La Guàrdia Civil desemmascara a un grup criminal que realitzava instal·lacions elèctriques il·legals a Vilamarxant - Periòdic del Camp de Túria\nHan sigut detinguts 3 homes en el marc de l’operació «VILLALDEA»\nLa Guàrdia Civil ha detingut als integrants d’un grup criminal que es dedicava a realitzar instal·lacions elèctriques il·legals en terreny no urbanitzable de la localitat de Vilamarxant, posant així fi al risc d’incendi que aquesta situació de perill estava generant.\nLa Guàrdia Civil de Riba-roja de Túria, en el marc de l’Operació “VILLALDEA”, ha investigat la instal·lació il·legal de comptadors elèctrics en terrenys no urbanitzables com a causa dels incendis que van tindre lloc l’any 2020 en les partides de Sénia i Enchilagar del Rulo, de la localitat de Vilamarxant. Un total de 3 incendis que han possibilitat la detenció dels autors del grup criminal.\nLa Policia Local de Vilamarxant va informar la Guàrdia Civil de Riba-Roja sobre les irregularitats detectades per IBERDROLA, la companyia distribuïdora d’electricitat, qui posava de manifest les irregularitats detectades en les instal·lacions elèctriques com a causa dels incendis en els diversos informes facilitats a la Guàrdia Civil.\nEl “modus operandi” dels integrants del grup criminal consistia a oferir la possibilitat d’instal·lar un comptador elèctric als propietaris de terrenys no urbanitzables, en els quals no està autoritzada aquesta instal·lació. Per a això, els autors sostreien aquests comptadors d’habitatges no ocupats per a, posteriorment, instal·lar el comptador en el terreny del nou propietari i connectar-lo a la xarxa de subministrament elèctric principal. Subministrament que, a vegades, estava a centenars de metres de distància, per a això era necessària la realització de rases amb maquinària pesant.\nAquest comptador continuava figurant en la ubicació de l’habitatge de la qual havia sigut sostret, però a nom del nou client. Els autors utilitzaven tant vehicles com uniformitat de la citada companyia distribuïdora d’electricitat per a generar confiança en els perjudicats.\nAquestes instal·lacions no comptaven amb les oportunes mesures de seguretat, la qual cosa va provocar els incendis l’any 2020. S’ha procedit a regularitzar la situació d’aquestes instal·lacions en un total de 9 parcel·les, amb el consegüent perjudici econòmic de les persones que de bona fe van pagar quantitats entre 8000 i 12000 euros per cada instal·lació. Els investigadors no descarten que es descobrisquen noves dades.\nPer al desenvolupament de la citada investigació la Guàrdia Civil de Riba-Roja del Túria ha comptat amb la col·laboració, tant de la Policia Local de Vilamarxant, com d’IBERDROLA, qui ha col·laborat activament en el bon desenvolupament de la investigació que va finalitzar el mes d’abril passat amb la detenció de tres homes, de 38, 39 i 68 anys i de nacionalitats espanyola i argentina, als quals se’ls atribueixen els delictes de pertinença a grup criminal, furt, estafa i defraudació de fluid elèctric.\nLes diligències han sigut entregades en el Jutjat de Primera Instància i Instrucció Número 7 de Llíria.\nTags: Guardia Civil, policia local, Vilamarxant, villaladea


El portaveu del PSPV-PSOE d'Alcalà de Xivert i Alcossebre, Joan Ronchera, ha destacat la importància dels treballs realitzats pels operaris de la brigada de mitigació que durant 40 dies han estat treballant en les zones d’Aralar, Montesol, Cala Blanca i també prop de les urbanitzacions del Pinar, per netejar i habilitar tallafocs per a la prevenció d'incendis. "Alcalà de Xivert i Alcossebre és un municipi catalogat com d'alt risc d'incendis i amb esta mesura, que ha sigut impulsada per la Generalitat i la Diputació de Castelló, el que es pretén és protegir les infraestructures i la gent", ha explicat Ronchera.\nRonchera explica que, en el cas d’Alcossebre, "s'ha actuat en 7 hectárees (70.000 metres quadrats) amb màquines desbromadores i motoserres per a condicionar els tallafocs, uns treballs que han contat una aportació econòmica conjunta de la diputació i la Generalitat que ha ascendit a 45.000 euros". El portaveu socialista recorda que "és ara, amb un govern socialista a la diputació amb José Martí i un govern socialista a la Generalitat amb Ximo Puig quan els municipis estan rebent més diners que mai. Uns diners destinats a millorar la qualitat de vida de la gent i el seu benestar, com és el cas d'este servei".\nCal assenyalar que estos treballs han estat possible gràcies a un acord entre la Diputació de Castelló i la Generalitat Valenciana per al quadrienni 2021-2024 amb un pressupost de 9,2 milions d'euros. El treball, realitzat per una brigada formada per 50 operaris, es desenvolupa tant en zones rurals com en la costa i el seu àmbit d'actuació abasta 93 municipis de la província.\nAjuntament d'Alcalà de Xivert Alcocebre risc d'incendis


ENTI-UB Radiografia del sector dels videojocs a escala mundial\nArran de la pandèmia, els videojocs han passat a ser el centre de les tendències en entreteniment de manera globalitzada. A l’any 2020 les vendes de la Playstation 4 van superar els 112 milions d’unitats venudes des del seu llançament. Seguint un canvi generacional i un canvi de vida dels mateixos usuaris, la indústria dels videojocs i els serious games ha mostrat aquest 2020 la seva capacitat d’adaptació i reposicionament cap a enfocaments més col·laboratius i socials.\nL’informe Gaming com a forma de vida elaborat per Arena Media assenyala que més del 90% dels gamers queda amb els seus amics i familiars per a jugar a videojocs durant el cap de setmana, quelcom que explica molt bé la dimensió de trobada que ha anat adquirint, tant els videojocs com els serious games, a escala mundial. Avui dia, 6 de cada 10 internautes juguen a videojocs a tot el món, i està previst que les audiències d’aquest sector aconsegueixin els 3.070 milions de jugadors per a 2023, tal com indiquen les dades de Newzoo.\nUniversitats i mitjans de prestigi internacional, com és el cas de la Universitat d’Oxford i el diari The Guardian, al llarg de 2020 van publicar interessants articles sobre els beneficis de l’ús de videojocs per a la salut mental, fet que està ajudant a eliminar els prejudicis que queden sobre ells. D’altra banda que la televisió espanyola llanci el primer talent de gaming del nostre país, “Top Gamers Academy”, que el president dels EUA busqués suport en “Animal Crossing” o que Ikea estigui preparant una línia de productes de la llar per a gamers, no són més que evidències sobre l’interès creixent pel sector a escala mundial.\nEspanya és el quart mercat europeu i novè mundial. La indústria espanyola de desenvolupament i producció de videojocs ocupa una destacada posició en el rànquing internacional, a pesar de la grandària del seu mercat. Però si una afirmació es pot fer a escala mundial és que la indústria del videojoc no para de créixer. Aquest any passat, els ingressos del mercat dels videojocs per a ordinador, per exemple, es van estimar en gairebé 37 mil milions de dòlars estatunidencs, mentre que el mercat de jocs mòbils va generar un ingrés estimat de més de 77 mil milions.\nAlguns dels principals actors en la indústria, com Tencent, Sony i Apple, generen (cadascun) milers de milions de dòlars en ingressos cada any, la qual cosa les converteix en algunes de les empreses públiques de major èxit.\nAl nostre país són ja més de 20 milions de persones les que declaren jugar a videojocs de manera habitual, dels quals més de 45% són dones segons l’Associació Espanyola de Distribuïdors i Editors de Programari (AEVI). A més, la desestigmatització del videojoc ( considerat durant molt temps una afició per a nens) ha fet incrementar el nombre de jugadors adults i actualment un 38% són majors de 35 anys. Això ha portat un interès per altres temàtiques i gèneres de les més habituals, i ha fet que aquest 2020 la comunitat gamer valori més positivament els jocs “indies” i aquells vinculats amb les causes socials.\nUn any més, l’Associació espanyola d’empreses productores i desenvolupadores de videojocs i programari d’entreteniment (DEV), ha publicat el Llibre blanc del desenvolupament espanyol de videojocs, l’informe de referència que analitza en profunditat el sector dels videojocs al nostre país i en el món. Les xifres corroboren el creixement de la indústria, tot i que també es recalquen els problemes de finançament a l’hora de crear estudis. La immobilització dels editors nacionals al no empènyer els llançaments, incideix en la presència de la dona en la indústria que, lluny d’incrementar-se, es redueix un 16%; fet que contrasta amb l’equilibri que hi ha en quant a gamers.\nL’informe, expressa sense contemplació que les empreses estan buscant professionals amb un cert grau d’especialització i no els troben, havent de recórrer a treballadors estrangers, mentre que, paradoxalment, estudiants amb formació en creació de videojocs no troben treball, mancats de l’especialització que reclamen les empreses del sector.\nENTI-UB, la porta d’accés a la indústria del videojoc\nL’Escola de Noves Tecnologies Interactives, centre adscrit a la Universitat de Barcelona (ENTI-UB), neix per a contribuir al creixement i consolidació del clúster del videojoc i els serious games. I ho fa formant a professionals especialitzats, preparats per a afrontar els reptes d’una indústria tan competitiva com aquesta. Amb una formació que s’adapta perfectament a la demanda del sector i que evoluciona al ritme que també ho fa aquest.\nS’aprèn fent. El model experiencial d’ENTI-UB no distingeix entre la teoria i la pràctica, perquè caminen fusionades des del primer moment. El nostre alumnat treballa “la realitat” gràcies als projectes concrets dissenyats pel professorat, en contacte permanent amb els nostres col·laboradors externs del sector.\nSegons la publicació de DEV, Catalunya manté amb diferència el seu lideratge, sent el principal pol de la indústria espanyola del videojoc. Amb el 28% d’empreses, suposa el 53% de la facturació i el 47% de l’ús de tot el sector. Per aquest motiu, formar-te en videojocs i serious games a Barcelona és la millor opció. No sols per les possibilitats a l’hora de fer pràctiques i poder assistir o participar en grans esdeveniments, fires i congressos del sector (Gamelab, Nice One, etc.), sinó perquè ENTI-UB és present en tots ells, col·laborant o participant d’alguna forma.\nSe t’ocorre alguna manera millor de preparar-te i convertir la teva passió en la teva professió?\nINSCRIU-TE A LES JORNADES DE PORTES OBERTES ONLINE\n« Lluís Andreu, Lead 3D Artist a Ubisoft Barcelona respon les preguntes dels estudiants *\nÀmplia oferta formativa especialitzada en videojocs »


Del paper d'Alemanya a l'impacte econòmic: la Unió Europea i el procés, en deu claus | NacióDigital\nDel paper d'Alemanya a l'impacte econòmic: la Unió Europea i el procés, en deu claus\nBrussel·les manté una ambigüitat calculada davant del conflicte, entre un suport tebi a Rajoy i la preocupació per l'efecte de la crisi política en el creixement\nper Pep Martí, 18 d'octubre de 2017 a les 19:39 |\nJean-Claude Juncker fent broma amb Luis de Guindos, en una reunió a Brussel·les. | Reuters/ACN\nEn la seva intervenció al Parlament el 10 d'octubre passat, el president de la Generalitat, Carles Puigdemont, va afirmar que Catalunya "lluny de ser un afer domèstic i intern, és un afer europeu". Va ser la possibilitat que s'obrís pas una intervenció diplomàtica d'alt nivell un dels motius pels quals el president va decidir suspendre l'aplicació dels resultats del referèndum. La intervenció el mateix dia del president del Consell Europeu, Donald Tusk, apel·lant a evitar una declaració unilateral d'independència, va tenir el seu efecte a Palau. L'endemà de l'1-O, ja havia afirmat que "aquest moment demana mediació". Aquest dimecres ho ha reiterat el conseller Raül Romeva a Brussel·les.\nLa Unió Europea és el gran àrbitre d'un conflicte polític que s'ha convertit en un tema de política internacional. Aquest dijous i divendres té lloc precisament una cimera de caps d'estat i de govern de la UE a Brussel·les en què està prevista l'assistència de Mariano Rajoy. La situació a Catalunya apareixerà, d'una manera o una altra, en la trobada. Us oferim deu claus per ajudar a entendre la complexa posició de la UE davant el procés.\n1. Donald Tusk, un "regionalista" al capdavant de la Unió\nLa intervenció de Donald Tusk del 10 d'octubre demanat a Puigdemont que no proclamés la declaració d'independència per no fer "el diàleg impossible" va tenir el seu impacte. Tusk es va adreçar personalment al president català recordant-li que era un regionalista i que sabia què volia dir rebre un cop de porra. El president del Consell Europeu es referia a la seva pertinença al poble caixubi, una minoria cultural i lingüística del nord-oest de Polònia. Aquesta referència va convertir Tusk en la veu més empàtica envers Catalunya d'entre els dirigents de la UE. Però el polític polonès ha de tenir molt en compte que és només qui presideix les reunions dels caps d'estat i de govern de la UE. Pertany, a més, al Partit Popular Europeu i no és gens previsible que se surti del guió més ortodox de Brussel·les.\nEl president del Consell Europeu, Donald Tusk. Foto: Consell Europeu\n2. Jean-Claude Juncker, l'ambigüitat luxemburguesa\nSi Tusk coordina els caps d'estat i de govern de la UE, Jean-Claude Juncker presideix la Comissió Europea, l'òrgan de govern de la Unió format per comissaris designats per cada estat membre. És luxemburguès, un dels molts que han exercit càrrecs clau en la història de l'Europa comunitària aprofitant-se hàbilment de la petitesa del ducat, país pont entre França i Alemanya.\nJuncker és membre del centrista Partit Social Cristià, el que ha governat més anys al seu país (ara a l'oposició). Acostumat a moure's pels laberíntics -i conspiratius- passadissos de Brussel·les, les seves ganes de xerrar han donat titulars inesperats. Unes declaracions seves el 15 de setembre en què va dir que acceptarien una Catalunya independent, van aixecar polseguera. De seguida va rectificar, tot donant mostres de respecte al marc constitucional espanyol. Madrid no se'n refia.\nLa diputada delsVverds Ska Keller. Foto: ACN\n3. Alemanya: esperant els Verds\nTot just aquest dimecres han començat a Berlín les negociacions per a la formació del nou govern federal després de les eleccions generals del 24 de setembre. Angela Merkel continuarà quatre anys més a la cancelleria, però necessita un soci per governar. Els socialdemòcrates de l'SPD, molt afeblits a les urnes després d'anys de cogovernar amb els democristians de la CDU, han optat per tornar a l'oposició. En aquest context, Merkel necessita sumar amb dos partits i ho està intentant amb el Partit Liberal i els Verds. Seria l'anomenada coalició Jamaica pels colors dels tres partits: el negre de la CDU, el groc liberal i el verd ecologista.\nQuin impacte pot tenir l'entrada dels Verds en l'executiu de Berlín? La formació que lideren Katrin Göring-Eckardt i Cem Özdemir és a l'esquerra en tot els temes de medi ambient i llibertats, i la seva entrada en l'executiu alemany seria una mala notícia per Madrid, on recorden el discurs contundent de la verd alemanya Ska Keller al Parlament Europeu el 4 d'octubre, reclamant una mediació. "Catalunya és un afer europeu", va dir. Però no és segur que siguin els Verds els qui dirigeixen la diplomàcia alemanya.\n4. La solidaritat jacobina amb Madrid\nPotser el dirigent europeu més explícit en suport de Rajoy ha estat fins ara el president francès, Emmanuel Macron. El 10 d'octubre, en un diàleg amb el polític verd Daniel Cohn-Bendit, que li demanava que la UE intervingués com a mediador, Macron va respondre amb un no rotund. El líder francès va dir, ras i curt, que no podia posar al mateix lloc el govern espanyol i Catalunya, i va afirmar que els catalans havien donat "un cop de força". Macron va advertir de l'efecte mimètic que podria tenir donar la raó als catalans en cas d'altres conflictes territorials a d'altres països, com a França mateix. Cohn-Bendit -que va donar suport a Macron en les eleccions a França- li va etzibar: "La historia castiga els qui arriben tard".\nA la jacobina França és on les posicions espanyoles poden trobar més comprensió. Però també s'hi ha fet evident la visió crítica dels grans mitjans, que van informar de manera crítica sobre l'actuació policial i fan un esforç d'objectivitat. Des de l'esquerra, Jean-Luc Mélenchon es va posicionar en contra del govern Rajoy a l'Assemblea Nacional. I ha hagut de ser una figura tan erosionada com l'exprimer ministre Manuel Valls qui ha sortit a criticar durament la posició catalana, arribant a dir que la repressió policial de l'1-O l'"inquieta però no va haver-hi morts".\n5. Una trucada de Theresa May\nDimarts, la primera ministra Theresa May va trucar Mariano Rajoy per transmetre-li el seu suport i comunicar-li que el seu govern no reconeixeria una Catalunya independent. D'aquesta manera, s'intentava posar fi a alguns rumors que insinuaven una possible simpatia de Londres a la causa catalana. Recentment, una crisi diplomàtica entre el Regne Unit i Espanya pel problema de Gibraltar va fer sorgir veus en el Partit Conservador en favor de donar suport a Catalunya.\nLa intervenció policial de l'1-O va causar un fort impacte al país i la premsa va ser molt crítica amb la brutalitat de les forces de seguretat espanyoles. El líder de l'oposició laborista, Jeremy Corbyn, i el liberal Vince Cable, van arribar a demanar a May que intervingués per condemnar els fets i reclamar a Rajoy una sortida política a la crisi. Una petició que el ministre d'exteriors Boris Johnson va rebutjar. La fermesa del laborista en aquest afer indica, això sí, que un sector de la classe política britànica segueix la situació amb molt d'interès.\nRajoy amb Antonio Tajani. Foto: Europa Press\n6. La incomoditat dels amics d'Espanya\nLa brutalitat policial l'1-O va deixar en evidència el govern espanyol a les institucions comunitàries i va generar una gran incomoditat en els seus amics i aliats a Brussel·les. Qui millor expressa aquesta posició és l'italià Antonio Tajani, president del Parlament Europeu. Membre del Partit Popular Europeu, molt proper a Silvio Berlusconi, Tajani manté un fil directe amb el PP espanyol. Tajani va advertir el setemre passat que una declaració d'independència deixaria Catalunya fora de la UE i que una independència xocaria amb el marc legal de la Unió. Malgrat això, després va demanar al Rajoy que tracti el tema políticament.\n7. El mirall eslovè\nEn cas d'una declaració d'independència, compliran tots els estats europeus les directrius de la UE en favor d'Espanya? Algun país se sortirà de la "disciplina"? En els àmbits sobiranistes es té alguna esperança en què, en cas d'una declaració, algun país donés un pas al front. Sí que és evident que no hi ha una unanimitat en tots els estats respecte a la situació a Catalunya. Algú mira a Eslovènia i, fins i tot, s'ha recordat la via eslovena cap a la independència com un possible model. El cert és que de l'antiga república iugoslava han sorgit les opinions més sensibles envers la causa sobiranista. El primer ministre eslovè va ser dels primers a criticar l'actuació policial l'1-O. I el Parlament va aprovar una moció mostrant respecte pel dret a l'autodeterminació.\n8. Bèlgica, predisposada\nL'actitud del govern belga ha estat de les més obertes a la causa catalana, tant des dels dirigents nacionalistes flamencs, que formen part de l'executiu federal com per part del mateix primer ministre, el liberal Charles Michel. Les declaracions al diari Le Soir de dissabte passat, en què es mostrava predisposat a una mediació si els contactes entre Madrid i Barcelona fracassaven, van suposar una manera de trencar amb el tabú de la mediació internacional. Cal veure el recorregut que això pot tenir. Per la seva condició de país fundador de la UE, i acollir la capital comunitària, el que digui el cap de govern belga no és irrellevant.\n9. El discurs de Rajoy sobre el creixement fa fallida\nPer Madrid, l'objectiu és esclafar el sobiranisme. Ni que sigui al preu de subratllar els problemes econòmics que suposa l'actual conflicte. Però el cost que tenir el xoc per l'economia espanyola pot ser enorme. Les principals agències internacionals de qualificació, com ahir va fer Moody's, una de les res més rellevants, ja adverteixen de la gravetat de la situació. El deute públic serà afectat per una crisi llarga, que posa en qüestió el que fins fa poc era la principal basa de l'executiu de Rajoy: haver aconseguit una major estabilitat política i un cert creixement econòmic. L'efecte psicològic de la marxa d'empreses, animada pel govern del PP, pot resultar letal per a l'economia espanyola. Aquesta setmana, per cert, han estat a Madrid els inspectors del Banc Central Europeu (BCE) per avaluar l'estat del sistema financer espanyol.\n10. Com als anys trenta?\nHi ha un record sobre el paper d'Europa respecte als conflictes polítics a Espanya que és una ferida. Durant la Guerra Civil, les potències europees no van intervenir per aturar l'exèrcit de Franco i van deixar la República a la seva sort. El paper de les democràcies com el Regne Unit i França va ser ben galdós. Es va formar un Comitè de No intervenció, auspiciat per Londres, que va esdevenir un agent de no-intervenció en favor de la República, mentre els països feixistes (Alemanya, Itàlia) sí que van intervenir. Però aquesta comparació és més que odiosa, ja que el context de la UE és ben diferent al dels anys trenta. Una cosa és que els estats no reconeguin una declaració d'independència i l'altra és que beneeixin sense problemes l'actuació d'un govern espanyol que, amb la seva ceguesa, pot crear un problema molt greu al sud de la Unió.\nRomeva demana a Europa que s'impliqui en la resolució del conflicte entre Catalunya i l'Estat\nPolítica, Jean-Claude Juncker, Mariano Rajoy, procés català, Donald Tusk, UE, govern espanyol, referèndum, 1-O\nAquesta vegada li ha surtit el tir per la culata\nPer Anònim el 19 d'octubre de 2017 a les 13:17\nEl rajoy intransigent dictador corrupte esta enviant a espanya a fer punyetes, europa sap que quan Catalunya sigui la Republica , com que ni el govern ni l,estat ha volgut negociar res, espanya no podra afrontar la deute que te amb europa i a catalalunya li direm ,espavilat nano ,tu tho has buscat.,\nEls agrada jugar...\nPer Emprenyat el 19 d'octubre de 2017 a les 10:43\n...al Guindos i el Juncker. Són novios?\nPer Anònim el 19 d'octubre de 2017 a les 09:57\nMe encanta la foto esa de De Guindos, creo que no viene mucho a cuento ahora, pero tiene un puntazo. Gracias por ponerla, ND.\nPer Anònim el 18 d'octubre de 2017 a les 21:28\nCataluña es tan importante para Europa? No estamos aprendiendo nada del Brexit? Cataluña en este momento es el exponente de los mayores peligros de Europa: nacionalismo, populismo, división, quiebra de la legalidad. Cataluña es un caso a resolver con urgencia, no un ejemplo a seguir. Europa solo respirará tranquila cuando Cataluña vuelva a la normalidad democrática. Necesitamos elecciones legales y con garantías. Votarem!\nQue els quedi clar\nPer No al recolzament de règims feixistes a Europa. el 18 d'octubre de 2017 a les 20:02\nA Catalunya estem disposats a enfonsar Espanya i Europa, abans de viure sota un règim franquista avalat per la unió europea.


carmine gotti biografia agnello, vida, fets interessants - Estrella De La Realitat, Maig 2020\nCarmine Gotti Agnello Biografia, vida, fets interessants - Maig 2020\n8 d'abril de 1986\nCarmine Gotti Agnello Jr. és un Personalitat televisiva nord-americana i famosa cantant. És el nét del difunt Màfia don John Gotti.\nbiografia del meridith viera\nCarmine Gotti Agnello Jr. Va néixer a Victoria i Carmine Agnello a 4 d'abril de 1986. Va néixer a Ozone Park a Nova York. Agnello és un dels quatre fills de la família. Els altres són Frank, John i Justine. Va créixer a Nova York com a membre de la família Gambino. Va ser el segon fill i el més gran de la família. La seva germana Justine era un nadó mort el 1984.\nVa anar al St. Dominic High School de Nova York. Després de l'escola secundària, va anar a un col·legi local de Nova York. Agnello jugava a bàsquet a secundària i universitat. Fins i tot va pensar a jugar a bàsquet professional a la NBA. Va generar atenció cada cop que jugava a la pista. La família Gambino era famosa per la seva notorietat a causa del seu avi, el cap de la família de la màfia Gambino, John Gotti. John Gotti va morir a la presó mentre va servir per a delictes violents relacionats amb les bandes. La seva estrella de la fortuna va brillar quan va aparèixer a un programa de televisió amb la seva família.\nA l'edat de 18 anys, Carmine Gotti Agnello Jr. va fer la seva aparició donzella a la pantalla de televisió. Va aparèixer al programa de televisió del 2014 titulat Creixent Gotti. Va ser una sèrie de televisió de realitat sobre la vida adolescent d'un membre de la família Gotti. La família Gotti va posar en relleu les lluites quotidianes de la família. La seva mare Victoria Gotti es va convertir en la preferida de la sèrie. Va exposar les lluites de criança i la lluita contra el càncer. Va narrar com els seus fills són menors típics. Tot i ser d’una família famosa, s’expressen amb personatges de qualsevol adolescent del món. Lluiten, van a festes, gaudeixen de la moda i experimenten amb la rebel·lia.\nL’any següent, Agnello va aparèixer a un altre reality show Però, poden cantar? Agnello va ser convidada cortesà pel seu interès per exercir una carrera musical. Al programa, els futurs talents van mostrar la seva profunditat en el cant. Agnello es va resistir a la gran competició per presentar-se a la final. Finalment va perdre davant el guanyador Michael Copon. Agnello va rebre diverses invitacions per actuar en programes de televisió i concerts musicals. No es va convertir en professional en la seva ambició musical.\nCarmine Gotti Agnello Jr. Va entrar en negoci com tots els membres de la família Gotti. Va obrir una botiga de recanvis de cotxes a Nova York. Es va diversificar en altres empreses incloent cadenes d’hostaleria. Té interessos en restaurants, accions del mercat de capital i casinos.\ncarson mccullers mort\nAlgunes fonts suggereixen que ho és implicat a la màfia, per la seva història familiar. El FBI va assaltar la seva botiga el 2016. El seu germà John estava sent investigat per assassinat. John va bufar una altra persona en un cotxe després d'un argument al carrer. Va ser condemnat a presó.\nAgnello guarda els fets familiars en secret. El seu secret és sinònim de l'anomenat Codi mafiós del silenci. Parla del que la gent ja sap. Ell deixa molt poca informació nova.\nCarmine Gotti Agnello Jr. ha mantingut el seu estat civil civil en secret. Comparteix poca informació sobre la seva vida privada. Els seus pares es van divorciar i el seu pare es va tornar a casar. De vegades parla del seu gust per la roba bonica. Té una col·lecció de peces i accessoris de disseny.\nJohn Gotti és el més vistós dels tres germans. Es va casar amb Alina Sanchez el setembre de 2015. A la festa del casament, va convidar a una llista de convidats de celebritats. Cada hoste proporcionava un regal de 5.000 USD, principalment en efectiu o estoc. Alina van lliurar el seu primer fill el 2016. El van anomenar John.\nfets interessants de john donne\nFrank Gotti, el més jove de la família, hi treballa Carmine Gotti Agnello Jr. a els negocis familiars. És el més tímid tot i ser el darrer nascut.\nEl seu cosí germà John Jr. Gotti és un combatent expert en art marcial extrem. Sovint diu que comparteix el seu nom amb el seu notori avi. Fa un negoci diferent del tradicional negoci familiar per sanejar el nom. John es considera el més volàtil dels néts. A diferència del seu cosí, John Gotti, Agnello, que sempre està implicat en les baralles dins i fora del ring. Ha estat en custòdia policial en diverses ocasions per haver esvaït la llei. John Jr., malgrat participar en un esport violent, està tranquil, recollit i evitat problemes amb la policia.\nCarmine Gotti Agnello Jr. provenia d’una família de màfies. Malgrat la seva història familiar negativa, ha intentat constantment forjar la seva vida en un camí lluny de la línia del seu avi. Va jugar a un esport diferent del bàsquet tradicional preferit de la família. Agnello va aparèixer a programes de televisió i concerts de música. Es va retratar com un adolescent típic dels Estats Units.\nAtès que les famílies mafioses operen en el màxim secret, és difícil deduir els corrents subjacents a la seva vida. Malgrat les sospites, Carmine Gotti Agnello continua sent una figura preferida de la societat nord-americana.


Col·lectiu de Muralisme i Audiovisuals | Majara Studio\nEl treball col·lectiu és la base creativa de cada projecte.\nLa capacitat de capturar el que ens envolta a través d’audiovisuals.\nLa importància de les persones amb les que actuem.\nIl·lustrador i muralista\nGraduat en il·lustració a l’Escola Illa Sabadell. La seva línea de treball es caracteritza per representar imatges on tot és possible, amb influència d’elements orgànics i naturals que interaccionen amb tot tipus de criatures.\nGraduat en Belles Arts per la Universitat de Barcelona, actualment la seva línea de treball es basa en la instal·lació i els nous mitjans.\nDissenyador i muralista\nGraduat en Disseny gràfic i publicitàri a l’Escola Illa Sabadell. Actualment la seva línea de treball representa la realitat quotidiana d’una manera subrealista a través d’objectes i formes abstractes, inspirat en el pop art i el low art.\nArtista il·lustrador i muralista\nÉs un artista autodidacta amb un background en el món de l’street art i la il·lustració. Actualment esta cursant il·lustració a l’Escola Joso Barcelona. El seu estil es defineix per la creació de caràcters icònics inspirats en l’art tribal.\nGraduada en disseny audiovisual i en UX/UI a ESDI, Ramon Llull. Estudiant un màster en Motion Graphics a FX Animation Barcelona 3D & Film School. Especialitzada en diferents tècniques, ja sigui en animació o motion graphics, amb un estil basat en les formes geomètriques.\nHa estudiat Il·lustració, Arts aplicades al mur i Art i acció social a Barcelona. Amb cada dibuix, pintura o mural plasma una visió crítica i expresiva del món que el rodeja i la idea que l’art pot ser una eina de transformació social.\nGraduat en fotografia, audiovisuals i espectacles. Ha realitzat diferents exposicions, a la Sala Muncunill de Terrassa, a la Qlectiva, en el certàmen Fine Art d’Igualada, entre d’altres. Basa els seus projectes en la barreja de disciplines artístiques des de la base de la imatge fotogràfica. Li encanta la llum.


AulaMèdia: Trobada 2003. (Ràdio Drassanes. Anna Pérez)\nBreu descripció de la proposta\nCreació de la ràdio escolar a través d’internet. Amb aquesta experiència educativa pretenem poder atendre a la diversitat del nostre alumnat (molta diversitat, tant pel que fa als orígens, llengües i cultura com pel que fa als ritmes d’aprenentatge) reforçant el paper de cadascun d’ells: tots tenen un paper dins el programa de ràdio, i no n’hi ha cap que sigui més important que un altre.\nAmb Ràdio Drassanes utilitzem les eines multimèdia per a millorar la tasca educativa pel que fa a les competències bàsiques de la llengua catalana i al mateix temps treballem els aspectes d’autoestima dels nois i noies, ja que tots poden fer molt i tots són molt importants. A més a més, d’una forma agradable i divertida se n’adonen que són capaços de treballar amb responsabilitat i que utilitzen el català tant a nivell escrit com oral, i que ho fan sense problemes.\nAmb la ràdio del CEIP Drassanes pretenem obrir un espai de participació i comunicació, que els nens i nenes de l'escola s'expressin dins l'entorn del seu barri i que donin a conèixer les seves experiències\n- Treballar la notícia periodística fomentant la comprensió lectora.\n- Conèixer les diferents tipologies de programes de ràdio: informatius, musicals, magazine, etc.\n- Saber realitzar una entrevista treballant l’estructura d’un diàleg.\n- Utilitzar el català com a vehicle normalitzat de comunicació.\n- Saber expressar les diferents opinions amb respecte.\n- Elaborar un guió escrit previ a la gravació.\n- Organitzar-se per grups per tal de repartit tasques i responsabilitats.\n- Memoritzar frases i millorar l’agilitat lectora per poder fer una bona gravació del programa.\n- Gaudir amb la ràdio.\n- Ravalnet (Xarxa Ciutadana del barri del Raval que allotja en el seu servidor els programes).\n- XTEC-Ràdio (promocionant la nostra experiència educativa linkant la nostra web en el seu apartat).\n- AulaMèdia (promocionant la nostra experiència educativa linkant la nostra web en el seu apartat).\nGrups de treball i treball per projectes.\nPresentació de l’activitat als alumnes.\nVisita a emissores de ràdio.\nEscoltar diferents programes de ràdio.\nParlar amb una periodista.\nOrganització per grups:\nCada grup de treball realitza un programa de ràdio.\nHan de triar com es diu el programa, sobre què parlarà, a qui\nentrevistarà, quines músiques necessitarà, etc.\nElaboració del guió.\nAssaig del programa.\nGravació del programa.\nEscoltar els diferents programes per internet.\nAproximadament, l’elaboració de cada programa: 2-3 mesos.\nEscoltar el producte final és atemporal, ja que estan penjats a internet i\nes poden sentir sempre i des de qualsevol lloc.\nQuè s'ha fet fins ara.\nProgrames realitzats: A Ràdio Drassanes podeu escoltar els següents programes:\n- Sí sí Drassanes sí!!!\n- La ràdio del món.\n- La ràdio informativa.\n- Entrevista amb Sebastià Sorribas.\n- Entrevista a la gent del barri.\n- Els matins del Drassanes.\n- Raval Plus.\n- Hola Raval.\n- Els emperadors del Drassanes.\n- Drassanes Plus.\n- El món de la música.\n- El barri del món.\n- Drassanes informa\nDifusió realitzada de l'experiència\nWeb del CEIP Drassanes:\nWeb de Ràdio Drassanes:\nWeb de Ravalnet:\nWeb de la Xtec Ràdio:\nPresentació en les jornades tècniques del Projecte Educatiu de Ciutat 2002\nLa valoració que fem és molt positiva ja que s’aconsegueixen els objectius plantejats i els nens i nenes estan orgullosos del treball realitzat. Anna Pérez\nés coordinadora d'informàtica i mestra d'Educació Primària del CEIP Drassanes de Barcelona.


Presentacio - LIMNOS\nInformació sobre LIMNOS\nLa tardor del 1987, un grup de persones inquietes per l'evolució de la riquesa natural de la comarca va començar els treballs per tal de legalitzar una associació i iniciar el redreçament, en la qüestió medioambiental, de la comarca.\nFinalment, el 12 de desembre d'aquell mateix any, es féu efectiva l'acta de constitució de l'entitat, signada per 30 persones, que van constituir el nucli formador del que ara és aquesta entitat.\nLIMNOS ha treballat en diversos fronts, sempre des d'un doble vessant: denunciar els atemptats contra el medi ambient de la comarca i col·laborar estretament en molts casos amb altres entitats i amb la mateixa administració per tal de cercar solucions.\nEls conceptes que han bastit l'acció de l'entitat han estat: La defensa activa de la natura, a través de força denúncies; la restauració de l'entorn a través de campanyes de neteja i en col·laboració amb altres entitats; la conservació dels espais naturals, per la qual cosa ha intervingut activament en el procés de discussió del PEIN i en diferents alternatives; i la difusió del patrimoni natural del Pla de l'Estany, a través de col·laboracions amb mitjans de comunicació, mitjançant la revista La Llúdriga i conferències i jornades sobre el medi.\nAssociació de Defensa del Patrimoni Natural de Banyoles i Comarca\n(membre de DEPANA)\nPlaça dels Estudis, 2 (Edifici del Museu Darder) - 17820 Banyoles\nTelèfon 972 574 467\nFax 972 574 467\nPàgina oficial a internet www.limnos.org\nRegistre del Consell Comarcal: 2011\nLa informació aquí publicada, procedeix de la Guia d'entitats esportives, culturals i juvenils, del Pla de l'Estany, editada el Maig de 1995 pel Consell Comarcal del Pla de l'Estany, i dels articles publicats per LIMNOS a la revista L'Ham


Cs demana la compareixença de Torrent, el PSC ha presentat un nou recurs d'empara al TC i el PP assenyala també Arrimadas\nRedacció 12/03/2018 - 14.33 Actualitzat 09/09/2020 - 10.01\nCom que no hi ha hagut recurs de Jordi Sànchez a Estrasburg, no se sap què farà ara el president del Parlament, Roger Torrent, que divendres va ajornar el ple d'investidura de Sànchez, previst per aquest dilluns, fins que s'hi pronunciés la justícia europea.\nDavant d'això, Ciutadans i el PSC han mogut fitxa. El partit d'Inés Arrimadas ha decidit forçar la celebració d'un ple al Parlament -tenen prou diputats per fer-ho-, perquè Torrent hi comparegui i certifiqui que la investidura és impossible.\nEl partit ha entrat una petició a registre per la compareixença de Torrent, que han consensuat amb altres formacions. Per Ciutadans, si Torrent verbalitzés i constatés al ple que no hi ha candidat que pugui ser investit, això equivaldria a una investidura fallida que, diuen, posaria en marxa el rellotge d'unes noves eleccions.\n"S'està dedicant a proposar candidats que ell sap que no poden ser presidents i això amb un únic objectiu que és allargar el procés."\n"Que deixin de mentir, que donin la cara, que deixin d'amagar-se darrera la mesa del Parlament o una càmera de televisió."\nEl PSC insisteix que sigui el Tribunal Constitucional el que faci córrer els terminis i aquest dilluns al matí han tornat a presentar un recurs d'empara. Els socialistes demanen al tribunal que anul·li la decisió de suspendre el ple i que fixi una data màxima per fer-lo i, si cal, fixi també un termini per a unes noves eleccions. Salvador Illa ha lamentat haver de recórrer al TC.\n"Lamentem en primer lloc que haguem de recórrer al Tribunal Consitucional per desbloquejar la situació política. Ens hagués agradat que ho hagués fet el propi Parlament de Catalunya."\n"La situació política a Catalunya està bloquejada per la incapacitat de la majoria parlamentària, que no social, independentista."\nLa Moncloa no es planteja ara per ara convocar eleccions en aplicació del 155, segons ha dit el líder del PP català, Xavier García Albiol, que assenyala Torrent o Arrimadas per sortir de la paràlisi.\n"El que cal és no tornar a repetir eleccions sinó el que cal és que qui hagi de prendre les decisions les prengui, siguin els independentistes o sigui Ciutadans amb una altra direcció".\nPels comuns, contraris a repetir eleccions, l'única escletxa per desbloquejar la situació és que el candidat a president fos d'Esquerra i no de Junts per Catalunya. Elisenda Alamany ha assegurat, a més, que unes noves eleccions no suposarien "cap solució".\n"Les eleccions per a Catalunya tothom és conscient que no aportarien cap solució i que bàsicament el bloqueig passa per aquest pacte on JxCat entén que no pot haver-hi cap candidat que no sigui de les seves sigles".\nMentrestant, des del PDeCAT insisteixen que candidat és Jordi Sànchez i que qualsevol canvi de nom ha de decidir d'acord amb ells, tal com van quedar amb Puigdemont. Per part d'Esquerra consideren una irresponsabilitat convocar noves eleccions i demana celeritat per formar govern.\nCiutadans demana la compareixença de Torrent per desbloquejar la investidura


Els usuaris del Casal de la Gent Gran tenen fins el 27 d'abril per renovar els carnets de transport urbà | Nova Ràdio Lloret\nA partir del mes vinent, el servei passa a mans de la companyia Sagalés.\nEls usuaris del Casal Municipal de la Gent Gran tenen fins al 27 d’abril per actualitzar els nous carnets de transport urbà a Lloret de Mar. A partir del mes vinent, el servei passa a mans de la companyia Sagalés. Per aquest motiu, cal canviar els carnets, els quals ja van ser renovats el mes de març amb l’antiga empresa. Es calcula que van ser uns 1.400. El tràmit es fa aquests dies en horari de matins (de 10 a 14 hores) a la sala polivalent de la Biblioteca.\nD’altra banda, els usuaris que no van renovar el seu carnet durant el mes de març o que en volen tenir un de nou, el podran demanar a l’oficina del Casal Municipal de la Gent Gran a partir del pròxim 2 maig. Allà es confeccionarà el carnet i, a continuació, s’haurà de pagar un import de 5 euros a la taquilla de l’empresa Sagalés. D’aquesta manera, la gent gran farà la càrrega de viatges per a poder utilitzar el transport urbà arreu de Lloret de Mar.\nArticle anteriorTERTÚLIA CIUTADANA – 17 ABRIL 2018\nArticle següentBDBH – 18 ABRIL 2018


Tints naturals per a un canvi de look lliure de químics - Bio Eco Actual\nHome Actualitat Tints naturals per a un canvi de look lliure de químics\nCanviar el color del nostre cabell és una de les opcions que tenim quan busquem un canvi de look. No obstant això, la idea d’aplicar tints sintètics sobre la nostra cabellera ens pot fer enrere, ja sigui per por de danyar el nostre cabell o que el canvi sigui massa evident. Els tints naturals, capaços d’alterar el color natural del nostre cabell, sense deteriorar-lo, poden ser els nostres aliats.\n123rf Limited©levstudio. Selecció de tints per al cabell\nEn què es diferencien els tints naturals?\nLa diferència rau en la composició. La coloració natural és menys agressiva que els tints convencionals, ja que no conté compostos tòxics (sulfats, parabens, amoníac, mercuri, aigua oxigenada, PPD o parafenilendiamina, etc.) que són altament contaminants. Aquests provoquen canvis estructurals en el cabell i, després d’una exposició continuada, els cabells es debiliten, es tornen fràgils i sovint amb puntes obertes. A més són responsables d’irritacions, al·lèrgies i altres efectes negatius sobre la nostra salut.\nElaborats exclusivament amb ingredients d’origen vegetal, els tints naturals reuneixen propietats beneficioses que aporten color, hidratació, volum i força al nostre cabell. Si bé és cert que la pigmentació natural no és permanent ni permet grans canvis de color (és molt difícil passar d’un cabell bru a un to ros, sense utilitzar químics), ajuda a crear reflexos subtils i naturals, que s’aniran esvaint gradualment amb el pas del temps. La henna, l’indi, la camamilla i el te negre són algunes de les alternatives més populars.\nLa coloració natural és menys agressiva que els tints convencionals, ja que no conté compostos tòxics\nHenna, color i hidratació\nLa henna és el tint natural més conegut. Prové de les fulles de l’arbust Lawsonia inermis, que s’assequen i polvoritzen fins a aconseguir una pols semblant a l’argila. Aporta un matís vermellós, però també es pot aconseguir un to castany fosc o blavós, depenent del color de base del nostre cabell, la seva intensitat i de si es combina amb altres herbes (Indi, Cassia o Cafè). Encara que no pot aclarir el to, pot enfosquir-lo, revifar-lo o cobrir els cabells blancs de manera temporal (dura entre 3 i 6 mesos). Com més fosc sigui el nostre cabell, més subtil serà el resultat.\nLa seva aplicació és senzilla, encara que una mica enutjosa, per el que és preferible usar guants, tovalloles i roba vella per evitar taques difícils de treure. Habitualment es barreja amb aigua calenta i / o suc de llimona, fins a aconseguir una consistència pastosa. Es deixa reposar i s’aplica sobre el cabell net, d’arrel a puntes. Després d’una o dues hores, segons les recomanacions del fabricant, s’esbandeix abundantment. A part de tenyir, la henna nodreix i enforteix el cabell, donant-li cos. També ajuda a controlar la segregació de greix en cabells grassos i a combatre la caspa.\n123rf Limited©schan. Procès de tint del cabell\nIndi: enfosqueix amb tons blavosos\nDe la mateixa manera actua i s’aplica l’indi. Conegut com Indigofera tinctoria, és un vegetal que aporta un pigment blau per si sol, encara que no té un poder de tinció ni de durada tan forta com la henna. No obstant això, permet enfosquir els cabells, aportant un reflex blavós, especialment en tons negres o castanys molt foscos. També es pot combinar amb altres pigments naturals (com la henna o te negre) per potenciar la seva intensitat i permanència.\nEls tints naturals reuneixen propietats beneficioses que aporten color, hidratació, volum i força al nostre cabell\nCamamilla per aclarir el to\nA part de ser una excel·lent infusió, la camamilla (Matricaria recutita) és una bona alternativa per decolorar el nostre cabell sense danyar-lo. Però, atenció: el resultat dependrà de la tonalitat natural. Si bé és cert que no aconseguirem un ros potent, és capaç d’aclarir els castanys clars i els rossos alguns tons, deixant un aspecte suau i brillant.\nRica en vitamines, nutrients i olis, la camamilla enforteix les arrels del cabell, evitant el seu trencament i reduint picors en el cuir cabellut. No és estrany, doncs, trobar-la en productes capil·lars, des de sabons fins mascaretes. Ara bé, si volem aprofitar les seves propietats decolorants, només cal preparar una infusió amb les seves flors, aplicar-la en fred sobre el cabell humit, deixar-la reposar uns 30 minuts i esbandir abundantment. Podem repetir el procés periòdicament per perllongar el resultat.\nCobreix els cabells blancs amb te negre\nSi el que busquem és dissimular els cabells blancs, les infusions de te negre seran les nostres aliades. És un tint casolà molt compatible amb els cabells castanys i negres, considerat el millor cosmètic natural contra els cabells blancs. Per a la seva aplicació, s’afegeixen dues cullerades de te negre en aigua tèbia, deixant el cabell en remull durant uns minuts. Progressivament i després de diverses aplicacions, el cabell s’anirà enfosquint i els cabells blancs s’aniran camuflant.


Coop'art - PROJECTE COOP'ART\nEl sector de l’artesania artística es composa principalment de petites unitats que donen feina a pocs o cap empleat. Aquestes empreses, econòmicament fràgils, aporten un fort valor afegit a les seves produccions, gràcies a un saber fer específic i tradicional. Així, participen plenament en la identitat cultural i patrimonial del territori, en concret reforçant el seu atractiu turístic.\nEl repte de COOP’ART és fer que el territori del projecte sigui més atractiu gràcies a una oferta qualitativa i diversificada d’oficis que suposa la força econòmica de les empreses, la creativitat, el dinamisme i la promoció col·lectiva de l’artesania artística.\nL’objectiu general del projecte és, doncs, millorar el potencial artístic i econòmic de l’artesania artística per desenvolupar el patrimoni cultural i l’atractiu turístic de l’àrea del projecte. Per aconseguir aquest objectiu, els socis de banda i banda de la frontera definiran i implementaran una estratègia global i compartida per donar suport a les empreses artesanals cap a la innovació, la qualificació i la millora de les seves produccions en un mercat de turisme sostenible.\nAquest projecte es dirigeix principalment a artesans i empreses artesanes dels sectors de ceràmica i fang, llana, tèxtil, fusta, vidre i vitralls, joies i metalls. Els resultats esperats es traduiran en una ruta turística transfronterera.\nDans le territoire du projet les métiers d’art profitent du flux touristique estival. Cette saisonnalité impacte les revenus des entreprises positionnées sur le marché touristique.\nA la zona del projecte, l’artesania artística es beneficia del flux turístic d’estiu. Aquesta estacionalitat afecta els ingressos de les empreses situades al mercat turístic.\nRepte 1: Mantenir l’activitat econòmica, la rendibilitat empresarial mitjançant una oferta sostenible d’artesania, un vincle fort entre l’artesania artistica i el turisme, la cultura i l’economia local.\nRepte 2: Assegurar la sostenibilitat de les empreses de la zona i la identitat i el saber fer centenari. Promocionar la seva transmissió.\nRepte 3: Desenvolupar la dinàmica creativa de les empreses mitjançant el disseny, la seva competitivitat al mercat de l’artesania de l’art i el turisme, combinant el patrimoni, la modernitat i la qualitat en les produccions.\nRepte 4: Millorar la capacitat de producció, facilitar l’enllaç entre artesà i client, cercar nous canals de venda, impulsar la comercialització.\nEl projecte COOP’ART ofereix a les empreses suport per al desenvolupament global (econòmic, comercial, creatiu) i estructuració de xarxes per convertir-se en actors del atractiu turístic de l’àrea del projecte.\nRealitzar un diagnòstic destinat a millorar, compartir i valoritzar el coneixement del patrimoni cultural immaterial comú i el seu potencial econòmic.\nDisposar d’una estratègia per a la creació de productes turístics transfronterers per a la millora del turisme cultural sostenible basat en els oficis artístics.\nMantenir i desenvolupar l’activitat econòmica i turística a la zona, per perpetuar i transmetre els coneixements específics i tradicionals.\nEl projecte COOP’ART permetrà als socis treballar conjuntament en objectius compartits: preservar i sostenir el patrimoni artesanal, donar suport a l’activitat artesanal i econòmica, innovar amb nous productes.\nCOOP’ART respon als reptes\nterritorials del programa POCTEFA :\nEix estratègic 3 : Promoure la protecció, millora i ús sostenible dels recursos locals.\nPrioritat d’inversió 6c : Conservar, protegir, promoure\ni desenvolupar el patrimoni natural i cultural.\nObjectiu específic: Promoure el patrimoni natural i cultural\na través d’enfocaments conjunts de desenvolupament sostenible.\nCom contribueix el projecte a les estratègies i polítiques europees?\nEl territori del projecte COOP’ART (zona experimental)\nes caracteritza per una riquesa mútua del patrimoni cultural immaterial i un fort atractiu turístic.\nLa importància econòmica dels sectors artesanal i turístic està estretament relacionada amb l’existència d’un patrimoni històric\ni cultural vernacle i identitari.\nEl projecte COOP’ART donarà suport al desenvolupament econòmic\ndel territori del projecte, el desenvolupament de nous mercats\nEl projecte COOP’ART promourà el desenvolupament de partenariats d’operacions per a la preservació,\nmillora i sostenibilitat del patrimoni cultural (saber-fer) de la zona.\nContribució a les estratègies polítiques europees mitjançant :\nAccions conjuntes de coneixement, valorització i desenvolupament del potencial econòmic del patrimoni cultural,\nLa creació d’un itinerari cultural europeu temàtic i transfronterer,\nL’estructuració d’una xarxa d’actors econòmics i culturals,\nL’establiment d’actuacions conjuntes d’educació i consciència del saber fer,\nLa coordinació dels Dies Europeus de l’Artesania artística (1er esdeveniment europeu dedicat a l’artesania d’art).\nEn resposta al programa Europa 2020, el manteniment i la creació d’oportunitats laborals relacionades amb el sector artesanal.\nChambre Régionale de Métiers et de l’Artisanat (CRMA) Occitanie / Pyrénées-Méditerranée\nLa Chambre Régionale de Métiers et de l’Artisanat (CRMA) Occitanie / Pyrénées-Méditerranée és un establiment públic administratiu de l’Estat. Representa l’artesanat regional i coordina el desenvolupament econòmic i les activitats de formació professional per a empreses artesanes. Creat el 31 de març de 2016, CRMA Occitanie / Pyrénées-Méditerranée va néixer a partir de la fusió de les dues CRMA de les antigues regions. Reuneix en una sola xarxa regional les 13 cambres departamentals.\nServei de muntanya de les Chambres de Métiers del Massís dels Pirineus.\nChambre de Métiers et de l’Artisanat de l’Ariège (CMA 09)\nLa Chambre de Métiers et de l’Artisanat de l’Ariège (CMA 09) és una institució pública dirigida per artesans elegits. El seu objectiu és representar els interessos generals del sector artesanal davant les autoritats públiques. Defensa, representa i desenvolupa i promou el desenvolupament del sector artesanal del departament.\nChambre de Métiers et de l’Artisanat de Haute-Garonne (CMA 31)\nLa Chambre de Métiers et de l’Artisanat de Haute-Garonne (CMA 31) és una institució pública dirigida per artesans elegits. El seu objectiu és representar els interessos generals del sector artesanal davant les autoritats públiques. Defensa, representa i promou el desenvolupament del sector artesanal del departament.\nChambre de Métiers et de l’Artisanat des Hautes-Pyrénées (CMA 65)\nLa Chambre de Métiers et de l’Artisanat des Hautes-Pyrénées (CMA 65) és una institució pública dirigida per artesans elegits. El seu objectiu és representar els interessos generals del sector artesanal davant les autoritats públiques. Defensa, representa i promou el desenvolupament del sector artesanal del departament.\nChambre de Métiers et de l’Artisanat des Pyrénées-Orientales (CMA 66)\nLa Chambre de Métiers et de l’Artisanat des Pyrénées-Orientales (CMA 66) és una institució pública dirigida per artesans elegits. El seu objectiu és representar els interessos generals del sector artesanal davant les autoritats públiques. Defensa, representa i promou el desenvolupament del sector artesanal del departament.\nMartres-Tolosane és un autèntic aparador de l’artesania. Des del 2001, el Saló de les Arts i del Foc organitzat cada any al voltant del Toussaint acull un centenar de creadors. Avui, el Grand Presbytère, un espai expositiu d’art i artesania contemporània, potencia aquest coneixement i fomenta l’accés a la cultura a les zones rurals al llarg de l’any.\nEl Museu Terracota té com a objectiu preservar i difondre el patrimoni científic, tècnic i industrial de la ceràmica bisbalenca, per donar a conèixer el procés d’industrialització que s’ha produït en el seu marc, per promoure el coneixement de les ciències i tècniques actuals i que estructura la museologia científica i tècnica referent a l’aspecte industrialitzat que s’explica. Atès que la ceràmica segueix sent una activitat econòmica molt important a la ciutat, el Terracotta Museu també vol ser-ne un promotor i el seu millor aparador.\nL’Ajuntament de Sant Hilari Sacalm és un municipi de la província de Girona, Catalunya, comarca de la Selva. Tradicionalment, aquest municipi ha comptat amb artesania de la fusta.\nEl Consell Comarcal de la Selva aglutina 26 municipis. El Consell Comarcal ofereix serveis als ciutadans, empreses i municipis de la comarca pel que fa al desenvolupament local (ocupació, negocis, innovació, turisme), medi ambient (residus, sanejament, energia, habitatge, planificació urbana), ciutadania (educació) , cultura, esports, serveis socials, etc.), etc.\nLa Bisbal és una localitat de la comarca del Baix Empordà, a la província de Girona, a Catalunya. L’origen de l’activitat ceràmica data de l’any 1511 i coincideix amb l’artesania més emblemàtica de la ciutat. L’artesania de la ceràmica continua essent activa amb molts artesans i artesanes i amb un comerç especialitzat en ceràmica i decoració.\nAssociació Obrador Xisqueta és una organització sense ànim de lucre situada al Pallars Sobirà (Alt Pirineu). L’associació porta a terme un projecte d’economia social que neix amb la finalitat de pagar un preu just per la llana de l’ovella Xisqueta.\nLa Diputació de Barcelona és la institució de govern local de la província de Barcelona. Es tracta de 311 municipis en xarxa (el 24% de la superfície total de Catalunya i el 74,4% de la població total ,més de cinc milions i mig de persones).\nActíva Prospect, empresa que presta serveis d’assessorament i assistència tècnica per al disseny i implementació de polítiques i projectes en l’àmbit econòmic i social per a organitzacions dels sectors públic i privat.\nOpérateur de l’État, l’Institut National des Métiers d’Art mène une mission d’intérêt général au service des métiers d’art. Interface entre l’Etat, les collectivités territoriales et les professionnels; acteur de la recherche développement pour l’avenir des métiers d’art; animateur de réseau;\nChambre de Métiers et de l’Artisanat France (CMA France)\nTête de réseau nationale des CMA. Le partenaire participera à la promotion générale du projet et à la dissémination des résultats auprès des chambres de métiers de France et des associations professionnelles nationales via son site internet et sa lettre hebdomadaire ainsi qu’avec les partenaires européens.\nPrincipal syndicat de représentation des Métiers d’art en France. Le partenaire participera à la sensibilisation des entreprises adhérentes grâce à son site internet, ses newsletters en complément des actions conduites par le chef de file. il assurera une veille documentaire, la dissémination du projet auprès des partenaires nationaux et internationaux.\nEl projecte Coop’Art està cofinançat al 65% pel Fons Europeu de Desenvolupament Regional (FEDER) a través del Programa Interreg V-A Espanya-França-Andorra (POCTEFA 2014-2020). L´objectiu del POCTEFA es reforçar la integració econòmica i social de la zona fronterera Espanya-França-Andorra. El seu ajut es concentra en el desenvolupament d´activitats econòmiques, socials i mediambientals transfrontereres mitjançant estratègies conjuntes a favor del desenvolupament sostenible del territori.\nAquest projecte està cofinançat\npel Fons Europeu de Desenvolupament Regional (FEDER)


Arquitectura | harrisondesignla.com\nDubai comença a construir la torre més alta del nou món i us prendrà l’alè\nQuè fa el país amb l'edifici més alt del món? En construeix un de més alt. Dubai ja compta amb el magnífic Burj Khalifa, però acaba de començar la construcció de The Tower at Dubai Creek Harbor, un edifici que, quan es completi el 2020, serà el nou edifici més alt del món.\nA més de menjar fulles de bambú, m'agraden tota mena de curiositats. Avorrit dels edificis habituals, he viatjat pel món (amb l'ajut d'Internet) i he trobat 50 esglésies més estranyes i extraordinàries del món, i tinc l'amabilitat de compartir-ho amb vosaltres.\n33 idees sorprenents que faran que la vostra casa sigui impressionant\nTots tenim una mena d’idea de com podria quedar la nostra casa dels somnis. Independentment del que faci que la vostra llar de somnis sigui única, aquí teniu uns quants exemples de cases on les persones han estat capaces d’adonar-se d’algunes de les seves grans fantasies de disseny de llar. Advertiment: veure algunes d’aquestes imatges us pot fer sentir insatisfet amb la vostra llar actual.\nAixò és el que realment semblaven les 7 meravelles oblidades del món antic\nQuè és el primer que heu de fer abans de planificar un viatge? Descobreix el còmode TripAdvisor o un dels altres milers de llocs web disponibles per obtenir consells, destinacions obligades, punts destacats del viatge i fotos sinceres dels viatgers. Abans del poder màgic d’Internet, la gent havia de descobrir-ho tot de primera mà i compartir la seva experiència a les xarxes socials no era una opció. Els turistes antics havien de recórrer a consells acadèmics quan es tractava de bells llocs d'interès.\nAquesta casa es va construir a partir de 12 contenidors d'enviament i l'interior i l'exterior semblen impressionants\nPer a cada persona, la definició d’una casa dels somnis és diferent. Tot i que a alguns els agrada més els habitatges tradicionals, altres busquen formes noves i innovadores de construir la seva llar perfecta. Tot i que construir una casa amb contenidors d’enviament no és precisament nou, algunes persones encara aconsegueixen sorprendre’ns amb les seves habilitats i capacitat per transformar lletges caixes metàl·liques en cases acollidores.\n10 de les cases més insòlites del món\nSi creieu que podríeu inspirar-vos per dissenyar la vostra futura llar, o bé com per veure les estranyes idees que algunes persones tenen, aquesta publicació és només per a vosaltres. Escolliríeu viure en una antiga església o en una torre d'aigua renovada? O què tal una casa totalment transparent o una imatge que escup de la cova dels Picapedra? Fes una ullada a la nostra selecció de cases més estranyes del món i comparteix les teves opinions als comentaris.\nEl que el llistat de béns immobles descriu eufemísticament com a 'acabats eclèctics' a l'interior realment no decep.\n17 de les cases d’arbres més sorprenents de tot el món\nDe nens, la majoria de nosaltres somiavem amb tenir una casa a l’arbre com un refugi segur: un lloc secret on podríem establir una casa club d’alt secret, lluny dels nostres molestos pares. Alguns de nosaltres encara ho fem. Aquí teniu una llista de 17 de les cases d’arbres més increïbles de tot el món; esperem que us inspirin per construir-ne una.\nLa gent no pot creure que aquest apartament tingui només 22 metres quadrats (236 peus quadrats) després de veure aquestes fotos\nLa urbanització augmenta ràpidament, ja que cada vegada hi ha més gent que acudeix a les grans ciutats des de les zones rurals per trobar millors oportunitats per a ells. Això exerceix una gran pressió sobre l’habitatge i la gent s’està reduint a espais cada vegada més reduïts a mesura que pugen els preus.\nCom construir una casa d’hòbbits al jardí del darrere\nAshley Yates, de 30 anys, no és un hobbit. The Bedford, Anglaterra, és un expert en disseny i construcció massa gran per ser un hobbit, tot i que es rumora que els seus peus podrien ser igual de peluts, però, malgrat aquestes deficiències, va decidir construir un forat al seu jardí. projecte que va trigar gairebé un any a completar-se. Després que un arbre va morir al jardí, va decidir que un forat era el que havia de substituir-se.\n31 imatges inquietants de llocs abandonats que us donaran la pell de gallina\nTot i que alguns monuments estan ben cuidats i protegits, sovint els més parcialment o totalment deteriorats són els més interessants. Aquests són alguns dels llocs més fantasmalment abandonats de tot el món. Sota tota la pols, l’òxid i les esquerdes, hi ha les històries de la gent que hi vivia.\nCom és viure en un àtic de 1.396 peus de 95 milions de dòlars sobre la ciutat de Nova York\n432 Park Avenue: és l’adreça del nou ornament de l’horitzó de Nova York i de la torre residencial més alta de l’hemisferi occidental. El gratacel, que puja fins a 1.396 peus, ofereix 104 apartaments de 30.000 peus quadrats amb sostres de 12,5 peus, finestres de 10 x 10 peus i preus que oscil·len entre els 16,95 i els 82,5 milions de dòlars.\nDes de fa 20 anys, els francesos construeixen un castell medieval amb tècniques medievals i el resultat és increïble\nSi us fascina l’edat mitjana, no necessiteu una màquina del temps per visitar l’època. El castell de Guedelon a Borgonya, França, és un projecte únic on voluntaris i investigadors construeixen un autèntic castell del segle XIII, utilitzant només tècniques i materials disponibles aleshores.\nKim va anomenar el seu lloc un 'monestir mínim' i va dir que estava inspirat en Axel Vervoordt, un comerciant d'art i dissenyador d'interiors belga, així com el mateix Kanye. Recentment, també ha fet una piulada a les fotos de l'interior, però molta gent sembla sorpresa que la casa d'ella i de Kanye sembli molt buida.\nAquesta carretera única connecta la capital danesa de Copenhaguen amb la ciutat sueca de Malmö. L’Oresund, dissenyat per l’arquitecte danès George K.S. Rotne, es va obrir l'1 de juliol del 2000. El pont s'estén uns 8 km abans de passar a través d'una illa artificial cap a un túnel de 4 km sota el canal Flint.\nAquests arquitectes participen en finançament participatiu per construir una autèntica ciutat 'El Senyor dels Anells'\nEl finançament col·lectiu ha fet possible l’impossible i aquests fanàtics de “Senyor dels Anells”, que aspiren a fer-ho, recapten 2.82 milions de dòlars per construir una rèplica a mida completa de la ciutat Minas Tirith. El projecte està sent planificat per un autoproclamat 'ambiciós equip d'arquitectes i enginyers d'estructures', dirigit per Jonathan Wilson. Si es financen, les obres començaran al nord d’Anglaterra el 2016 i s’acabaran el 2023.\nEs presenta un increïble gratacel en forma d’U a Nova York i està més enllà de la nostra imaginació\nL'horitzó de Manhattan està a punt de ser llançat per un bucle, literalment. S’han presentat oficialment plans per construir el primer gratacels en forma de U del món a la ciutat de Nova York, i superarà els límits de l’arquitectura per sobre de la corba.\nEls artistes recreen l’emblemàtic dormitori de Van Gogh i el lloguen a Airbnb\nPer primera vegada a Amèrica del Nord, les tres versions del famós quadre de Van Gogh del seu dormitori a Arles, França, es mostraran a Chicago juntament amb algunes de les seves altres obres. Per celebrar l’ocasió, l’Art Institute de Chicago ha recreat la sala i la posa en lloguer a Airbnb per només 10 USD.\nTant si us recorden els parlants de Chicago, els complots medievals d’assassinat o les precaucions de la Guerra Freda, les sales i passatges secrets tenen una mística innegable i els atrau. Aquí hi ha 20 sales secretes creades pensant en la seguretat, la feina o el joc. Les habitacions secretes d’avui en dia us poden proporcionar a vosaltres i a la vostra família un refugi segur o un magatzem en cas d’emergència. O un racó amagat divertit i acollidor per amagar-se del món exterior. Sigui quin sigui el cas, és el seu secret i mística el que els fa tan atractius per a nosaltres.\nPodeu comprar una rèplica de la vostra casa construïda amb LEGO\nSempre he adorat, recollit i creat tota mena de miniatures: són tan boniques. Des que era una nena, estava construint mini fruites, animals i cases a partir de Play-Doh i LEGO.\nimatges de neteja de gossos abans i després\nregles en una relació per a nois\nuna dona llegeix textos del marit al casament\ntransexual femení a masculí abans i després


Costa Nord, l'altra cara de Mallorca\nEl paradís comença des de l'illa de sa Dragonera fins al cap de Formentor\nEl 1929 l'escriptora Gertrude Stein recomanava Mallorca a Robert Graves amb una frase que s'ha fet famosa: "Si t'agrada el paradís, Mallorca és el paradís; el paradís, si pots suportar-lo". Avui una vuitantena d'anys més tard, l'illa s'ha convertit en un dels indrets més visitats d'Europa. Però a la costa nord, des de l'illa de sa Dragonera al cap de Formentor, encara és possible trobar l'essència d'aquell paradís perdut de Stein i Graves.\nL'illa de la calma no és tan sols el títol del llibre que el pintor Santiago Rusiñol va dedicar a la més gran de les Balears. A la costa nord, a l'ombra de la serra de Tramuntana, aquesta expressió que va fer fortuna a finals del segle XIX, encara avui defineix l'esperit dels seus paisatges, pobles i habitants. Des de Palma, una carretera en direcció nord s'allunya de les multituds i s'endinsa a la serra de Tramuntana. Es necessita tan sols un quart d'hora per plantar-se a Valldemosa, el poble on van viure durant anys el pianista Frédéric Chopin i la seva dona, l'escriptora Aurore Dupin, més coneguda com a George Sand. En un passeig pel nucli antic es pot seguir la seva empremta i la d'altres personatges com Santiago Rusiñol, Rubén Darío i Miguel de Unamuno. La caminada és un bon preludi a la visita al centre Costa Nord, el centre d'interpretació de la serra de Tramuntana, situat a l'entrada del poble, on es mostren els atractius naturals i culturals de la zona, i es destaca la figura de l'arxiduc Lluís Salvador d'Àustria, que va venir a Mallorca per fer un treball sobre les illes Balears i, després de visitar la zona nord, va començar a comprar terrenys i a construir-hi cases, miradors i capelles, connectades per una xarxa de camins.\nMIRADORS AMB PEDIGRÍ\nA la sortida i a la posta de sol, els miradors de la costa nord proporcionen un escenari perfecte. A prop de Valldemossa hi ha els més bonics. Des del de ses Ànimes, amb una antiga torre de defensa a la qual es pot pujar, es contempla una vista esplèndida sobre la costa. Aquest mirador és just al costat de la carretera que uneix Valldemossa i Banyalbufar. El mirador des Pi, en canvi, està més amagat. S'hi accedeix des d'un caminet que és al costat d'un hotel, a la carretera que va de Valldemossa a Deià. A uns 50 metres del camí, baixant unes escales, hi ha el petit mirador, que és, literalment, un balcó al mar amb un pi al mig. Molt mediterrani. Sense deixar la carretera que uneix Valldemossa i Deià, hi ha Son Marroig, una de les cases de l'arxiduc que es pot visitar. El jardí té un romàntic templet amb vistes al mar i a la Foradada, una gran roca amb un forat al centre que s'ha convertit en un dels símbols de la costa nord.\nCAMÍ AL 'FINIS TERRAE'\nDeià és famós per la seva tranquil·litat i pels artistes que hi han residit per buscar la bellesa i la inspiració. Robert Graves, Julio Cortázar, Ava Gadner, Eric Clapton, Mike Oldfield i Mark Knopfler han passejat pels seus carrerons encantadors, s'han banyat a la seva caleta o han tastat un pa amb oli o un trempó en un dels seus bars amb terrassa. Als voltants, i de camí al cap de Formentor, també val la pena una visita al port de Sóller (on es pot arribar amb tren i tramvia, des de Palma), el puig Major, la muntanya més alta de l'illa, el monestir de Lluc o la petita sa Calobra, una platja a la qual s'accedeix a peu per uns túnels fets a la roca o també en vaixell des del port de Sóller. Al costat, menys visitada pels turistes, hi ha la cala Tuent, amb oliveres que arriben fins a gairebé tocar de l'aigua. I la cirereta d'aquesta descoberta de la costa nord mallorquina: gaudir d'una posta de sol des d'un dels miradors del cap de Formentor i prendre un cafè o una copa de vi al petit bar del far a l'extrem septentrional de l'illa. Si això no és el paradís perdut de Graves, s'hi assembla prou.


Els Castellers de Berga estrenen el 5 de 7, a la Diada dels Quatre Fuets\nEls Castellers de Berga descarreguen 3 castells de 7 pisos per primer cop aquesta temporada. En una Diada dels Quatre Fuets on el termòmtre ha marcat els 35ºC a la Plaça de Sant Pere, a Berga. Els Castellers de Berga han estrenat, en segona ronda,...\nSobre la Diada dels Quatre Fuets\nDesprés de dos anys de molt poca activitat castellera, a conseqüència de la COVID-19, el 2022 ha començat amb força i es respira certa normalitat. L'última Diada dels Quatre Fuets es va celebrar el 16 de juny de 2019, amb els Minyons de Terrassa, els...\nDiumenge 22 de maig, els Castellers de Berga vam tornar a actuar a Manresa. Fou a la Plaça Major, davant de l'ajuntament, una plaça poc habituda als castells i que feia 8 anys que els Tirallongues de Manresa no hi actuaven. La diada castellera va...\nA la Fira de Maig, com 10 anys abans\nEls Castellers de Berga, encara amb camisa blanca, ens vam presentar en societat durant la Fira de Maig de 2012, alçant-hi diversos pilars. 10 anys després, vam tornar a actuar en el marc de la històrica fira de Berga. Ho vam fer a la Plaça...\nA Gràcia, arriba el primer castell de 7 pisos de la temporada\nEls Castellers de Berga vam descarregar el 3 de 7 a la Diada de la Independència, diumenge 10 d'abril de 2022. Va ser a la Plaça de la Revolució de 1868, acompanyats dels Castellers de la Vila de Gràcia, els Minyons de Terrassa i dels...\nCastells berguedans per primera vegada a Mataró\nEls Castellers de Berga no havíem actuat mai al Maresme fins aquest diumenge 3 d'abril de 2022. Va ser a la diada del local dels Capgrossos de Mataró, als Jardins de l'Escorxador. La Colla Castellera Jove de Barcelona fou l'altra colla convidada. En un diumenge d'hivern...\nComencem temporada 2022, a Gironella\nLa Fira de Sant Josep de Gironella ha estat l'escenari dels primers castells de la temporada dels Castellers de Berga. Sota un cel amenaçant i amb pluja a estones, els de Berga i els d'Esparreguera vam alçar les construccions a l'Avinguda de Catalunya. Diumenge 20 de...\nTornem a actuar, a la primera Diada Xavi Batriu\nDos anys després de l'última diada, hem tornat. Va ser dissabte 6 de novembre, a la Plaça de Sant Pere. La primera Diada Xavi Batriu Sibila, en honor al company de la colla que va morir el febrer de 2020. En una diada marcada encara per...\nEls Castellers de Berga celebren el 8è aniversari\nUna exposició fotogràfica i un dinar són els principals actes per celebrar l'aniversari. Dissabte 18 de juliol de 2020 se celebren el gruix dels actes del 8è aniversari dels Castellers de Berga. Els assajos i bona part de l'activitat de la colla castellera berguedana es...


El sindicat CCOO reclama més control en l'exposició a contaminants ambientals en l'entorn laboral\nper Redacció i Agències 19 d’octubre de 2015 12:27\nCCOO de Catalunya ha reclamat més control en l'exposició a contaminants ambientals en l'entorn laboral com a factors de risc de contraure càncer de mama, ha informat el sindicat aquest dilluns en un comunicat.\nLa campanya Càncer zero del sindicat s'emmarca en el dia Internacional contra el Càncer de Mama, el tumor més freqüent en dones dels països industrialitzats que, segons l'Associació Espanyola contra el Càncer (Aecc), "té una incidència anual de més de 25.000 casos a Espanya i suposa el 29% del total de tumors femenins".\nLes causes del càncer de mama són molt variades: "La investigació científica ha identificat nombrosos factors de risc relacionats amb factors genètics, alimentaris, sanitaris, estils de vida i laborals i l'exposició a factors ambientals."\nAlguns dels contaminants ambientals que són risc de contraure el tumor són els hidrocarburs aromàtics policíclics, els productes de desinfecció de l'aigua, els bifenils policlorats, l'òxid d'etilè i el bisfenol A.\nEl treball nocturn s'estima que també pot augmentar les possibilitats de contraure el tumor en un 30% "situant el treball nocturn en el mateix ordre de factors de risc com la mutació genètica, tenir el primer embaràs en edat primerenca o el tractament hormonal".\nDe fet, a Dinamarca ja s'han reconegut casos de càncer de mama com a malaltia professional secundària derivada del treball nocturn, i la IARC (Agència Internacional d'Investigació del Càncer) a finals del 2007 el va catalogar com a probable carcinogen per a humans però sense evidència científica suficient.\nSegons expliquen des del sindicat, a pesar de constituir un dels més greus i estesos problemes de salut pública del país, els programes sanitaris adreçats a combatre i prevenir aquesta malaltia es continuen centrant, quasi de forma exclusiva, en la prevenció dels factors de risc individuals (dieta, hàbits, etc.) en lloc de fer-ho sobre els factors de risc col·lectius (exposició laboral, exposició ambiental, etc).\nPer tal de mostrar el seu suport, el sindicat ha posat en marxa la citada campanya per donar a conèixer aquesta problemàtica i informar la societat.


Detingudes tres persones per robar més de 1.600 quilos de taronges en camps de la província de València | Valencia Extra\nAgents de la Policia Nacional han detingut a Alacant a tres persones en dues operacions policials i en l’interval d’una setmana per presumptament robar més de 1.600 quilos de taronges en camps de la província de València.\nLa baixa suspensió d’un vehicle va despertar l’interés de policies pertanyents a l’O.P.R – Motos de la Brigada Provincial de Seguretat Ciutadana d’Alacant que realitzaven en aquest moment diversos controls incardinats en el dispositiu especial de prevenció de furts i altres delictes contra el patrimoni.\nDesprés de donar l’alt al cotxe i identificar al seu conductor, els agents van comprovar que tant el maleter com els seients posteriors estaven replets del voltant de 600 quilos de taronges, ha informat la Policia Nacional en un comunicat.\nEl conductor no va poder acreditar la procedència de la mercaderia, de la qual no disposava ni albarà de compra ni de cap mena de tiquet ni un altre document que poguera demostrar la traçabilitat del producte, per la qual cosa va ser detingut per un delicte de furt.\nUna setmana després, dimarts passat, els mateixos agents del Grup de Motos de la Unitat de Prevenció i Reacció de la Brigada Provincial de Seguretat Ciutadana d’Alacant, mentre realitzaven diversos dispositius per al control de l’ús de màscara i el respecte a les altres mesures sanitàries, van observar a un home oferir diverses caixes de taronges a l’empleat d’una fruiteria, qui les va rebutjar.\nPosteriorment, l’home es va retirar cap a una furgoneta. Quan els agents el van interceptar, van descobrir que el vehicle estava carregat de caixes de taronges. Tant el conductor com el jove que portava les caixes de taronges no van poder acreditar l’origen d’aquestes, ja que no disposaven d’albarà, tiquet o document de cap traçabilitat.\nEn l’esmentada furgoneta, els agents van intervenir al voltant d’una tona de taronges i van detenir als dos joves, els qui presumptament les havien sostret de camps de tarongers en les localitats d’Alzira, Algemesí i Torrent.\nEs dona la circumstància que un dels detinguts en aquesta intervenció era familiar del primer detingut anteriorment. Els detinguts, amb edats compreses entre els 28 i 32 anys, han estat posats a la disposició del Jutjat d’Instrucció d’Alacant.


Sobre el vi, que durant la celebració de l’Eucaristia es converteix en la sang de Crist, s’han realitzat molts estudis al llarg del temps, intentant esbrinar el seu origen i arribant a diverses conclusions, sense saber quina és la més precisa.\nUna d’elles és la que es va produir, segons els testimoniatges arqueològics trobats a les muntanyes de Zagros, a la regió que actualment ocupen Iran, Armènia i Geòrgia, en el neolític, a causa de la presència de la vitis vinifera sylvestris i l’aparició de la ceràmica durant aquest període.\nEl que avala l’antiguitat en la producció i consum de vi és un atuell de l’any 5400 aC, localitzat en el poblat neolític de Tepe. Aquest conté un residu vermellós, molt possiblement vi. No obstant això, s’ha trobat en els últims temps a Armènia el celler més històric, datat l’any 6000 aC.\nDes d’Armènia, posteriorment, el consum de vi es va expandir cap a occident, arribant a Grècia i Anatòlia, i més tard, al sud, fins a Egipte, que ja celebra el vi en Bahariya durant l’Imperi Mitjà (dos-cents anys aC). Els treballs i els dies, d’Hesíode, obra que correspon al segle VIII aC, és la documentació grega més antiga sobre el cultiu de la vinya, la collita i el premsatge del raïm.\nEra costum que en l’antiga Grècia el vi es begués barrejat amb aigua, conservant-ho en pells de cabra. També ha quedat demostrat en els diversos estudis realitzats en els últims temps que aquest ha estat molt ben considerat per l’alta societat occidental, erigint-se en testimoniatge insubstituïble en tota mena d’esdeveniment i banquet de certa rellevància, signant-se entorn d’aquest els grans tractats i històrics esdeveniments d’occident.\nAl déu de la vinya, Bacus, ja se l’adorava a Egipte, Roma i Grècia. La Bíblia es refereix al most fermentat en diversos passatges.\nUn d’ells fa referència a l’últim sopar de Jesús, que va oferir una copa de vi als seus deixebles representant la seua sang. Al país més poblat de la terra, Xina, ja coneixien fa quatre mil anys el procés de fermentació del most. També que a Egipte, catorze segles aC, ja eren coneixedors de la viticultura. El líder militar i polític de l’era Tardana republicana, Juli Cèsar, va ser un gran apassionat del vi i va estendre la seua cultura i consum per tot el món romà.\nD’altra banda, el cristianisme va desenvolupar i va propagar la viticultura, a causa que el vi és necessari per a la celebració de la missa. Amb els seus propis mètodes d’elaborar, els monestirs van ser els precursors del cultiu de la vinya i l’elaboració dels vins, deixant un clar i evident llegat en els vins del Priorat, paraula provinent de prior.\nEric Boissenot, el consultor més venerat de Bordeus\nDisplaying results 17 to 20 out of 26


Aquesta jornada tècnica està dirigida a tots aquells muntanyencs / esquiadors que es mouen en terreny hivernal nevat. Practicants de l’esquí de muntanya, snow, raquetes, alpinisme...\n8 i 12 de gener de 2019\nTot i no ser una jornada molt exigent físicament, si que es demana que estigueu preparats per estar tot un dia sobre la neu. I que pugueu fer uns 500 metres de desnivell de forma autònoma a la muntanya amb esquís o raquetes preferentment.\n-DVA, pala i sonda.\nPart d’aquest material es pot llogar a l’UE Vic i/o botigues, o bé demanar-lo a la FEEC mitjançant la direcció curs.\n-Caldrà tenir la llicència esportiva de la FEEC any 2019, tipus C/D/E, o tramitar una assegurança temporal pels dies del curs (7€ x dia). Recomanem anticipar-vos a tramitar la llicència 2019 abans de festes.\nInscriure’s a través del web www.unioexcursionistavic.org seguint els passos indicats i efectuant el pagament electrònic amb tarja, fins que s’arribi al màxim de places disponibles o bé fins la data límit : divendres 4 de gener de 2019. També us podeu inscriure personalment a la secretaria de l’entitat on caldrà fer el pagament amb efectiu o tarja per formalitzar la inscripció.\nConèixer el món de la neu i les allaus.\nIdentificar els perills que comporta el terreny innivat i minimitzar-los en la mesura del possible.\nAprendre a moure'ns en la muntanya hivernal amb la màxima seguretat.\nAprendre el funcionament del DVA, el sondatge i el paleig estratègic.\nPracticar l'autorrescat amb els mitjans propis del grup.\nAprendre a escollir l'itinerari més segur per desplaçar-nos per terreny innivat.\nDimarts 8 de gener a les 19:30\nJornada teòrica – Sala d’actes de la Casa Galadies\nAllaus, com es desencadenen, tipus i conseqüències\nElecció de l’itinerari més segur\nInterpretació d’informacions BPA, ATES i Evaluator.\nMaterial de recerca; DVA, pala i sonda\nRecerca amb DVA\nJornada pràctica – lloc i hora a determinar en funció de la neu\nProtocol del DVA\nProgressió amb seguretat\nRecerca primària, secundària i terciària\nAutorescat, supòsit allau en grup reduït\nRecerca simple i multivíctima\nPlaces: mínim 10 cursetistes i màxim 18.


La Carta del Paisatge del Lluçanès es concep com un procés actiu i viu que s’anirà organitzant per fases de forma que es mantingui un treball continu, tant a nivell tècnic com d’implicació dels agents públics i privats i de la ciutadania en general. La Carta del Paisatge és un document de concertació entre agents i persones en favor del paisatge, i com a tal, per a la seva elaboració és imprescindible comptar amb la participació del màxim de persones i entitats interessades en la cura i la millora del paisatge durant els diferents moments d’elaboració i actuació de la mateixa. Tant és així, que les fases d’elaboració de la Carta s’organitzarà en funció dels moments de participació, tant dels agents com de la ciutadania (vegeu l’apartat Procés de participació).\nD’aquesta manera, la primera fase per a l’elaboració de la Carta del Paisatge del Lluçanès es fonamenta en uns treballs previs elaborats pel Consorci del Lluçanès, sotmesos a debat durant quatre tallers de participació. A partir del consens resultant d’aquests tallers per un costat es ratificarà i completarà la diagnosi tècnica del paisatge del Lluçanès i es publicaran els que seran des d’aleshores en endavant els Principis fonamentals de la Carta del Paisatge del Lluçanès, als quals tant persones a títol individual com col·lectius s’hi podran adherir.\nDurant la segona fase tindran lloc quatre reunions sectorials per desenvolupar els Principis fonamentals de la Carta del paisatge, i així articular el Programa d’actuacions per a la gestió i millora del paisatge del Lluçanès. Aquests tallers permetran esbrinar les disponibilitats dels diversos agents per contribuir en la plasmació de la Carta en forma d’actuacions concretes.\nFinalment es planteja una fase de participació continuada on es duran a terme reunions amb els agents i particulars que hagin mostrat interès, que vulguin participar i que es consideri oportú que calgui posar d’acord per assolir compromisos per dur a terme accions de la Carta, de forma que aquesta es vagi implementant i desenvolupant.


DECRET 322/2000, de 27 de setembre, pel qual es crea el fitxer automatitzat relatiu als expedients de les activitats sotmeses al règim d'autorització ambiental i de llicència ambiental. - DOGC. Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya - Legislació - VLEX 331545410\nDECRET 322/2000, de 27 de setembre, pel qual es crea el fitxer automatitzat relatiu als expedients de les activitats sotmeses al règim d'autorització ambiental i de llicència ambiental.\n322/2000, de 27 de setembre, pel qual es crea el fitxer automatitzat relatiu als expedients de les activitats sotmeses al règim d’autorització ambiental i de llicència ambiental.\nEn compliment del que preveu l’apartat segon de la disposició addicional segona de la Llei orgànica 5/1992, de 29 d’octubre, de regulació del tractament automatitzat de dades de caràcter personal, el Departament de Medi Ambient per Decret 342/1994, de 29 de novembre, va fer pública la relació de fitxers automatitzats que contenen dades de caràcter personal gestionats pel Departament i les seves entitats adscrites.\nLa Llei 3/1998, de 27 de febrer, de la intervenció integral de l’Administració ambiental, estableix un nou sistema d’intervenció administrativa de les activitats susceptibles d’afectar el medi ambient, la seguretat i la salut en l’àmbit territorial de Catalunya, i substitueix el sistema de control d’activitats classificades existent fins a la data, pel règim d’autorització i de llicència ambiental.\nActualment la protecció de dades de caràcter personal està regulada per la Llei orgànica 15/1999, de 13 de desembre. L’article 20 d’aquesta disposició estableix que la creació, modificació o supressió de fitxers automatitzats només es podrà fer mitjançant disposició general publicada en el diari oficial de l’Administració pública responsable.\nA proposta del conseller de Medi Ambient, d’acord amb el dictamen de la Comissió Jurídica Assessora i d’acord amb el Govern,\nEs crea el fitxer automatitzat de dades de caràcter personal gestionat pel Departament de Medi Ambient que es descriu a l’annex d’aquest Decret.\nAquest fitxer està subjecte al que estableixen la Llei orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de protecció de dades de caràcter personal, i el Decret 342/1994, de 29 de novembre, pel qual es regulen els fitxers automatitzats que contenen dades de caràcter personal gestionats pel Departament de Medi Ambient i les empreses públiques que li han estat adscrites.\nAquest Decret entra en vigor l’endemà de la seva publicació al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.\nBarcelona, 27 de setembre de 2000\nNom genèric del fitxer: expedients de les activitats sotmeses al règim d’autorització ambiental i al règim de llicència ambiental.\nResponsable: Departament de Medi Ambient.\nDECRET 103/2003, d'1 d'abril, pel qual es deroga el Decret 335/1994, de 16 de novembre, pel qual es regulen els fitxers automatitzats que contenen dade...\nDECRET 181/2003, de 22 de juliol, pel qual es deroguen diversos decrets pels quals es regulen fitxers automatitzats que contenen dades de caràcter pers...\nDECRET 274/1999, de 13 d'octubre, de creació del fitxer automatitzat de dades de caràcter personal del Centre d'Emergències 1-1-2.\nORDEN AAR/315/2010, de 27 de mayo, por la que se aprueban las bases reguladoras del Premio al/a la mejor joven artesano/a alimentario/a innovador/a, y se convoca el correspondiente al año 2010.\nDECRETO 217/2013, de 27 de agosto, por el que se establece el currículo del ciclo formativo de grado medio de instalaciones de telecomunicaciones.


He dit que ho faria i ho faig: aquí teniu el que he dit avui a la cosa santcugatenca. Les conclusions, reflexions i comentaris sobre l'experiència... un altre dia. És llarg perquè havia de durar 10 min.\nJo això dels blogs ho vaig descobrir mig per casualitat, com totes les bones descobertes. Vaig començar enviant els escrits als amics, fins que me’ls van deixar penjar, gairebé per caritat, en un web local, Vallromanes.info, que ara crec que ha desaparegut, i em vaig acabar batejant la secció com a L'aeroplà del Raval, sense gaire convenciment, perquè els noms al principi sonen forçats i fins i tot sembla que van balders.\nA poc a poc em vaig anar creient una mica el meu paper d’articulista d’estar per casa i escrivia amb més o menys convicció una vegada a la setmana, ara sobre un llibre, ara una pel·lícula, ara comento una notícia, i anar fent. Hi va haver gent que va cometre l’error d’encoratjar-me i jo m’hi vaig aferrar, esclar. Perquè una cosa és clara: si avui estic aquí, si L’aeroplà del Raval aguanta, és perquè hi ha gent que el llegeix, que el comenta, que el critica, que l’elogia, que en parla i me’n parla. Per això m’ha enganxat això del blog, perquè hi ha la immediatesa, que et llegeixen de seguida i et responen i comenten. I això enganxa, la carn és feble i l’ego també. Però els comentaris ja els reprendré després, anem a pams.\nMés tard, l’espai setmanal a la web que us deia se’m va començar a fer petit, i un bon amic em va dir que hauria de fer un blog i em va passar els enllaços d’uns quants blogs en espanyol. Després, cercant al Google un llibre que havia traduït per saber si se n’havia parlat enlloc, vaig anar a petar a les Notes al Marge d’en Carles Miró, a qui ja coneixia per motius professionals però que no sabia que fes aquestes coses, i m’hi vaig enganxar. Va ser el primer blog en català que vaig visitar, després ja van venir tots els altres que vaig anar descobrint gràcies als enllaços i a la web de Bitàcoles.net (Les paraules i els dies, Un que passava, Flaneuse, Quaderns, Diària, Cromets, etcètera).\nI avui diria que cada dia neixen un munt de blogs nous, molts dels quals no passen del post o article de presentació típic que sol dir alguna cosa com: «Hola, avui començo el blog i no sé gaire què hi diré, suposo que parlaré del que m’agrada fer, del que em passa i del que penso, una mica de tot.» I després vés a saber si hi tornen mai més.\nBé, deia que vaig trobar el blog del Carles (en pau descansi, el blog, no ell, que espero que no descansi gaire i que tard o d’hora hi torni encara que ja no siguin notes marginals) i no vaig trigar gaire a entrar a la pàgina de Blogger (un editor de blogs) i a començar a remenar-la fins que en va sortir L’Aeroplà en format de blog. Vaig activar-hi l’opció dels comentaris i de cop i volta vaig ser per primera vegada realment conscient que tenia lectors (al principi no gaires, ara ja uns quants més), tot i que no sé ben bé quants, perquè els comptadors et diuen quantes vegades entren al teu blog, però el nombre de visites, evidentment, no correspon al nombre de lectors.\nI em pensava que això del blog no passaria d’aquí: jo escriuria un parell o tres de textos a la setmana, dos o tres persones en farien algun comentari més o menys amable i anar fent. Però a poc a poc les visites augmenten, els comentaris —segons quin tema toques— també, i comences a rebre correus electrònics plens d’elogis, comentaris, crítiques, algun insult i fins i tot propostes de feina i de les altres, ja m’enteneu. Gent que et llegeix des de vés a saber on, altres que et van descobrir buscant no sé què al Google, uns que diuen que obriran un blog perquè els ha agradat el teu i s’hi han animat, altres que en volen obrir un i et demanen que els assessoris perquè no s’hi aclareixen, etcètera.\nI després ve una periodista (aquell dia sense camisa florejada, diria, potser perquè era febrer -Eva, no te m'enfadis-), t’entrevista juntament amb dos bloguers més, surts al diari amb foto i tot, en una web et classifiquen com a blog literari, en un altre diari també t’esmenten en un especial sobre blogs... I de cop i volta sembla que estem de moda, que som fins i tot un gènere literari, que ens mig dediquen unes jornades, que ens conviden a la ràdio, a la tele... I tot perquè t’agrada escriure quatre rucades amb una mica de conya i penjar-ho en una adreça web perquè ho llegeixi qui pugui i vulgui. No n’hem fet un gra massa? I ara que ningú s’ofengui, que no he vingut pas a fotre bombes, jo prou feina tinc a llegir-vos això, que ja us he dit abans que per escrit el que vulgueu, però l’oralitat de moment fluixeja (i no malpenseu, que no vaig amb segones).\nDels blogs a la literatura hi ha un bon camí a fer, i pocs són no els blogs sinó els posts que sobreviurien (literàriament parlant, no m’ho feu explicar més, que no hi ha temps) passats quinze dies o un mes. La immediatesa de què parlava fa una estona té pros i contres, i un dels contres és precisament el de la qualitat literària, que surt perjudicada arran del poc temps que passa, en general, des que escrius l’article fins que surt publicat al web. (Tot i que crec que són pocs, ara per ara, els bloguers que es preocupen per la qualitat literària dels seus textos; i ja no parlo de la qualitat lingüística perquè m'alteraria.) Els dietaris en paper no dic que siguin millors literàriament parlant, però com a mínim fan cara d’estar més madurats, encara que només sigui pel pas de temps i dels correctors d’estil de l’editorial que els publica, no ens enganyem.\nPerò deixo les anàlisis literàries dels blogs per als entesos. Només vull afegir, com em sembla que ja he llegit o sentit dir a algú altre, que jo encara estic sorpresa de tenir un dietari i fins i tot una poètica, però vaig ballant el ball que toca, i així anem fent tots plegats. I encara m’atreviria a dir que la història de la literatura deu anar plena de capítols similars, en què algú comença fent una mica el que pot i ja n’hi ha dos que se’l miren i se’l remiren i se’l prenen seriosament i fins i tot li construeixen una teoria de la cosa, i llavors n’hi ha dos més que s’ho creuen i quatre que l’imiten, etcètera. I de cop i volta neix un gènere, una tendència, una escola, i anar fent. Ja sé que trivialitzo, però suposo que enteneu per on vaig.\nPer acabar, vull explicar una intimitat, i crec que sóc la primera a fer confessions íntimes en aquestes jornades sobre dietaris i blogs, cosa estranya perquè són parents dels diaris íntims.\nI el que crec que no ha fet ningú fins ara (vull dir ningú en aquestes jornades, eh) és explicar com es fa un post, i no em refereixo a si es fa en word o directament en l’editor de textos, com deia abans. Sinó a què et porta a fer-ne un, què fa que parlis d’un tema i no d'un altre? Passió literària? No. Exhibicionisme? Sí. Ara m’explico; vull dir em confesso.\nJo suposo que quan escrius un dietari en paper, el que fas primerament és prendre nota de tot el que és susceptible de ser comentat o reelaborat després, sense acabar de polir-ho, simplement per recordar que segons quina posta de sol, copa de lambrusco o conversa del metro et van recordar aquell vers de Baudelaire o aquella ària de Puccini o aquella cançó de bressol que vas sentir cantar a una dona mamelluda quan vas perdre’t en aquella illa grega per provar de trobar les muses, etcètera.\nDoncs gosaria dir que els bloguers no ho fem, això. Sí que prenem notes, sí que anem pel carrer i veiem segons què i pensem «d’això en parlaré al blog», però com que no hi ha editor, no hi ha intermediaris i qui ho publica és qui ho escriu, arribem a casa (o a la feina, alerta!) i ens hi posem quan tenim un moment, no ho deixem covar a la llibreta durant un temps prudencial o no.\nPosem per cas que vas pel carrer i sents una conversa entre dos senyors que et fa gràcia, la retens o te la mig apuntes en el primer paper que trobes, que sol ser el tiquet de l’últim cop que vas anar al súper. (I no pas una preciosa moleskine plena d’anotacions en llengües no romàniques i retalls de diari esgrogueïts.) Arribes a casa, obres el word, escrius primer el que has sentit (amb les orelles, no parlo de sentiments). Després, hi afegeixes tocs de collita pròpia, fins que de la conversa que has escoltat en queda ben bé l’essència (perdoneu, abans d’acabar volia fer servir aquesta paraula, ja que em fan declarar la poètica, posem-nos una mica excelsos), hi poses una introducció graciosa o amb ganxo o amb doble sentit, amb la clara intenció d’atraure el lector (perquè el lector de blogs té menys paciència que el de dietaris o novel·les o poesia, per allò de la immediatesa: un altre contra, ja ho veieu; i sovint el primer paràgraf és del tot determinant!) i després ho remates amb una conclusió més o menys provocadora o que faci riure o que emprenyi el personal i llestos. Ho repasses, rellegeixes, remires. Obres l’editor del blog, hi aboques el text, passes una bona estona pensant-ne el títol i posant-hi algun enllaç a alguna pàgina web que sant Google t’ha proporcionat quan li has dit les paraules màgiques, ho publiques, fas ping (que és com avisar a les bases de dades de bitàcoles que has penjat un article o post nou) i au, ja ho tens. Com a molt l’endemà, en rellegir el post, trobes que hi ha una paraula que no s’hi adiu, o un ball de lletres que t’ha passat per alt, i tornes a entrar en el post i ho corregeixes. Però després aquell text, la majoria de vegades, es queda allà per sempre més així, i s’enriqueix o s’incendia amb els comentaris dels lectors.\nI acabaré, ara sí, amb això dels comentaris, perquè veig que n’hi ha que s’emprenyen perquè hi ha blogs sense comentaris i d’altres que diuen que no se’n posen perquè no sé què de l’adolescència dels lectors. Jo alguna vegada m’he penedit d’haver-ne posat, però han estat més, en total, les alegries que les penes arran d’aquesta eina de comunicació (o si ho voleu feedback) amb els lectors. I jo sí que he esborrat comentaris, estic a favor de la censura (si més no en aquest sentit), perquè penso que els comentaris són responsabilitat meva (estan a la meva pàgina i jo hi signo amb noms i cognoms, no sóc cap blog anònim), així que si un comentari em sembla fora de to l’esborro. Si n’he esborrat cinc durant l’any i mig que fa que tinc el blog ja és molt, tot s’ha de dir. I consti que no he esborrat les crítiques, sinó les ofenses que sovint ni tan sols anaven adreçades a mi.\nDit això, dono per acabada la meva poètica amb la sensació d’haver-m’ho deixat tot al tinter, tot i que això que us llegeixo també ha estat escrit al word i tal vegada ho acabi penjant al blog, més que res perquè el pobre Sala no hagi de teclejar com un desesperat, que sempre m’han dit que llegeixo ràpid, i ahir el vaig mig seguir des de casa i feia patir, pobre noi. Per sort, ell no fa el blog de franc, que em consta que rebrà alguna cosa a canvi, no? Ves que no hagi inventat un altre gènere ell entre ahir i avui, el blog retribuït. (Potser que el fem sortir també i que ens expliqui la seva poètica!?)\nSobre el que us deia aquest matí de la tele: demà dimecres, a les 22 h, a BTV, a Saló de Lectura: Màrius Serra, Carles Miró i Tina Vallès. El tema a parlar amb l'Emili Manzano durant 40 min és... No cal que us el digui. Au, al cine.\nenlairat per Tina Vallès @ 7.6.05


Escacs i escacs: Primera ronda\nPublicat per Roger Salvo a 20:11\nHola Roger.Felicitats heu començat bè i això sempre dona moral,Com a fotograf moltes felicitats has aconseguit per segona vegada que en Ricard hagui sonrigut!! Bravo!Molt encertat tambè el teu comentari sobre les partides"guanyades" pero clar quan s'anteposa les relacions familiars al veritable ritme dels escacs no hi ha dubte que la qualitat es resenteix i em refereixo naturalment al diabolic ritme actual tan injust en la essencia del joc.Fins la setmana que vé company!!\n29 de gener de 2015, a les 22:13\nVeig que has estat molt enfeinat i no has pogut entrar fins ara; és normal, els presidents teniu moltes responsabilitats.\nGràcies per les teves paraules, en veritat que vam tenir molta sort. El Congrés tan sols vau poder empatar, de ben segur que és va notar la baixa d'un actiu tan important com és el Javier Bielsa.\nUs desitjo molta sort amb el vostre següent contrincant, el Sant Andreu B. Aneu amb compte que tenen un molt bon equip per a Segona Divisió.\nPensava que ja t’havies oblidat del tema del ritme de joc, però no, tu sempre tan perseverant.\nFins la propera, campió\n30 de gener de 2015, a les 8:19