Horoscop 2016 alimentació - Biblioteca Virtual\nHoroscop 2016 alimentació/\nHoròscop 2016: així has d'alimentar-te segons el teu signe\nSegur que moltes vegades has consultat l'horòscop per veure si t'afavorirà en els negocis d'aquella setmana, o si t'ajudarà a conquerir l'amor desitjat, però t'has preguntat mai quins aliments et beneficien i quins poden ser perjudicials segons el teu signe del zodíac?\nCada signe del zodíac és propens a patir algunes malalties per això és important que paris atenció i esborris de la teva llista de la compra els aliments que no et covenen.\nEls nascuts sota el signe d'Àries solen ser impulsius i impacients, per tant, tot i que gaudeixin menjant ho faran ràpidament per degustar-ho tot sense esperar.\nPer aquest motiu, els Àries hauran de tenir cura amb el menjar ràpid, essent aconsellable que dediquin temps a mastegar correctament i que prenguin plats complets però suaus com un arròs basmati amb verdures a la planxa.\nDóna una volta a les verdures: aprèn a menjar saludablement tot degustant 20 verdures a través de més de 50 receptes diferents / Cristina Viader\nEls Taure són hedonistes per naturalesa i estimen les coses ben fetes però senzilles, per això per a ells l'ideal és un guisat ben preparat amb bons ingredients.\nNo obstant això, és important que els Taure no abusin dels greixos ja que són poc donats a controlar les quantitats el que podria repercutir en el seu colesterol, per això és aconsellable que incloguin molts vegetals a la seva dieta però deliciosament cuinats.\nBessons és el signe més dinàmic de tot el zodíac, per això són persones que els agrada provar-ho tot i descobrir nous sabors.\nAixò els hi pot ocasionar algun que altre problema gàstric per això sempre serà aconsellable que augmentin la quantitat d'aliments que puguin ajudar-los a regular el seu trànsit com els cerelas integrals, les pastanagues o els kiwis.\nEl Kiwi: com preparar-lo 10 vegades / Jackie Emery\nSi hi ha una paraula per definir els nascuts sota el signe de Cranc sens dubte és emotivitat.\nEls Crancs gaudeixen estar a casa i fer plans tranquils i per això no és estrany que abusin dels pica-pica i dolços, de manera que serà convenient que moderin la seva manera compulsiva de menjar i prenguin begudes detox però nutritives per equilibrar el seu organisme.\nOperación detox: plan de 4 días para limpiar tu cuerpo: activa tu salud, recupera tu energía y belleza, y siéntete mejor que nunca / Shauna R. Martin; prólogo de Mayim Bialik\nEls Lleó són pura passió per això gaudeixen menjant com ningú, sobretot coses molt saboroses com una bona carn o unes postres amb xocolata. Sens dubte aquesta manera de menjar acabarà ocasionant-los algunes molèsties de salut de manera que serà una bona idea equilibrar els àpats cuinant al vapor i prescindint dels dolços industrials.\nCocinar... ¡a todo vapor! / Hilda Parisi\nEls Verge són els més sibarites de tots. Tot i que els nascuts sota aquest signe estan al corrent de les tendències culinàries més exquisides, de vegades prenen racions massa petites o prescindeixen completament dels greixos, per això serà recomanable que augmentin la quantitat de vitamina B incloent la carn vermella en la seva alimentació.\nAsados : carnes, pescados, verduras, salsas y mucho más / Sonia Stevenson [DISPONIBLE VISTA PRÈVIA]\nEls Balança no són massa exigents a l'hora de menjar però no per això estan disposats a renunciar a una bona taula. Sovint es conformen "amb qualsevol cosa" i això els pot ocasionar una sèrie de problemes en el fetge, de manera que hauran d'augmentar les racions de verdures incloent en la seva dieta aliments com l'alberginia, el carbassó o el bròquil.\nEls Escorpió estimen les emocions fortes per això quan s'asseuen a taula volen plats saborosos que no els deixin indiferents. Sovint solen abusar de la sal que pot provocar des d'una tensió elevada fins a retenció de líquids. D'aquesta manera, els Escorpió hauran de prescindir dels embutits, dels aperitius grassos o els plats precuinats.\nLa Buena cocina sin sal / Patrizia Cuvello, Daniela Guaiti, con la colaboración de Anna Prandoni\nEls nascuts sota el signe Sagitari són viatgers i aventurers per naturalesa de manera que pot ser que abusin de la cuina exòtica, el que sens dubte pot repercutir en la seva salut.\nSerà més que recomanable que els Sagitari comencin a incloure en la seva dieta ingredients contundents però sans com el salmó, o la carn de vedella.\nEl Salmó: com preparar-lo 10 vegades / Jari Jokiaho\nEls Capricorn són sens dubte els més generosos de tot el zodíac. Això vol dir que adoren cuinar per als demés i sovint acaben menjant-se la pitjor part o menjant molt poc o molt ràpid.\nPer a ells es recomana que prenguin aliments lleugers però nutritius com una crema de carbassó o tabule, però el més important és que masteguin correctament per evitar els problemes intestinals als que són propensos.\nAmanides: la frescor de la terra / Mariona Quadrada i Josep Borrell Garciapons\nEls Aquari són difícils de conformar, però això no vol dir que hagin de menjar en restaurants exclusius, sinó que el que vagin a prendre estigui saborós i al punt.\nPer als Aquari es recomana que s'arrisquin una mica i modifiquin la seva alimentació descobrint nous sabors però sempre escollint ingredients sans com el gingebre o el kale.\nQuinoa : el tesoro de los Incas: una de las mejores proteínas vegetales del planeta / Clea [DISPONIBLE VISTA PRÈVIA]\nEn ocasions els Peixos acaben exigint-se massa a sí mateixos i això també inclou l'alimentació. Són un dels signes més complexos del zodíac, per la qual cosa no es conformaran fàcilment a l'hora de menjar i això pot derivar en una sèrie de problemes nutricionals per això se'ls recomana augmentar el calci en la seva alimentació.\nLeches y yogures vegetales hechos en casa: cómo preparar leches, yogures, quesos, cremas, tofu, batidos, helados y granizados / Anne Brunner [DISPONIBLE VISTA PRÈVIA]\nData d'actualització: 22/01/2016


Sobre nosaltres - Pexels\nSobre nosaltres Llicència PF\nEn proporcionar fotos d'estoc gratuïtes, Pexels ajuda milions de creadors d'arreu del món a crear fàcilment dissenys i productes fantàstics.\nPexels proporciona fotos d'estoc gratuïtes d'alta qualitat sota la llicència de Pexels. Totes les fotos estan ben etiquetades, es poden cercar i són fàcils de descobrir a través de les nostres pàgines Descobreix.\nTenim centenars de milers de fotos d'estoc gratuïtes i cada dia s'afegeixen fotos d'alta qualitat noves. Totes les fotos es recopilen acuradament d'entre les fotos carregades pels usuaris o provinents de llocs web d'imatges gratuïtes. Ens assegurem que totes les fotos publicades siguin d'alta qualitat i que estiguin sota la llicència de Pexels.\nA la base de dades de fotos només s'afegeixen imatges gratuïtes de la nostra comunitat de fotògrafs. Sempre intentem oferir tantes fotos d'estoc gratuïtes com sigui possible als creatius que fan servir el nostre lloc web.\nEls responsables de Pexels són Bruno Joseph, Ingo Joseph i Daniel Frese. Bruno i Ingo van cofundar Pexels l'any 2014, i Daniel s'hi va unir el 2015.\nAjudem milions de dissenyadors, escriptors, artistes, programadors i altres creadors a accedir a fotos fantàstiques que poden utilitzar gratuïtament, cosa que els permet crear productes, dissenys, històries, llocs web, aplicacions, art i altres treballs increïbles. Ho anomenem: "Creativitat i llibertat"\nCarrega les teves fotos per donar suport a la comunitat de Pexels:\nComença a carregar\nI no t'oblidis de compartir, fer M'agrada i seguir Pexels a Instagram, Facebook i Twitter ;)


Seminari de MLC© "El Cos i la Cuirassa Parental" - Temps Per Tu\n5 octubre - 09:30 ~ 20 octubre - 17:00\nOne event on 5 octubre, 2019 at 09:30\nOne event on 6 octubre, 2019 at 09:30\nOne event on 19 octubre, 2019 at 09:30\nOne event on 20 octubre, 2019 at 09:30\nEl cos dels nostres pares està inscrit en el nostre cos. La cuirassa parental és una «armadura» que es construeix durant la primera infància i que, des del principi de la seva construcció, forma part del desenvolupament natural de l’infant en la recerca de la seva identitat i en el desenvolupament de la seva personalitat. L’infant necessita identificar-se amb el cos dels seus pares per sentir-se estimat/da i per donar un marc de referència al seu propi cos i a la seva psique.\nEn aquest seminari de 4 dies, seràs guiat/da a contactar amb «la imatge» del cos dels teus pares o substituts parentals. Explorarem l’inconscient a través de moviments de despertar corporal segons el Mètode d’Alliberament de les Cuirasses (MLC©) i de visualitzacions, que t’ajudaran a «retrobar» el cos dels teus pares amb l’objectiu d’identificar els patrons de comportament, les creences i els condicionaments rebuts d’aquests. Aquest seminari et guia cap a un alliberament de la «cuirassa parental» per afavorir un restabliment del vincle d’amor amb els teus pares, un major benestar, un alliberament del cos i un retrobament amb la teva naturalesa profunda.\nÉs un taller grupal de 4 dies de durada (5, 6, 19 i 20 d’octubre) de 9.30h del matí a 17h de la tarda (amb una hora de pausa al migdia per dinar).\nEl cap de setmana del 19-20 també s’oferiran sessions d’Harmonització Energètica Anschma© per part d’Angeli Prim durant la pausa del migdia i a partir de les 17h de la tarda (no inclòs en el preu del taller).\nAquest seminari és un pre-requisit per poder-se inscriure a la Formació en el Mètode d’Alliberament de les Cuirasses (MLC©) que Marie-Lise Labonté té previst impartir a Barcelona a partir del gener 2020. Per més informació sobre aquesta formació: encarna@encarnacatalan.org.\n5 octubre - 09:30\n20 octubre - 17:00\nTemple 4, baixos


Sant Andreu Sud, contra el pàrquing sota Can Portabella | L'Exprés de Sant Andreu\n“Des del primer minut vam rebutjar aquesta ubicació, essent constructius i proposant-ne una ubicació alternativa”, assegura l’associació en la carta. Sota el seu criteri, l’espai ideal hauria d’haver sigut la zona del carrer de Pare Manyanet, a tocar d’on s’està construint el poliesportiu Camp del Ferro. Una idea, però, rebutjada per l’executiu local. Si bé l’entitat considera que la seva proposta no ha sigut “ni considerada”, fonts municipals han assegurat a L’Exprés de Sant Andreu que la ubicació escollida respon a “criteris tècnics” i de “celeritat”.\nTot apunta al fet que pels despatxos ja rondava una espècie d’avantprojecte per fer l’aparcament sota la plaça de Can Portabella, però que mai es va desenvolupar. Ara, però, davant la previsió de forta demanda d’aparcament a la zona pels nous equipaments esportius que s’estan construïnt, el consistori ha decidit posar en marxa la proposta. Un plantejament, però, que des de Sant Andreu Sud consideren “un risc” per les seves llars i la seva qualitat de vida.\nPlaça de Can Portabella / DGM\nAl seu parer, les obres provocaran “noves vibracions” a uns habitatges que ja s’haurien “assentat, recolzant-se els uns amb els altres”. De fet, es mostren convençuts que l’obra els generarà noves esquerdes. D’altra banda també denuncien el volum de camions que circularan pel carrer de Josep Soldevila; vial que ja consideren “saturat de trànsit”. Per últim, adverteixen de l’estrès que pot viure l’estructura de la xemeneia industrial: “Sobreviurà a l’agressió que li significaran les vibracions de l’obra?”, es pregunten.\nAl comunicat l’entitat renega de l’estat en què es troba la plaça, “arrecerada de mirades indiscretes, mal il·luminada i deliberadament abandonada per l’administració del Districte; sense neteja, cap mena de manteniment i inexistent per [l’empresa] Parcs i Jardins”. Tal com recorden, porten “molt de temps reivindicant la dignificació de la plaça”, però se senten “ignorats pel Districte”.\nFotografia | Cristina Galan és presidenta de l’AV de Sant Andreu Sud\nTags: aparcamentav sant andreu sudentitatslaia ortizmobilitat\nNotícia anterior Notícia anterior: Ibarz: “El més important és transmetre naturalitat”\nNotícia següent Notícia següent: El carrer Gran de Sant Andreu es blinda a la gentrificació


Escena de «A per totes», en el Teatro Rialto de Valencia - ROBER SOLSONA\nL’informe anual d’ AISGE revela una preocupant precarietat, especialmente al sector audiovisual\nVALENCIAActualizado: 06/10/2016 12:49h\nL’informe sobre la situació sociolaboral dels artistes valencians ha presentat un panorama desastrós: altíssimes tases d’atur, pràctica inexistencia d’ajudes publiques i sous per baix del que marca el conveni. Aquest document, elaborat per la Fundació Aisge –entitat que gestiona els drets de propietat intel.lectual d’actors e intèrprets de tota Espanya– destapa a més el fet de que les condicions laborals dels artistes valencians de teatre, dansa y doblatge són molt més precàries que les dels seus companys de professió a Barcelona i Madrid. Per si no fóra poc, el colectiu d’artistes del sector audiovisual i escènic valencià es el més envellit de les regions sotmeses a l’estudi.\nConcretament, el 58% dels artistes de la Comunitat no troben treball al seu sector; un percentatge d’atur que es deu punts més alt que la registrada a nivell estatal. En qualsevol cas, la situació dels treballadors al sector audiovisual és notablement pitjor (75% d’atur) que la dels actors de doblatge, que baixa fins al 27%.\nAquesta realitat explica per què fins al 44% de les persones enquestades a la Comunitat s’han vist obligades a treballar en altres sectors per tal d’arribar a fi de mes, tot i que el 65% dels aturats del sector no reben cap prestació pública.\nLa precarietat en el món de la cultura es trasllada igualment a les persones que sí troben feina al seu sector. El 34% del artistes cobren per davall del salari de conveni; un percentatge encara pitjor si parlem dels dobladors. Els millor situats són els ballarins, ja que un de cada quatre cobra retribucions superiors al mínim.\nCom a conseqüència de les darreres dades, Aisge ha concluït que el 70% dels artistes en la Comunitat Valenciana viuen per davall de la línia de la probresa. Dins d’aquest grup, un 17% tenen uns ingressos d’entre 500 i 1.000 euros al mes. Pocs superen la condició de «mileuristes».\nPel que fa a la situació de les dones, l’informe estableix que, encara que existeix un agravi comparatiu davant els homes, aquest és menys sangrant que en altres territoris espanyols.


Condicions de tardor - Centre de Lauegi d'Aran\nHome/Condicions de tardor\nVàlid per la tardor\nDes de finals de setembre, s’han anat succeint nevades a tot el Pirineu que han vestit d’hivern les muntanyes, mentre que el fons de vall és plena tardor. Aquestes han permès fer les primeres esquiades en terreny herbós o buscant pales altes amb acumulacions més gruixudes. La nevada d’ahir ha estat més generosa i ha davallat fins al fons de vall. Aquesta neu nova, en cotes altes i orientacions obagues continua establint el nou mantell de neu de la temporada d’hivern 20-21 que aquest any sembla que vol començar molt aviat!\nSi hi ha prou neu per lliscar, hi ha prou neu perquè es pugui produir una allau. Així que aquí teniu alguns consells de començament de temporada:\nAtenció a les possibles inestabilitats de neu recent i ventada, que ja reposen a damunt de neu prèvia, sota colls, carenes i entrades en canals, ja que tots busquem els indrets de més acumulació per poder esquiar.\nConsiderar les conseqüències en cas de desencadenament: encara que l’allau no pugui atènyer grans dimensions, el mantell és escàs i no cobreix zones rocoses on una allau encara que petita pot fer-nos mal.\nNo oblidem o descuidem per subestimar les condicions el nostre equip de seguretat DVA-sonda-pala.\nPodem aprofitar aquestes primeres neus per refrescar el funcionament i fer una primera pràctica de rescat!\nLa darrera nevada ha acumulat 25 cm a totes les estacions automàtiques, i ha davallat al fons de vall amb 15 cm a Salardú. Aquesta neu s’ha dipositat damunt la nevada del cap de setmana passat, que no ha arribat a marxar. Als sectors que limiten l’Aran amb la Ribagorça i el Pallars, el vent ha transportat la neu de manera més intensa, formant acumulacions més gruixudes en llocs favorables. Avui la neu recent es mantindrà seca, a l’espera de la tornada del sol a partir de demà.\nAvui dijous la nevada continuarà amb intensitat feble i cota de neu propera al fons de vall. El vent bufarà feble del nord-oest, mentre que serà moderat amb cops forts a la divisòria amb el vessant sud. Demà tornarà el sol i les temperatures es recuperaran amb la iso 0 situant-se per sobre els 2000 m. El cap de setmana s’anticipa, finalment, amb temps estable, assolellat i agradable.\nPodeu consultar la predicció meteorològica diària per a la Val d’Aran a www.meteoaran.com\nlauegi\t2020-10-15T07:34:34+00:00\t15/10/2020|


Un estiu de pluja mal repartida\nEn algunes comarques del nord-est del país ha sigut l'estiu més plujós de les últimes dècades\n3 min. Barcelona 05/09/2020 20:16\n651x366 Sortida de sol des del Guinardó, a Barcelona / FERRAN GIL Sortida de sol des del Guinardó, a Barcelona / FERRAN GIL\nAhir el Servei Meteorològic de Catalunya va publicar el balanç meteorològic de l'estiu d'enguany, que comprèn els mesos de juny, juliol i agost. En conjunt, el trimestre ha sigut càlid i pluviomètricament irregular. O dit d'una altra manera: en alguns indrets ha sigut l'estiu més plujós de les últimes dècades i en d'altres punts amb prou feines ha plogut un parell o tres de dies en aquests tres mesos.\n651x366 Pluja acumulada aquest estiu, en litres per metre quadrat Pluja acumulada aquest estiu, en litres per metre quadrat\nEl mes de juny va ser especialment passat per aigua i, de fet, ens hem de remuntar al 1997 per trobar-ne un de més plujós. A les comarques del nord-est del país es van superar els 200 litres per metre quadrat a molts observatoris i se'n van recollir fins a 296 a Roda de Ter o 267 a Campdevànol. Els mesos de juliol i agost, en canvi, van ser secs –fins i tot més del que seria habitual– però va continuar plovent més del normal cap al Berguedà, Osona i el Ripollès. La pluja es va concentrar en episodis puntuals però que van deixar molta aigua: el cap de setmana passat, per exemple, van caure més de 150 litres a Berga i a Sant Joan de les Abadesses i més de 200 a Campdevànol.\n651x366 Precentatge de precipitació acumulada respecte de la mitjana climàtica Precentatge de precipitació acumulada respecte de la mitjana climàtica\nEn tot cas, això ha provocat que, pluviomètricament, aquest estiu es pugui valorar com a sec a Ponent, a l'Empordà i, especialment, a la vall de l'Ebre, on amb prou feines han recollit 20 o 30 litres en tres mesos i, en canvi, se li posi l'etiqueta d'excepcionalment plujós a les comarques del nord-est, on s'hi han arribat a acumular més de 500 mm. A tall d'exemple, a Campdevànol, a Puig-reig i a Prats de Lluçanès aquest ha sigut l'estiu amb més aigua des que es prenen dades (1950).\n651x366 Diferència de temperatura (ºC) entre la mitjana d'aquest estiu i la climàtica Diferència de temperatura (ºC) entre la mitjana d'aquest estiu i la climàtica\nTermomètricament, aquest estiu el podem considerar més càlid de l'habitual al conjunt de Catalunya. Enguany no hem assolit grans calorades i només en l'episodi de finals de juliol es van registrar valors de més de 40 ºC a Ponent i al sud. Però la persistència de les altes temperatures ha acabat provocant que en moltes comarques de la costa i del Prelitoral la temperatura mitjana de l'estiu hagi estat entre 1 i 2 graus més elevada del normal. I cal tenir en compte que aquesta dada ha estat suavitzada per unes primeres setmanes de juny força fresques i per un tram final d'agost també amb valors per sota dels habituals per a l'època de l'any.


Bloc Empotrat: Via del Silenci al Serrat de Sant Miquel.\n-Material: Tot i que la via està practicament equipada hem anat possant una miqueta de tot ( semàfor d'Aliens i Camalots fins al número 2 ).\n-Aproximació: Nosaltres hem aparcat en un punt on la pista és més ample,just a sobre d'una gran tuberia. Pugem pel terreny més net fins a la base de la paret. La via te a l'esquerra una via amb una inscripció a l'inici que diu T.J. ( Tall en Sec ? ) i a la dreta una altre amb una sageta picada. La Via del Silenci te una fletxa més petita i desdibuixada i un clau vermellós més amunt.\n-Ressenya: La de la guia del Montsec Oeste. Ens ha costat una miqueta de trobar, encara que la via no val gaire la pena l'explicarem una miqueta perquè la topo és una miqueta justa.\n-Via: La via no val giare la pena, és bastant herbos i es travessen força feixes. V+ obligat.\nPrimer llarg: Només hi ha un clau vermell que es veu des de terra. Pujar per una placa i entrar a un díedre,sortir per la seva esquerra i entrar a la feixa on fem reunió en una alzina.\nSegon llarg: Superar un mur i pujar a la part superior de la feixa, flanqueijar a la dreta a buscar una alzina amb un bloc caigut a la seva esquerra on fem reunió.\nTercer llarg: Pujem per l'arbre i entrem a una placa on trobem tres pitons. Reunió en dos espits. Potser és l'única tirada que val la pena i són 25 metres.\nQuart llarg: Sortim a la dreta de la reunió, sense pujar, per sota d'una sabina. De seguida trobem un clau i ja anem seguint les assegurançes que ens porten a un díedre. Tram final herbós.\nCinquè llarg: Sortim recte per una zona herbosa, un clau amb una vaga cutrilla ens ajudarà. Superat el tram herbós anem a l'esquerra on hi ha un clau amagat. D'aquí hem anat pujant per ressalts fins a una feixa. 55 metres reunió en un arbre.\nSisè llarg: Hem caminat per la feixa a l'esquerra, superem un mur a l'ensamble ( II-III ) i un cop a la feixa superior caminem a la dreta fins a trobar una reunió amb un espit i un clau ( amagat ), a sota d'un sostre característic.\nSetè llarg: Seguir els pitons ,després d'un tram més difícil ( 6b o A0 ) hem de sortir a una zona herbosa i vertical una miqueta delicada que ens deixa a la feixa on acaba la via. Anem a la dreta a caçar unes alzines on fem reunió.\n-Descèns: Per la feixa a la dreta que mor en una gran canal que seguim fins la pista, a uns 200 metres del cotxe.\nPublicat per Bloc Empotrat a 19:56


Les veus emergents omplen de música els jardins del Teatre Grec | Barcelona Cultura\nLes veus emergents omplen de música els jardins del Teatre Grec\nUn dels primers roserars creats a la ciutat, el que serveix de foyeur vegetal als jardins del Teatre Grec, acull durant tot el mes de juliol un cicle de concerts que aplega alguns dels millors artistes de l’escena musical independent catalana.\nDel 2 al 31 de juliol, i com a preludi de les funcions teatrals, espectacles de dansa i concerts que acull el Teatre Grec de Montjuïc, el roserar Amargós es converteix en escenari d’un seguit de concerts que mostren el futur de l’escena musical catalana. Ho fan, a més amb un format íntim i proper i de manera gratuïta.\nEl cicle de Concerts de petit format arrenca el 2 de juliol, amb l’actuació de Ferran Palau, que va ser un dels creadors de la banda de dark pop Anímic i que ara presenta el seu projecte en solitari. Al dia següent, 3 de juliol, será el duet XY, format per Laura Cruells i Marçal Ayats, qui portarà als jardins del Teatre Grec la seva barreja de veu i violoncel. I el dilluns, 4 de juliol, ho farà el jove Enric Verdaguer interpretant temes propis de pop-rock cantat en anglès com ara Freaky.\nNico Roig i Maria Monferrer (5 de juliol; a la imatge), Pau Alabajos (8 de juliol), Joan Queralt (9 de juliol), Pantaleó (15 de juliol), Novembre Elèctric (16 de juliol)… Són alguns dels artistes que escoltarem en els dies següents, perquè, com veieu, el calendari és complet i hi ha propostes gairebé cada dia… Els amants del pop-rock independent voldran escoltar, segur, la música de Carlos Cros (17 de juliol), que prepara un nou disc del qual potser podrem escoltar algun tema.\nLes versions de Caetano Veloso dels Caetaneando (22 de juliol), les cançons combatives de Cesk Freixas (30 de juliol) i la barreja de gèneres i llengües d’Isabel Vinardell i Isabel Laudenbach (31 de juliol) completen la llista d’artistes que actuaran durant el juliol, una tria de noves veus que mostra el potencial de l’escena musical local.\nConcerts de petit format als Jardins del Teatre Grec\nDia: Del 2 al 31 de juliol, a les 20 h


4 min. Palma 12/04/2015 20:58\n260x366 Manel Carmona i Joan Lladó, en una imatge a Manacor de fa més de 10 anys / C. VENY Manel Carmona i Joan Lladó, en una imatge a Manacor de fa més de 10 anys / C. VENY\nEsquerra Republicana no es presenta a les autonòmiques per Mallorca, però una de les seves dirigents s'ha assegurat el número dos a la candidatura de Guanyem Mallorca, una plataforma impulsada aquí per Esquerra Unida. La dirigent d'ERC a Mallorca, Teresa Sastre, ocuparà el segon lloc de la llista al Parlament tot i perdre clarament aquest dissabte en unes primàries contra el coordinador d'EU a Balears, Manel Carmona. El particular sistema de primàries acordat li concedeix el segon lloc i deixa entreveure una mena d'acord entre EU i ERC.\nEl sistema de primàries de Guanyem era molt similar al que va fer MÉS: els inscrits votaven per un costat el cap de llista i per l'altre els membres de la llista, que situaven en ordre. Però mentre en el sistema de MÉS l'aspirant a cap de llista que perdia quedava sense opcions (llevat que s'hagués presentat a les primàries també per aspirar a integrar la candidatura), Guanyem garantia que el candidat perdedor passàs a ser el número dos de la candidatura sempre que obtingués més del 20% dels vots. Un sistema molt particular i, fins i tot, poc just, perquè amb un 20% dels vots l'aspirant a candidat es garanteix el número dos mentre que els aspirants a integrar la candidatura queden sense poder anar de dos encara que treguin el 100% dels vots.\n“És un sistema per afavorir llistes inclusives, per evitar l'exclusió”, diu el guanyador de les primàries, el coordinador d'EU a Balears Manel Carmona, qui nega que el sistema respongui a un pacte entre EU i Esquerra Republicana per garantir la presència d'una dirigent independentista al capdavant de la llista. Carmona manté que no hi ha cap pacte i insisteix que Esquerra no és a Guanyem, només alguns dels seus dirigents. Malgrat que el pacte no es reconeix oficialment, sí que traspua un cert acord. L'estrany sistema emprat i el fet que internament el president d'Esquerra a Mallorca, Joan Lladó, estigui promocionant Guanyem i estigui defensant que els seus dirigents van en llocs de sortida en aquesta plataforma ho posen de manifest.\nAquest diumenge, Lladó ha recordat internament davant els seus militants que Esquerra no es presenta i dóna suport a les formacions que estiguin pel dret a decidir. També afirma que la plataforma Guanyem incorporarà el dret a decidir entre les seves demandes, a més de la necessitat que Mallorca s'autogoverni. El dirigent d'Esquerra informa els afiliats que la número dos de Guanyem, Teresa Sastre, és militant d'ERC i va en un lloc amb possibilitats de sortida i que una altra persona vinculada al partit, Xelo Pou, ha quedat tercera en les primàries a l'Ajuntament de Palma. A banda d'aquests, hi ha altres membres d'Esquerra a les candidatures com Miquel Gaià, Maria Antònia Llompart i Tomeu Sancho.\nAl marge de la presència d'aquests dirigents d'Esquerra a les llistes de Guanyem, Esquerra Unida copa els caps de cartell de la plataforma que ha impulsat. A les primàries per a la candidatura autonòmica per Mallorca s'imposa clarament el coordinador d'EU, Manel Carmona, amb un 74% dels vots (Teresa Sastre, d'ERC, n'obté el 26%). El número tres d'aquesta candidatura duu un llinatge conegut, és Víctor Grosske, fill de l'exlíder d'EU Eberhard Grosske, i la número quatre també és d'EU: Aina Comas, que va ser coordinadora de la formació a Mallorca i que ara es presenta com a cap de cartell d'Alternativa per Artà. La llista de Guanyem al Consell l'encapçala un altre dirigent d'EU, Nacho Martín, que és el coordinador de la formació a Mallorca. Com en el cas del Parlament, la número dos del Consell també és la perdedora de les primàries per encapçalar la llista, però en aquest cas no és d'Esquerra, sinó una exsocialista, Susana Sina. Finalment a Cort també és la coordinadora d'EU a Palma, Maribel Alcázar, qui liderarà la llista, seguida del perdedor de les primàries per a cap de llista, Rafael Polonio, responsable d'Alternativa Socialista, un nou partit format per exmilitants socialistes.


– Roda de premsa – AHORA TODO ES NOCHE de La Zaranda – Teatre Romea – 2017.09.20 (temp. 17/18 – RdP 011) |\nEn acabar aquest “tast”, ens asseiem davant la taula que presideix Carles Canut rodejat dels membres de La Zaranda i de l’autor de la proposta escènica, Eusebio Calonge. Canut ens agraeix la nostra presència, tenint en compte la situació que avui està vivint Catalunya.\nL’espectacle està dirigit per Paco de La Zaranda (Francisco Sánchez) i protagonitzat per Gaspar Campuzano, Enrique Bustos i el mateix Francisco Sánchez.\nLa Zaranda celebra 40 anys sobre els escenaris amb un muntatge que és “una finestra que dóna a l’interior de l’ésser humà“, ha explicat Paco de La Zaranda. L’actor ha afegit que l’espectacle es va crear “per fer una picada d’ull als orígens de la companyia“. “Hem fet una autòpsia de nosaltres mateixos”, ha puntualitzat Calonge, “ens hem hagut de mirar al mirall“.\nAHORA TODO ES NOCHE parla de tres captaires que cerquen un refugi. Calonge ha explicat que no ha calgut fer cap recerca de carrer perquè només s’ha de cercar dins un mateix: “tots som captaires, tots tenim alguna cosa que pidolar, ja que per molt poderós i ric que siguis, sempre tens alguna cosa que pidolar, com pot ser l’amor d’altres persones“.\n“El nostre teatre neix amb l’objectiu d’expressar el que som i el que sentim. Neix d’un sentiment més que d’una idea“, ha explicat Sánchez.\nLa Zaranda és una de les poques companyies que queden de les considerades com “de culte” a l’estat espanyol, malgrat que aquesta definició a ells els incomoda molt, perquè consideren que fan teatre pel poble i no pas per una determinada elit. “El teatre s’expressa a través de nosaltres i no a la inversa. Només som un fil conductor del que el teatre ens dicta“, ha confessat el director.\n“La cultura és tot allò que resulta útil a l’ésser humà. La vostra flama (referint-se a La Zaranda), és del més útil que hi ha al teatre espanyol. Us animo a cuidar-la i que aquesta flama no s’apagui mai“, ha dit Carles Canut per concloure la presentació.\n← Votar i Votar !!! VOTAREM l’1 d’Octubre – Teatre/concert – DESCONCERTO (🐌🐌🐌🐌) – Teatre Condal – 2017.09.20 – (temp. 17/18 – espectacle nº 27) →


Fan fora de casa la dona de Mainat - CATzona\nLa comitiva judicial ha procedit al desallotjament de l’habitatge familiar d’Angela Dobrowolski, la dona del productor televisiu i fundador de la Trinca Josep Maria Mainat, al barri d’Horta de Barcelona. El TSJC ha informat en un comunicat que “la recuperació de les claus per al legítim propietari s’ha produït sense cap incident” i ha detallat que a la vivenda només hi havia la dona de Mainat i els seus advocats.\nDobrowolski va declarar el passat diumenge 25 d’octubre davant del jutge en qualitat d’investigada per l’intent d’assassinat de Mainat la matinada del 22 al 23 de juny, quan aquest va haver de ser ingressat per un coma hipoglucèmic en ser-li injectada insulina.\nDesprés de prestar declaració, el jutge que instrueix la causa va decretar per a la dona la prohibició d’acostar-se a menys de 1.000 metres del productor i dels seus fills, la retirada del passaport i compareixences cada quinze dies al jutjat.\nDies abans, el jutjat de família que tramita el divorci de la parella va concedir al productor l’ús de l’habitatge conjugal i la custòdia dels dos fills del matrimoni. D’acord amb aquesta resolució, a primera hora d’aquest matí s’ha iniciat el desallotjament de la dona, per ordre del jutjat de primera instància número 16 de Barcelona.


10 coses importants que haureu de saber abans de blanquejar el cabell a casa | CAT.MichaelrMccartySpalmBeach.com\n10 coses importants que haureu de saber abans de blanquejar el cabell a casa\nEl seu cabell és important i es pot dir molt sobre tu, així que quan vostè decideix que vol intentar blanquejar el seu cabell a casa, vostè vol assegurar-se que va a la dreta. Si fas les coses bé, després blanquejar pot fer que el seu cabell es vegi absolutament impressionant. S'equivoquen però, i no només va a quedar malament, però podria causar seriosos danys a la del pèl també. Heus aquí deu coses importants que vostè ha de tenir en compte, abans d'intentar blanquejar els cabells a casa.\n1. Assegureu-vos que coneix el seu propi tipus de cabell\nSi el teu cabell ja està sec i trencadís, a continuació, el blanqueig pot fer que sigui encara pitjor. Blanquejar els cabells pot ser que s'assequi, de manera que assegureu-vos que el seu cabell està ben condicionat, abans de tractar d'usar qualsevol producte de blanquejament a ell.\n2. Comprovi el seu cuir cabellut abans de blanquejar els cabells a casa\nEl blanqueig és una cosa bastant forta i pot agreujar seriosament les condicions del cuir cabellut. Si té alguna infeccions o irritació del cuir cabellut ara, esperar fins que s'aclareix, abans de tractar d'usar qualsevol producte blanquejador.\n3. Faci la seva investigació\nFeu una mica de recerca primer, perquè no tots els agents blanquejadors són els mateixos. Mira algunes fotos a les revistes per veure el que li convé millor o consultar amb el seu estilista. Cal tenir en compte el seu propi to de la pell, així com l'aspecte que estem tractant d'aconseguir, abans de decidir fins a quin rossa vol anar.\n4. Abans de blanquejar els cabells a casa, veure com es veu primer\nSi desitja veure què tan bé el pèl blanquejat que s'adapti, pot provar primer, a l'Internet. Hi ha un bon munt de maquillatge virtual aplicacions per aquí que li permeten carregar una imatge de si mateix i després canvia el seu color de cabell i l'estil. D'altra banda, sempre es pot visitar una botiga que ven perruques i provar els colors allà.\n5. Obtenir un amic per ajudar\nEl clor és molt ràpida acció i, si s'equivoca, pot acabar amb una barreja amb taques d'or, groc i tons blancs. Quan utilitzeu productes de blanquejament, concentrar-se en el que està fent i no es deixi distreure per coses com el telèfon. Pot ser molt útil si vostè pot aconseguir un amic per ajudar també, només per assegurar-se que el blanquejador s'aplica de manera uniforme en els llocs que no es poden veure molt bé.\n6. És possible que hagi de canviar el vestuari i el maquillatge\nUn cop hagueu descolorit els cabells, és molt possible que alguns de la seva roba i el maquillatge no s'adapten al nou color de pèl. Estigui preparat per al fet que pot ser que hagi de gastar una mica de diners en nous equips i accessoris per completar el seu nou aspecte.\n7. Recordi que vostè ha de viure amb ella 24-7\nEn funció de la coloració del cabell actual, blanquejar el seu cabell pot significar un canvi dràstic en la seva aparença. No s'oblidi que vostè haurà de viure amb això 24-7 i això vol dir que va a treballar, a més d'anar de festa.\n8. Després del blanqueig, el cabell tindrà una cura especial\nCabell descolorit pot necessitar més condicionat per mantenir el seu aspecte sedós i també sembla mostrar fins embolics i les puntes obertes més també. També haurà de mantenir un ull en el color del seu cabell, ja que pot canviar amb el temps. És possible que hagi productes que estan especialment formulats per al cabell descolorit, de manera que tractar d'usar-los si és possible.\n9. Arrels fosques no són tots dolents\nTendències han canviat una mica ara i les arrels fosques no són sempre vist com una cosa dolenta. De fet, ells són vistos com a molt elegant avui dia, i fins i tot es pot pagar perquè ells pintat en. Una mica de rebrot fosca pot semblar gran, així que no preocupar-se quan els seus comencen a créixer fora.\n10. El blanqueig pot arribar a ser addictiu!\nA l'blanquejar els cabells que va a O l'estimen o es va a odiar-lo. Es va advertir, però, si t'agrada, llavors és molt probable que convertir-se en un fan fanàtica de blanqueig!\nTé altres consells per blanquejar els cabells a casa?\nBeneficis i usos dolis essencials de vainilla\n100 consells i trucs de bellesa que cada noia hauria de saber\nTop 11 remeis casolans per a peus secs i talons esquerdats\n16 beneficis i usos essencials doli de sàndal\nConsells de bellesa: 10 correccions de bellesa ràpida\nMàscara molt efectiva per al creixement extrem del pèl\n10 hacks de bellesa famosos\n10 consells fabulosos per a la cura del cabell destiu\n12 meravellosos beneficis doli darbre de te per a la pell i els cabells


Els astronautes | Les Meravelles de L'Univers\nEls astronautes són els protagonistes visibles de la Conquesta de l’Espai, però per cada astronauta que aconsegueix volar, molts milers estudien durant anys, es formen, entrenen i competeixen per aconseguir la meta de les seves il·lusions.\nMolt pocs són els finalment escollits per abandonar la Terra i estar durant un temps més a prop dels estels.\nAvui dia, les missions espacials en l’Estació Espacial Internacional són ja tan rutinàries que els noms dels astronautes ja no transcendeixen al coneixement del gran públic.\nEl seu treball és silenciós, però molt més important per al nostre esdevenir diari. En l’estació espacial s’assagen diàriament nous aliatges de materials, es proven nous medicaments, es formulen nous compostos químics, i es realitzen innombrables assajos de laboratori.\nS’han estudiat molts projectes per enviar uns astronautes a Mart, però el projecte necessitaria una inversió econòmica que la Humanitat no pot abordar en aquests moments. També, seria necessària una altra revolució tecnològica que permetés resoldre molts dels problemes que planteja una missió tan perllongada.\nPotser mai podrem vèncer aquests reptes, i els Humans deixarem de descobrir nous mons.\nEls Humans som terrestres, a la Terra naixem i vivim. Des de l’Antiguitat hem somiat…


Post – Ple municipal de taxes (2 de novembre del 2010) | Isaac Peraire Soler\nPost – Ple municipal de taxes (2 de novembre del 2010)\nAhir va tenir lloc a l’Ajuntament de Prats el Ple municipal extraordinari que ja havia anunciat (mireu ordre del dia).\nTots els temes tractats afecten a la població (com a tots els Plens, és evident) però en aquest cas, els dos primers temes ho fan més directament. Es va produir l’elecció de quines persones aniran a les meses electorals el dia de les eleccions al Parlament de Catalunya 2010. És a dir, si t’ha tocat, ara ja se sap (no escriuré aquí tots els noms, però si vols saber-ho, pots dirigir-te a mi a través del formulari de contacte, facebook, correu, mòbil, etc).\nL’altre punt, el de les ordenances fiscals, conegudes popularment com a taxes (IBI, IAE, escombraries, guals, vehicles, escola bressol, piscina…). Com podeu haver intuït amb la fletxa, aquest any tornen a pujar. Més del 90% de les taxes augmenten, i ho fan una mitjana del 2’4%. Els regidors i regidores d’Esquerra, hi vam votar en contra. (segueix llegint…)\nDesprés de demanar un parell d’informacions sobre alguna de les ordenances modificades i d’introduir esmenes a alguna altra, vam votar en contra de l’augment d’aquestes taxes perquè creiem que s’havien d’haver congelat. Ja fa dos anys que demanem que no augmentin. És una eina i una forma que l’Ajuntament té per poder incidir en les economies familiars i de les empreses. Si hi ha hagut reducció de sous, si hi ha crisi, l’Ajuntament podia haver fet un esforç.\nEls altres dos punts restants de l’ordre del dia, un era de modificació de crèdits (sense més), i l’últim, referent a la modificació de les Normes Subsidiàries del Planejament Urbanístic del Sector Cal Monjo. Aquest, el vam aprovar, perquè és per un projecte molt important pel poble i en aquest cas és un tràmit més del que es va iniciar en època d’Esquerra al govern de l’Ajuntament.\nPer a qualsevol comentari, o aclariment, ja ho sabeu, estic a la disposició.\n3 novembre 2010 Plens3 comentaris\n3 novembre 2010 a les 12:16 pm\ni si t’ha tocat també t’informaran des de l’Ajuntament, no només l’Isaac Peraire…;)\n3 novembre 2010 a les 1:54 pm\nNo sé si el missatge és sorneguer o no. En tot cas, és evident que oficialment a cadascú que li hagi tocat se li informarà.\nPerò jo, com sempre, em poso a disposició de la gent que vulgui tenir aquesta informació.\nRetroenllaç: Gent valenta: cERCavila 47 | Isaac Peraire Soler


Neix un nou certamen centrat en els productes audiovisuals infantils a Sant Cugat del Vallès - SIESTV\n04 des. 2011 Neix un nou certamen centrat en els productes audiovisuals infantils a Sant Cugat del Vallès\nUna festa on poder descobrir els millors continguts, conèixer als creadors internacionals més influents i dibuixar les línies de futur del sector\nEn la seva primera edició-presentació Teaser, Toon a Ville comptarà amb els següents convidats d’excepció: Stephen Hillenburg (creador de Bob Esponja), Mark Osborne (Co-director de Kung Fu Panda), Pau Jordi (de Stor Fisk), Mercedes Marro i Pierre Nothman (de Tomavistas) i els Germans Mingarro (de Brosmind Studio).\nToon a Ville 2011 es durà a terme a Sant Cugat del Vallès el 9 de desembre. És un projecte de Luvània i Soon in Tokyo que compta amb el suport del Ministeri de Cultura, l’Institut Català d’Indústries Culturals (ICIC), l’Ajuntament de Sant Cugat i ESADE-Creápolis.\nToon a Ville vol ser un aparador internacional per a la producció de les nostres empreses i l’espai on descobrir i compartir el bo que s’està fent fora. Un instrument de formació de talent i una oportunitat per generar xarxes de complicitat amb els millors professionals de tot el món.\nAquest any es presentaran les noves coproduccions de Televisió de Catalunya i les veurem juntament amb les més guardonades produccions internacionals per a televisió.\nTambé podrem conèixer de prop el treball dels millors professionals d’aquí i de fora, i seran ells mateixos els que ens explicaran quines són i han estat les claus del seu treball i, per sobre de tot, ens proporcionaran pistes per poder dibuixar cap on evoluciona el sector.\nToon a Ville se’ns presenta com una nova i singular oferta d’oci, formació i cultura dirigida a nens i nenes, públic preadolescent i famílies, que se centra en l’oci audiovisual infantil, televisió, llargmetratges i totes les noves plataformes i tecnologies que dia rere dia apareixen. Alhora, vol servir per connectar l’animació amb altres àmbits de negoci i per generar noves oportunitats tecnològiques i empresarials.\nSessions Toon a Ville 2011\nEntre la selecció internacional hi ha produccions de 7 països diferents: Portugal, França, el Regne Unit, Rússia, Japó, Luxemburg i l’Índia. Amb títols tan coneguts com “Le Petit Nicolas”, dirigida per Arnaud Bouron i basada en els emblemàtics llibres de René Goscinny i Jean-Jacques Sempé, una obra recentment guardonada amb el premi especial del jurat del prestigiós Festival Internacional de Cinema d’Animació Annecy 2011, en la categoria de sèrie televisiva.\nUna altra de les sèries guardonades en aquest mateix festival de referència mundial i inclosa en el programa de Toon a Ville és la nova producció de Cartoon Networks: “El sorprenent món de “Gumball“. Creada per Ben Bocquelet, es tracta de la primera sèrie realitzada per l’estudi de desenvolupament que Turner Broadcasting té a Europa, concretament al Regne Unit. Realitzada a partir d’una atrevida barreja de tècniques d’animació i narrada amb un humor fresc i absurd, “El sorprenent món de Gumball” va ser la guanyadora del premi Cristall a la millor producció per a televisió, també en l’última edició del Festival Internacional de Cinema d’Animació Annecy 2011.\nDel continent asiàtic arriba l’exquisida obra realitzada en stop motion “Komaneko“, dirigida per Tsuneo Goda, creador al seu torn de la famosa mascota de la NHK (cadena de televisió pública japonesa): Domo. A més, de la reconeguda productora francesa Folimage es presenta un dels seus nous projectes més singulars: “L’Eté de Boniface“, així com la sèrie de la BBC Comèdia “Sticks“, dels quatre vegades nominats als premis BAFTA The Brothers McLeod.\nLes sessions Toon a Ville es podran veure, coincidint amb la trobada de talents, durant el matí del dia 9 de desembre, a Sant Cugat. Però també estan pensades com sessions itinerants i, per tant, viatjaran a altres ciutats i festivals de Catalunya i Espanya.\nTrobada de Talents\nA part de les sessions programades, també acollirà durant la mateixa jornada una Trobada de talents i creadors que tindrà lloc a la tarda a Esade-Creápolis de Sant Cugat, on podrem gaudir de presentacions breus, intenses, inspiradores i sense un altre requisit més que el de ser genuïnes i il·lluminadores.\nEls convidats d’aquesta edició de presentació Toon a Ville 2011 seran: Pau Jordi de la productora Stor Fisk de Barcelona, responsables del projecte Saari. Mark Osborne, director nord-americà doblement nominat als Premis de l’Acadèmia ®, en una de les ocasions pel seu treball com a co-director de Kung Fu Panda. Mercedes Marro i Pierre Nothman de la productora catalana Tomavistas, responsables de Lara, què fem?, Primera coproducció de TVC i la BBC. Stephen Hillenburg, creador i director de Bob Esponja, la brillant, sorprenent i triomfadora producció de Nickelodeon que ha revolucionat el mercat internacional de l’animació i que ha acabat resultant ser una imatge omnipresent en l’univers infantil.\nAmb l’objectiu de mirar més enllà neix Toon a Ville 3000, on cada any proposaran a un convidat provinent d’una altra disciplina diferent a la de l’animació audiovisual (música, il·lustració, disseny, videojocs, empresa …) perquè ens aporti la seva mirada diferent, excèntrica i sense complexos sobre l’animació infantil. Aquest any, els integrants de l’estudi d’il·lustració Brosmind seran els encarregats de dur a terme aquesta funció. Dedicats fonamentalment a la il·lustració i a la publicitat, el seu treball ha estat guardonat amb més de 25 premis internacionals.


Cal Pepet del Xica, un jardí urbà al Prat de Llobregat: de gener 2010\nEl freixe es desperta\nEl freixe de fulla estreta (Fraxinus angustifolia) comença a estirar els seus borrons, com presentint la imminència de la primavera.\nEtiquetes de comentaris: Freixe de fulla estreta (Fraxinus angustifolia)\nLes mallerengues juganeres\nLes mallerengues carboneres (Parus major) estaven avui especialment juganeres. Han estat una estona volant des de la safata d'aigua fins el tronc de la noguera americana.\nCargols de jardí\nSobre les fulles d'Aspidistra que estava tallant he trobat molts cargols de jardí (Helix aspersa). Probablement són els autors dels petits forats que es veuen sobre les fulles.\nPublicat per Pau a 21:27 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Cargol de jardí (Helix aspersa)\nHivern mediterrani de flors i fruits\nLes clívies antigues del jardí corresponen a Clivia nobilis i ja estan traient les noves flors, que en desenvolupar-se es tornaran pèndules. Les seves fulles són més llargues i estretes que les de les varietats que es venen ara als gardens.\nLes noves clívies pertanyen a l'espècie Clivia miniata. Tenen les fulles curtes i amples i ara estan cobertes de fruits des de la florida de la tardor passada.\nEtiquetes de comentaris: Clívia (Clivia miniata), Clívia (Clivia nobilis)\nL'àlber (Populus alba) dorm el son de l'hivern. Només els borrons que omplen les seves branques denoten que l'arbre es prepara per la nova temporada.\nPublicat per Pau a 22:07 Cap comentari:\nUna puceta a les alçades\nUn mosquiter comú (Phylloscopus collybita), anomenat puça al Prat, es mou àgilment a la capçada de l'àlber, cuallada de borrons ben turgents.\nAvui han tornat dos tudons (Columba palumbus) al jardí. Feien tota la pinta de ser una parella a la recerca d'un nou lloc per criar.\nPublicat per Pau a 21:54 Cap comentari:\nUna de les dues mallerengues carboneres (Parus major) que estem veient aquest dies, en aquest cas una femella, s'ha acostat molt a la casa i s'ha estat una estona voltant pel magraner.\nPublicat per Pau a 20:28 Cap comentari:\nAvui hem pogut veure tres tudons (Columba palumbus) al jardí. És la tercera vegada que observem aquesta espècie, gens freqüent al nucli urbà del Prat. A la resta del Delta, en canvi, ha colonitzat els camps en els últims anys en abundància.\nEls tudons s'han alimentat una estona de les llavors de l'Ophiopogon japonicus, tal com es veu a la imatge.\nPublicat per Pau a 18:22 Cap comentari:\nFlors, fruits i fredorades\nEls fruits immaturs de l'heura (Hedera helix) s'estan desenvolupant sense que els afectin les baixes temperatures d'aquests dies.\nEn canvi, les flors i algunes fulles dels hibiscus (Hibiscus rosa-sinensis) sí que noten les baixes temperatures i tenen una mida i un aspecte deplorable.\nLes flors de la xeflera (Schefflera arboricola) també s'estan desenvolupant sense problemes.\nPublicat per Pau a 18:10 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Heura (Hedera helix), Hibiscus (Hibiscus rosa-sinensis), Xeflera (Schefflera arboricola)\nDe tórtores melàniques, dàtils i gavians\nDefinitivament, l'any 2010 ha començat interessant pel que fa a les tórtores. A la tórtora comuna d'abans d'ahir s'ha afegit avui un exemplar molt fosc, melànic, de tórtora turca (Streptopelia decaocto), que no havia vist mai.\nJa fa dies que observo com la merla (Turdus merula) s'alimenta dels dàtils del margalló (Chamaerops humilis). Avui he trobat una prova fotografiable: un dàtil mossegat abandonat per l'ocell.\nDurant la tarda, estols de gavians argentats (Larus michahellis) han sobrevolat el jardí en direcció a les joques del litoral del Delta. Les formacions en "V", per estalviar energia, s'han repetit una bona estona.\nPublicat per Pau a 20:20 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Gavià argentat (Larus michahellis), Margalló (Chamaerops humilis), Merla (Turdus merula), Tórtora turca (Streptopelia decaocto)\nMentre les últimes fulles de la prunera vermella (Prunus pissardii) encara s'engronxen en els branquillons més fins de l'arbre...\n...l'arboç (Arbutus unedo) comença a florir, tot just un mes després de perdre els últims fruits de l'any passat.\nPublicat per Pau a 16:56 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Arboç (Arbutus unedo), Prunera vermella (Prunus pissardii)\nUna tórtora comuna, sorpresa del dia de Cap d'Any\nUna tórtora comuna (Streptopelia turtur), probablement d'origen domèstic com delata el mal estat de les plomes de la seva cua, ha visitat el jardí avui. És la primera vegada que veiem aquesta espècie estival a casa.\nEtiquetes de comentaris: Tórtora comuna (Streptopelia turtur)\nAny nou de vent\nDurant tot el dia, fortes ratxes de vent de mestral han sacsejat el xiprer i la noguera.\nDe fet, les ventades serveixen perquè les branques seques dels arbres grans com la noguera (Carya illinoinensis) caiguin i la capçada es desfaci de pes inútil.


La Corte B&B Ovada Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nvia Cairoli 78, Ovada, Ovada, Itàlia, 15076\nInformació bàsica sobre La Corte B&B\nMés informació sobre La Corte B&B\nConvenientment situat a Ovada, La Corte B&B és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, La Corte B&B és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, instal.lacions de barbacoa, caixa forta, botigues a l'hotel són només algunes de les comoditats que fan que La Corte B&B sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, escriptori, caixa forta a l'habitació, articles de tocador, banyera per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com jardí. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a La Corte B&B.


Jaume Barberà: Situació complicada. | Descobrir el món\nJaume Barberà: Situació complicada.\nThis entry was posted on 02/08/2012, in Jaume Barberà. Bookmark the permalink.\t2 comentaris\nLa situació és extraordinàriament complicada, molt complicada. I, en aquestes situacions, el més assenyat és la prudència, és a dir, la responsabilitat de tots plegats. Ens ho creiem o no, l’amenaça que tenim al damunt tots els que vivim en la península ibèrica és descomunal. I quan dic descomunal, no ho dic retòricament, sinó sabent exactament què significa aquesta paraula.\nEl que tenim sobre la taula és el desmantellament del nostre present i el qüestionament del nostre futur, com a poble i individualment, com a persones. Així de clar i així de cru o cruel, com vulgueu dir-ho. Com es pot descriure si no una situació en què tot el que pensaves que era segur deixa de ser-ho? Com podem sentir-nos si no sabem si cobrarem a final de mes? Si som treballadors, autònoms, pagesos, ramaders, funcionaris, professionals diversos, botiguers, petits empresaris, estudiants, com podem sentir-nos si no sabem si demà podrem continuar fent la nostra feina? Com podem sentir-nos si veiem que poder ser víctimes d’un ERO?\nEls que no robem per viure, els que vivim del nostre treball, no tenim més recursos que el nostre sou: “Mis manos, mi capital”, deien alguns fa molt temps. Se’ns amenaça el nostre sou, la nostra estabilitat, la nostra família, la nostra seguretat. Però és que els que ja, desgraciadament, es troben sense feina i a la cua de les oficines d’ocupació també senten l’amenaça afegida de no poder continuar cobrant les prestacions d’atur o de veure-les disminuïdes. Cal parlar de les pensions?\nPodríem continuar fent una llarga llista de despropòsits i de maldats. Però crec que no és necessari fer-la. M’estimo més descriure el que està passant amb aquesta imatge. Imaginem-nos a la platja. I agafem un grapat de sorra amb les mans. Noteu com l’arena s’esmuny entre els nostres dits? Doncs això. Aquesta és la situació que vivim avui.\nPer tant, ara més que mai veurem quin poble som i quins representants tenim. Repeteixo, ara més que mai. Però de la mateixa manera que he dit, dic i diré que en temps d’emergència com l’actual no hi ha posicions neutrals. I he dit, dic i diré que al darrera de tot el que vivim i patim hi ha una ideologia execrable que vol tornar-nos al capitalisme sense filtre, al capitalisme salvatge, opino que hem de ser molt curosos en les nostres crides, expressions i anàlisis.\nDe moment, la Generalitat no ha demanat formalment acollir-se al fons de rescat o de liquiditat per a les ccaa. Si ho fa, en diguin o no en diguin rescat, aquesta ajuda comporta condicionalitat, és a dir, que només és vàlida o realitzable sota certes condicions. I aquestes condicions les estableix clarament la llei que fa possible el fons esmentat.\nCrec que a ningú se li escapa que en aquests moments hi ha a Espanya una pulsió renacionalitzadora i homogeneïtzadora molt clara. I això vol dir que es podria utilitzar aquesta situació d’emergència per llimar tot allò que es considerés que no fa Espanya, és a dir, que no fos identitari espanyol.\nI si amb tot això no en teníem prou, hem de tenir en compte també que la política del tot errònia d’Alemanya porta Espanya al rescat i, potser, a una intervenció global, cosa que faria caure també Itàlia i, després, França. És a dir, a la fi de l’Europa que coneixem.\nÉs per axiò que torno a demanar que la classe política lluiti com s’ha lluitat en el foc de l’Empordà: unida. No és hora de partidismes, de càlculs electorals. És l’hora dels polítics de veritat, dels estadistes. I és l’hora també de la nostra responsabilitat.\nTant de bo Alemanya canviï de política i permeti que el BCE faci de banc central al rescat de les persones en lloc de servir únicament els interessos dels que es creuen poderosos. Tant de bo s’opti per no perdre l’Europa que va allunyar el capitalisme de la barbàrie.\nJaume Barberà es periodista i actualment dirigeix i presenta el programa Singulars a TV3.\nAquest article es publica originalment al Facebook del programa.\n2 thoughts on “Jaume Barberà: Situació complicada.”\nRetroenllaç: Jaume Barberà: Situació complicada // la tafanera\nRetroenllaç: Jaume Barberà: Situació complicada. | Descobrir el món | (Liwyatan) francesc genové\n« Zygmunt Bauman: Sobre la naturalesa del capitalisme.\nAlberto Garzón Espinosa: El gràfic de l’endeutament espanyol. »


Amb C o amb P (Diana Martin)\nAmb C o amb P\nUna història d'aptitud o d'actitud?\n4 min. 13/12/2014 23:28\nL'aCtitud ho és tot en la vida.\nTOT! En majúscules i ben grans.\nDeixa’m que t’ho expliqui:\nJo somniava escriure i donar xerrades que poguessin ajudar algú a sortir del forat negre on es trobés, com a mi m’havien ajudat les paraules d’altres… I aquí estic, amb una columna d'opinió, per una banda, i començant a fer xerrades per l'altra. Tot gràcies a haver enviat a passejar les meves pors, haver sortit de la meva zona de confort i haver-me presentat al 'Rookie 2014' del Social Media Care de Barcelona, un esdeveniment de màrqueting amb finalitats solidàries.\nAquest són els motius pels quals em vaig atrevir a fer el ridícul davant el món cibernètic, tot penjant el vídeo a Youtube per a la meva candidatura, tal com m’exigia l’organització:\nEl Social Media Care de Barcelona té un format curiós. Cada assistent, “paga” 1kg de menjar envasat (o més), a canvi de sentir, durant quatre hores, xerrades d'un màxim de quinze minuts sobre 'copywriting', el futur del vídeo a la xarxa, com fomentar l’emprenedoria en els nens, com fer realitat els teus somnis, reinventar-se professionalment, com estar viva quan han intentat aniquil·lar-te personalment i professionalment, etc.\nQui me n'anava a dir a mi, que ni tinc milers de seguidors en el meu modest blog, ni sóc una persona coneguda dins el màrqueting espanyol, que el dijous 4 de desembre jo seria convidada al costat dels grans noms del 'social media', de la comunicació i màrqueting 'online' del moment, per fer una ponència sobre resiliència, maltractaments i màrqueting? Qui hauria apostat per mi veient els altres candidats? Algú s'hauria cregut fa un mes que jo parlaria al costat de sor Lucía Caram?\nPots tenir aPtituds per a la dansa, però si et fa pànic pujar-te'n a un escenari i ballar, seràs una gran ballarina, al menjador de casa, per moltes aPtituds que tinguis. Si estàs predisposat genèticament per al ball, però la teva aCtitud és "avui no vaig a entrenar que plou", o "demà tampoc perquè tinc un sopar", per moltes aPtituds que tinguis serà difícil que aconsegueixis tenir èxit.\nEn canvi, una altra persona que, a priori, no ho tingui tot tant de cara, però que tingui la força interior, les ganes i la motivació per aconseguir el seu somni, segur que el farà realitat.\nLes casualitats, no existeixen. Tot té un perquè i, aquest perquè, se'n diu ACTITUD.\nEm fan molta gràcia els comentaris tipus: "és que té una sort..." No, no. De sort, res! És que s'ho curra! Mentre jo estic passejant per la muntanya, ella està estudiant. Mentre tu estàs de birretes al bar, ella, està treballant. Perquè, per aconseguir que els somnis es facin realitat, han de passar 3 coses:\nQue estiguis viva (obvi, no?), no sols literalment, sinó viva de sentiment, de ser capaç d'il·lusionar-se'n.\nHas de creure en els teus somnis. Si no hi creus tu, qui ho farà? Per aconseguir fer-los realitat cal tornar-se una mica 'lela' de tant en tant (amb sentit comú, clar) i saltar al buit!\nVisualitzar-los. Quan gravava el vídeo per presentar-me a 'rookie' i pujava pedalant pel port de Beixalís em veia sobre l'escenari! Sentia la ponència dins el meu cap! Vivia el 4 de desembre 45 dies abans!\nEm permets un consell, jo que em dedico al màrqueting? Fes de la teva vida la millor campanya de màrqueting que mai no hagis somniat! Busca l'objectiu, planifica, troba les estratègies i 'a per ell'! És millor morir vivint que viure morint. És millor una vida en colors, amb alts i baixos, sentir, plorar, riure!\nQuan pensis que no pots continuar, que tot és negre, agafa tota la negativitat que t’envolta, rasca una 'miqueteta' i trobaràs la part positiva. Creixeràs com a persona, l'experiència negativa et reforçarà psicològicament i seràs molt més forta del que eres abans.\nNINGÚ et podrà parar.\nI tu, què vols? Una vida en colors o encefalograma pla?


Diumenge VI de Pasqua / C / 2022\nDiscernir (Jn 14,23-29)\nL’evangeli d’avui és ideal per a preguntar-nos quina mena de relació tenim amb Déu.\nHi ha persones que tenen una relació infantil, immadura. Tots hem passat per una etapa d’infància en què donàvem molta importància a complir els preceptes. Pensàvem: si faig el que m’han manat m’estimaran, si no ho faig em castigaran. I complíem les normes sense preguntar-nos gaire el perquè.\nL’Església, certament, ens dona unes normes i orientacions que ens ajuden a tenir una vida cristiana de qualitat. Ens diu, per exemple, que anem a missa els diumenges i que fem penitència els divendres. És com quan anem al metge i ens diu: procuri fer exercici i no mengi tant. ¿Li hem de fer cas? És clar que sí. Però no ho hem de fer per tenir content el metge sinó pensant en la nostra salut. Així mateix, si un diumenge no vaig a missa o si fa massa temps que no em confesso, no he de tenir por que Déu em castigui sinó que he d’examinar com va la meva salut espiritual. ¿Us imagineu que una persona va al metge i li demana perdó perquè els darrers dies no ha caminat gaire? El metge es farà un tip de riure i li dirà: no cal que es disculpi i preocupi’s més de la seva salut. Quins tips de riure es deu fer nostre Senyor amb alguns cristians massa escrupolosos!\nEn l’evangeli d’avui veiem que Jesús no ha vingut a donar-nos unes normes d’estricte compliment perquè Déu no s’enfadi. Ell ha vingut a fer estada en nosaltres, a prendre possessió interior de la nostra vida: “el meu Pare l’estimarà i vindrem a viure amb ell”. I si l’estimem farem cas del que ell ens diu, però el que ens diu no són unes normes legals sinó la presència personal del Defensor, de l’Esperit Sant, que ens farà comprendre tot allò que no ha quedat escrit en els evangelis però que he de complir per tal d’estar en sintonia, en comunió amb ell. Enlloc de l’evangeli no diu: en Jordi ha de ser capellà. Però jo estic interiorment convençut que, si en un cert moment de la meva vida hagués dit que no, no hauria estat complint la voluntat de Déu. Aquí és on em jugo la meva vida espiritual: no en el compliment de les normes sinó en conèixer i acceptar la voluntat de Déu sobre mi.\nPer això el papa Francesc està fent servir sovint una paraula que hauríem d’anar incorporant al nostre llenguatge: el discerniment. Saber descobrir què és el que em cal fer per tal de complir la voluntat de Déu en la meva vida i créixer en el seu amor. Tots podem discernir perquè tenim la llum espiritual que ens dona l’Esperit. I, tal com trobem també a l’evangeli d’avui, hi ha una regla d’or per a veure si estem discernint correctament: la pau. La pau interior que experimentem quan ens sabem en sintonia amb Déu Pare, Fill i Esperit Sant.\nDonar glòria és estimar (Jn 13,31-33a.34-35)\nAmb tanta glorificació, el primer paràgraf de l’evangeli d’avui sembla un embarbussament, i això ens pot dur a passar-lo per alt. Però aleshores ens perdrem una revelació important de Jesús sobre la manera de ser de Déu que dona molt de sentit al paràgraf que ve després.\nLa paraula glòria l’associem a èxit, a victòria i a felicitat. Per a molta gent el dia més gloriós de la seva vida és el del casament o el naixement del fill. Per als científics, guanyar el premi Nobel. Per als esportistes, la Champions o un campionat mundial. En el fons, per molt merescuda que sigui, sempre és glòria i felicitat per a un mateix, encara que sigui compartida amb altres persones.\nSi jo em sacrifico perquè un altre rebi la glòria, això és amor. Amor i heroisme. Amor que exigeix una resposta equivalent d’amor per part de la persona glorificada. Doncs aquest moviment recíproc d’amor i de glorificació és el que Jesús ens revela que té lloc entre ell i el Pare.\nI no ho revela en un moment qualsevol. Ho revela quan és a punt de començar la seva Passió. Serà el moment més crític de la seva vida, però per mitjà d’ell acomplirà la missió que el Pare li ha encomanat: dur la salvació a la humanitat. Per això viurà la Passió com un camí de glòria. Donant la vida a la creu dona glòria al Pare, i el Pare el glorificarà ben aviat en la resurrecció.\nAleshores veiem que té molt de sentit que en el segon paràgraf Jesús ens doni el manament nou: que ens estimem els uns als altres tal com ell ens ha estimat.\nNo oblidem que hem estat creats a imatge i semblança de Déu, i acabem de veure que Déu no busca la pròpia glòria, sinó que el Fill dona glòria al Pare i el Pare dona glòria al Fill. Per això dirà sant Joan que Déu és amor. Doncs bé, també nosaltres, si volem ser fidels a la voluntat de qui ens ha creat, no hem de buscar la pròpia glòria sinó la dels altres. Hem estat creats per a l’amor, no per a l’egoisme. L’egoisme és fruit del pecat i per això no ens pot fer feliços: sempre ens deixa insatisfets. Sant Agustí ho va recollir en una màxima genial: “Estima i fes el que vulguis”. Si algú interpreta que això et dona carta blanca per a qualsevol ximpleria, és que no ha entès el veritable amor. L’amor ve de Déu, i qui estima no pot fer res que no sigui digne de Déu.\nNo és qüestió de nombre (Jn 10,27-30)\nDel diumenge d’avui en diem el diumenge del Bon Pastor. I d’aquí ve que sigui la Jornada Mundial de Pregària per les Vocacions. Sentint això potser molta gent es posa a mirar al cel i pensa: ai sí, això ja no és com abans, necessitem molts capellans perquè falta molta fe.\nDeixeu que em posi una mica provocador. Quan era petit, als anys seixanta, recordo les esglésies plenes de gent i rectors i vicaris a cada parròquia. Però no estic segur que hi hagués més fe que ara. Més aviat era un costum social. Si no anaves a missa quedaves marcat. No mostraven gaire fe els homes que aprofitaven el sermó per sortir a fumar a la porta de l’església ni les dones que es passaven tota la missa xerrotejant en veu baixa. Només hi havia una estona de silenci quan l’escolà tocava la campaneta a l’hora de la consagració.\nPosaré dos exemples d’extrems oposats. Fa trenta anys vaig anar a Polònia. Una parròquia de ciutat podia tenir dotze capellans. Conseqüència: no hi havia cap catequista laic. Tot ho feien els preveres. Algun dels mossens polonesos que tenim a la nostra arxidiòcesi m’ha dit que ell va decidir marxar del seu país per poder ser rector abans de fer els seixanta anys.\nFa trenta anys també vaig anar al Marroc. Allà, de cada mil habitants, nou-cents noranta nou són musulmans i un cristià. L’actual arquebisbe de Rabat és un salesià criat a Badalona. El papa l’ha fet cardenal. Diu que és feliç al Marroc i que s’hi sent molt lliure de viure la seva fe. Se sent estimat per molts musulmans i és amic de molts marroquins. Encara que els cristians al Marroc siguin molt pocs, i gairebé tots estrangers, són valorats pel testimoni que donen amb les seves obres de caritat envers els més necessitats i amb la seva actitud de bona convivència. L’arquebisbe insisteix que a casa nostra tenim una mena de complex que ens fa viure el cristianisme amb tristor perquè ens sembla que som massa pocs. Diu també que el seu objectiu no és treballar per a l’Església sinó per al Regne de Déu. Ell treballa a l’Església perquè creixi el Regne de Déu. I això ho podem fer sempre, tant si som molts com si som pocs. Però ho hem de fer amb alegria i amb coratge, no amb melangia ni amb cara de vinagre. També diu que a casa nostra l’Església aniria millor si hi hagués la meitat dels capellans que hi ha ara, perquè això ajudaria els fidels a prendre consciència de la seva responsabilitat en la missió comuna de tots els batejats.\nDurant uns dies he estat tancat a casa passant la covid-19. Una bona amiga de la parròquia em va dir: cuida’t, mossèn, que sou pocs capellans i heu d’estar tots bons. Em va sortir de contestar-li: no és qüestió de nombre. No demanem al Senyor que hi hagi més capellans ni més persones consagrades. Demanem que els capellans, encara que siguem pocs, siguem pastors bons a imatge del Bon Pastor. I que tots els fidels siguem més conscients de la nostra consagració baptismal. Oh, però haurem de tancar parròquies i altres institucions d’Església! No, si tanquem parròquies i institucions no serà per manca de capellans i de persones consagrades sinó per manca de cristians responsables.\nDe Bon Pastor només n’hi ha un, i ell ens coneix personalment i sap de què tenim necessitat. Si el seguim de debò, serem un ramat més gran o més petit, però un ramat unit i fecund de treballadors pel Regne. I no mancarà mai algú d’entre nosaltres que faci present de manera sacramental el nostre Cap i Pastor, perquè el seu Esperit no abandona mai l’Església.\nJesús continua ressuscitat (Jn 21,1-19)\nPotser molts de nosaltres hem tingut un moment fort de connexió amb Jesús. Amb això vull dir un temps de pregària en què vam sentir una presència especial, o bé uns dies d’exercicis en què ens vam plantejar a fons la nostra vida, o fins i tot una etapa vital en què vam fer una opció radical pel Senyor, sigui en la vida consagrada, en la vida familiar, en el compromís social o en el ministeri al servei de l’Església.\nPerò en la vida real tot compromís comporta fatiga i a poc a poc es va afeblint. Anar a contracorrent cansa i és més còmode reposar en aigües tranquil·les. Sembla que aquest és el context de l’aparició de Jesús que se’ns narra en l’evangeli d’avui. Els deixebles ja s’han trobat amb el Ressuscitat unes quantes vegades, han passat per la por, l’estupor i l’entusiasme, i deuen pensar que una vida tan moguda no l’aguantaran gaire més temps. Tornen a la feina de sempre, aquell llac on molts d’ells havien conegut Jesús. Però ara ja no és amb ells, fora d’aquelles aparicions escadusseres, i potser és hora de refer les seves vides i tornar a una rutina reconfortant.\nPerò és justament allà on Jesús se’ls torna a fer trobadís. Allà és on s’adonen que també en les rutines del dia a dia han d’aprendre a reconèixer el Senyor com aquell que els espera a la riba i els convida a un senzill esmorzar de pa i peix a la brasa. I que només amb aquest reconeixement la seva vida serà fecunda.\nJesús no és solament amb nosaltres en els moments de més fervor. També ens acompanya en la rutina i fins i tot en el desinflament. Tots necessitem algun moment fort, però aquests moments són per naturalesa limitats i infreqüents. La Vetlla Pasqual és una celebració magnífica, un recés de cap de setmana pot ser molt intens… però fer vetlla i recés cada dia aviat ens deixaria esgotats. Per això hem d’aprendre a trobar també el Senyor en l’eucaristia més senzilla, en la pregària diària, en la rutina del treball ben fet i en l’esdevenir habitual de la convivència familiar. No hem d’aspirar a la glòria de les grans gestes sinó al petit heroisme de la fidelitat quotidiana.\nEm vull entretenir en el diàleg de Jesús amb Pere, perquè la traducció litúrgica no respecta la distinció tan important entre els dos verbs grecs “agapao” (amor de comunió) i “fileo” (amor d’amistat). Perquè s’entengui millor faré el petit joc de substituir Jesús i Pere per un noi i una noia, i crec que així s’entendrà millor el sentit profund del diàleg. Imaginem que la noia diu al noi: m’estimes? I el noi li contesta: Em caus bé. La noia li diu: Aquí tens la clau de casa. El diàleg es repeteix una segona vegada: M’estimes? Em caus bé. Té les claus de casa. I a la tercera la noia canvia la pregunta: Et caic bé? El noi: Tu ho saps tot, ja ho saps que em caus bé. I la noia: Doncs té la clau de casa, perquè fins ara has fet el que has volgut però estic convençuda que a partir d’ara ja no faràs res sense mi. Vine amb mi.\nL’amor de comunió és una cosa divina. Jesús comprèn i accepta que el nostre amor humà és més fluix, més limitat. El nostre amor no pot competir amb el seu. Però això no el priva de confiar-nos les riqueses de casa seva i de cridar-nos a compartir la vida amb ell. Quina sensació de privilegi i quin agraïment més gran no li hem de tenir!\nDiumenge II de Pasqua / C / 2022\nFe en comunitat (Jn 20,19-31)\nLa gent d’avui dia som una mica com Tomàs. Ja ho va predir Karl Rahner el segle passat: els cristians del segle XXI seran místics o no seran.\nSer místic no vol dir tenir visions ni experimentar fenòmens paranormals. Ser místic vol dir tenir experiència personal de Jesús. Haver-se trobat amb ell. No n’hi ha prou de creure que tot va passar fa dos mil anys tal com ho expliquen els evangelis. Cal haver experimentat que Jesús és viu avui i que tinc una relació amb ell. Que som amics i més que amics. Que és el meu Senyor.\nAixò és difícil d’explicar, perquè Jesús no s’apareix avui físicament. Però tampoc no és fantasia. Hi ha persones que tenen un amic imaginari que els fa companyia en la soledat i amb qui es desfoguen en els moments difícils. Però Jesús no és un recurs que utilitzo quan em convé, sinó una persona que ve a mi per quedar-se i per transformar-me.\nLa fe en Jesús no és fantasia ni és tampoc fanatisme. El fanàtic es creu en possessió de la veritat i, per tant, és impermeable al dubte i no admet cap canvi en la seva creença. El místic, en canvi, sap que la veritat de Jesús el sobrepassa i sempre busca un millor coneixement. Sap que pot estar equivocat i per això mira d’aprendre i d’enriquir-se amb nous punts de vista. Dit planerament, el fanàtic és tancat i el místic és obert, el fanàtic busca la polèmica i el místic gaudeix amb el diàleg.\nAra bé, el místic cristià té un tret molt sorprenent i difícil d’apreciar en el nostre temps. És algú que viu una experiència personal però que necessita de la comunitat: no pot fer-la en solitari. Fixem-nos en Tomàs. No havia vist Jesús ressuscitat perquè havia faltat a la reunió comunitària. Van ser els seus companys que li van anunciar: hem vist el Senyor. I quan, el diumenge següent, hi va ser present, es va poder trobar per fi amb el Ressuscitat.\nSovint em trobo amb persones que em diuen: jo no vaig mai a missa ni llegeixo la Bíblia ni recordo res del que vam fer a catequesi, però tinc moooolta fe. I ho diuen mirant-me als ulls amb un to gairebé desafiant. Jo no puc valorar la quantitat de fe que puguin tenir, però sí que tinc seriosos dubtes que sigui una fe veritablement cristiana, per molt que hagin estat batejats. Jesús se’ns dona a conèixer a través de la comunitat, i per això necessitem la catequesi, la pregària en comú i la vida fraterna. El nostre Déu no és un Déu fet a mida sinó el Déu de Jesús, i a Jesús el trobem per mitjà de la comunitat eclesial.\nL’Església té molts defectes perquè està formada per éssers humans, però és absolutament necessària per a sostenir la fe. No hi ha vida cristiana sense Església. Donem gràcies pels germans que ens han portat al coneixement i a l’estima de Jesús, i procurem també nosaltres ser-ne testimonis en el món d’avui.