de quaranta anys enllà no aneu a banyar.\nFins a trenta anys, pollastres i banys; de trenta anys enllà, pollastres sense banyar.\nFloroncos per Sant Joan, salut per tot l'any.\nFoc de canyes, foc de migranyes.\nFonoll i ruda fan la vista aguda.\nFora l'espina, fora el dolor.\nFred d'hivern i calor d'estiu, salut reviu.\nFred segur no mata ningú, fred corrent mata la gent.\nFruita verda esmussada.\nFuig de la pestilència, que és una bona ciència.\nFuig de vent acanalat i d’amic [o enemic] reconciliat\nGallina que fa el pioc, de profit poc.\nGallina vella fa bon brou, però que en begui qui està malalt\nGelat i llaminadura fan mal a la dentadura.\nGent boja, pa tou i fetge.\nGeps i manies, males malalties.\nGlopejar és parent de l'enviar.\nGota caminada, gota curada.\nGreix ranci i fet malbé, al cos no fa bé\nGuarda't d'aire acanalat i de dur vestit mullat.\nGuarda't d'aire infestat i de dur vestit mullat (Dos excel·lents consells per a no perdre ràpidament la salut)\nGuarda't d'aire infestat i de dur vestit mullat.\nGuarda't del metge que no és experimentat, encara que sia lletrat\nGuarda't d'etcètera de notari i de qui pro quo d'apotecari.\nHi ha medecines que als uns els curen i als altres els maten\nHi ha remeis que els uns curen i els altres maten.\nHi ha tants afortunats, amb set vides com els gats.\nHi ha tres menes de bon temps: salut, riquesa i bon sol.\nHi ha tres menes de mal temps: malaltia, pobresa i pedregada.\nHome fart mai fa bon pap.\nHome gros i home malalt és per un igual\nHome lletrat pateix del pap.\nHome malalt, mig mort.\nHome pelós la dona cerca.\nHome roig i gos pelut es mor i no és plangut.\nHome tip, Déu li do son.\nHome trencat es mor i no ho sap\nHome vell, cada dia un mal novell.\nHome vell, carregat de nafres.\nHumitats d’abril, roïnes són d’eixir\nHumitats d'abril fan fer llit\nInfant massa viu, no viu.\nInflamació i mal de costat, aviat mort o curat.\nInflor, malhaja la millor.\ningredients, en especial carn d'escurçó i espècies orientals, aplicat principalment a guarir mossegades d'animals)\nJeure ben alt un tresor val.\nJo et curo, que Déu et salvi.\nJo et toc i Déu que et curi.\nJove que vetlla i vell que dorm fort, senyal de mort.\nJovenesa viciosa, vellesa penosa.\nJoventut ben tractada, vellesa llarga i reposada\nJoventut que vetlla i vellesa que dorm, signe de mort\nJoventut, salut; molta edat, enfermetat.\nJugar amb la salut\nL’aigua de mar és medecina\nL’anar per mar cura de tot mal\nL’erisipela es cura portant a la butxaca un cavall de mar [erisipela = afecció de la pell]\nL’orenga, tot mal trenca\nLa "cremadura", amb vinagre es cura\nLa beguda amb mesura.\nLa beguda, pren-la sempre amb mesura.\nLa bogeria no té remei.\nLa bona cara del metge ajuda a curar el malalt\nLa cama al llit, i el braç al pit\nLa cambra de dormir ni ha de fer olor ni ha de pudir.\nLa cara del metge agrada al malalt.\nLa carbassa tan dolenta és al mercat com a la panxa\nLa carn és el millor adob dels ossos.\nLa carn fa ventresca i el peix fa aigua fresca\nLa casa on no hi entra el sol, hi entra el metge.\nLa clau del plet és l'escrivent; la clau del metge l'apotecari.\nLa comuna, lluny de la cambra i lluny de la cuina.\nLa cremadura amb aigua es cura\nLa cura del constipat vol calor i ungüent de llençol\nLa dieta és un bon remei\nLa dieta, la medecina més discreta.\nLa dona i la sagnia a vegades maten i a vegades ressusciten.\nLa dona que es posa ungüents a la cara perd les dents.\nLa dona teva ni ha de fer pudor ni ha de fer olor.\nLa fam de tres dies de sagnia.\nLa fe és la que cura.\nLa febre aplaca el lleó, tan poderós que és.\nLa febre contínua mata l'home.\nLa febre desvariejada, poques vegades curada.\nLa feina és santa i és sa.\nLa ferida fa més al tercer dia.\nLa flaquesa és la mare de tots els mals.\nLa fruita tant se val crua com cuita.\nLa gana poca i seguida.\nLa gota abundància denota.\nLa gota és mal de ric i és curat tancant el pic.\nLa gota i la hidropesia, filles de la fartaneria. (Hidropesia: A*****ulació anormal de serositat en alguna de les cavitats naturals del cos o entre els elements integrants del teixit conjuntiu)\nLa llengua de ca gran cura fa.\nLa llengua és el mirall del ventre.\nLa llengua és l'espill del ventre\nLa llet, ben dormida i ben passejada.\nLa llomadura és mal d'untura. (Llomadura: lombàlgia)\nLa magrana al matí és or, al migdia plata i al vespre mata.\nLa mala nafra es cura, la mala fama mata.\nLa Mare de Déu quan pel món anava, amb oli de gresol tots els mals curava.\nLa menta l'estómac assenta.\nLa menta no pot mentir: l'escudella fa pair.\nLa menta, la gana augmenta.\nLa migranya dormint s'apanya.\nLa millor herba és la ruda, que a totes les de la seva vora ajuda.\nLa millor medecina és la que hom li prova.\nLa millor medecina és no prendre medecina.\nLa millor medecina, sangonera de forquilla.\nLa millor olor és la de la bugada.\nLa millor salsa és la de Sant Bernat.\nLa mort entra pel pecat i pels peus el refredat.\nLa mort va a qui menys la vol.\nLa nafra no té cura si no muda de figura.\nLa necessitat dóna virtut i la malaltia salut.\nLa netedat és mitja vida.\nLa paciència engreixa i cria esquena.\nLa paciència venç la pitjor dolència\nLa panxa no admet noves\nLa persona és el que menja\nLa picada d’escorpí, amb mel s’ha de guarir\nLa poca cordura es paga amb la sepultura\nLa recaiguda és la pitjor de les caigudes\nLa recaiguda és pitjor que la malaltia\nLa regla manté el cos i la butxaca.\nLa roba que massa es renta, l'olla que massa es frega i l'home que massa es cura poc duren.\nLa ronya de gos dura set anys.\nLa sal, com més sala més mal\nLa saliva dejuna de tot mal cura.\nLa salut del nostre cos, la gastem molt a l'engròs, i quan la tenim perduda, la comprem a la menuda.\nLa salut es pinta en la cara\nLa salut no afarta.\nLa salut quan és perduda és reconeguda\nLa salut que guardaràs de jove, la trobaràs de vell.\nLa sang del nas, amb teranyines farinoses [o julivert] l'aturaràs [o t'untaràs]\nLa sang és espantadora.\nLa serena de la mar cura de tot mal\nLa sopa bullida allarga la vida, la sopa escaldada l'allarga doblada.\nLa sopa de sagí fa de bon pair\nLa sopa escaldada fa sortir el color a la cara.\nLa sopa fa la galta grossa.\nLa taula i el bon marit a la cara es porta escrit.\nLa taula pobra és mare de la bona salut.\nLa temprança allarga la vida, el vici l'escurça.\nLa testa, el menjar l'adreça.\nLa valeriana és l'herba de les dones, que quan estan malaltes les posa bones. (Valeriana: Planta herbàcia perenne, de la família de les valerianàcies (Valeriana officinalis), l'arrel té propietats nervines i sedants)\nLa vellesa és malaltia incurable.\nLa vellesa és una malaltia.\nLa vellesa és: esternudar, tossir i preguntar quina hora és.\nLa vellesa escurça el dormir i estira el grunyir.\nLa virtut va coronada de flors; el vici, d'espines i dolors\nL'aigua amb les figa-flors, al ventre dóna dolors\nL'aigua bullida allarga la vida\nL'aigua bullida allarga la vida, gasta el cantell, renta el budell, remulla el pa i altra cosa no fa.\nL'aigua bullida es disgustada, però allarga la vida\nL'aigua corrent cura l'enyorament\nL'aigua corrent fa viure la gen\nL'aigua corrent no és sutza ni pudent. (Sutza: bruta)\nL'aigua cura els sustos\nL'aigua de menta tot mal renta.\nL'aigua de menta, tot mal repta.\nL'aigua d'escabiosa trenca el xarampió i la rosa. (Escabiosa: Gènere de plantes herbàcies anuals o perennes de la família de les dipsacàcies (Scabiosa sp))\nL'aigua en dejú fa anar al comú\nL'aigua en dejú porta salut si en beus molta, i perjudica si en beus poca.\nL'aigua és font de vida\nL'aigua es posa a les cames\nL'aigua fa la vista clara.\nL'aigua fresca trenca el pont, i el vi, la testa [o front]\nL'aigua fresca trenca el pont, i el vi, la testa.\nL'aigua ni empobreix ni envelleix\nL'aigua pura ni mata ni cura\nL'aigua sedativa, tot mal esquiva\nl'aigua sense dolor i ben vista pel sol.\nL'aigua, neta i pura i amb mesura.\nL'aiguafort rosega el ferro i el cranc rosega la carn.\nL'aire per forat molts n'ha matat.\nL'all és els remei dels pobres.\nL'amor és al cos traïdor.\nL'amor i la ronya no se sap on es posa.\nL'anell sagnant i el porc cremant.\nL'any passat em va esgarrapar el gat i aquest any se m'ha inflat el cap.\nLavativa, xeringa, ajuda i servicial tot és igual.\nL'enciam fa lleganyes.\nL'ensiam fa mal d'ulls [o fa lleganyes]\nL'erisipela o mata o pela. (Erisipela: Malaltia infecciosa de la pell deguda al Streptococus pyrogenes, es presenta amb inflamació i enrogiment, acompanyats de febre)\nL'erisipela, no sagnar-la, de gana matar-la, de son ofegar-la i no airejar-la. (Erisipela: Malaltia infecciosa de la pell deguda al Streptococus pyrogenes, es presenta amb inflamació i enrogiment, acompanyats de febre)\nLes bones suors treuen els mals humors.\nLes cames són vanes i les arrugues segures.\nLes dones, el beure i el fumar fan aprimar\nLes errades del metge, la terra les tapa.\nLes festes majors al ventre porten dolors.\nLes festes majors causen [o porten] dolors [al ventre]\nLes festes majors, conserven al ventre dolors.\nLes figues-flors al ventre causen dolors.\nLes impaciències agreugen les dolencies\nLes joves puces, les velles purgues.\nLes malalties es fan de mica en mica.\nLes mans netes, Déu les proveeix.\nLes medecines, pels altres.\nLes móres de barder fan bé; les de rostoll fan poll. (Barder: Bardissa constituïda principalment per esbarzers)\nLes móres fan polls.\nLes nafres es curen untant-les amb saliva dejuna.\nLes nafres untades dolen, però no tant com si no s'unten.\nLes nafres, ben rentades i ben untades.\nLes nafres, no les toquis gaire.\nLes nafres, untades.\nLes nits que faci humitat vés-te'n al llit aviat.\nLes nous treuen els mals humors.\nLes penes [o pesars] no crien bona sang ni engreixen\nLes penes no maten però aixafen [o estropegen]\nLes penes no maten però aixafen.\nLes quimeres se'n pugen al cap; no maten, però atropellen.\nLes quimeres, no les curen els doctors.\nLes sopes i el sol a l'hivern donen consol.\nLes sopes tenen cinc virtuts: bones per dormir, millor per pair, esmolen les dents, omplen el ventrell i fan posar vermell\nLes tres desgràcies són: orb, contret i desfet.\nLes tres pors són: caure d'un banc, tenir cranc i cagar fang.\nL'escopina, la millor medecina. (Escorpit: Capa de l'escorça d'una alzina surera compresa entre el suro i la fusta)\nL'escudella és bona pel cos i per la butxaca.\nL'esperit de romaní, el dolor prest fa fugir.\nL'herba de Santa Margarida tots els mals priva.\nL'hisop posa la mare a son lloc. (Hisop: Planta herbàcia perenne o sufruticosa de la família de les labiades (Hyssopus officinalis), aromàtica, que té virtuts antiinflamatòries i expectorants)\nL'home mor del mal que té més por.\nL'home no deu vagar si salut vol conservar.\nLlarg mal cansa el metge i el malalt i els que el volten de cuita'l.\nLlarga malaltia, curta mort.\nLlarga salut, vigília de malaltia\nLlegir i menjar no és sa.\nLlengua bruta, ventre malalt.\nLlepada de gos cura els humors\nLlet de burra, o ben colrada o ben passejada.\nLleva't amb el sol i vés a dormir sense gresol.\nLlimona i all, metges al carall.\nLo metge no és més que un aconsolador\nLo que a uns mata, a altres sana\nL'ofegor juga de traïdor.\nL'oli cou al coll i a la butxaca.\nL'oli és armer, és rellotger i és curander.\nL'oli no és sant, però fa miracles.\nL'oliva, una és or, la segona plata i la tercera mata.\nL'orella és l'embut del cor.\nL'orenga tot mal trenca.\nL'ull dolent tot ho veu malament.\nL'ungüent groc no serveix per res i es posa pertot.\nL'ungüent, si no cura, fa lluent\nMai més!, com diuen les parteres; i al cap de l'any hi tornen a ser.\nMai ningú no s'ha mort de dejunar.\nMai ningú s'ha mort de dejunar\nMal al pit, de seguida [o ben suat, o peu] al llit\nMal al pit, de seguida al llit.\nMal antic, cura costosa.\nMal apremiant, remei a l'instant.\nMal avançat, sanat.\nMal comunicat és aliviat.\nMal d'altri no cou.\nMal d'amor és mal de jove; recaiguda de vell hi deixa la pell.\nMal de cames vol repòs.\nMal de cames, mal de dones\nMal de cap i son, malaltia d'aprenent.\nMal de cap i son, malaltia de belitre.\nMal de cap vol menjar. Mal de ventre vol cagar\nMal de cap, el menjar el bat.\nMal de cella, migranya.\nMal de cor, només el cura la mort.\nMal de cos, sanitat de l'ànima.\nMal de costat menjant passa aviat\nMal de costat menjant passa aviat.\nMal de costat, als vuit dies bé o enterrat.\nMal de costat, mal de plat\nMal de desvari, notari i vicari.\nMal de dit, mal de ric.\nMal de dits, mal de crits.\nMal de freixura, fins a la sepultura. (Freixura: referit a les entranyes, especialment als pulmons)\nMal de natura, mal que dura.\nMal de païdor, mal de consumició.\nMal de pit, ben suat i al llit.\nMal de pit, peu al llit.\nMal de pobre, mal de sobres.\nMal de queixal és molt mal, mal de dent és més dolent.\nMal de queixal i dolor, mals de traïdor.\nMal de queixal i mal d'infants són els més grans.\nMal de queixal inflat, mal de queixal curat\nMal de queixal, el dimoni va inventa'l.\nMal de queixal, mal d'amor.\nMal de queixal, mal de ràbia.\nMal de queixal, mal infernal.\nMal de ric, poc mal i molt trafic.\nMal de ronyons, cataplasmes de fonoll.\nMal de testa no puja més amunt que la bèstia.\nMal de testa vol dormir.\nMal de testa vol menjar, mal de ventre vol cagar.\nMal de testa vol minestra.\nMal de ventre no menjant es trempa.\nMal d'empatx fa estar groc.\nMal d'esquinància, molta paciència. (Esquinància: angina)\nMal d'histèria en l'home no és cosa bona.\nMal d'ofec i de locura no tenen cura.\nMal dormir i bon sopar aparellats van\nMal d'ulls, qui el vol que el prengui, que jo no el vull.\nMal està la muller quan fa cridar el barber.\nMal explicat és mig curat.\nMal llepat, de seguida curat.\nMal napolità, prest ve i tard se'n va.\nMal nerviós no fa tocar a morts.\nMal no diguis que xacra no tinguis.\nMal planyut no és tan agut.\nMal que em segueixes la vida m'exigeixes.\nMal que es cura menjant no és gran mal.\nMal que no es passa al llit, no és un mal que n'és mig.\nMal que no millora no és mal d'una hora.\nMal que no té cura no troba cap remei.\nMal que ve de natura no té cura.\nMal senyal quan hom no sent el mal.\nMal sobre mal i pedra per capçal.\nMal treu mal.\nMal va el malalt que fa hereu el metge.\nMal va qui no s'adoba.\nMalalt ben suat, mal curat.\nMalalt que desbota la salut\nMalalt que desbota la salut torna.\nMalalt que és de mort, cap remei no hi pot.\nMalalt que és de vida, l'aigua li és medecina.\nMalalt que menja no es mor\nMalalt que no es cura amb ruda va dret a la sepultura.\nMalalt que no orina, no li val medecina.\nMalalt que no pot anar a la vora té el fossar\nMalalt que no pot obrar, només la fossa el curarà\nMalalt que orina, gran medecina.\nMalalt que pot dormir, que no temi el morir.\nMalalt que pren cordial no patirà cap més mal.\nMalalt que pren no es mor.\nMalalt que s'aixeca a la nit, no el donis per ben guarit\nMalalt que s'ha de morir, tant el mata pa com vi.\nMalalt que s'infla ja no es desinfla.\nMalalt que sua, malalt que cura\nMalalt que té gana la mort enganya\nMalalt que té gana, malaltia de pavana.\nMalalt que vomita, mort que ressuscita.\nMalaltia d'altri en sembla només son.\nMalaltia de gola, malaltia llarga.\nMalaltia de la pell, salut al budell\nMalaltia de la pell, salut al budell.\nMalaltia de ric, la salut dels pobres.\nMalaltia del cor, només la cura la mort.\nMalaltia i presó no adoben cap bribó.\nMalaltia llarga omple dues bosses i en buida una altra.\nMalaltia llarga, cansa al metge i al malalt.\nMalaltia poc declarada, poques medecines i rumiades.\nMalaltia porta fred.\nMalaltia que pots dormir i pots menjar no et cal amoïnar\nMalaltia sense doctor i hisenda sense senyor, de mal en pitjor.\nMalaltia setembral, mala o mortal.\nMalaltia suada, malaltia curada.\nMaldecaps amb pa són bons de passar\nMals dinars i massa sopars creixen les venes i amagreixen el gras.\nMalva, sàlvia i valeriana de tot mal sana. (Valeriana: Planta herbàcia perenne, de la família de les valerianàcies (Valeriana officinalis), l'arrel té propietats nervines i sedants)\nMas i masia, aire i sol per tot el dia.\nMassa comoditats són enemigues de la salut.\nMassa dormir fa amagrir.\nMassa dormir porta el morir.\nMassa llamí fa de mal pair.\nMassa menjar fa mal.\nMassa metges, mort segura.\nMassa oli a la plata cou al coll i a la butxaca.\nMassa salat o massa coent fa posar malalta la gent.\nMassa singlot, senyal de mort.\nMatinejar tres coses fa: ric, sa i bon cristià.\nMedecina i procura, cobra-la mentre dura.\nMedecina que alivia, seguir-la.\nMel amb vinagre cura el mal, però és molt aspre.\nMenja bé i caga fort i no tinguis por de la mort.\nMenja be i caga fort, / i no tingues por [o riu-te de]a la mort\nMenja cada dia tres vegades, i beu tres glops en cada menjada i tindràs la salut assegurada\nMenja cada dia tres vegades, i beu tres glops en cada menjada i tindràs la salut assegurada.\nMenja calent i beu fred i faràs anys alegret.\nMenja fort, caga fort i no tingues por de la mort\nMenja i beu assentat i dorm de costat.\nMenja i sopa res, dorm en alt i viuràs més.\nMenja més la salut que la boca.\nMenja més un mal dolent que cent de bons.\nMenja poc i paeix bé i no patiràs de pedrer.\nMenja poc i paeix bé i salut t'anirà bé.\nMenja raïm avui i demà; si no et caldrà purgar.\nMenjar agre fa envellir i fa poagre. (Poagre: gota a les articulacions, especialment als dits dels peus)\nMenjar bé i ensaliva com cal si no vols tenir el ventre mal.\nMenjar calent a l'estiu, més mort que viu.\nMenjar calent, mal per la dent.\nMenjar carbassa fa perdre el pols.\nMenjar en dejú una poma salut dóna.\nMenjar fins emmalaltir i dejunar fins a guarir.\nMenjar fred i vi calent posa malalta la gent.\nMenjar i beure amb mida allarguen la vida.\nMenjar i beure, cardar i jeure, ficar i treure...\nMenjar i caminar no és sa.\nMenjar massa salat o coent posa malalta la gent.\nMenjar molt i pair bé no pot ser.\nMenjar mongetes té males tretes.\nMenjar olives per sopar fan somniar.\nMenjar pa i beure aigua, vida llarga.\nMenjar verdura és cordura.\nMenta mentolada, pel païdor no hi ha herba més bona.\nMentre el malalt s'empobreix el metge s'enriqueix.\nMentre hi ha l'ànima al cos hi ha esperança.\nMerenga i llet calenta, calmen la tos.\nMés couen el menjar les cames que el ventre.\nMés en moren de farts que de fam.\nMés fàcil és receptar que curar.\nMés gent mata la taula que la guerra.\nMés mata la gola que l'espasa.\nMés mata la recepta que l'escopeta.\nMés maten sopars que guerres.\nMés són els amenaçats que els morts.\nMés val cuidar de vell que saber d'home novell.\nMetge covard sempre cura tard.\nMetge de franc té poca sang.\nMetge de gran casaca, poca saviesa i molta butxaca.\nMetge de València, molta casaca i poca ciència.\nMetge i confessor, com més vell millor.\nMetge i llevadora, han d'anar a gust de la senyora.\nMetge jove, barber vell i apotecari coix.\nMetge malalt no cura ningú.\nMetge malalt porta descrèdit.\nMetge nou no val un sou.\nMetge novell, feina pel fosser.\nMetge o metjot, el de més prop.\nMetge pletós, nafra dolorosa.\nMetge que fa mal damunt de mal poca cosa val.\nMetge que gemega, metge de pega.\nMetge que molt practica no pronostica.\nMetge que no parla no cura.\nMetge que parla amb el malalt li cura la meitat del mal.\nMetge que purga massa, no el vull a casa.\nMetge que tanca el mal poca cosa val.\nMetge sense ciència, metge sense consciència.\nMetge vell i apotecari jove.\nMetge vell i barber nou.\nMetge vell, barber jove i apotecari ric.\nMetge vell, cirurgià jove i apotecari ric.\nMetge xerraire no cura gaire.\nMetge, bagassa i curat són tres enemics pagats.\nMetge, paleta i dispeser a casa de qui no em vol bé.\nMetges errats, papers mal endreçats i dones garrides treuen les vides.\nMetges i apotecaris, les medecines pels altres.\nMillor remei el que guarda que el que cura.\nMolt d'arròs fa mal al cos.\nMolt dormir al cap fa entorpir.\nMolt i bo, drecera per la mort.\nMolt menjar desmenja.\nMolt menjar molt mal fa.\nMolt millora malalt que no pitjora.\nMolt vi és metzina, l'aigua medecina.\nMoltes medecines fan estar malalt.\nMolts de mals agafats pel vici són portats.\nMolts de mals són resultats dels abusos perpetrats.\nMolts moren per la boca com els peixos.\nMor el qui xiula i viu el qui piula.\nMóres de barder fan fer, móres de roldor fan por. (Barder: Bardissa constituïda principalment per esbarzers // Roldor: Arbust de la família de les coriariàcies (Coriaria myrtifolia))\nMorfina, mor fina.\nMori, Marta, i mori farta.\nMort bocabadat, en crida un altre al seu costat.\nMort per mort, pit a l'aigua.\nMort per mort, prova la sort.\nMossegada de mostela, ni temps d'encendre una candela.\nNafra en juntura no té cura.\nNafra rodona no té cura si no canvia de figura.\nNafra vella no té cura.\nNafres hi ha que no es curen.\nNafres que triguen de curar no es curen mai.\nNafres velles triguen a curar-se.\nNet, fresc i sa sia el teu menjar.\nN'ha mot més la cena que no n'ha salvat Avicena.\nNi aire fresc estant suat ni posar-se en carrer que no treu cap.\nNi alegrar-se per salut ni espantar-se per malaltia.\nNi dormis amb gats ni caminis descalç.\nNi el bo gitat ni el malalt alçat.\nNi en els vells salut en ien els joves virtut.\nNi en els vells salut n ien els joves virtut.\nNi fart ni afamat, si vols la veritat.\nNi fart ni afamat.\nNi menjar cansat ni beure suat.\nNi menjar ni beure sense gana, ni creure en paraules de gitana.\nNi menjar sopes sense cullera, ni tenir porta amb polleguera.\nNi metge novell ni advocat donzell.\nNi per calor ni per fred no deixis el teu indret.\nNi pujar a cavall sense orinar ni fer feina de força sense menjar.\nNi que et faci mal, arrenca't el queixal.\nNi retenir molt l'orina ni sentir olor de bacina.\nNi vetllis amb lluna ni dormis amb sol.\nNingú es mor fins que Déu vol.\nNingú no es mor de fam, i sí de fart.\nNingú se mor de fam, i molts de farts [o Més ne moren de farts que de fam]\nNo arriba a vell qui vol.\nNo beguis aigua de bassa, ni olives mengis massa.\nNo creguis en els remeis que curin tots els mals.\nNo es coneix la salut fins que s'ha per dut\nNo es coneixen el bé i la salut fins i tant que s'han perdut.\nNo es pot beure vi en dejú perquè fa posar malalt.\nNo es pot jugar amb greix.\nNo és sa sortir al carrer sense menjar.\nNo es treu l'espina amb els dits.\nNo està mal aquell que bona cura troba.\nNo et diguis polida que de la pigota no siguis eixida. (Pigota: Verola)\nNo et fiïs de bruixot pobre ni de metge malalt.\nNo et fiïs del malalt que es lleva de matí.\nNo et posis als peus del llit d'un malalt si no te'n vols encomanar el mal.\nNo et posis entre dues dones, entre dos frares ni entre dos aires.\nNo fa profit el que es menja, sinó el que es paeix.\nNo firmis carta que no llegeixis ni beguis aigua que no vegis.\nNo hi ha bé que cent anys duri ni mal que a tant arribi.\nNo hi ha castell prou fort que ens guardi de la mort.\nNo hi ha constipat sense enfit. (Enfit: indigestió)\nNo hi ha mal petit ni petit enemic.\nNo hi ha mal pitjor que un metge parlador.\nNo hi ha mal que cent anys duri, ni cos que resistir-lo pugui.\nNo hi ha mal que el temps no el curi.\nNo hi ha mal que tant duri que el temps o la mort no el curi.\nNo hi ha mal si no cou ni fa mal.\nNo hi ha medecina més bona, que ceba, all i llimona.\nNo hi ha més pesada cosa que una dona melindrosa.\nNo hi ha més remei: morir o fer-se vell.\nNo hi ha millor cirurgià que el que millor sap tallar.\nNo hi ha millor curar que metge no consultar.\nNo hi ha millor metge que hom mateix.\nNo hi ha ningú més ximple que un malalt.\nNo hi ha remei prou fort contra el mal de la mort.\nNo hi ha vici sense suplici.\nNo jeguis a l'ombra d'una figuera, que la mort s'amaga al darrera.\nNo mata el mal, que mata l'hora.\nNo mata pena ni mal si l'home no és mortal.\nNo mengis cru, ni vagis peu nu.\nNo mengis fruita passada ni beguis aigua parada.\nNo mengis res cru ni caminis amb peu nu.\nNo mor el malalt, que mor el mortal.\nNo nodreix el que es menja, sinó el que es paeix.\nNo sento l'emfermetat, sinó la relíquia que m'ha quedat.\nNo siguis ruc: per les sangs pren el saüc.\nNo són els mals que fan vell, sinó el mal sense remei.\nNo té molta set el que no beu aigua.\nNo tot el que és greix es paeix.\nNo us fieu del malalt que s'alça de nit.\nNo vulguis mai posar el dit dintre un anell massa petit.\nO metge o canonge.\nObrar sense prendre és purga.\nOli d'oliva tot mal alivia.\nOli d'oliva tot mal esquiva, oli de Sant Bernat tot mal cura i ha curat.\nOli i romaní fregit, remei beneït.\nOli i vi, bàlsam diví.\nOlla sense sal, fa més bé que mal.\nOn el sol no tocarà, casa no hi vol.\nOn et dol et poses la mà.\nOn et poses la mà et pica el gra.\nOn hi ha ceba no hi ha dolor.\nOn no hi ha apotecari ni metges la gent es mor de vella.\nOn no hi ha mal, no s'hi posen benes.\nOn sobra l'aigua manca salut.\nOn va el mal? on hi ha més.\nOn va, mal? on hi ha bon capçal.\nOrina d'or, el frare al cor. (Si es frare pot anar a cantar, ja és passat el perill)\nOrinar de cara al sol treu els mals humors.\nOrinar de cara al vent fa tornar tísic.\nOus sense sal, no fan bé ni mal.\nPa alís fa mal al ventrell, això és exemple i consell.\nPa calent fa mala panxa.\nPa calent i aigua freda, mal de ventre i revessega.\nPa calent, amb oli és menys dolent.\nPa calent, molt a vista i poc a la dent.\nPa d'ahir, carn d'avui i vi vell, bons pel ventrell.\nPa de xeixa la jove engreixa.\nPa del dia i farina-flor és dolent pel païdor.\nPa fa carn i vi fa sang.\nPa tan poca salut, val més morir-se.\nPaïdor delicat, menjar variat.\nPaïdor malalt, boca dolenta.\nPanxa calent, peu dorment.\nPanxa plena crida son.\nPecat de gola, redempció pel cul.\nPecats i diners és el que sobra a l'hora de la mort.\nPel constipat, aiguardent ben escaldat.\nPel darrer mal, cap metge hi val.\nPel mal de costat, oli de llangardaix.\nPel mal de queixal el millor és arrenca'l.\nPel mal de queixal, només Déu hi val.\nPel mal de queixal, res no hi val.\nPel mal de ronyons suc de moixernons.\nPel mal del païdor menjar massa no és bo.\nPel mal mortal metge no hi val.\nPel mal mortal, cap herba no hi val.\nPel mal que no té resistència el millor remei és la paciència.\nPel sol, sense barret, ni quan fa calor ni quan fa fred.\nPels cucs, els alls; per a dormir, cascalls.\nPels mals de ronyó, l'oli d'oliva és el millor.\nPels nervis, sol i costelles.\nPels ulls l’ànima es veu, i per la boca es treu\nPenes i plors no curen dolors.\nPer a dormir, vesprada, no la matinada.\nPer a privar el dormir posa ull d'oreneta sota el coixí.\nPer ben dormir, resar, callar o tenir febre.\nPer estar malalt n'hi ha prou d'ésser vell.\nPer ferida i per beguda usa herba coneguda.\nPer la boca posa-hi, però no en treguis. (Evitar el vòmit)\nPer la gola, farigola.\nPer la joventut els polls són salut.\nPer la meva dent que hi passi el menjar calent.\nPer la picada d'escorpí, fum de rames de pi.\nPer la pulmonia i el dolor de costat ten el cul tapat.\nPer la vida es perd la vida.\nPer les berrugues, saliva dejuna.\nPer les canícules, ni sagnies ni purgues.\nPer llagues i per talls, fulles d'ordall.\nPer massa càrrega s'enfonsa la barca\nPer poca salut pulmonia passada.\nPer pulmonies i mal de costat, ben acotxat.\nPer tenir poca salut val més morir-se.\nPer tenir salut: esmorzar bé, dinar poc i sopar menys\nPer un mal que molt poc dolgui, medecina gens o poca.\nPer viure sa, dina poc i sopa aviat.\nPerfums d'espígol i de flor de saüc tornen la salut.\nPerquè passi el sentiment hi ha d'haver alegria i bon aliment.\nPessic d'escorpí, no dóna temps d'anar al llit.\nPeta bé i rota fort i no es faci por la mort.\nPetar i rotar fa estar sa.\nPetita ferida treu la vida.\nPets i rots salven, el singlot mata.\nPeus delicats, sabates velles.\nPicada d'abella, cera d'orella.\nPicada d'aranya, la mortalla.\nPicada de culebra, la mort darrera. (Culebra: en català colobra: qualsevol serp no verinosa, per diferenciar-les de les verinoses o escurçons)\nPicada de salamandra, la mortalla.\nPicada de vidriol porta dol. (Vidriol: denominació obsoleta de l'àcid sulfúric)\nPicada d'escorpí amb mel s'ha de guarir.\nPicada d'escorpí, mel de romaní.\nPicada d'escorpí, no s'és a temps de pujar al llit.\nPicada d'escurçó, no hi ha temps d'extremunció.\nPicor al nas, cucs al cul.\nPitjor és la recaiguda que la caiguda.\nPlet i orinal, a casa del que li vinguis mal.\nPoc dormir i massa dormir porten al morir.\nPoc mal danya.\nPoc mal espanta i molt amansa.\nPoc mal i ben planyut.\nPoc mal i bona mort és una gran sort.\nPoc remei ajuda i poc mal danya.\nPoc sol, poca pena i poc sopar, si vols viure ben sa.\nPoc sopar i poca pena, salut plena\nPoc vi, pa de casa, no gaire carn, peix i verdura i llegum, abundant.\nPoca medecina, molta salut.\nPoca medicina, poca salut\nPocs diners, poca salut\nPoques metzines no maten.\nPorc amb vi del vell en fa nin.\nPosa la testa vora la finestra.\nPosa les orelles vora les estrelles.\nPrecaució i brou de gallina estalvia medicina\nProu dejuna qui molt menja.\nPurga més una lliura de raïm que el senet, l'acíbar i el pucim. (senet de pobre: Planta herbàcia subllenyosa de la família de les globulariàcies (Globularis vulgaris), emprada com a purgant i diürètic, i contra la incontinència de l'orina)\nQuan cou cura i quan pica madura.\nQuan el mal és amo no hi ha cura.\nQuan el mal és de mort sols el morir és remei.\nQuan el mal fort es declara és en va plantar-li cara.\nQuan el malalt esternuda ja pot tornar-se'n el metge.\nQuan el malalt no empitjora, ja millora.\nQuan es té mal als peus se'n ressent tota la persona.\nQuan estem bons donem consells als malalts, però no els sabem prendre quan estem mals.\nQuan et trobis malament o de mal humor, pensa que darrera d'un dia dolent en ve un altre de pitjor.\nQuan fa mal el cap tot fa mal.\nQuan fou mort li arribaren els remeis.\nQuan fou mort, el combregaren.\nQuan la barba es comença a emblanquir, deixa la dona i agafa el vi.\nQuan la boca no ho demana el païdor no ho obeeix.\nQuan la boca put el ventre és brut.\nQuan la fam pica bona és la mica.\nQuan la salut és espatllada és més estimada.\nQuan l'infant denta la mort no s'absenta.\nQuan mal tinguis bé t'hi avinguis.\nQuan no empitjora a malalt, bé li va el mal.\nQuan no pot més el dolor, o et cures o et mors.\nQuan pica cura menys els ulls, que piquen per malura.\nQuan se sua, aigua ninguna.\nQuan un ha d'anar a l'altre barri, són en va metges i apotecaris.\nQuan un home no és de mort l'aigua li serveix de medecina.\nQuan un s'ha de morir, els metges duen una bena davant la vista.\nQuan vagis a menjar, lletres ni llibres no vulguis mirar.\nQuartanes, mal de mala gana.\nQuartanes, mal de setmanes.\nQue es faci cura, encara que perdi la freixura. (Freixura: referit a les entranyes, especialment als pulmons)\nQui a un metge està entregat tracta un botxí ben pagat.\nQui amaga el seu mal no podrà cura'l.\nQui amb herba es cura, salut segura.\nQui amb metge no tracta o es cura o es mata.\nQui bé es cura molt dura.\nQui bé menja, bé beu i bé dorm bé fa el que vol.\nQui bé menja, bé beu i bé dorm té la salut que vol\nQui de cor juga la salut se juga\nQui beu aigua té la vista clara.\nQui beu fonoll i no se'l menja, el diable el penja.\nQui beu molta aigua no arriba a vell.\nQui canta el seu mal espanta.\nQui creu els metges es penja.\nQui d'aire muda molt mal cura.\nQui de cor juga la salut se juga.\nQui de la salut abusa, si la perd no té excusa.\nQui de metges se n'està, o Déu el mata o se n'escapa.\nQui de son ventre fa un jardí ans de l'any se'n veu la fi.\nQui dies passa, anys empeny.\nQui dorm dina.\nQui dorm es cura.\nQui dorm fa salut\nQui dorm fa salut.\nQui dorm massa no viu massa.\nQui dorm menja son.\nQui dorm menja.\nQui dorm molt viu poc.\nQui dorm sota una noguera, la mort l'espera.\nQui el metge no acata, Déu el salva o Déu el mata.\nQui es banya massa té el cap de carbassa.\nQui és boig de natura, planyeu-lo, que no es cura.\nQui és boig en néixer no ho deixa en créixer.\nQui és boig quan neix té mal que li creix.\nQui es colga amb set es lleva amb salut.\nQui es cura els vicis estira la salut.\nQui és massa viu no viu.\nQui es posa en perill de caure té ganes de jaure.\nQui es queixa mig es cura.\nQui és viu viu, qui és mort put.\nQui es vulgui conservar minyó, que mengi poc i bo [minyó = jove, xic, infant]\nQui està bo dóna remei i qui està malalt el cerca.\nQui està fart no recorda que té fam\nQui estalvia la vida, crida la mort.\nQui gasta fulles de setge no necessita metge.\nQui gemega d'alguna cosa es dol.\nQui gemega espanta el mal.\nQui ho té en néixer, mai ho deixa.\nQui mai no riu, mai viu.\nQui mal busca mal troba.\nQui malament es cura es crida la sepultura.\nQui massa es banya la salut es danya.\nQui massa es cura s'acosta a la sepultura.\nQui massa riu no té el seny gaire viu.\nQui menja a hores fa de rellotge.\nQui menja dolç caga agre.\nQui menja fred a l'estiu, més mort que viu.\nQui menja molt pa sempre està sa.\nQui menja molt viu poc.\nQui menja molta sal es fa vell de pressa.\nQui menja móres té polls, cada gra un poll.\nQui menja peix i beu aigua no té la vida llarga.\nQui menja peix, salut té\nQui menja picant li sortiran grans.\nQui menja salat té el fetge cremat.\nQui menja serp no té ronya.\nQui menja sopes no les té totes.\nQui menja una gla i beu, posa dos dits de sèu.\nQui molt menja molt dejuna.\nQui molt menja poc menja; qui poc menja molt temps menja.\nQui morenes té no seu gaire bé.\nQui no es cuida no es cura.\nQui no menja per haver menjat no va errat.\nQui no menja perquè està tip no té pal de llit.\nQui no pot dormir a la nit, a la matinada un xic.\nQui no pren medecines està bo.\nQui no reposa, fa poca cosa.\nQui no sap curar els altres, és mal metge per ell.\nQui no sap riure no sap viure.\nQui no s'entengui la salut que no vagi al metge\nQui no s'ha de morir tot ho passa.\nQui no s'ha de morir, l'aigua el cura.\nQui no s'ha de morir, tot ho passa.\nQui orina calent està malament.\nQui passa la mar passa la rosa.\nQui per Sant Joan va vestit com per Nadal no té salut cabal.\nQui per sopar menja carn a la brasa té la mort a casa.\nQui pixa clar no necessita metge.\nQui poc menja quan està malalt, menja molt quan no està mal.\nQui pren no es mor.\nQui prova molts remeis i es cura no sap quin remei l'ha curat.\nQui remei fa, esperança té.\nQui rota paeix, qui peta envelleix.\nQui sa vida vol allargar del beure no ha d'abusar.\nQui sap patir sap guarir.\nQui s'arrauleix, el fred se'l menja.\nQui s'infla es rebenta.\nQui somnia massa de nit no té assossego de dia.\nQui sopa amb molt de vi esmorza amb poc pa.\nQui sopa i se'n va a dormir mala nit vol tenir.\nQui sopa massa té el cap de carbassa.\nQui sopa molt dorm poc.\nQui té bona vida té bona mort.\nQui té diner no orina bé.\nQui té febre no té fred.\nQui té fred després de menjar, senyal que està sa.\nQui té mal al dit i el marit bonic tot sovint se'l mira.\nQui té mal bé està que es queixi.\nQui té mal cerca remei.\nQui té mal el treu a vana'l.\nQui té mal el treu a veure.\nQui té mal i mal es dóna té dos mals en sa persona.\nQui té mal i mal es dóna té dos mals, i si no sopa, tres.\nQui té mal no pot riure.\nQui té mal quan neix mai d'ell guareix.\nQui té mal que gemegui i si es mor que jegui.\nQui té massa cura d'ell es torna mirandell. (delicat)\nQui té metge aconductat té un botxí ben pagat.\nQui té salut ho té tot\nQui té salut ho té tot.\nQui té salut i llibertat, és ric i no ho sap.\nQui té salut, és ric\nQui té sàlvia en el seu hort gran remei té molt a prop.\nQui té sort no té salut; qui té salut no té sort.\nQui té temprança no necessita metge.\nQui té un mal quan neix, té un mal que li creix.\nQui té un metge té un metge, qui en té dos en té mig i qui en té tres no en té cap.\nQui té un taronger agre pot fer d'apotecari.\nQui tingui mal que se'l bufi.\nQui tot ho menja tot ho paeix.\nQui totes les nits sopa algun dia s'enfita. (Enfit: indigestió)\nQui treballa a la joventut a la vellesa té salut.\nQui treballa en la joventut, en la vellea té salut\nQui una granota mata, les febres agafa.\nQui veu ses venes veu ses penes.\nQui viu bé viu sa.\nQui vulgui bona aigua que vagi allà on neix.\nQui vulgui viure molt ha de sopar poc.\nRecepta de metge, consell d'advocat i lletra d'escrivent, ni el diable els entén.\nRecepta, llanceta i escopeta, peta qui peta.\nRefredat ben suat i després purgat, aviat curat.\nRefredat covat, dóna'l per curat.\nRefredat curat, quaranta dies ha costat.\nRefredat mal curat, enterro preparat.\nRefredat, cul apretat.\nRegalèssia de falguera, el mal de pit deixa enrera.\nRemei que millora, segueix-lo en bona hora.\nRemei que pica és el que cura.\nRemei que put porta salut.\nRemei que t'alivia a la llarga et cura.\nRemei que tot ho cura, mentida segura.\nRemeis per fora no fan mal.\nRentar-se la cara fa la vista clara.\nRes del que el cos aguanta fa mal.\nRes ni na millor que la salut.\nReunió de llevadores, criatura morta.\nRient i plorant el temps va passant, i així anem vivint i així anem morint.\nRient, rient, es va morint la gent.\nRoba freda i llit fred valen per una sagnia.\nRonya i locura no es cura.\nRuda, orenga, hisop i donzell, tot és molt bo per remei. (Hisop: Planta herbàcia perenne o sufruticosa de la família de les labiades (Hyssopus officinalis), aromàtica, té virtuts antiinflamatòries i expectorants // Donzell: Planta herbàcia, de la família de les compostes (Artemisia absinthium), emprat en la preparació de l'absenta i del vermut)\nSagneu-lo, purgueu-lo i si és mort enterreu-lo.\nSagnia per Sant Joan, salut per tot l'any.\nSagnies, lavatives i ventoses i sempre les mateixes coses.\nSal i vinagre, cura de lladre.\nSalut i alegria, guapa sang cria.\nSalut i alegria, la bellesa cria.\nSalut i diners, i la glòria després.\nSalut i feina, i un bon forat per guardar l'eina.\nSalut i força al canut, i a la mà per poder-se-la pelar.\nSalut i força al canut, i el que no en tingui està ben fotut, i també una miqueta fer la figueta de la meva doneta.\nSalut i força els dits, per tocar forces pits!\nSalut i pessetes, que el demés ja vindrà.\nSalut i pessetes, que tot lo demés són punyetes\nSalut i pessetes, salut completa.\nSalut llarga, vigília de malaltia.\nSalut sens diners, mitja malaltia és.\nSalut sense diners és mitja malaltia\nSalut trobada, llum apagada.\nSalut val més que riquesa.\nSalut, alegria i una tia cada dia !!\nSalut, diners i alegria, bona mercaderia.\nSalut, diners i alegria, són bona mercaderia.\nSalut, vigília de malalties.\nSàlvia ho cura tot.\nSang del nas, amb teranyina t'untaràs.\nSang per la boca, ni molta ni poca.\nSang, ni del nas.\nSangria per Sant Joan, salut per tot l'any\nSant Bernat cura de febres i de mal de cap.\nSant Blai, amunt i vall. (dit quan un s'escanya)\nSant Pancràs, salut i feina pel nostre braç, i trobar qui la faci.\nSanta Caterina, guardeu-nos de mort repentina.\nSants i curanderos, els de més lluny són millors.\nSegons la netedat, la sanitat.\nSempre es topa on es té mal.\nSempre hi ha més doctors que apotecaris.\nSempre s'ha de menjar segons la gana.\nSense menjar no es pot passar.\nSer vell és un tropell.\nSi aigua beuràs, no caminaràs.\nSi als llavis tens un tall, posa-t'hi una pela d'all.\nSi amb malves et cures mal vas.\nSi de cas no pots orinar, els créixens t'han de curar. (Créixens: Planta perenne de la família de les crucíferes (Nasturtium officinale), de flors blanques arranjades en raïms i fruits en síliqua)\nSi demà no vols dejunar, avui no t'has d'atipar.\nSi el mal de nervis et vols curar sovint a passeig has d'anar.\nSi el mal vols deturar, poc menjar.\nSi el moltó poguera cantar, la gallina el faria callar\nSi el nas et pica, cucs a la tripa.\nSi el remei no arriba a la dolència, el millor és la paciència.\nSi el ventre et dol, menja sopes amb poliol. (Poliol: Planta herbàcia perenne de la família de les labiades (Mentha pulegium), molt aromàtica, creix en vores de torrents i té virtuts remeieres)\nSi el ventre no està content, tot el cos se'n ressent.\nSi els ulls de poll et fan mal, renta'ls amb aigua i sal, i si d'ells et vols lliurar, renta'ls amb aigua de mar.\nSi en ser de dia deixes el llit, tindràs salut i delit\nSi estàs suat no estigui gaire deturat.\nSi et fa mal el païdor, el fonoll és el millor.\nSi et fa mal, xucla.\nSi et pica l'alacrà, posa-t'hi cera i pa.\nSi et piquen els ulls o el nas, amb el colze te'ls fregaràs.\nSi et vols curar, poc menjar.\nSi et vols morir, menja carn a la brasa i vés a dormir.\nSi et vols posar bo muda de racó.\nSi la cama et dol, unta-te-la amb oli de gresol.\nSi la febre no s'atura, tant de mal no té pas cura.\nSi la gent no sopava, els metges no dinarien.\nSi la gent sabia com és de bona l'artemísia, en guardaria a la vora de la camisa\n(Artemísia: Gènere de plantes herbàcies perennes de la família de les compostes (Artemisia sp), riques en essències i en absintina.)\nSi la tos et dóna neguit, eucaliptus ben bullit.\nSi l'aigua beuràs, no caminaràs.\nSi menges pa calent no beguis aigua, que és molt dolent.\nSi menges pa sortint del forn no beguis aigua de font.\nSi menges pel que tens gana, posaràs bona mitjana.\nSi m'he trencat, la mortalla al costat.\nSi necessites un bon metge, fia't d'aquests tres: alegria, repòs i dieta moderada.\nSi no et vols ferir beu aigua d'àrnica al matí. (Àrnica: Herba perenne de la família de les compostes (Arnica montana), rica en arnicina d'on es treu la tintura d'àrnica (Extret alcohòlic)).\nSi no tens sol al balcó, ja et visitarà el doctor.\nSi no tens sol al balcó, tot sovint tindràs visita d'apotecari o doctor.\nSi no t'ho demana el cos, no hi posis ni un gra d'arròs.\nSi no vols quedar petit estigues un mes al llit.\nSi no vols tenir mal a les dents, no mengis massa calent.\nSi no vols tenir poagre, ni una gota de vinagre. (Poagre: gota a les articulacions, especialment als dits dels peus)\nSi raja sang del nas s'estalvia una malaltia per l'any següent.\nSi temperes l'apetit no tindràs mai cap enfit. (Enfit: indigestió)\nSi tens alegria t'allargues la vida.\nSi tens calor, abriga't millor.\nSi tens mal de ventre menja sopes amb menta.\nSi tens mal de ventre, posa-t'hi una rella calenta.\nSi tens mal, posa-t'hi sal.\nSi tens morenes i no vols patir, seu en coixí.\nSi tens pau al cor, salut, diners, què vols més?\nSi tens una dolència, obre la bossa i pren paciència.\nSi un remei et va bé segueix-lo, que et convé.\nSi una punxada et fas, xucla't el dit i et curaràs.\nSi vols arribar com a jove, puja com a vell.\nSi vols conèixer el companyó ha d'ésser en cambra i en presó.\nSi vols criar-te bo i sa, la feina d'avui, guarda-la per demà.\nSi vols el singlot curat, posa't a terra ben estirat.\nSi vols estar bé, Bernat, no mengis sinó d'un plat.\nSi vols estar bo, no mengis porc: menja moltó.\nSi vols estar bo, porta la roba del fred, quan fa calor.\nSi vols estar com un brau, a la boca no donis frau.\nSi vols estar malalt, abans d'anar a dormir renta't el cap.\nSi vols guardar la salut no et toquis allò pelut.\nSi vols l'ull sa, lliga't la mà.\nSi vols morir, menja magrana i vés a dormir.\nSi vols que la pesta no et toc, encomana't a Sant Roc.\nSi vols que la pesta no et toc, tira-li un cop de roc.\nSi vols salut plena, dorm a l'hivern de cara i a l'estiu d'esquena.\nSi vols salut tenir, no et deixis decandir.\nSi vols somniar, menja olives per sopar.\nSi vols tenir dona sana, dóna-li valeriana. (Valeriana: Planta herbàcia perenne, de la família de les valerianàcies (Valeriana officinalis), l'arrel té propietats nervines i sedants)\nSi vols tenir salut plena dorm a l'estiu de cara i a l'hivern d'esquena. (A la claror)\nSi vols vida sana, porta roba de llana.\nSi vols viure molt, sopa poc.\nSi vols viure molts anys, deixa't de banys.\nSi vols viure sa, com més vell et facis més has de caminar.\nSi vols viure sa, fora licors has de cridar.\nSi vols viure sa, renta't força les mans.\nSinglot en bo, senyal de salut; singlot en malalt, senyal mortal.\nSol i sal guarden de tot mal.\nSon de plom, llit de ploma; son de ploma, llit de plom.\nSon fort, germà de la mort.\nSopa poc, dina molt i menja escudella i viuràs com una vedella.\nSort i olives, o moltes o cap.\nSuar i purgar a un temps, no pot ser.\nSuat o cansat, a l'aire no estiguis parat.\nSuc de llimona, medecina bona.\nTan aviat perd el jove la pell com el vell.\nTan sa com l'esclop, cap calçat hi ha.\nTant com et cures dures.\nTant se val morir refredat com constipat.\nTant se val sagnies com ventoses.\nTant si ho creus com si no ho creus, el refredat entra pels peus.\nTantes dones, tant remeis.\nTapa't la boca i estalviaràs la sagnia.\nTaronges agres en dejú asseguren la salut.\nTaula pobra, mare de bona salut.\nTaula rica, salut pobra\nTemps fred i mullat els bons posa malalts.\nTens mal de queixal, rosega arrels de panical. (Panical: Planta herbàcia perenne de la família de les umbel·líferes (Eryngium campestre), espinosa, amb l'arrel de propietats diürètiques)\nTesta de boig mal s'ha fet vella.\nTesta de boig no emblanqueix.\nTindràs la vida més sana si te'n vas a dormir amb gana, perquè l'anar massa tip treu el delit.\nTindràs sempre bon delit si menges amb apetit.\nTira i xucla més el llit que les malalties.\nTira més el llit que un mal i mig.\nTornar-se boig no costa ni cinc sous.\nTot el més tres purgues l'any, si no vols que et faci dany.\nTot el nat ha de morir.\nTot el que cou cura.\nTot el que es menja de gust fa profit.\nTot el que put té virtut.\nTot es muda i la pell s'arruga.\nTot mal de coll és angina.\nTot s'encomana menys la salut.\nTot s'enganxa menys la salut.\nTota píndola daurada té l'amargor amagada.\nTothom diu mal d'aquest món i ningú no el vol jaquir.\nTothom neix plorant i ningú no mor rient.\nTothom té mals i cadascú es sent dels seus.\nTots el calors són febres.\nTots els calors no són febre.\nTots els mals quan piquen curen menys el mal d'ulls.\nTreball de cap, ho paga l'estómac.\nTreball és símptoma de salut\nTres coses hi ha mal arreglades: taula de metge, consciència de teòleg i testament d'advocat.\nTres mal són: ciàtica, dolor de cor i dolor de ronyons.\nTres mals es disputen la terra: la pesta, la fam i la guerra.\nTres mals no són plaguts: fluix de ventre, cadarn i mal de cap. (Cadarn: refredat)\nTres pocs valen més que tres molts: poc sol, poc sopar i poc pensar.\nTumor rebentat, tumor curat.\nUlls i nas, amb el colze te'ls tocaràs.\nUlls i nas, si hi tens mal, no te'ls toquis pas.\nUn bon ventrell paeix pedres.\nUn capellà tot ho beneeix, un pagès tot ho manté, i un metge no cura res.\nUn cura, dos espatllen i tres maten.\nUn gra de mal cinc sous d'emplastre.\nUn jove pot morir, però un vell no pot viure.\nUn mateix remei a l'un el cura i a l'altre a la sepultura.\nUn mateix remei no és bo per tothom.\nUn metge cura; dos dubten; tres, sepulten.\nUn mussol mai va tot sol.\nUn no sap quan es pateix més, si amb diners sense salut, o amb salut sense diners.\nUn remei, per amarg que sia, sempre és un remei.\nUn rot val un any de salut\nUn rot val un any de salut.\nUn sac buit no es pot aguantar dret. (referit a la manca d'aliments)\nUna lavativa i una mica de xarop de col, i fins demà si Déu vol.\nUna nafra incurable fa la vida miserable.\nUna poma cada dia, la millor medecina.\nUna recaiguda és pitjor que una malaltia.\nUngles dues, llarga vida.\nUngüent pudent, el millor ungüent.\nUnta el teu mal amb oli del llum i el curaràs al punt.\nUsa dels remeis segons et vagin ells.\nVaixell quan és ple no hi cap res, i qui està ple de mals no cap en ells.\nVal més bon nodriment que or i argent.\nVal més bona gana que bon recapte.\nVal més de pa que de medecina.\nVal més evitar que curar.\nVal més fer olor de vi que de medecina.\nVal més gana que enfit. (Enfit: indigestió)\nVal més jeure un dia de més que un de menys.\nVal més la salut que els diners.\nVal més mirada de metge que de botxí.\nVal més morir d'un tip de riure que d'un tip de ràbia.\nVal més pagar al forner que el metge.\nVal més pelar que amortallar.\nVal més per divertir-se que per ca l'apotecari.\nVal més que diguin: "per allí passa un ase", que, "per allí passa un tísic".\nVal més que quedi menjar que no estar malalt demà.\nVal més quedar amb apetit que tenir d'anar al llit.\nVal més sentència de metge que de botxí.\nVal més ser magre amb robustesa que gras amb flaquesa.\nVal més suar que esternudar.\nVal més tip que prim.\nVal més un ai! que cent gemecs.\nVal més un de mort que molts de ferits.\nVal més un jorn de vida que cent de mort.\nVal més una dent que un diamant.\nVal més una dent que un parent.\nVal més una hora de dormir que tres terces de carn.\nVal més vellesa que llit.\nVal més viure que no fer viure.\nValen més dues queixalades de vaca que set de patata.\nValeriana prendràs i no et feriràs. (Valeriana: Planta herbàcia perenne, de la família de les valerianàcies (Valeriana officinalis), l'arrel té propietats nervines i sedants)\nVan més delicat que amortallat.\nVell i viciós de curar dificultós.\nVell que es cura, cent anys dura.\nVellesa, malaltia natural.\nVellesa, malaltia que tothom enveja.\nVellesa, niu de malalties.\nVells i tarats, en caure la fulla colgats.\nVentre buit, panxa fresca.\nVentre ple demana repòs.\nVerdura bullida allarga la vida.\nVerdura crua, donzella nua i beure molt treuen l'home del món.\nVés-te'n, Anton, que qui es queda ja es compon.\nVés-te'n, Ramon, que el que es queda ja es compon.\nVestit de llana la pell sana.\nVi damunt llet és ben fet.\nVi de grans és de mel, vi de premsa és de fel.\nVi massa dolç fa el cor agre.\nVi, barrejat amb vi, verí.\nVici i disgustos, cau de malalties.\nViciós de joventut ni es fa vell ni té salut.\nVida de camp, vida sana.\nVida de capellà, malaltia de casat i mort de frare.\nViu a la ciutat per malament que et vagi, menja moltó per car que est costi.\nViu més qui piula que qui xiula.\nViure malament i acabar bé no pot ser.\nVoler-se curar és mitja salut.\nXiques metzines no maten.\nPublicat per Jose Gargallo a 14:01


PortCastelló renova la màxima acreditació europea de gestió ambiental en el sector portuari - PortCastelló\nL’Autoritat Portuària de Castelló ha renovat la certificació mediambiental PERS (Port Environmental Review System), única norma de gestió ambiental específica del sector portuari promoguda per l’Organització Europea de Ports Marítims (ESPO).\nAquesta certificació visibilitza el compromís mediambiental de l’Autoritat Portuària de Castelló en el creixement sostenible i en el compliment dels estàndards ambientals necessaris com a port respectuós amb el medi ambient. L’acreditació obliga a mesurar sistemàticament la qualitat de l’aigua, aire, soroll, així com l’impacte sobre el territori.\nRafa Simó ha insistit en la necessitat de “conjugar les operatives i el desenvolupament econòmic del port i el seu entorn amb el benestar del veïnat”. Per a aconseguir aqueixos objectius, l’Autoritat Portuària promou accions recolzades en inversions específiques com ara eficiència energètica, barreres anticontaminació en les seues dàrsenes, mesuradors de partícules, o instal·lació de lava rodes en els vials d’eixida dels molls.