La Generalitat augmentarà un 10% la superfície de regants del Segarra-Garrigues l'any que ve\nActualitzada 19/10/2016 a les 18:35\nEl PP reclama al Govern un calendari d’actuacions "realista" per a l’execució del canal\nLa consellera Serret aquest dimecres al Parlament.\nLa consellera d’Agricultura de la Generalitat, Meritxell Serret, ha anunciat aquest dimecres que el Govern català augmentarà un 10% la superfície de regants del Canal Segarra-Garrigues "en una clara aposta per aquesta infraestructura perquè és essencial per a la sostenibilitat i la cohesió territorial". Així ho ha assegurat en resposta a la diputada del PP Marisa Xandri al Parlament sobre les previsions del govern de la Generalitat en relació amb aquesta infraestructura.\nEn aquest sentit, la diputada popular ha reclamat a la Generalitat un calendari d’actuacions "realista" i ha dit que el Govern central està complint els seus compromisos i que gràcies a les seues aportacions s’ha pogut construir el canal central. Ha destacat que el Govern estatal ha "fet els deures, construint el canal principal de gairebé 85 quilòmetres amb partides pressupostàries any rere any, aportant més de 450 milions d’euros. "Els agricultors tenen clar qui ha complert amb els seus compromisos i qui no", ha sentenciat.\nXandri ha afirmat que aquesta obra és imprescindible per al territori, però ha lamentat la "deixadesa" del Govern català i ha cridat a activar les inversions i els esforços per culminar-la\nSerret, per la seua part, ha respost que la Generalitat està assumint fins 1.300 milions d’euros dels 1.513 totals que costa l’obra perquè ha de sufragar una part que li correspondria a l’Estat. La consellera ha explicat que a través d’un conveni subscrit l’any 2006, on es va acordar que la part dels regants l’avançaria la Generalitat, "es van poder iniciar les obres del canal principal i s’assegura el seu desenvolupament". "La Generalitat aporta 1.069 milions d’euros per a tota l’obra, més els 222 que s’estan avançant dels regants per al canal principal", ha concretat.\nLa consellera també ha defensat que aquest any el Govern de la Generalitat ha destinat 20 milions d’euros al canal i més de 10,5 a la seua xarxa secundària:\nActualment, la Generalitat impulsa obres de la xarxa secundària del canal només on se certifica l’adhesió d’entre el 70 i el 80% dels regants potencials, que aporten una part del finançament. La resta depèn de l’executiu català.\nInforme del Consell Assessor sobre el Segarra-Garrigues


Fotografies – INS Josep Lladonosa\nApS Associació Down Lleida – INS Josep Lladonosa, Taller Musivari “Opvs Tessellatum”\nL’experiència ApS ha constat de dues parts: la primera una exposició per part de l’alumnat de 3r d’ESO sobre l’Art Musiu a l’antiguitat grecoromana; i la segona el Taller Musivari on les i els participants han pogut fer uns mosaics amb tessel·les de goma eva seguint tres models: “Templum graecum”,…\n11 desembre, 2018 Category: Destacat\nAquesta setmana un grup d’alumnes de batxillerat comparteixen uns dies amb els alumnes de Bielsko-Biala, visitant i vivint el cor d’Europa, Cracovia, Silesia i Auswitch-Birkenau. Aquí us deixem unes quantes fotos per a que veieu el bé que s’ho passen.\nAjudem amb el Gran Recapte 2018\n3 desembre, 2018 Category: Destacat\nAvui els alumnes de tercer d’ESO han anat a ajudar a la classificació d’aliments del Gran Recapte que es fa al pavelló 3 dels Camps Elisis mitjançant l’APS. Tots amb moltes ganes han fet cadena, ha classificat, introduit en capses, etiquetat i empaquetat tots els aliments que els hi anaven passant….\nMatí d’activitats al centre\n2 desembre, 2018 Category: Acte\nFem escola, significa gaudir del centre i què millor que fent activitats divertides on tan alumnes com pares i professors puguin gaudir dels reptes.\nAjudem amb el Gran recapte al Consum i al BonÀrea\n30 novembre, 2018 Category: Acte\nMoltes i molts alumnes de tercer aquest dijous van ajudar al gran recapte col·laborant com a voluntàris tan al Consum com al BonÀrea.


Egipte rera la barricada - Egipto tras la barricada: Un segle de revolucions amb nom de dona...\nUn segle de revolucions amb nom de dona...\nLes fotos retraten dos moments separats per un segle.\nMentre la primera imatge pertany a la revolució egípcia de 1919 contra el poder colonial, la segona és justament d'ahir, contra el poder militar. Totes dues son marxes de dones alçant la seva veu pel futur del seu país i per la seva dignitat.\nLes dones, sempre al peu del canó i sempre oblidades pels llibres d'història i, sobretot, pel poder...\nLa importància de les multitudinàries manifestacions de dones d'avui (i les que es preveun per demà) cal tenir-la força present. Les violentes actuacions del consell militar han provocat un moviment femení (i m'atreviria a dir que fins i tot feminista) sense precedents en l'actual revolució. Les dones han participat molt activament en tota la revolució, liderant protestes i fins i tot abans ja haviem vist manifestacions de dones en diversos processos revolucionaris, però no amb la força ni aixecant la unànime empatía de la gran majoria de la societat egípcia.\nEl Consell Superior de les Forces Armades ha hagut de sortir al pas i demanar "les més sinceres disculpes a les meravelloses dones d'Egipte" pels incidents dels darrers dies. En el comunicat reconeix el ple dret de les dones a participar en manifestacions i en la vida política "per complet". El moviment de dones ha forçat, de fet, un moviment implícit de reconeixement militar de la seva implicació en els fets, cosa que portava 3 dies negant, i l'anunci de processar soldats en d'altres abusos comesos per les forces militars sobre les dones revolucionàries...\nEls brutals atacs militars a les joves noies egípcies, que succeeixen les brutal violacions militars, a.k.a "testos de virginitat" per l'exèrcit egipci, del passat mes de març, podrien marcar un abans i un després en el paper de la dona a Egipte? Alguns activistes ho afirmaven així. Veurem què en diu el futur...\ndracturk3 21 de desembre de 2011 a les 1:27\nPerò la resta de la població com ho veu? Realment poden interioritzar aquesta igualtat o segueix sent profundament masclista com a quasi tot el món àrab?\nDrAlmo 27 de desembre de 2011 a les 5:23\nhome, masclista, i sobretot patriarcal, no ho és només el món àrab, ho és pràcticament el món sencer. I a cada lloc s'expressa de formes diferents.... les dones en el món àrab no se senten iguals, se senten diferents, però no inferiors i, de fet, el crit d'aquestes manifestacions és precisament expressant que son molt millor que els homes....\npero vaja, complicat i de llarg debat, el tema...


Claitec safety products » Vídeos\npTruqui'ns: +34 972 183 225\nSistema de control del trànsit implantat amb èxit a GSK\nSistema de control del trànsit TCS, Vídeos\nCas d’èxit*: GSK\n*Els casos d’èxit analitzen la implantació de les solucions de Claitec a un client en particular\nGSK es defineix com una multinacional que opera en el sector farmacèutic, amb orientació a la ciència. La seva activitat se centra en la investigació i desenvolupament d’una àmplia gamma de productes innovadors, en tres àrees principals: Productes Farmacèutics, Vacunes i Consumer Healthcare (cura de la salut).\nEls números de les operacions de l’empresa són sorprenents: actua comercialment en més de 150 països arreu del món, amb una xarxa de 84 plantes de producció a 36 països, i grans centres d’R+D en el Regne Unit, Espanya, Estats Units , Bèlgica i la Xina.\nIdentificant un problema\nGSK ens havia manifestat algunes de les preocupacions que tenia com a empresa, específicament en matèria de seguretat a la planta: problemes amb la segregació de vianants i carretons en producció, l’escassa distància existent per als dos tipus de maniobra, i les possibles negligències o distraccions que representin un problema en els encreuaments.\n“Per part de la fàbrica sempre havíem identificat que hi havia un risc relacionat amb la convivència de persones i carretons”, va establir Marta Leal Ramírez, directora de Servei Prevenció i Medi Ambient.\nNo obstant això, Pablo Santamaría Lacuesta, Project Engineer a GSK, comentava que els dificultava la tasca de trobar una solució integral per als seus problemes: “A l’hora d’enfrontar-nos a aquest projecte, es van buscar les diferents solucions comercials que hi havia, però cap ens satisfeia per no complir tots els requeriments que volíem “.\nFinalment, el departament d’enginyeria de GSK es va posar en contacte amb el Departament d’Enginyeria de Claitec, i junts van resoldre els diferents problemes. En paraules del propi Santamaría, “configurem un sistema customitzat, personalitzat per a solucionar totes les deficiències”.\nLa solució: Sistema de control del trànsit.\nEl sistema del que parla Santamaría és un sistema de control del trànsit integral, que no té una dependència de bateries i dispositius mòbils, i funciona de forma totalment passiva, és a dir, no requereix d’atenció humana. El sistema li va brindar solucions als seus principals punts de preocupació:\nLa segregació física dels vianants i dels carretons.\nUn bloqueig de maniobra dels diferents porticons que obstaculitzen la zona de pas dels vianants.\nAlertes als diferents carreters per evitar punts cecs.\nMarta Leal va manifestar que la solució els va permetre “trencar barreres” que tenien amb altres solucions al mercat, i els ha apropat “un sistema passiu de protecció, independent de l’actuació tant de la persona com de l’operador del carretó”.\nMirant al futur per complir amb la missió\nGSK entén la protecció de les persones com un forma integral de pensar, més enllà de la seva línia de negoci. Com explica la Marta, “la missió de GSK és la protecció de les persones, tant dels nostres pacients com de les persones que treballen a la nostra empresa. Dins d’aquest marc, tenim un objectiu prioritari que és aconseguir i mantenir zero accidents de manera sostenible “.\nEn línia amb aquesta missió, Santamaría comenta que l’empresa continua apostant a millorar encara més la seguretat en els seus espais en el futur: “Després d’haver executat la primera fase a la part de producció, ens enfrontarem a un nou repte, i instal·larem el Sistema de control de trànsit al magatzem, perquè l’alta densitat en carretons i trànsit de vianants és un repte a afrontar”.\nEl dispositiu Anti-caigudes: única solució que para les màquines després d’una caiguda\n11 abr. 2016\nSistema anti-caigudes FPS, Vídeos\nContinuem sumant clients que confien en les nostres solucions. En aquest cas, es tracta del grup Promsa, en particular, per la seva planta de reciclatge ubicada a la coneguda empresa de pneumàtics Pirelli a Manresa. Allà es va instal·lar la solució d’Àrees perilloses, que detecta caigudes dels treballadors en zones de màquines.\nPer a aquest client en particular, va ser necessari pensar de forma innovadora. Això va derivar en un sistema nou, que combina la solució d’Àrees Perilloses amb la solució Anti-caigudes. El nou sistema prevé caigudes quan es treballa en zones perilloses, però també s’encarrega d’aturar el funcionament de la màquina després de la caiguda del treballador, per així evitar riscos encara més grans.\nActualment hi ha diversos sistemes retràctils de seguretat pel treballador, però el sistema Anti-caigudes de Claitec, és el primer sistema que avisa i para completament el funcionament de la màquina.\nPer conèixer més sobre aquesta i altres solucions, et convidem a que visitis la nostra pàgina de productes.\nCom es fabrica el sistema electrònic de l’equip PAS?\n16 jul. 2015\nAlerta de persones PAS, Vídeos\nPer aconseguir la millor qualitat en els productes i processos, és necessari crear una cultura de responsabilitat, disciplina i eficiència. A Claitec volem veure aquesta cultura reflectida en cada un dels membres del nostre equip, així com en els processos de fabricació dels nostres productes.\nEl següent vídeo mostra el procés de fabricació del sistema electrònic de l’equip PAS. Alguns clients havien manifestat la seva curiositat al respecte, i vam voler mostrar-los el procés, del qual estem molt orgullosos.\nLa fabricació es fa en màquines d’assemblatge d’última generació, amb inspecció automàtica, i en un ambient d’ordre i cura pels productes.\nEl nostre proveïdor és una empresa europea, líder al sector, i amb el suport de treballar com TIER 1 per a empreses líders en el sector automobilístic com ho és Seat. A més, compta amb tots els estàndards internacionals de qualitat ISO9001, ISO / TS 16949 i Medi ambient ISO 14001.\nVídeo Àrea de baixa velocitat LSA\n03 gen. 2014\nÀrea de baixa velocitat LSA, Vídeos\nLa solució LSA permet limitar la velocitat en que circulen els carretons elevadors en diferents zones del magatzem.\nEl carretó equipat amb LSA detecta automàticament el canvi de zona on està i activa un senyal de limitació de velocitat al carretó.\nUtilitza un sistema de reflectors codificats en el sostre de les portes o zones de canvi de velocitat.\nQuan el carretó passa per sota del panell, els sensors descodifiquen el canvi de la zona i activen el senyal corresponent.\nVídeo Àrees perilloses HA\n02 gen. 2014\nÀrees perilloses HA, Vídeos\nLa solució d’Àrees Perilloses prevé els riscos laborals, per caigudes de persones a fosses o a cintes transportadores en el sector del reciclatge i, més concretament, en recuperadors de paper i cartró.\nVídeo Alerta de persones PAS\n01 gen. 2014\nLa solució d’Alerta de persones (PAS), minimitza els riscos per atropellament entre carretons i vianants en zones de treball comuns.\nRoof Radar, un aliat que mira al cel i evita accidents Ja sabem que la convivència entre carretons i vianants és un dels aspectes més...\nNova antena de verificació AV-30 A Claitec treballem permanentment per brindar solucions als nostres clients i...\nFirst name / Tu nombre:\nLast name / Tu apellido:\nSelect / Seleccionar: Newsletter in EnglishBoletín en EspañolButlletí en Català\n© 2022 Claitec Solutions S.L. Tots els drets reservats.


Pràctiques a França ofertes per la Delegació del Govern de la Generalitat. - Ofertes - Pràctiques de l'àmbit d'Economia i Empresa (UPF)\nPràctiques a França ofertes per la Delegació del Govern de la Generalitat.\nPràctiques a França ofertes per la Delegació del Govern de la Generalitat. - Ofertes\nLa Delegació del Govern a França (DGFR) ofereix una plaça de pràctiques curriculars i/o extracurriculars no remunerades a la seva oficina de París per a estudiants d’universitats catalanes amb les quals el Departament d’Acció Exterior, Relacions Institucionals i Transparència té signats conveni de cooperació educativa. Aquesta convocatòria preveu l’acceptació d’una plaça per a cadascun dels períodes del curs 2020/2021.\nLes pràctiques es podran realitzar durant el 2n quadrimestre del curs acadèmic 2020-2021:\n- gener/febrer – juny 2021\nHi ha també la possibilitat de fer estades durant els mesos d’estiu (juliol – setembre 2021).\nEl procediment per a la presentació de les candidatures comença a les pròpies universitats, amb qui l’alumne/a interessat/da s’haurà de posar en contacte per saber quin tipus de pràctiques pot realitzar en el marc dels seus estudis (curriculars o extracurriculars), i els tràmits necessaris a seguir en el cas de ser acceptat/da per fer una estada a la Delegació del Govern a França.\nEl candidat o candidata haurà d’enviar una carta de motivació i CV a l’adreça: [email protected]. Es recomana, a més, especificar en el cos del missatge o a la mateixa carta de motivació:\n- període de pràctiques desitjat (2n quadrimestre o estiu),\n- nivell de francès.\nData límit. Les candidatures per realitzar una estada de pràctiques durant el 2n quadrimestre del curs 2020/2021 es podran presentar fins el 20 de novembre de 2020.\n50 Rue Saint-Ferdinand (pavillon sur cour)\nTel. +33 (0)1 40 54 12 44\nREQUISITS I PERFIL DEL / DE LA SOL·LICITANT\n- Estudis: Ciències Polítiques i de l’Administració, Comunicació Internacional, Dret, Economia, Relacions Internacionals, Traducció / Interpretació.\n- Idioma: competències avançades en francès.\n- Estada: mínima de 3 mesos i màxima de 5 mesos.\n- Horari: mínim 20 hores setmanals, de dilluns a divendres de 9h a 13h (possibilitat de modificar la franja horària per adaptar les pràctiques a l’horari lectiu).\nEn el cas de realitzar l’estada de pràctiques en el marc del programa Erasmus+ Pràctiques, la jornada de l’estudiant serà d’entre 6 i 8 hores (de dilluns a divendres, de 9h a 15h), d’acord amb els requisits indicats en aquest programa de mobilitat.\n- Tasques principals: El candidat o candidata participarà en l’activitat habitual de la Delegació. Més concretament, col·laborarà en les tasques de l’equip tècnic: seguiment de l’actualitat a França; redacció i traducció de textos elaborats per la Delegació; assistència en la preparació d’actes organitzats per la Delegació; redacció d’informes i notes de premsa; suport en l’alimentació de les bases de dades internes sobre l’activitat de la Delegació; i qualsevol altra funció de naturalesa anàloga que se li pugui encomanar.\nAl concloure l’estada, l’estudiant haurà de realitzar un informe final de pràctiques. Un/a tutor/a li serà assignat/da durant la seva estada.\nPer plantejar qualsevol pregunta relativa a aquesta estada de pràctiques, us podeu posar en contacte amb nosaltres per correu electrònic a l’adreça següent: [email protected]. Si ho desitgeu, indiqueu-nos un número de telèfon per trucar-vos i parlar personalment amb vosaltres i resoldre els dubtes que tingueu.


Francisca Verdejo: "La violència de gènere és un delicte públic que ens afecta a tots"\nLa magistrada del Jutjat de Violència contra la Dona Francisca Verdejo ha dit en una entrevista al 3/24 que les dades sobre violència de gènere a Europa són només la punta de l'iceberg. L'estudi diu que una de cada tres dones ha estat víctima de la violència sexual o física.\nRedacció 05/03/2014 - 19.26 Actualitzat 05/03/2014 - 20.27\nAquest dimecres s'ha fet públic un estudi demolidor sobre la violència de gènere a Europa. És el més ampli que s'ha fet mai al món sobre la violència contra les dones i les dades que s'hi reflecteixen són colpidores.\nUna de cada tres dones ha patit violència física o sexual alguna vegada i una de cada cinc dones asseguren haver patit una violació. L'enquesta de l'Agència dels Drets Fonamentals de la Unió Europea també revela que als països del nord, sobretot als escandinaus, es denuncien més agressions que als del sud.\nA qui no han sorprès les dades de l'enquesta són a la magistrada del Jutjat de Violència contra la Dona Francisca Verdejo. Verdejo assegura que són dades que els jutjats maneguen contínuament i que, de fet, són tan sols la punta de l'iceberg.\nSobre la situació del món jurídic respecte a aquesta xacra, la magistrada ha dit que no s'hauria de deixar en mans de la víctima la possibilitat de retirar la denúncia, perquè la violència de gènere és un delicte públic que ens afecta a tots.


pilates / yoga / tai txi / fit.ball / GDS - Tarragona Centre de Fisioteràpia\nexperiència i equip\nVa cursar la carrera de FISIOTERÀPIA a la Universitat Autònoma de Barcelona (EU Gimbernat) i es va especialitzar en Fisioteràpia de l'esport en acabar la carrera.\nA més d'exercir de fisioterapeuta i encapçalar juntament amb l'Anna Llort Tonus Fisioteràpia, és formador de la Clínica Del Corredor a Espanya impartint classes a professionals de la salut.\nHa treballat en centres especialitzats en traumatologia i fisioteràpia esportiva a París i Montpeller (França) ampliant la seva formació amb els cursos de Prevenció de lesions en carrera a peu, Reentrenament i readaptació de l'esportista lesionat i Escola d'esquena.\nEspecialitzat també en treball postural i cadenes musculars amb tècniques com Sohier, Mézières i cadenes musculars GDS. Completant tot aquests estudis que es basen en la teràpia manual com a principal eina amb el curs de tècniques manipulatives i miotensives osteopàtiques de columna, pelvis i extremitat superior i inferior.\nCom a complement, Alex ha viatjat a Tailàndia per conèixer i perfeccionar la tècnica de massatge tailandès, el shiatsu i tai chi.\nVa cursar la carrera de FISIOTERÀPIA a la Universitat Rovira i Virgili (URV).\nA més d’encapçalar, juntament amb l'Alex Alavarez, Tonus Fisioteràpia, col·labora en l’equip de La Clínica del Corredor a Espanya.\nDurant la seva trajectòria professional, ha treballat en traumatologia i neurologia a París i Montpeller (França) especialitzant-se en Fisioteràpia neurològica amb tècniques com Perfetti i Feldenkrais, i complementant-ho amb el treball postural de les cadenes musculars GDS i Escola d'esquena.\nEspecialitzada en mètode Pilates Mat durant el seu passatge a França, en nivell bàsic, intermedi i avançat. Va cursar també Drenatge Limfàtic Manual, mètode Leduc, Reeducació del Sòl Pèlvic i Maternitat, Gimnàstica Abdominal Hipopresiva de Marcel Caufriez i Punció Seca i tractament conservador de la síndrome del dolor miofascial (punts gallet miofascials) a Barcelona.\nActualment cursant el Curs Superior Universitari en Activitat Física i Salut Perinatal de FisioFit Woman.\nVa realitzar la carrera de Fisioteràpia en la Facultat de Fisioteràpia de la Universitat de València (UV) i es va especialitzar en Osteopatia per l'Escola de Osteopatía de Madrid (EOM) quan va acabar la carrera.\nA més de formar part de l'equip de TONUS FISIOTERÀPIA com a Fisioterapeuta i Osteopata, és professor en INSTEMA (Institut de Postgrau en Teràpia Manual), a l'Escola de Osteopatía de Madrid (EOM), ha estat tutor de pràctiques externes de Fisioteràpia de la Universitat de València, de la Universitat Catòlica de València i Universitat de València CEU San Pablo, i ha col·laborat en esdeveniments esportius de gran impacte com el World Padel Tour Estavella Damm València Master.\nDurant els seus anys d'experiència clínica s'ha format també en el tractament i maneig de les hèrnies discales, en el tractament del sistema nerviós neuromeníngeo, posturología, reeducació postural, tractament de l'articulació temporomandibular i dolor crani-facial, tractament de les cefalees, migranyes i vertígens d'origen cervical, s'ha especialitzat en el tractament de les tendinopaties i lesions musculo lligamentoses en esportistes, així com en el tractament de fisioteràpia invasiva (Punció seca i electròlisi), i fibrólisis diadinámica, així com en cursos de diagnòstic avançat en fisioteràpia i Nutrició Ortomolecular i Evolutiva (NIE).\nVa cursar la carrera de Fisioteràpia a la Universitat Rovira i Virgili i en acabar va realitzar el Postgrau de Dolor Miofascial en la Fundació URV.\nDurant la infància practicava Pentatló Modern, esport que la va portar a obtenir una beca de tecnificació esportiva als 14 anys al Centre de Tecnificació Joaquim Blume. Allí va descobrir la seva passió per la fisioteràpia, i va tornar-hi anys després a realitzar les pràctiques de final de carrera.\nHa realitzat altres formacions com el curs “Abordatge Pràctic del Pacient amb Dolor Crònic” nivell I, i la formació de Pilates per Fisioterapeutes.\nActualment està cursant el Màster de Fisioteràpia Aplicada a l’Activitat Física i Esport en la UAB.


Mor una excursionista d'Artés en caure des d'una muntanya del Pirineu d'Osca - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nMor una excursionista d'Artés en caure des d'una muntanya del Pirineu d'Osca\nLa muntanyenca, amb molta experiència en esports a l'aire lliure, es va precipitar des d'una alçada de 100 metres\na. iglesias/a. gallardoartés 26.08.2016 | 07:54\nL'artesenca Fàtima Portí Sallent, de 35 anys i molt experimentada en esports de muntanya, va morir en caure d'una alçada d'uns 100 metres quan estava fent la cresta denominada Els quinze gendarmes, que dóna accés al cim del pic de l'Alba, al municipi de Benasc, a la província aragonesa d'Osca. El cos de la noia encara estava ahir en un dipòsit de cadàvers a prop de Benasc.\nEls fets van tenir lloc dimecres, i segons han explicat fonts properes a la víctima a Regió7, Portí anava acompanyada d'un experimentat escalador, que va resultar il·lès. La noia d'Artés, que solia practicar esports de muntanya i participava en competicions, va caure per causes que encara s'han de determinar un cop ja havia culminat l'ascens. La Guàrdia Civil va rebre l'avís a les dotze del migdia i els agents dels cossos de rescat van desplaçar un helicòpter a la zona que va haver de fer diverses passades fins que va trobar la víctima, que primer va caure uns 15 metres i després va rodolar per uns 100 metres més. Quan hi van arribar no es va poder fer res més que certificar la seva mort.\nMolts amants de l'escalada ascendeixen les muntanyes de poble aragonès de Benasc per la seva dificultat. Hi ha diverses crestes que compliquen l'ascens i molts escaladors experimentats hi solen anar per millorar les tècniques d'escalada. La Guàrdia Civil assegura que per això en aquestes muntanyes es registren incidències i que molts cops han de portar-hi a terme operacions de rescat.\nPer al rescat es van activar especialistes del Greim Benasc, de la Unitat Aèria destacada a Benasc i un facultatiu del 061. Van sobrevolar la zona diverses vegades fins que van poder localitzar els dos excursionistes. L'helicòpter va deixar a terra els especialistes de la Guàrdia Civil i el metge, que un cop van arribar on hi havia l'accidentada només van poder confirmar-ne la mort. El cos de la dona va caure d'uns cent metres. Més tard van evacuar del lloc tant la víctima com el company d'escalada. Un cop a Benasc, la funerària va traslladar el cos al dipòsit.\nFeia 10 anys que vivia fora\nFonts familiars han explicat a aquest diari que Fàtima Portí vivia sola a Palafrugell des de feia uns deu anys, però que continuava estretament vinculada al poble que l'havia vist néixer i créixer, ja que tenia els pares, dues germanes grans, amics i altres familiars a Artés. Visitava tot sovint la família i també els amics de tota la vida. A Palafrugell, on Portí treballava de mestra en una escola, va ser on va néixer la passió pels esports d'aquesta artesenca. Segons han explicat fonts familiars, practicava, a banda de l'escalada, "la natació, el trekking, el ciclisme... li encantava la natura i el mar", recorden, i també estava vinculada a entitats de caire esportiu, a part de participar en competicions. Durant els darrers anys, la jove artesenca havia treballat com a mestra interina i havia estat precisament aquest estiu "quan li havien donat la plaça fixa a l'escola on estava".\nFàtima Portí ja feia una dècada que no vivia al municipi del Bages, i tant ella com la seva família són coneguts al poble. L'alcalde d'Artés, Josep Candàliga, lamentava ahir la pèrdua i donava el condol als familiars. "És una pèrdua molt inesperada i per aquest motiu estem tots fent costat a la família", deia l'alcalde.


La crisi dels microxips dispara l'espera per comprar un cotxe nou i amenaça l'estoc dels concessionaris – l'actualitat.cat\n10 de septiembre de 2021 Redacció\nPla general d'un concessionari. / Marta Casado Pla\nLa manca de semiconductors i microxips que aquesta setmana ha obligat a aturar la producció a la planta de Seat a Martorell ja es nota als concessionaris. L’espera per comprar un cotxe nou s’ha disparat, amb retards que en alguns casos superen els 8 mesos, i ha enfonsat les matriculacions de l’agost fins a un 34%, el pitjor nivell dels últims 10 o 15 anys. Com a alternativa, molts consumidors opten pels vehicles d’ocasió, però des de la patronal Fecavem avisen que l’estoc «també està minvat i reduït». «Si a finals d’any no tenim una recuperació ràpida de subministraments de peces, tindrem una baixada d’estocs important. És un perill que esperem que se solucioni com més aviat millor», avisa Jaume Roura, president de Fecavem i l’UPM.\nPer la seva banda, Jaume Roura indica que el problema «més greu» a l’hora d’entregar els cotxes és en els d’entre 10.000 i 25.000 euros, els més utilitaris. El president de Fecavem admet que les esperes per a un cotxe nou, dependent de cada cas «es poden estar allargant a 10, 15 o 20 setmanes» en funció del vehicle.\nEl temps d’espera per rebre un vehicle configurat a la carta «s’ha duplicat» a les comarques gironines. Si bé fins ara un cotxe podria tardar un mes en arribar, ara «com a mínim» passen tres mesos, segons explica el president de CORVE. En aquells que incorporin més microxips en els seus sistemes, el retard es pot incrementar fins als vuit mesos.\n«No tenim xifres exactes perquè és una situació molt variable», explica Roura, que admet que el problema afecta totes les marques. La incertesa sobre la data d’entrega genera «moments delicats i preocupants» per als venedors, que volen donar el millor servei possible però es troben amb «limitacions», afegeix.\nSolà detalla que tants mesos d’espera ha portat molts consumidors a buscar cotxes d’ocasió. «Els preus d’aquest mercat estan incrementant», ja que garanteix als compradors una transacció més ràpida que en el cas dels cotxes configurats a mida.\nTambé ha detectat aquesta situació Roura. En el «pitjor agost de la història pel que fa a la venda de cotxe nou, la de vehicle d’ocasió s’ha incrementat», ha dit el president de Fecavem. «Hi ha més estoc, més disponibilitat, i el client té millor oferta de preu», afirma. Tot i això, Roura ha alertat que l’estoc del vehicle d’ocasió també s’està reduint per la crisi dels microxips.\nEn aquest context, el president de Fecavem ha assegurat que la renovació del parc és «bàsica» en matèria de seguretat i reducció de les emissions i ha reclamat al govern espanyol subvencionar també la compra de vehicles amb motor de combustió. «A efectes de contaminació, avui es pot comprar tranquil·lament un dièsel o benzina que no són cotxes contaminants, perquè les tecnologies s’han adaptat al segle XXI», sosté.\nLa crisi global de manca de semiconductors i microxips afecta totes les marques de vehicles i no se centra, només, en el mercat de l’automòbil. De fet, segons Roura, també president la patronal de la metal·lúrgia UPM, la falta de matèries primeres com coure, acer, alumini o equips tancats que vénen de països asiàtics provoca una situació «preocupant» que amenaça la continuïtat d’empreses i llocs de feina.\nRoura avisa que la situació es pot agreujar a finals d’any, i exigeix una actuació contundent de les administracions. Coincidint amb la primera reunió del Pacte Nacional per la Indústria, el president de l’UPM diu que cal potenciar el sector «al màxim». Roura ha reclamat allargar els Expedients de Regulació Temporal d’Ocupació (ERTO) i ajudar «econòmicament» a la indústria metal·lúrgica, amb un pes del 30% de tota la indústria catalana.\nMotor: Sale de la fábrica de Zaragoza el primer Corsa de sexta generación tras el parón por la crisis sanitaria\nEl primer Opel Corsa, que se fabrica en exclusiva mundial en la planta de Zaragoza de Groupe PSA, ha visto la luz después del parón provocado por la crisis actual, ha informado la marca. “La […segueix llegint]\nMoisès Peñalver.- Ford s’ha encaparrat en demostrar que la propulsió elèctrica pot ser tan eficient com la benzina en els circuits. Per això, avui ha presentat el seu prototip Mustang Mach-E 1400, un coet per […segueix llegint]\nFiat-Chrysler i Renault estudien fusionar-se per crear el tercer grup automobilístic més gran del món\n27 de mayo de 2019 Redacció\nACN Barcelona.-El grup Fiat-Chrysler ha proposat a Renault la creació d’una societat on les dues empreses estarien representades al 50%, segons han explicat fonts de les dues marques. La fusió implicaria la creació del tercer […segueix llegint]


FNAC fa espai al benestar, la bellesa i la llar en una nova secció\nLa cadena de botigues que porta la cultura per bandera fa espai al benestar, la bellesa i la llar en una nova secció\nEncara recordo quan el meu pare em va dir, l’any 1998, que al centre de Barcelona, a la plaça de Catalunya, obrien un centre comercial on hi hauria una gran llibreria. Es tractava d’El Triangle i la llibreria la FNAC. Per aquella època jo era un adolescent, encara no coneixia altres llibreries de referència a la ciutat i els meus llibres els comprava als quioscos de barri on els volums m’arribaven per encàrrec. A vegades també els adquiria quan els meus pares anaven a fer la compra a Carrefour i jo m’escapava als passadissos de llibres. M’és impossible oblidar com em fascinaven aquelles edicions de Cátedra, totes del mateix color. Perquè abans, a Carrefour, editorials com Cátedra hi tenien espai. El cas és que a FNAC d’El Triangle va ser la primera gran llibreria on jo anava amb certa autonomia, pel meu propi peu i amb voluntat de descobrir totes les literatures possibles. Imagineu: un adolescent enamorat dels llibres que sempre havia comprat a quioscos de barris (que fan una funció magnífica!) i a grans supermercats i de sobte aterra en una gran llibreria, amb prestatges i més prestatges plens de llibres. No només això, sinó que, a més, no té més límit de temps que l’horari de la botiga, sense pares que li diguin que és hora de marxar. Per acabar-ho d’arrodonir, aquella era l’època en la que jo començava a abandonar la literatura juvenil i se m’obrien nous mons literaris.\nA FNAC vaig descobrir molts títols, hi passava hores triant i remenant. Recordo que una tarda vaig estar gairebé quatre hores allà dins, perdent totalment la noció del temps. Poc a poc, vaig saltar dels llibres a les pel·licules, encara en VHS, i també als CD’s (cal recordar que El Triangle va obrir l’any que va tancar el megastore Virgin, que estava al Passeig de Gràcia amb Gran Via). A FNAC vaig comprar el meu primer DVD (Secretos del corazón, de Montxo Armendáriz), abans fins i tot de tenir un reproductor. Això passava perquè FNAC era, per a mi, una gran casa de la cultura, un paradís on deixar-se seduir per llibres, músiques, pel·lícules… Amb el temps, vaig descobrir altres botigues al centre: els llibres també els podia trobar a La Central, a Laie, a la Catalònia, a Casa del Llibre… A vegades m’escapava a la Canuda, la llibreria de segona mà o, fins i tot, a Happy Books. I els CD’s també els trobava al carrer Tallers, llavors un eix indiscutible per trobar músiques de tota mena, gràcies a cases com Discos Castelló. A prop, al carrer Pelai, hi havia el Discos Balada, un altre establiment clàssic on trobar meravelles, tant pel·lícules com músiques (llavors encara era viu el cassette de tota la vida).\nDiuen que res no dura per sempre i amb els anys algunes de les botigues que em van alimentar de cultura durant anys van anar baixant la persiana: Discos Balada, Discos Castelló, la llibreria Catalònia o Happy Books (que feia la seva funció). Havia viscut anys de riquesa, la cultura semblava a l’abast de qualsevol i llavors podien passar coses ara tan surrealistes com que en algunes parades de metro hi haguessin màquines expenedores de llibres. Eren llibres molt comercials, però, carai!, podies comprar una xocolatina, una coca-cola i el darrer llibre de Paulo Coelho o Pérez Reverte.\nL’escenari ha anat canviant amb els anys i mai he volgut ser dels que viuen més del passat que del present. M’he adaptat als canvis, perquè sí, van tancar llibreries com Catalònia, Crisol o la Canuda, però han obert la Calders, La Impossible o les llibreries de segona mà Re-Read. Ara és més difícil trobar CD’s físicament a la teva ciutat, però l’oferta de botigues en xarxa s’ha ampliat. Potser ja no hi ha tants establiments on adquirir pel·lícules, però han aterrat plataformes com Netflix o HBO. Com diuen, quan es tanca una porta, s’obre una finestra. Ara bé, a vegades algunes portes fan mal que es tanquin. No és que FNAC continuï sent per a mi una referència per trobar la cultura que necessito, però sí seguia sent un lloc on sempre que passo pel centre m’ha agradat apropar-me. Però ahir… ahir anar a FNAC em va fer mal.\nTots sabem que en els darrers anys han entrat a FNAC diversos productes com llibretes, calendaris, agendes, ulleres de llegir, molta tecnologia… i que això ha fet que algunes seccions anessin empetitint-se. La de pel·lícules abans era enorme i ara és molt modesta, però res a dir, ja que poca gent les compra encara. La de música una mica el mateix, però almenys la música clàssica la tenien ben nodrida. Precisament la part de clàssica era una secció més que acceptable, feia bastant goig tenint en compte que no és un gènere de majories. En canvi ara ocupa un espai petit, massa petit, al costat d’altres músiques del món. Abans entraves a la secció de música clàssica i escoltaves Mozart -per dir algun compositor-, però ara potser que escoltis ranxeres o rock dur mentre mires CD’s de Mozart. És una experiència diferent.\nPerò el que més em va sorprendre va ser que ara a FNAC pots comprar maquines de depilar, eixugacabells, aspiradors, batedores i tot un catàleg de coses pel benestar, la llar i la bellesa. Aquesta nova secció està on originàriament estaven les pel·lícules, un dels meus caus històrics. I sí, em va fer una mica de mal. Fa anys que tots sabem que una botiga com FNAC -amb la superfície que té i on està ubicada- no es pot aguantar només amb llibres i pel·licules, i que ha de donar entrada a altres productes, però… Eixugacabells? Màquines de depilar? Aspiradors? On al principi hi trobava Woody Allen o Clint Eastwood, ara hi trobo Braun i Rowenta.\nVaig pujar amb certa tristor a la secció de llibres, sorprès per aquesta intrusió, si se’m permet aquesta llicència més romàntica i nostàlgica que res. Però, sabeu què? Que a la secció de llibres, a les set de la tarda, no érem ni deu persones. I vaig entendre algunes coses. La cultura és fascinant, però cal que hi hagi gent disposada a consumir-la, perquè la difusió s’aguanti. No només això, cal que hi hagi gent disposada a pagar-la. Quantes petites llibreries encara li fan petons als peus de Mr. Wonderful? FNAC és una empresa privada, les petites llibreries són comerços privats, i necessiten vendre per sobreviure. On no arriba la cultura, ha d’arribar alguna altra cosa per tal de mantenir el negoci viu. Dit d’una altra manera, que la FNAC hagi de vendre màquines de depilar per poder mantenir la secció de llibres o música no és més greu que que una editorial publiqui les memòries de Belén Esteban per poder publicar després literatura de qualitat però minoritària. El món no s’acaba, està clar. Mentrestant, però, Amazon segueix fent-se gran. I jo, més que mai, em torno boig en les petites llibreries dels pobles i barris on hi poso els peus.\nPublicat per\tRedacció\t- ag. 29, 2017\n25 agost 2017\tat\nMalauradament sembla una tendència, el que quedava de la Formiga d’or també va començar la decadència posant objectes de regal,fins i tot a La Central del carrer Elisabets hi ha ximpleries a l’entrada, aquests dies m’he aturat en una àrea de l’autopista on fins fa pocs anys hi havia uns prestatges plens de llibres de butxaca i ara són plens de bestieses de tota mena i de llibres en tenen quatre d’amagats i para de comptar. De petites llibreries també n’han plegat un munt, per a moltes compres de llibres has de recórrer a la xarxa. De tota manera ha passat amb els llibres, amb els cinemes, tot canvia i ens hem d’anar adaptant al que sigui, em temo.


Alejandra Pizarnik. Les múltiples facetes que configuren a la persona | Diari Sant Quirze - News SQ\nInici » a-ultimesnoticies » Alejandra Pizarnik. Les múltiples facetes que configuren a la persona\nAlejandra Pizarnik. Les múltiples facetes que configuren a la persona\nEl poeta pot resultar el més contradictori dels humans, el més destructiu amb la seva pròpia vida mentre crea per als altres. Pot donar vida a milers de realitats i acabar amb l’única en la qual ell mateix existeix. Sens dubte aquestes línies podrien ser referides a una de les joies argentines de la poesia contemporània: Alejandra Pizarnik.\nAquesta dona única i irrepetible neix en els anys trenta a la ciutat d’Avellaneda on els seus pares s’havien traslladat, migrant d’una Europa convulsa després d’haver perdut a gairebé la totalitat de la seva família per l’Holocaust. Amb arrels ruses i jueves, els seus pares s’adapten aviat a la vida a l’Argentina, encara que inculquen la por i la concepció de la mort de forma molt primerenca a la jove Alejandra.\nSi t’atreveixes a sorprendre\nla veritat d’aquesta vella paret;\ni les seves fissures, desgarrades,\nformant rostres, esfinxs,\nuna presència per a la teva set,\naquesta absència que et beu.\nEls seus pares sempre van ser molt protectors amb ella, donant-li tots els capritxos i luxes així que la seva experiència infantil va ser plàcida i liberal, permetent-li compaginar els estudis i buscar la seva vocació entre la filosofia i el periodisme per a posteriorment decidir dedicar-se a la literatura. Des dels seus primers escrits ja revela que temàtiques com la pèrdua de la infància i la mort seran presents en tota la seva obra. Tota expressió artística era atraient per a la curiositat infinita d’Alejandra que s’expressa en la pintura, la narrativa, el periodisme o la poesia buscant sempre una representació del seu interior. No obstant això, la seva energia va dispersant-se i molts dels seus projectes i impulsos artístics quedaren inacabats i aviat oblidats i fou la literatura el que va tindre sempre un major interès.\nAlejandra buscà trobar-se, desxifrar-se a si mateixa, experimentar i transmetre totes les cares que posseïa. Era una poeta transgressora que jugava amb l’obscenitat, però podia revelar-se també com una escriptora delicada. En alguns poemes es mostrava seductora i vital i en uns altres profundament derrotada i depressiva. A vegades es mostrava desorientada, nàufraga en un món en el qual no ajustava i en unes altres, una protagonista que creava el seu propi mite. Era autoexigent i perfeccionista, però va deixar centenars de projectes en esbossos i esborranys en perdre interès. Si algú va dubtar d’ella, aquesta va ser ella mateixa.\nMata la seva llum un foc abandonat.\nPuja el seu cant un ocell enamorat.\nTantes criatures àvides en el meu silenci\ni aquesta petita pluja que m’acompanya.\nLa seva vida era una eterna lluita contra ella i contra el món, buscant cert ordre en el caos inevitable de la realitat. Tractava de buscar pau a vegades allunyant-se, recloent-se, unes altres tractant de socialitzar. L’escriptura era el seu refugi, el seu amant i també el més cruel dels seus dimonis perquè va arribar a dir «En el fons jo odio la poesia. És, per a mi, una condemna a l’abstracció. I a més em recorda aquesta condemna. Em recorda que no puc «clavar la dent» en el concret. Si pogués fer ordre en els meus papers alguna cosa se salvaria. I en les meves lectures i en els meus miserables escrits».\nAquesta mania de saber-me àngel,\nsense mort en què viure’m,\nsense pietat pel meu nom\nni pels meus ossos que ploren vagant.\nI qui no té un amor?\nI qui no gaudeix entre roselles?\nI qui no posseeix un foc, una mort,\nuna por, una cosa horrible,\nencara que anés amb plomes,\nencara que anés amb somriures?\nSinistre deliri estimar a una ombra.\nL’ombra no mor.\nnomés abraça al que flueix\ncom a lava de l’infern:\nuna lògia callada,\nfantasmes en dolça erecció,\ni sobretot àngels,\nàngels bells com a ganivets\nque s’eleven en la nit\ni devasten l’esperança.\nEn realitat, sempre es va sentir com una nena o un adult que no arribava a entendre el joc de madurar i que, amb trenta anys, continuava dubtant de ser el que havia de ser. Tenia por d’assumir que la infància havia de morir per a ser adulta. Per això, cerca una mica de consol en l’amor fugaç, en les distraccions, en l’art on pot “jugar” a ser ella i totes les seves representacions simultàniament. Li feia mal la vida i el no sentir-se realitzada. A vegades la melancolia d’èpoques més fàcils i segures li feien replantejar-se el sentit de tot.\nPotser era una ànima excessivament fràgil, potser només no va poder processar molts racons d’ella mateixa. No obstant això, en la seva curta vida mai va estar inactiva. Treballadora excessiva, sempre estava creant i elaborant, anotant, dibuixant, subratllant i escrivint en les seves llibretes durant hores fins a l’extenuació. I davant tots aquests dubtes i aquests buits que només ella podia curar decideix deixar de sofrir la incertesa de la vida. Alejandra no vol perpetuar-se i per això tria morir en la matinada del 25 de setembre de 1972 buscant per fi la mort fora dels seus poemes. Com ella mateixa havia dit la mort «és la dissonància més gran o, potser, l’harmonia radical del silenci».\nAvui Pizarnik ens recorda la incertesa i els buits existencials que sentim a vegades en una societat que ens ofereix tant, però no ens ensenya a ser nosaltres mateixos. Ens atreu la seva poesia caòtica, el seu llenguatge a vegades rude i altres suaus, ens encanta la seva bogeria i la precisió i veritat que oculten les seves idees. Ens fa recordar també que viure és triar, és anar guanyant i perdent i és acceptar aquestes pèrdues mirant cap al futur, però mantenint els peus en el present.\nCristina González Diari Sant Quirze el raco literari News SQ Píndoles de Justícia Poètica Sant Quirze del Vallès\t2021-11-10


El Kun Agüero reclama en català que la població es vacuni: «Fes-ho per tu» | NacióDigital\nper V. R., 17 de setembre de 2021 a les 12:51 |\nAgüero, entrenant amb el Barça | Europa Press\nEl Kun Agüero és un dels futbolistes que genera més interacció amb el públic i els fans del futbol. Protagonista del seu propi canal de Twitch, és molt conegut per no tenir pèls a la llengua i haver participat en tota mena de creació de contingut: des de jugar partides del FIFA, conversar amb diversos famosos i establir una molt bona relació amb Ibai Llanos.\nAmb el seu fitxatge al Futbol Club Barcelona, el davanter argentí va deixar enrere el gèlid Manchester per establir-se còmodament aquí. La seva arribada va propiciar la primera trobada física entre Llanos i Agüero, que es va arribar a atrevir a parlar en català. El resultat va ser objecte de polèmica, però el Kun no ho ha deixat estar aquí.\nA través d'una col·laboració amb el Departament de Salut, el Kun Agüero s'ha compromès amb la campanya de vacunació del país i ha participat en una campanya on crida a la ciutadania major de 12 anys a administrar-se la dosi de la vacuna contra la Covid-19. En un vídeo publicat a les xarxes socials de Salut, el davanter blaugrana s'ha tornat a atrevir a parlar català i aquesta vegada no ha errat cap de les paraules.\n"Fes-ho per tu. Per responsabilitat. Per solidaritat. Pels teus. Per totes. Ara mateix a Catalunya poden vacunar-se totes les persones de 12 anys o més". És el missatge del Kun en català, que ha tingut una molt bona rebuda a les xarxes. L'argentí, ja plenament integrat a Barcelona, ha protagonitzat diversos moments hilarants al seu canal de Twitch en valorar l'estat del trànsit de la capital catalana.\nFa pocs mesos que viu a Barcelona i encara s'està adaptant a la vida a la capital catalana. Un dels seus problemes, segons ell mateix ha explicat en un directe a Twitch, és entendre com funciona la circulació per carretera a la ciutat comtal. "És un quilombo -un merder en català", confessa el davanter del Barça sobre el caos dels carrers de Barcelona.\nGràcies per donar veu a milers de catalans que ens hem vist obligats a aprendre a conduir pel putíssim infern. pic.twitter.com/183NOPphuI\n— Oriol Sales (@OriolSalesV) September 7, 2021\n"Vas en cotxe i al costat tens un carril que hi posa taxi, després un altre més petit pels que van en bicicleta o en aquesta mena de patinet", explica molt confús. A més, explica una anècdota en què un taxista el va esbroncar per no entendre el funcionament dels diversos carrils. Agüero també al·lucina amb els patinets: "Van que sembla un Ferrari, ni miren", critica.\nEsports, vacuna, vacunació, Covid-19, coronavirus, Salut, Departament de Salut, Barça, Futbol Club Barcelona, Kun Agüero


Un nom per a la història: Muntazer al-Zaidi | Des de Sants\nUn nom per a la història: Muntazer al-Zaidi\nPosted on 15 Desembre, 2008 by Dav\nMuntazer al-Zaidi és el nom del periodista que ha fet el que nosaltres no hem pogut fer: aixecar-nos en mig d’una roda de premsa de George Bush a Bagadad i agrair-li metafòricament per tota la vergonya, per totes les manifestacions, per tots els morts, mutilats, perseguits, torturats, calumniats i enganyats que han generat aquests cinc anys de vergonya nord-americana a l’Iraq.\nIraq és avui un país enfonsat, dividit, enfrontat però és també un exemple de quin és el camí que Occident no podrà seguir ja més. No pot moralment: per prepotència i per bel·licisme. I no pot políticament: perquè cada cop som menys i més pobres davant les noves potències naixents; les mateixes que financen els nostres dèficits i aviat compraran les nostres empreses.\nMuntazer al-Zaidi és un noi de vint-i-vuit anys que s’ha convertit en un heroi de la nit al dia. Tot gràcies al seu gest d’agrair-li al President dels EUA la seva incompetència amb una bella metàfora àrab, la de la sabatilla, i titllant-lo de gos. Un gest que l’ha dut a la presó però que per a tots aquells que ens vam manifestar recurrentment contra la bogeria d’Occident en la seva agressió a l’Iraq, ens reconforta i ens fa pensar que realment hi ha un lloc i un moment on els culpables i els idiotes pagaran pels seus actes.\nAquest cop el lloc va ser l’Iraq, el dia ahir i el seu protagonista un periodista que es diu Muntazer al-Zaidi. I em vénen ara al cap els amics iraquians que vaig fer ara fa uns anys i penso en com les deuen estar passant ara i sospito que almenys estaran rient per dins.\nFiled under: internacional, política | Tagged: Bush, Iraq, Muntader al-Zaidi |\n« Trist paper el del PSC Ni fets ni paraules »\nRDC, on 15 Desembre, 2008 at 21:13 said:\n“ens reconforta i ens fa pensar que realment hi ha un lloc i un moment on els culpables i els idiotes pagaran pels seus actes”. No són aquestes paraules plenes de venjança, rancor i odi? Vols dir que estàs en condicions per fer judicis morals sobre occident?


XAREL·10: Refranyer Jeroglífic 028\nArribo, no hi ha cap comentari, i no en tinc ni idea.\nMmmmmm... falles? falleres? festes? València?\nPensaré, pensaré :-))\nMAC, puc començar a demanar pistes? :-DDD\nHe buscat un munt. Fins i tot un quadre de tota la vestimenta fallera però enlloc em surt com es diuen aquestes tiretes color "patata fregida deliciosa del Viena" que porten i que surten també clarament marcades a la segona foto.\nEn fi, diré el que em passa pel cap i si serveix per donar una pista doncs millor :-)\nPel color d'aquestes tiretes, sembla que siguin com de FOC o d'OR... Potser poden ser paraules clau.\nASSUMPTA: Tu pots començar a demanar pistes quan vulguis... però jo no les donaré fins demà. :-DD\nAh, bé... puc esperar. Només volia saber si se'n podien demanar :-)))\nAssumpta. Jo no conec molt el tema de la indumentària fallera, però crec que el conjunt de tiretes es diu flop, la qual cosa crec que complica la cosa una mica més si cap.\nHe de reconèixer que aquest Refranyer Jeroglífic no és tan evident com la majoria dels que l'han precedit. Però crec que pot sortir, treballant una mica.\nAixò si, el primer pas és identificar el nom correcte en català/valencià d'aquest conjunt de "tiretes" dels vestits de fallera. En JPMERCH diu que es diuen "flop" però aquest no és el nom que jo he trobat. Ja aviso que no tinc cap coneixement del tema faller i que puc estar completament equivocat però buscant per Internet només he vist usada aquesta denominació en webs que parlen de falles en espanyol mentre que en les webs en valencià s'usa el nom que jo he fet servir per fer el jeroglífic. Trobeu-lo i en tornem a parlar. :-))\nEn JOTAPÉ diu Flop... en MAC diu que "en valencià"... i jo no trobo res...\nPerò, MAC, això no és una pista!! Jo ja vaig dir que buscava el nom d'aquestes tiretes. O sigui que no afegeixes cap dada nova... Hauré de seguir esperant :-)\nASSUMPTA: Tens raó no és una pista perquè en són dues. ;-)\n1.- Ara saps que no has d'anar a buscar OR o FOC com deies en el teu comentari anterior, sinó que t'has de centrar en el nom d'aquesta part del vestit de la fallera.\n2.-I també saps que aquest nom es pot trobar en les webs en valencià que parlen de falles.\nUs heu posat d'acord en JOTAPÉ i tu per fer veure que aquestes tiretes tenen un nom, però en realitat no en tenen, tothom les coneix per "tiretes" :-DDD\nBé, la veritat és que no ho sé trobar. He arribat a munts de pàgines on parlen del vestit de fallera i enlloc diuen res de les tiretes... que si el GIPÓ, que si la FALTRIQUERA, que si... Em rendeixo (per avui)... perquè no seran les "CINTES", oi? Vull dir que és una paraula massa "normal" com per haver d'anar a buscar la indumentària fallera per definir-la :-)\nASSUMPTA: Doncs no sé si també s'anomenen "cintes" però tens raó que aquesta no és la paraula que busquem. Ara bé, no creguis que la paraula en qüestió és rara. De fet, és una paraula d'ús normal en català però quan vaig veure que també servia per anomenar aquesta peça del vestit faller, vaig suposar que això faria el jeroglífic una mica més complicat... i no em vaig equivocar. :-))\ncrec que sé com es diu aquesta peça, puc dir-lo?\ncomença per "f"?\nSiiiiii, ISABEL!!! :-)))\nEm penso que sé el refrany però no goso dir-lo perquè no he participat mai :(\nDona, Jo rai!, alguna vegada ha de ser la primera participació, anima't, a veure si l'encertes! :-))\nQuan algú va tan "arreglat" que tira fins i tot a disfressat, de vegades li diuen "Vas més flocat que el llit de la Mare de Déu".\nVaja, si no és aquesta se li ha d'assemblar molt, oi?\nPer cert, cal apuntar-se en algun lloc per jugar amb vosaltres? És que potser m'hi apuntaria...\nPrimer que tot, i veient els comentaris d'ISABEL i JO RAI!, recordar que per donar una resposta als meus enigmes no cal ni demanar permís ni apuntar-se enlloc. Tots els comentaris (i tot els comentaristes) sou molt benvinguts. :-))\nI si en el seu primer comentari s'emporten el rètol vermell per haver solucionat l'enigma doncs encara millor. Així que moltes felicitats JO RAI! perquè encertes el refrany amagat, com es pot comprovar AQUÍ.\nAra només em faltarà saber que és això del rètol vermell...\nISABEL: Perfecte! :-)\nJO RAI!: El "rètol vermell" és el petit comentari, felicitant al primer que dóna la resposta correcta, que afegeixo a cada post quan dono per solucionat l'enigma corresponent. És només un detall sense més importància però en aquest Refranyer Jeroglífic el trobaràs al teu nom, al final del post on en color vermell posa TROBAREU LA SOLUCIÓ ALS COMENTARIS. FELICITATS A "Jo rai!". Ha estat el primer, però espero que no sigui l'últim perquè això voldrà dir, com dius al teu anterior comentari, que t'has animat a continuar jugant amb nosaltres.\nHehehehe el famós RÈTOL VERMELL del "XAREL-10", MAC, no diguis que és un detall sense importància, que aquí tots estem encantats quan el guanyem! :-))\nPer cert, mai de la vida l'hauria encertat! Així, com es diu això "floc"? Segur que mai se m'oblidarà ;-)


El ple rebutja la proposici� de llei d'ERC sobre emprenedoria i designa Josep Rull, Santi Rodr�guez i Marc Sanglas per defensar a Madrid el rescat de peatges - Parlament de Catalunya\nEl ple rebutja la proposici� de llei d'ERC sobre emprenedoria i designa Josep Rull, Santi Rodr�guez i Marc Sanglas per defensar a Madrid el rescat de peatges\nEl ple ha designat els diputats que defensaran el rescat de peatges per votaci� secreta\nEl ple ha rebutjat, aquest mat�, la proposici� de llei d'ERC de suport a l'emprenedoria i al treball aut�nom, en prosperar les esmenes a la totalitat de CiU i PPC amb el vot favorable d'aquests dos grups. El ple tamb� ha elegit els diputats Josep Rull (CiU), Santi Rodr�guez (PPC) i Marc Sanglas (ERC) per defensar al Congr�s dels Diputats la proposici� de llei per crear un fons de rescat de peatges per 84 vots a favor, 29 en contra i 12 abstencions.El ple ha comen�at amb la sessi� de control al president de la Generalitat i als consellers. Les negociacions sobre el pacte fiscal i els ajustos pressupostaris, tant estatals com del mateix govern, han centrat la sessi� de preguntes a Artur Mas, que han formulat els diputats Jordi Turull (CiU), Joaquim Nadal (PSC), Al�cia S�nchez-Camacho (PPC), Jordi Miralles (ICV-EUiA), Joan Puigcerc�s (ERC) i Joan Laporta. D'altra banda, la consellera d'ensenyament, Irene Rigau, ha respost la pregunta d'ICV-EUiA, sobre la jornada de vaga d'ensenyament d'ahir, i la d'ERC, sobre el transport escolar; el d'economia i coneixement, Andreu Mas-Colell, la de CiU, sobre les operacions de finan�ament a empreses i aut�noms de l'Institut Catal� de Finances, i la del PSC, sobre la reuni� del Consell de Pol�tica Fiscal i Financera; la vicepresidenta i consellera de governaci� i relacions institucionals, Joana Ortega, la del PPC, sobre els estudis i informes elaborats per l'Ag�ncia Catalana de Cooperaci�, i la de Ciutadans, sobre les retallades al seu departament; el de territori i sostenibilitat, Llu�s Recoder, la de CiU, sobre els convenis de mediaci� en casos de desnonament signats amb entitats d'estalvi, i la de just�cia, Pilar Fern�ndez Bozal, la de CiU, sobre la implantaci� del sistema e-just�cia.cat. Rebutjada la proposici� d'ERC sobre emprenedoria El ple ha rebutjat la proposici� de llei d'ERC de suport a l'emprenedoria, al treball aut�nom, al treball aut�nom dependent i a la petita empresa i microempresa de Catalunya, en prosperar les esmenes a la totalitat de CiU i PPC, amb els vots d'aquests dos grups i els vots en contra del PSC, ICV-EUiA, ERC, C's, SI i de Joan Laporta. En no superar el debat de totalitat, la proposici� de llei no seguir� la tramitaci� parlament�ria.La proposta regulava les pol�tiques p�bliques per donar suport a l'emprenedoria i el treball aut�nom, en particular les destinades a la formaci� i sensibilitzaci�, la reducci� de c�rregues administratives, la millora dels instruments de finan�ament, els incentius fiscals, i la protecci� de la seguretat i la salut laboral. Entre altres aspectes, el text explicita el comprom�s de la Generalitat de pagar les microempreses prove�dores abans de vint-i-cinc dies; crea una l�nia espec�fica de cr�dit per finan�ar els emprenedors, que el govern dotaria amb cent milions l'exercici seg�ent al de l'aprovaci�; preveu la creaci� d'un pla estrat�gic de suport a l'emprenedoria amb una carta de serveis, i l'observatori del treball aut�nom dependent, entre altres punts.Al debat hi han intervingut els diputats Meritxell Borr�s (CiU), Montserrat Capdevila (PSC), Rafael Luna (PPC), Jordi Miralles (ICV-EUiA), Oriol Amor�s (ERC), Albert Rivera (C's), Uriel Bertran (SI) i Joan Laporta. Diputats que defensaran a Madrid el fons de peatges Durant la sessi� tamb� s'han designat els diputats Josep Rull (CiU), Santi Rodr�guez (PPC) i Marc Sanglas (ERC), perqu� defensin al Congr�s dels Diputats la proposici� de llei per crear un fons estatal per a l'homogene�tzaci�, el rescat selectiu i la subvenci� dels peatges, que la cambra va aprovar fa quinze dies. Els representants han obtingut 84 vots a favor, 29 en contra i 12 abstencions.La votaci� ha estat secreta i electr�nica, per� al debat previ el PSC ha anunciat que retirava el candidat que havia presentat i que votaria en contra dels tres proposats. C's tamb� ha manifestat el seu vot en contra i ICV-EUiA ha avan�at que s'abstindria. La proposici� de llei pret�n que els impostos recaptats per l'estat i les comunitats als peatges es destinin a crear un fons per dotar de recursos els programes que facin efectius l'homogene�tzaci�, el rescat selectiu i la subvenci� per als usuaris habituals dels peatges. L'estat hi hauria de destinar el que recapt�s de les empreses concession�ries amb l'impost de societats i l'impost sobre el valor afegit, i les comunitats, els recursos procedents dels impostos auton�mics sobre aquestes empreses. El fons tamb� es nodriria de les dotacions anuals que els pressupostos estatals i auton�mics establissin i d'altres recursos provinents de les concession�ries. El 18 de novembre de 2004 el ple del Parlament ja va acordar per unanimitat enviar la proposici� a la mesa del Congr�s dels Diputats, i el 9 de desembre de 2008 el ple del Congr�s espanyol la va admetre a tr�mit. La iniciativa, per�, no va arribar a incloure's a l'ordre del dia i va decaure en finalitzar la legislatura. Rebutjada la moci� del PPC sobre el biling�isme a l'administraci�A la tarda, el ple ha rebutjat la moci� del PPC sobre el biling�isme a l'administraci� amb els vots en contra, 104, de la resta de formacions excepte C's, que hi ha votat a favor.La moci� del PPC demanava al Parlament l'eliminaci� de l'�s preferent del catal� a la instituci�, la disponibilitat de tota la documentaci� i les publicacions de la cambra en catal� i castell�, la retolaci� biling�e de totes les depend�ncies parlament�ries, la lliure elecci� de llengua per al personal, i tamb� que aquestes mesures s'apliquessin a les institucions dependents de la cambra. El text instava tamb� el govern a fer el mateix i a garantir la plena disponibilitat ling��stica tant en catal� com en castell� en les seves relacions amb els ciutadans. A m�s, entre altres coses demanava que, per cortesia amb tots els ciutadans, el president, els consellers i els alts c�rrecs de les institucions catalanes s'esforcessin a alternar totes dues lleng�es als actes p�blics. A l'�ltim, demanava els mateixos objectius respecte a l'aran�s a la Vall d'Aran.Mar�a Jos� Garc�a (PPC) ha presentat la moci�, i en el debat tamb� hi han intervingut Carles Puigdemont (CiU), Montserrat Capdevila (PSC), Hort�nsia Grau (ICV-EUiA), Pere Bosch (ERC), Albert Rivera (C's) i Alfons L�pez Tena (SI).Interpel�lacionsD'altra banda, els consellers han respost les interpel�lacions dels grups. El titular de territori i sostenibilitat, Llu�s Recoder, n'ha respost dues, una sobre el d�ficit d'inversions i els incompliments del govern de l'estat en mat�ria d'infraestructures (CiU) i una altra sobre les infraestructures de transport (SI); el d'empresa i ocupaci�, Francesc Xavier Mena, tamb� n'ha respost dues, sobre les pol�tiques contra l'atur (ERC) i la situaci� del Servei d'Ocupaci� de Catalunya (PSC); la vicepresidenta del govern, Joana Ortega, n'ha respost una sobre la centrifugaci� de part del deute del govern de l'estat cap a les comunitats aut�nomes (CiU); el conseller d'economia i coneixement, Andreu Mas-Colell, una sobre el nou pla de mesures (ICV-EUiA); el de salut, Boi Ruiz, una sobre el futur del model sanitari (PSC), i el d'interior, Felip Puig, una sobre la previsi� d'actuaci� en mat�ria d'incendis (PPC).\nPrevisi� de desenvolupament del ple de dem�\nMocions que es debatran aquest dijous


La Plaça de la Dona Treballadora ja té una pintura mural que reivindica el paper de les dones - Tottarragona.cat :: Diari digital independent d'informació i d'opinió de Tarragona\nLa Plaça de la Dona Treballadora ja té una pintura mural que reivindica el paper de les dones\nL’alcalde de Tarragona, Pau Ricomà, acompanyat de la consellera de Feminismes i LGTBQ+ de l’Ajuntament, Carla Aguilar-Cunill, ha inaugurat aquest dijous al migdia el dibuix de l’artista Berta Artigal al terra de la plaça de la Dona Treballadora. L’acte forma part de les activitats organitzades per l’Ajuntament amb motiu de la celebració el proper dia 8 de març del Dia Internacional de la Dona.\nL’autora del dibuix, Berta Artigal, formada a l’Escola d’Art de Tarragona, ha traslladat amb il.lustracions de siluetes la diversitat de dones que conviuen i interactuen per aquesta plaça i la ciutat en general, donant vida als carrers i a la societat.\nL’alcalde Ricomà ha defensat que “aquest Ajuntament està compromès a fer visible el paper de les dones. Per això mateix, s'incrementaran els carrers amb nom de dona a la ciutat, com el de Neus Català, entre moltes altres”. I ha afegit: “És molt important la lluita que protagonitzeu les dones i l'esteu guanyant".\nRedacció TT - 06/03/2020 - 09:32h


Comunicat diari de risc d'incendi forestal (previsió per demà, 22 d'agost)\nquery_builder 21 agost 2012 18:38\nPersisteix l’episodi d’elevat perill d’incendi, amb un lleuger increment al Nord-est. Predomini del perill molt alt i presència de perill extrem a zones de la Catalunya central i interior de les comarques de Tarragona. Perill alt quasi a tota la resta. Perill moderat només a zones elevades del Pirineu Occidental i oriental.\nAl llarg del dia d’avui els Bombers de la Generalitat han treballat en diversos focs de vegetació. El més important a Subirats (Alt Penedès), on ha cremat 1 hectàrea de matolls i marges i 1.500 m2 forestals (no arbrats). Els Bombers també han estat requerits per apagar un foc de matolls a Sant Fruitós de Bages (1.100m2), un altre foc a la Selva del Camp (800m2) i petits conats d’incendi a tocar de les vies del tren, entre Roda de Barà i la Pobla de Montornès.\nAtès l’alt risc d’incendi d’aquests dies, un dia més s’han fet rutes de vigilància amb mitjans aeris dels Bombers de la Generalitat i el Cos d’Agents Rurals, amb la col·laboració també de l’helicòpter del Servei Català de Trànsit. A més, unitats del Grup d’Actuacions Forestals (GRAF) dels Bombers de la Generalitat han realitzat rutes terrestres de vigilància per aquelles zones més sensibles\nCal destacar que per demà dimecres, d’acord amb el Servei Meteorològic de Catalunya, es preveuen les següents situacions meteorològiques de risc:\nLes temperatures, a les hores centrals del dia, no seran tant altes com les d’avui. Només s’esperen pluges a la tarda a la zona del Pirineu. El vent bufarà fluix i de component sud al litoral.\nA la matinada començarà a bufar Tramuntana fins al migdia, moderada amb algun cop fort. Les humitats relatives seran semblants a les d’avui i fins i tot una mica més baixes. A l’Empordà baixaran degut a la Tramuntana i al vent de component sud.\nCal tenir present que hi ha un avís vigent per onada de calor que està previst que s’allargui fins divendres. En aquest sentit, Protecció Civil manté activada l’alerta del PROCICAT per onada de calor i recomana intensificar el seguiment de la població més vulnerable. Cal tenir en consideració que ens trobem en el cinquè dia de l’episodi d’onada de calor per a la persistència d’altes temperatures. El Departament de Salut manté activat el Pla d’actuació per prevenir el efectes de l’onada de calor sobre la salut (POCS) en fase 2 (nivell màxim).\nEn relació amb això, i d’acord amb la previsió de risc d’incendi, el Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural (DAAM) manté la suspensió de tots els permisos per a la realització d’activitats que puguin generar perill d’incendi forestal en 304 municipis afectats en dies anteriors. Aquests municipis pertanyen a les comarques de l’Alt Camp, Alt Empordà, Alt Penedès, Alt Urgell, Anoia, Bages, Baix Camp, Baix Ebre, Baix Empordà, Berguedà, Conca de Barberà, Garrigues, Garrotxa, Gironès, Maresme, Montsià, Noguera, Osona, Pallars Jussà, Pla de l’Estany, Priorat, Ribera d’Ebre, Ripollès, Segarra, Selva, Solsonès, Terra Alta, Vallès Occidental i Vallès Oriental, que podeu trobar a l’enllaç següent: http://www.gencat.cat/mediamb/incendis/graf/alfa3.pdf. S’aixeca la prohibició als municipis de: Bagà, Castellar de n’Hug, Guardiola de Berguedà, La Pobla de Lillet (Berguedà), Campdevànol, Toses, Gombrèn (Ripollès), Camarles, l’Aldea (Baix Ebre).\nMapa de risc d'incendi forestal. Previsió pel 22 d'agost\nMapa de risc d'incendi forestal. Previsió pel 22 d'agost (amb llegenda de comarques)


EL BLOG D'EN JORDI: M'HAN ATRACAT!\nM’han atracat! No us preocupeu perquè no ha estat res d’importància. Estic bé i en principi les conseqüències han estat poc rellevants per la meva integritat física. He contemplat la possibilitat de presentar una denúncia als mossos d’esquadra, però no estic segur de fer-ho. El que em preocupa no és haver sofert un atracament a plena llum del dia sinó que no és la primera vegada i em temo que no serà la última. Tot ha passat després de dinar. Acabava de veure la cursa de motos per la televisió i he sortit de casa per anar a la feina a llegir uns correus electrònics. A causa d’una mala migdiada he entrat en un bar a l’atzar que em venia de camí per fer un cafè. Un espai sense luxes evidents on treballen un grup de nois sudamericans ràpids i àgils alhora de servir els clients. Una cigarreta i el diari m’han acompanyat en els deu minuts de rellotge que he estat recolzat a la barra. A primera vista tot era normal i res feia preveure que de cop i volta l’objectiu seria jo. Tinc per costum pagar on tenen la màquina registradora i així ho he fet. Amb els dits feia jocs de màgia barata amb al moneda d’euro que tenia a la cartera esperant que un dels cambrers acabés de cobrar una parella de guiris amb tuf d’aftersun. Quan és si us plau? He demanat amablement. Un euro amb vint cèntims senyor. Com veieu tot ha estat molt ràpid i sense violència. Per sort encara tinc tots els documents i m’estalviaré una travessia per les administracions per renovar els carnets. La sensació, però, ha estat la mateixa: m’han atracat.\nPublicat per KURU a diumenge, de juny 12, 2005\nEl meu condol... Avui tenia trobada amb unes persones en un restaurant aquí al costat de casa (Amposta)... i la coca-cola que m'he près per "obligació" també m'ha costat 1.20. Almenys duia dos gels i llimona...\nTu veig que ets d'Olot (els meus avis ho són), jo visc habitualment a Barcelona, i Amposta és el "meu" poble. Als extrems de Catalunya, els preus són els mateixos... crec que ja no serveix l'excusa de "aquí és car perque venen guiris i se n'aprofiten"...\nAkest atracament encaixa totalment amb la reinvidicacio del pa amb tomaquet, lentament es perfila la nova esclavitut, benvinguts al golgota modern!!!!!\nRECORS DE SANT JOAN\nUN NOU PARTIT A CATALUNYA?\nGRÀCIES BANC D'ESPANYA


És impossible parlar del restaurant “Miralles” sense mencionar al Salvador (s’enfada si se l’anomena Sr. Miralles). Uns minuts xerrant amb ell van ser suficients per adonar-me que té un carisma especial. Vaig sortir d’allà amb admiració i amb els ulls vidriosos. Vaja! que no em va deixar indiferent! Admiració de veure tot el que ha aconseguit per mèrits propis. Treballant i punto. Els ulls vidriosos és un acte reflexa de com se li posaven a ell quan em parlava de les seves filles o de la Campanera (que viu a “Les Capçades” i que cal conèixer). També us ho dic… va ser difícil xerrar seguit amb ell. Tothom que entrava al restaurant el volia abraçar. Independentment de la bona cuina que ofereixen, val la pena anar-hi només per conèixer-lo.\nLa fonda “Miralles” va obrir les portes al 1978. Uns joves Pepita i Salvador van agafar el projecte amb moltes ganes. El principi va ser dur, però anys més tard i amb la idea de poder millorar la oferta, van decidir construir el nou edifici on estan ara.\nD’estil rústic i clàssic. Les parets son de pedra amb les taules i les cadires de fusta. Bigues al sostre, algun quadre penjat i llums de ferro. No hi ha cap estridència a dins, on el que més hi destaca és l’ordre. Té una capacitat per 120 persones i hi ha un menjador privat per qui vulgui celebrar-hi algun esdeveniment més íntim. També hi ha un altre menjador per banquets més grans.\nA banda dels turistes que estan a la zona descobrint Els Ports o la Via Verda, la majoria dels clients és gent de “tota la vida” de la comarca. Es coneixen fa anys. Venen a veure al Salvador i a menjar bé.\nTipus: cuina tradicional catalana. Tal i com es defineixen ells “cuina del xup-xup amb productes d’el·laboració pròpia”. Aquest és el seu punt fort: l’aigua és dels Ports, el pa és artesanal, els xais son de criança pròpia, els vins son de la comarca…\nFormatge de cabra en tempura amb melmelada de taronja casolana – deliciosa manera de començar l’àpat. Tot i que la tempura és finíssima, aconsegueixen refrescar el plat amb la melmelada. Bona barreja de productes i textures.\nXoriçets de cabra – heu provat mai xoriçets de cabra? Jo no. Súper gustosos.\nCrestó en escabetx – aquest és el plat estrella. Molta gent ve fins aquí per provar-lo. El seu pasturatge semisalvatge, la seva alimentació vegetal, la puresa de les aigües dels Ports i el control diari, fan que sigui una de les carns més exquisides. Està cuinat amb l’austeritat del segle XIII, amb molta paciència.\nFormatge fresc fet a casa amb gelat de mel i pinyons – una espècie de mató boníssim.\nUbicació: Av. Generalitat, 19-21 d’Horta de Sant Joan (Tarragona)\nBusqueu un lloc acollidor en ple Priorat amb cuina delicada i on el vi hi juga un paper força protagonista? Doncs… aquest és el vostre lloc!\nUn passadís escalonat i bastant llarg t’endinsa cap al cor del restaurant. Colors suaus i vitrines amb caixes de vins és tot el que es pot veure de moment.\nAl final del passadís, hi ha una sala diàfana a on destaca una filera de llums d’estil modern i que li dóna molta força al menjador. Em va encantar el contrast. A l’igual que la barreja de biga de ferro amb la clàssica volta catalana del sostre. La sala està molt cuidada. Un finestral gran deixa entrar la llum i permet tenir vistes de Falset. És un menjador tranquil i on s’està súper a gust.\nTambé hi ha una altre sala més petita i més íntima que és ideal per fer-hi celebracions privades i/o tasts de vi.\nTipus: cuina catalana. El Toni Bru prioritza el producte de qualitat i això es nota en cadascun dels seus plats. Fa una cuina d’arrels tradicionals adaptada a avui dia. Va obrir “El Celler de l’Aspic” al 2003, però els seus orígens es remunten al 1987 amb la obertura de l’”Aspic” a Amposta. I… no oblidem que és president dels Sommeliers de Tarragona… cosa que justifica que el vi tingui un paper rellevant aquí. La carta canvia cada estació de l’any. A part de la carta, hi ha tres menús degustació (Menú de Tast, Menú Priorat i el Menú dels Vins). Vaig tenir la oportunitat de fer un menú similar al de Priorat.\nSopa de patata de Prades amb oli i tòfona – deliciós. Plat finíssim i elegant. Se’m va fer curt. L’oli i la tòfona són els que li donen la força a la patata.\nCloïsses estofades amb carxofa i salsa verda – un “mar-muntanya” molt diferent. Bona barreja on el Toni aconsegueix que les carxofes no anul·lin el gust de les cloïsses. Em va sorprendre gratament.\nTrinxat de patata i col de paperina amb botifarra blanca de perol i tòfona – un altre plat estrella. Mai havia provat aquests tres productes junts… sensacional!\nCalamars saltejats amb calçots i carxofa – d’aquest plat només puc dir: veniu i proveu-lo! És el plat que em va captivar. Calçot amb calamar??? Força atrevit i agosarat… genial el resultat!\nGall ecològic amb salseta de bolets – es desfà.\nMil fulls de crema amb taronja – és important dir que totes les postres les fan ells.\nPastís crema catalana amb pinya i maracuyà – fantàstic! No podíem acabar d’una manera millor.\nUbicació: Carrer de Miquel Barceló, 31 de Falset\nPublicat a Priorat | Deixa-hi un comentari »


Pablo Iglesias renuncia a ser vicepresident a canvi de formar un govern progressista - Diari de Girona\nPablo Iglesias renuncia a ser vicepresident a canvi de formar un govern progressista\nPedro Sánchez adverteix a Podem que perquè prosperi un executiu de coalició haurà d'incloure Ciutadans\nmadrid | efe/ddg 31.03.2016 | 00:00\nPedro Sánchez i Pablo Iglesias van fer una passejada pels exteriors del Congrés abans de la reunió. j.j.guillén/efe\nEl vicesecretari general de Ciutadans, José Manuel Villegas, va assegurar que el seu partit no té cap interès que es repeteixin les eleccions, però prefereix uns nous comicis a un Govern «amb populistes i independentistes», en referència a Podem. No donaran suport, per tant, a cap Govern «ni per activa ni per passiva» en què estigui, va dir, la formació de Pablo Iglesias. «Missatge rebut i resposta donada», va destacar Villegas, contestant així al líder de Podem, Pablo Iglesias, que després de reunir-se amb el secretari general del PSOE, Pedro Sánchez, va apel·lar a la responsabilitat de Ciutadans perquè faciliti un Govern a la valenciana bé amb el seu suport o amb l'abstenció. Per part seva, el portaveu del PP al Congrés, Rafael Hernando, va demanar al líder socialista, Pedro Sánchez, que deixi de fer «tombs a dretes i esquerres» i accepti parlar amb el president en funcions i líder del PP, Mariano Rajoy, per buscar la gran coalició que ofereixen els populars. Va dir esperar que Sánchez ho faci «com més aviat millor». efe/Ddg madrid\nEl líder de Podem, Pablo Iglesias, va transmetre al del PSOE, Pedro Sánchez, que si la seva presència en un govern de coalició progressista suposa una dificultat per al PSOE, està disposat a cedir i no estar en aquest Govern. «Si el problema per al PSOE és la meva presència, renuncio a estar en aquest govern. A partir d'aquest moment encapçalaré la negociació» amb el PSOE, va explicar Iglesias en roda de premsa després de les gairebé dues hores de reunió que va mantenir amb Sánchez, a qui va instar a explorar la «via del 161» per aconseguir un «govern a la valenciana».\nLa renúncia d'Iglesias a la vicepresidència que va reclamar en un primer moment és personal. Segueix defensant un govern de coalició raonablement proporcional amb PSOE, Podem i Compromís, encara que ara diu que «no toca parlar de noms, sinó de polítiques i programes», i considera que és el torn dels socialistes perquè segueixin el seu exemple i els demana la mateixa «generositat».\n«Ara li toca cedir una mica al PSOE i intentar explorar aquest govern de coalició progressista», va assenyalar, després d'avançar que hi ha «voluntat mútua» de continuar el diàleg a partir dels programes electorals dels dos partits i d'acceptar també reunir-se amb Ciutadans. No obstant això, Iglesias va rebutjar formar part d'un govern en què també hi hagi el partit d'Albert Rivera, tot i que està disposat a dialogar amb ell per demanar-li el seu suport, «actiu o passiu» -amb vot positiu o abstenció, per a un govern de canvi que «desallotgi» el PP del poder.\nDesprés d'expressar el seu respecte a l'acord de socialistes amb Ciutadans, el líder de Podem va destacar que no serveix com a pacte de govern perquè ja va ser rebutjat en el debat d'investidura, tot i que hi ha elements en regeneració democràtica o la reforma del sistema electoral en què poden trobar postures comunes. En aquest context, va tornar a insistir que no donaran suport ni per activa ni per passiva a un govern que continuï amb les mateixes polítiques que van portar Espanya a la crisi.\nPer part seva, Sánchez va afirmar que amb «totes les cauteles i dificultats», s'està «més a prop» d'un govern del canvi, però va advertir a Podem que perquè prosperi un govern de coalició hauria d'incloure Ciutadans.\nAlternatives que no sumen\nEl líder del PSOE va fer veure al de Podem que l'alternativa del govern a la valenciana (161 diputats) no suma, com tampoc el PSOE amb Ciutadans (131), i que per a això cal un acord tripartit que permetria una àmplia majoria absoluta. Sánchez va admetre que quadrar un pacte tripartit és «difícil, complicat, gairebé impossible, sí», però va afegir que la reunió amb Iglesias permet mantenir un «optimisme moderat» que s'aconsegueixi la investidura abans de maig, assumint que «no hi ha marge per a l'error».\n«Veurem en la negociació si anem de debò o no. El PSOE va de debò, Ciutadans va de debò. Caldrà veure si Podem va de debò també», va recordar a Iglesias. En tot cas, el secretari general del PSOE va valorar que Podem, després de cent dies de bloqueig, hagi acceptat obrir una negociació a tres amb PSOE i Ciutadans.


Primers indicis de les conseqüències econòmiques de la crisi del COVID19 segons l’Informe Trimestral del Fòrum Empresarial del Llobregat\nSegons l’Informe sobre Conjuntura Econòmica del 1r Trimestre 2020 recentment publicat pel Fòrum Empresarial del Llobregat, hi ha hagut una lleu disminució de les operacions immobiliàries, ha augmentat el nombre de persones en situació d’atur, però ha continuat creixent la població ocupada, tot amb dades fins al març, que encara no deixen palesos els efectes de la crisi del COVID19.\nL’informe incorpora una reflexió sobre les conseqüències de la crisi, i serà el proper anàlisi trimestral el que podrà recollir dades més concretes. La setmana passada, a l’estudi de l’Impacte de l’Estat d’Alarma i el COVID19 que va publicar AEBALL , la patronal que impulsa el Fòrum, ja es van deixar veure alguns d’aquests efectes.\nLa crisi provocada pel COVID-19 no només és una crisi sanitària, sinó també una crisi social i econòmica.\nEl confinament provocat per tal de minimitzar la pandèmia ha provocat la paralització total de prop del 40% de les empreses del territori, i la paralització parcial de moltes més, de la majoria. Les solucions i les mesures de control públiques s’han de prendre tenint molt present que, en aquests moments, els nostres proveïdors són més necessaris que mai, i que per fabricar qualsevol producte intervenen moltes empreses.\nCom a exemple sagnant: una de les dues fàbriques de respiradors que havia a Espanya va fer una sol·licitud als mitjans demanant, a falta del seu proveïdor habitual que va tancar perquè la seva no era d’una activitat essencial, caixes d’embalatge per tal de poder enviar-les als hospitals.\nD’altra banda, les gestions burocràtiques perjudiquen o alenteixen moltes vegades les solucions que des del sector privat s’estan posant marxa, com per exemple els famosos respiradors sorgits del món empresarial, o altres solucions que s’estan fabricant amb impressores 3D.\nAra és el moment, més que mai, d’equilibrar les garanties amb l’eficiència i l’eficàcia de les administracions públiques, i de tenir administracions modernes i digitalitzades. És el moment de la col·laboració públic-privada, entesa com a cooperació real, eficaçment organitzada.\nPel que fa als impostos, hem vist al llarg de la història que els estats augmenten els seus ingressos per poder lluitar contra el mal del moment (pandèmia, guerra o situació excepcional), però en moltes ocasions, no tornen a baixar-los quan això es resol. Més fiscalitat implica, a la llarga, més regulació i ofegament per al sector privat.\nPer finalitzar, concloem que cal facilitar l’activitat econòmica al territori, per ajudar a salvar les empreses i els llocs de treball i inclús a generar noves iniciatives empresarials i fer d’aquesta crisi una oportunitat.\nPoden consultar l'informe complet: INFORME SOBRE LA COYUNTURA ECONÓMICA 1r TRIMESTRE DE 2020


"Vaig pujar en una moto quan portava xumet i no hi havia botes del meu número" - Empordà\n"Vaig pujar en una moto quan portava xumet i no hi havia botes del meu número"\nSergi Maza, pilot de Castelló d'Empúries i de Fortià de 15 anys, s'acaba de proclamar campió de la Copa Catalana de Minimotard Open en pitbikes\nLLUÍS RIBERA 09.10.2018 | 12:46\nSergi Maza. GERARD BLANCHÉ\nSergi Maza Soqueiro té 15 anys, viu entre Castelló d'Empúries i Fortià, i acaba de guanyar al damunt d'una pit bike la Copa Catalana de Minimotard Open que organitza l'ANPA. És el segon títol que obté després del català de MiniGP 160, ara fa cinc anys.\nMaza va assolir, el 30 de setembre passat i amb una cursa d'antelació, el títol de campió amb pit bikes a Móra d'Ebre (Tarragona), en una competició organitzada per l'Associació Nacional de Pilots Aficionats (ANPA). El pilot de l'Scootfast, escuderia de Vilajuïga, ha estat el més regular en sis carreres i l'última, prevista pel 21 d'octubre, a Menàrguens (Lleida), serà un pur tràmit. Que el seu pare, David Maza, també corregués amb moto va ser clau perquè també s'hi aficionés des de ben petit.\nQuin tipus de motos competien en aquesta Copa Catalana?\nSón pit bikes que tenen 190 cc, amb motors Daytona i Z190. Jo he guanyat les dues proves perquè anava amb Daytona, que pots fer el que vulguis amb el motor perquè la categoria és Open. Fa dos anys les motos eren de 160 cc i un pilot es va colar amb una de 190 cc, però com que era Open va poder córrer i nosaltres no vam poder fer res per guanyar.\nLa regularitat t'ha acabat portant el títol.\nLa Copa Catalana consta de set curses i pots eliminar de la classificació les dues que t'hagin anat més malament, ja sigui per una caiguda o trencament del motor. He caigut en una i a les altres he quedat tres cops primer i dos cops segon. Els circuits han estat per a la zona de Lleida i Tarragona, a Barcelona i a Girona també hi ha circuits, però no els han escollit.\nCom t'havien anat els darrers anys?\nEl 2016 vaig córrer el Campionat de Resistència de la Copa Catalana; el 2017 i el 2015 només entrenava i el 2013 vaig guanyar el Campionat de Catalunya de MiniGP 160. En aquest campionat, era l'únic que corria amb aquella moto perquè encara no existien i el meu pare i un amic seu van haver de fabricar-la des de zero.\nCom recordes els inicis amb les motos?\nVaig començar amb una pocket bike. El meu pare també corria, va guanyar campionats de pocket i després es va passar a les pit bikes. Les va portar cap aquí i la gent se les va començar a comprar. Jo anava rodant amb la pocket als circuits de Roses i d'Empuriabrava, l'antic, on hi havia el Club Manfer de Manel Fernando, que amb les minimotos ja es dedicava a entrenar gent. Jo encara portava el xumet quan vaig pujar a la pocket, devia tenir uns tres anys i no hi havia botes amb el meu número i havia d'anar amb vambes.\nCanviaràs de categoria la propera temporada?\nNo, seguiré a la mateixa, en pit bikes no hi ha categories més altes. L'edat mínima per a participar-hi serà de 16 anys, ja els tindré l'any que ve, i no hi ha un màxim d'edat. Aquest any he estat el més petit de la competició, competia amb gent de 35 anys, però no m'he sentit intimitat, ja que estic acostumat a córrer amb gent més gran, ja sigui per entrenar o per competir.\nI a les pròximes setmanes quins plans tens?\nEstic fent proves amb la moto del 2019, canviarem el xassís i les suspensions. També estem provant les 600 en un circuit gran, a veure si aconsegueixo anar de pressa. Hi he anat dos cops, a Alcarràs, i m'ha anat bastant bé.\nQue el teu pare anés amb moto i les veiessis a casa des de petit devia ser clau per tu.\nPer mi, veure motos per casa era habitual quan era petit. En un campionat de resistència vaig competir juntament amb el meu pare, teníem un motor de 90 cc i vam quedar tercers. El meu pare també és el meu mecànic.\nTens por a les caigudes?\nQuan era molt petit, sí que en tenia i no volia pujar a la moto, però després ja no, i gairebé sense assabentar-me anava a fer voltes. Alguna caiguda espanta, però per sort no he tingut cap lesió greu.\nSempre t'has mogut per l'asfalt o també has provat la terra?\nFa tres anys feia motocròs. He tingut una KTM 50, una Kawasaki 65 i una Yamaha 85. Però vam decidir deixar el motocròs, amb una mínima distracció em podia trencar alguna cosa i vam decidir anar directe a l'asfalt.\nA quin campionat t'agradaria anar en els pròxims anys?\nM'agradaria córrer en el Campionat d'Espanya de Supersport 600. Per edat hi podria ser, però és molt car i, si no tens algú que t'ajudi, no pots fer res.\nQuè us costa córrer?\nA l'any, no ho sé, però, a cada cursa, els meus pares es gasten uns 500 euros. I un dia d'entrenament te'n pots gastar 200. Els meus avis m'ajuden molt. L'equip, l'Scootfast, és bàsic, i si no fos per ells, seria quasi impossible córrer.\nHas pogut coincidir amb els pilots mundialistes Maverick i Isaac Viñales algun cop?\nSí, ens vam conèixer fa cinc o sis anys, i un dia vaig córrer amb ells en el circuit de l'Escala. El meu pare ja els coneixia des que eren nens. A mi, ningú m'ha ensenyat com haig d'anar amb la moto, he anat aprenent sol, i n'he après també gràcies a en Maverick. A mi i al seu cosí, en Dean Berta, ens donava consells i ens fixàvem com pilotava. Gràcies a l'Isaac també vam conèixer l'equip al qual estic ara.\nHas provat algun altre esport a part del motociclisme?\nVaig intentar el futbol. Vaig entrenar amb el Palau-saverdera, que dirigia el pare d'en Dean Berta, però m'avorria, no m'agradava i només desitjava arribar a casa i agafar la moto.\nLes motos t'han fet perdre alguna classe?\nNo me n'he hagut de saltar cap. Estic fent 3r d'ESO a l'Institut de Castelló d'Empúries i entre setmana no entreno amb la moto. Als caps de setmana, quan vull entrenar, hem de fer un mínim de dues hores i mitja per anar a un circuit. És clar que puc anar a entrenar a un polígon abandonat, però el circuit que hi ha a Vic és el que està millor, si te'l pots fer bé, vas bé a la resta de circuits.\nEn què t'agradaria dedicar-te en un futur?\nNo ho sé encara, però, potser, si no puc arribar més alt sent pilot, m'agradaria ser mecànic.