Receptes de cuina - Página 2\nAdmin el Sáb Nov 14, 2009 1:45 am\nRemenat de bolets amb formatge de cabra\n• Variat de bolets de temporada: camagrocs, rossinyols, rovellons, ceps, fredolics, trompetes de la mort, etc. (millor si els heu plegat vosaltres mateixos. El km 13 de la carretera de la Rabassa és un bon lloc per trobar-ne, quan se’n fa, és clar).\n• Pa de pagès (millor si és del dia anterior)\nEl primer que hem de fer és netejar el bolets.\nHo farem amb un paper de cuina humit (els bolets no s’han de netejar mai amb aigua i menys si els heu recollit vosaltres mateixos).\nFregirem els alls tendres amb una mica d’oli, desprès hi afegirem la barreja de bolets prèviament trossejats i ho anirem saltejant a foc fort durant un parell de minuts. Desprès ho salpebrarem, hi trencarem un parell d’ous i ho remenarem enèrgicament fins que l’ou qualli (el grau de cocció de l’ou depèn del gust de cadascú).\nDamunt d’unes torrades de pa de pagès torrat hi ficarem un sostre de remenat, una mica de formatge de cabra no gaire gruixut i ho posarem al forn (al gratinador) fins que es fongui el formatge. S’ha de servir calent.\nAdmin el Sáb Nov 14, 2009 1:47 am\nPollastre (millor si ha estat criat en llibertat)\nHerbes aromàtiques (al gust: llorer, romaní, ...)\nTrossegem el pollastre a octaus, el salpebrem i l’enfarinem. En una cassola metàl·lica fregirem els trossos de pollastre a foc viu.\nQuan el pollastre estigui ben daurat de la part exterior hi tirarem la sidra (1 botella) i les herbes aromàtiques. Quan arranqui el bull, afluixarem el foc per tal que cogui a foc lent durant uns 45 minuts.\nNOTA: Una variant d’aquesta recepta és utilitzar cava en lloc de sidra.\nBrou suau de verdures\nNetejarem els fredolics i els escaldarem durant un minut per tal d’eliminar totes les impureses.\nUna vegada escorreguts, el fregirem durant un parell de minuts al mateix recipient on farem la crema. Desprès hi afegirem el brou de verdures i ho deixarem bullir durant uns 15 minuts.\nPer finalitzar, hi afegirem la crema de llet i ho triturarem.\nServirem la crema de fredolics acompanyada d’uns daus de pa prèviament fregits.\n• Espaguetis (50 g per persona)\n• Fulles d’alfàbrega fresques (50 g)\n• Alls (2 dents)\n• Formatge curat rallat (100 g)\n• Pinyons (20 g)\n• Oli verge (40 g)\nEscalfarem l’aigua i quan comenci a bullir hi afegim la sal i els espaguetis. Els remenarem amb una cullera de fusta per tal que no s’enganxin i els courem al dente, és a dir, procurant que el centre de l’espagueti estigui encara una mica dur (la pasta en general si es cou al dente és un hidrat de carboni d’absorció lenta i si es cou en excés passa a ser d’absorció ràpida i, per tant, amb un índex de glucèmia alt).\nPrepararem la salsa al pesto triturant tots els ingredients junts amb la trituradora. Si la salsa resulta espessa, la podem aclarir amb una mica d’aigua de cocció dels espaguetis.\nQuan tinguem els espaguetis al dente els escorrerem, els barrejarem amb la salsa al pesto i els servirem immediatament.\nEls espaguetis aporten 116Kcal/100gr, la majoria d’aquestes calories provenen dels hidrats de carboni, i en menor aportació de les proteïnes i dels greixos.\nL’alfàbrega, planta que s’utilitza per condimentar i potenciar el gust, també té conegudes propietats medicinals, entre elles la d’afavorir la digestió.\nL’all, aliment del grup de les verdures i hortalisses, s’utilitza com a potenciador del sabor. Aporta potassi, calci, magnesi i fòsfor.\nEl formatge aporta calci i fòsfor i el seu contingut en greixos depèn del seu grau de maduració o curació.\nEls pinyons, com la majoria de fruits secs i llavors oleaginoses, són considerats aliments calòrics.\nAporten 678Kcal/100g. Contenen àcids grassos monoinsaturats i poliinsaturats, responsables de la majoria de les seves calories. Són rics en potassi, magnesi i fòsfor. També aporten ferro, zinc, vitamina E i carotenoides.\nLa sal i el pebre s’utilitzen com a potenciadors del sabor. Es recomana, en tot cas, fer-ne un ús adequat.\nL’oli d’oliva, aporta 899Kcal/100g. Conté àcids grassos, vitamina A i E. Si utilitzem oli d’oliva verge conté, a més, carotenoides, amb el seu efecte beneficiós de protecció de malalties cardiovasculars.\nÚltima edición por Admin el Jue Ago 04, 2011 12:41 pm, editado 1 vez\nAdmin el Vie Dic 11, 2009 8:20 pm\n• Ametlles crues amb pell\nEn una cassola (si és metàl·lica millor) hi posem dues unitats de volum (un vas o una tassa) d'ametlles, una unitat de volum de sucre i mitja unitat de volum d'aigua (si tenim 4 tasses d'ametlles necessitarem 2 tasses de sucre i 1 d'aigua).\nPosem la cassola a foc viu fins que comenci a espessir l'almívar. En aquest moment hem de remenar sense parar fins que l'aigua s'evapori i el sucre se solidifiqui (caramel·litzi).\nQuan les ametlles estiguin cobertes d'aquest caramel, ja estan llestes. Les aboquem en una superfície de marbre i quan estiguin fredes ja les podem guardar. Per conservar-les bé, millorguardeu-les en un recipient hermètic.\nL’ametlla és un dels fruits secs més consumits en el nostre entorn, aporta àcids grassos monoinsaturats, d’efecte beneficiós per l’organisme. També aporta calci, en gran quantitat, magnesi i fòsfor, així com vitamina E. El consum d’ametlles és\nbeneficiós per a l’organisme, però cal tenir present el seu valor calòric.\nEl sucre, hidrat de carboni d’absorció ràpida, podem dir que és de poc interès a nivell nutricional, només aporta calories, fet que fa agradable plats com el que es presenta, ja que les ametlles garapinyades no es podrien fer sense el sucre.\nSi valorem aquesta recepta en general, cal que siguem prudents amb la quantitat que en mengem, pel seu valor calòric.\nSi sabem amb antelació que gaudirem de les ametlles garapinyades per postres, podríem planificar el que menjarem la resta de l’àpat. Recordem que una dieta equilibrada passa per consumir aliments dels diferents grups. Podríem fer unes postres completes consumint fruita fresca del temps, per exemple una taronja o dues mandarines i posteriorment un grapat d’ametlles garapinyades.\nAdmin el Dom Ene 24, 2010 3:08 pm\nPollastre de corral (gratapallers) al cava\n• Un pollastre gratapallers d'uns 2 kg com a mínim\n• Mig quilo de bolets variats (rossinyols, camagrocs, ceps, etc.)\n• Una dotzena d'escalunyes i una cabeça d'alls\n• Mitja dotzena de prunes\n• Una botella de cava brut\n• Un quart de litre de brou d'aviram\n• Oli, farina, sal, pebre\nEn primer lloc separeu les ales del pit i talleu el pollastre a vuitens. Salpebreu el pollastre, enfarineu-lo i poseu-lo a rostir, a foc ràpid, dins d'una cassola amb una mica d'oli i els grans d'all sense pelar. Quan el pollastre estigui ben ros, retireu-lo i traieu l'excés de greix si escau. Afegiu-hi les escalunyes pelades i deixeu-les coure a foc lent sense que arribin a agafar color.\nEn aquest moment hi afegirem el variat de bolets que els deixarem coure uns cinc minuts. Desprès hi incorporarem el pollastre, les prunes i hi afegirem el cava que farem reduir a foc ràpid durant uns cinc minuts.\nFinalment hi afegirem el brou de pollastre i deixarem que cogui a foc lent (xup xup) durant una hora aproximadament amb la cassola tapada.\nFran el Jue Mar 11, 2010 8:00 pm\n• Pebrot vermell escalivat\nBullim els ous durant uns 10 minuts. Desprès els refredem amb aigua de l’aixeta i una vegada freds els pelem. Desprès els partim per la meitat i en retirem els rovells.\nEn un vol ficarem els rovells, la tonyina escorreguda, unes cullerades de maionesa i amb una forquilla ho barrejarem fins que quedi una mescla homogènia.\nCol·loquem els mitjos ous en un plat i fiquem la mescla anterior dins de les concavitats dels ous de tal manera que la mescla sobresurti de l’ou en forma de semiesfera.\nPer últim fiquem unes tires de pebrot escalivat a sobre del ous i els posem a la nevera uns minuts per tal que es refresquin.\nL’ou aporta proteïna completa, considerada d’alt valor nutritiu. Sí que és cert que aporta colesterol, però també és cert que aporta lecitina, i per tant en neutralitza l’efecte aterogènic. També conté: vitamina A (antioxidant natural i essencial pel creixement i desenvolupament ossi, reparació cel·lular, prevenció de malalties infeccioses, contribueix al correcte funcionament del sistema reproductor i millora la visió nocturna, entre altres funcions), àcid fòlic (necessari per la formació de proteïna estructural i hemoglobina, prevenció de malformacions en nadons durant ll’embaràs,...) i vitamina B12 (important pel metabolisme i ajuda a la formació de glòbuls vermells i manteniment del sistema nerviós).\nLa maionesa, caldria especificar el contingut nutritiu depenent de l’origen del greix utilitzat per a la seva elaboració, bàsicament aporta àcids grassos, necessaris per a l’organisme. Contribueix a augmentar el valor calòric de la recepta, a més de donar-hi gust i textura.\nLa tonyina, font de proteïna i àcids grassos, que poden variar en funció del tipus de conserva utilitzada (en oli d’oliva, oli vegetal o al natural), fet que es pot escollir en funció de les necessitats energètiques i nutricionals.\nEl pebrot vermell, del que es destaca l’aportació d’àcid fòlic, carotenoides, i vitamina C (importants antioxidants naturals).\nAixí doncs, es tracta d’un plat bàsicament proteic, que combinaria perfectament amb una amanida verda.\nFran el Jue Mar 11, 2010 8:09 pm\nAdmin el Sáb Abr 17, 2010 10:42 am\nCassoleta de bacallà\n• Bacallà dessalat (100 grams per persona)\n• Ous (un per persona)\n• Sal, pebre i julivert\nDeixem els cigrons en remull a la vigília i desprès de canviar l’aigua els courem a foc lent.\nMentrestant en una cassola de ferro fregirem la ceba tallada ben petita i un parell d’alls laminats.\nQuan estigui tot plegat ben rosset hi tirarem el vi ranci i deixarem que redueixi.\nQuan tinguem els cigrons cuits (triguen uns 45 minuts) els passarem a la cassola del sofregit, els cobrirem amb el mateix caldo de cocció, hi tirarem el bacallà esqueixat, una mica de julivert picat i ho deixarem coure durant uns 15 minuts a foc lent.\nAcompanyarem cada plat amb un ou dur partit per la meitat.\nEs tracta d’un plat que majoritàriament aporta proteïna, tant d’origen animal (bacallà, ou) com vegetal (cigrons).\nEl bacallà, peix blanc, és pobre en greixos. A més de la proteïna, aporta sodi, potassi, fòsfor i niacina.\nEls cigrons, proteïna d’origen vegetal, aporta potassi, calci, magnesi, fòsfor, àcid fòlic i fibra.També és font d’hidrats de carboni.\nLa ceba i l’all, són hortalisses, considerats aliments funcionals, amb un efecte beneficiós per a l’organisme.\nL’ou és una proteïna d’alt valor biològic, a més de contenir vitamines liposolubles A, D, E.\nPer considerar l’àpat equilibrat seria necessari afegir-hi verdures i hortalisses, de manera que garantim l’aport de vitamines, minerals i fibra.\nAdmin el Lun Mayo 17, 2010 6:15 pm\nCuinar a la planxa resulta ser una tècnica de cocció molt completa ja que conserva els nutrients dels aliments. A la vegada que és ràpida ja que es necessita el temps just perquè els aliments agafin suficient temperatura.\nCuinar a la planxa també contribueix a fer la dieta més saludable, ja que els productes es poden coure utilitzant una quantitat mínima d’oli i així es redueix l’aportació de greixos extra.\nLa cocció a la planxa resulta molt gustosa i aromàtica degut a un procés químic anomenat reacció de Maillard. Maillard (1916) va observar que les molècules dels aliments reaccionaven, per efecte del calor, segellant la capa externa i atrapant els sucs al seu interior. També, i al mateix temps, degut al fort impacte de la temperatura,\nes caramel·litzen les proteïnes donant el color daurat típic dels aliments cuinats a la planxa.\nLa reacció de Maillard també és responsable de les aromes característiques dels aliments cuinats a la planxa.\nLa planxa resulta ideal per a la cocció de tot tipus d’aliments: carns, peixos, verdures i fins i tot fruites. Ara bé, per cuinar a la planxa cal tenir en compte algunes recomanacions:\n• Sempre posarem els aliments quan la planxa estigui ben calenta\n• Si l’aliment que volem cuinar és gruixut, començarem a foc fort i desprès baixarem el foc per tal d’aconseguir una cocció uniforme a l’interior. Es tracta d’evitar que es cremi de l’exterior i quedi cru a l’interior.\n• La planxa ha d’estar sempre neta per tal que no es barregin els sabors. És ideal tenir-ne dues, una per al peix i l’altra per a la carn i les verdures.\n• El aliments cuits a la planxa no s’han de punxar, ja que es perden els sucs interiors i quedarien eixuts.\n• No s’aconsella posar oli a la planxa, és més correcte sucar l’aliment amb oli.\n• La sal sempre es posa al final de la cocció, ja que la sal segresta els sucs dels aliments i aquests queden més eixuts.\n• Els filets de peix primer els courem per la part de la pell fins a aconseguir una crosta que es desenganxi fàcilment de la planxa.\n• Les verdures s’han de tallar ben fines i s’ha de procurar que siguin com més fresques millor.\n• Tot i que sempre és aconsellable, per cuinar a la planxa resulta especialment important que els aliments siguin de primera qualitat.\nBona cuina a la planxa!\nAdmin el Lun Jul 19, 2010 7:46 pm\n• Espaguetis negres de tinta\n• Sal, oli i farina de tempura\nEn una cassola sofregirem la ceba i el pebrot verd amb una mica de sal. Quan estigui cuit hi afegirem la crema de llet i ho deixarem reduir fins que quedi una salsa una mica espessa.\nBullirem els espaguetis, els escorrerem i els afegirem a la cassola amb la salsa. A part, enfarinarem les anelles de calamar amb la farina de tempura i els fregirem en una paella amb oli calent.\nServirem els espaguetis amb els calamars al costat.\nEs tracta d’una base d’hidrats de carboni provinent dels espaguetis. El calamar aporta una part important de proteïna. La ceba i el pebrot aporten antioxidants i fibra. La crema de llet, li dóna un característic sabor al plat i palatabilitat, aporta greixos.\nÉs un plat adequat per a un dinar, donat que els hidrats de carboni són d’absorció lenta i, per tant, és una energia que anirem gastant al llarg d’unes hores, per exemple durant la tarda.\nAdmin el Lun Jul 19, 2010 7:49 pm\n• 150 g de bacallà dessalat\nDesfarem el bacallà amb els dits, en la direcció de les seves fibres, el màxim possible. El posarem en un bol amb l'oli suficient perquè el cobreixi i deixem que vagi emulsionant.\nA continuació tallem el tomàquet, la ceba, el pebrot verd i el vermell ben petits. Ho posem al bol on tenim el bacallà amb oli i ho barregem bé. Finalment hi incorporem les olives negres.\nDeixarem reposar la barreja a la nevera durant unes dues hores. Així s'aconsegueix que els sabors es mesclin.\nAdmin el Jue Ago 04, 2011 11:51 am\n• 300 grams de bacallà dessalat\nEsmicolarem el bacallà dessalat i el posarem en una paella amb una mica d’oli. El deixarem coure fins que s’hagi evaporat tota l’aigua retinguda. En aquest punt hi afegirem la ceba tendra tallada molt fina i un polsim de pebre.\nA part, en un bol, batrem els ous amb una mica de sal. Quan el bacallà i la ceba estiguin al punt, escorrerem l’oli de la paella i abocarem el bacallà i la ceba dins del bol amb el ous batuts. Barrejarem bé tots els ingredients i ho tornarem a posar a la paella per fer la truita.\nLa truita la farem a foc ràpid per tal que quedi torrada per fora i sucosa per dins.\nEl bacallà és un aliment proteic, baix en greix, que aporta minerals com el sodi, potassi, magnesi i fòsfor.\nLa ceba tendra és una hortalissa amb alt contingut en aigua i pobre en calories. També aporta àcid fòlic i vitamina C. Potenciador del gust i aporta palatabilitat al plat.\nL’ou es considera un aliment complet, ja que aporta proteïna d’alt valor biològic, greixos, minerals i vitamines.\nL’oli d’oliva aporta àcids grassos monoinsaturats i poliinsaturats amb efecte cardiosaludable per a l’organisme. A més conté vitamina A, carotenoides i vitamina E, antioxidant.\nEs tracta doncs, d’un plat proteic, que es podria acompanyar d’una amanida variada, que complementaria l’àpat amb minerals, vitamines i fibra.\nNena el Jue Ago 04, 2011 11:58 am\nArròs caldós amb espàrrecs bladers\n• Arròs (80 g per persona)\n• Espàrrecs bladers\n• Formatge parmesà\nAgafeu els espàrrecs, un a un, pels extrems i doblegueu-los fins que es trenquin. Així ens assegurem que la part de punta sigui tendra. La part del peu, menys tendra, la farem bullir (uns 15 minuts) per fer un brou que utilitzarem per coure l’arròs.\nAmb una cassola gran sofregirem, a foc lent, la ceba tendra picada molt fina i les puntes d'espàrrecs tallades a daus durant uns 10 minuts. Afegirem l’arròs i el barrejarem amb la ceba durant un parell de minuts. Desprès hi afegirem el vas de vi blanc i esperarem que l’arròs l'absorbeixi.\nEn aquest moment hi anirem afegim, cullerot a cullerot, el brou d'espàrrecs bullint deixant que l’arròs el vagi absorbint tot remenant de tant en tant. Repetirem aquesta operació durant uns 15 minuts fins que l’arròs estigui al punt.\nPer últim hi afegirem la crema de llet i el parmesà i ho barrejarem per tal que s'unifiquin els gustos.\nEl deixem reposar 5 minuts i ja es pot servir. Bon profit!\nL’arròs és un hidrat de carboni d’absorció lenta. Si escollim l’arròs integral, hem de tenir en compte que la cocció serà una mica més lenta, però és més ric en fibra, minerals (potassi, magnesi, calci, fòsfor i ferro) i vitamines (E, tiamina, riboflavina, niacina, B6 i àcid fòlic) respecte l’arròs blanc.\nLa ceba tendra és una hortalissa rica en aigua i pobra en calories. Aporta àcid fòlic i vitamina C. És un gran potenciador del gust i aporta palatabilitat al plat.\nEls espàrrecs, també són una hortalissa, o sigui rica en aigua, pobre en greix i aporta fibra, minerals (potassi, calci, fòsfor), carotenoides, àcid fòlic i vitamina C. Els espàrrecs són rics en àcid úric.\nEl formatge parmesà és el que més calci aporta, seguit de l’emmental. A més, aporta proteïna i greixos, ric en sodi, potassi, fòsfor, vitamina A.\nPodem escollir entre diverses varietats de crema de llet o nata per cuinar, segons l’aportació de greixos i calories totals. Al marge de la matèria grassa que aporta, podem dir que també aporta hidrats de carboni, calci, vitamina A i carotenoides. A més, dóna gust i cremositat al plat.\nEs tracta d’un plat ric en hidrats de carboni i calci. És important saber que per poder absorbir el calci que mengem a través de la dieta, cal combinar l’àpat ric en calci amb vitamina D. Aquesta vitamina D es podria aconseguir per exemple amb peix blau de segon plat i també passejant uns deu minuts mentre ens toca el sol.\nPerquè l’àpat es pugui considerar equilibrat seria necessari afegir-hi verdura crua, en forma d’- amanida per acompanyar el peix i de postres una fruita de temporada.\nNena el Jue Ago 04, 2011 12:02 pm\n• Espaguetis de color negre\nEn una cassola sofregirem la ceba i el pebrot verd amb una mica de sal. Quan estigui cuit hi afegim la crema de llet i ho deixarem reduir fins que quedi una salsa una mica espessa.\nBullirem els espaguetis, tal com s'indica a l'envàs, els escorrem i els afegirem a la cassola amb la salsa.\nA part, enfarinarem les anelles de calamar amb la farina de tempura i els fregim en una paella amb oli calent.\nServirem els espaguetis amb els calamars per sobre.\nEls espaguetis i la pasta en general són hidrats de carboni d’absorció lenta. A més, també aporta una part de proteïna, minerals i l’àcid fòlic, encara que en petita proporció.\nLa ceba és una hortalissa rica en aigua i pobra en calories. Aporta àcid fòlic i vitamina C. És un gran potenciador del gust i aporta palatabilitat al plat.\nEl pebrot verd, també hortalissa, ric en aigua, pobre en calories, aporta minerals, vitamina A, carotenoides, àcid fòlic i vitamina C.\nEl calamar, aporta proteïna, minerals com sodi, potassi, vitamina A, niacina i vitamina B12.\nLa crema de llet o nata per cuinar, podem escollir entre diverses varietats segons l’aportació de\ngreixos i calories totals. Al marge de la matèria grassa que aporta, podem dir que també aporta hidrats de carboni, calci, vitamina A i carotenoides. A més, dóna gust i cremositat al plat.\nAdmin el Jue Ago 04, 2011 12:10 pm\nGaletes amb xocolata (Cookies)\n• 150 gr. de sucre moré\n• 340 g de farina\n• 1 cullerada de postres de bicarbonat\n• 2 ous + 1 ou per pintar (opcional)\n• 1 sobre de sucre amb gust de vainilla\n• 200 g de xocolata\n• 70 g d'ametlla torrada\n• 70 g de nous\n• 1/2 cullerada de cafè d'essència d'ametlla\n• fideus de sucre de colors\nEncenem el forn a 180º. Mentre s'escalfa barregem la mantega tova amb els sucres i l'essència fins que quedi cremós. S'hi afegeixen els ous i es remena bé. Després s'hi barreja la farina, la vainilla i el bicarbonat.\nQuan ja està ben barrejat s'hi posa la xocolata i els fruits secs a trossets.\nPosem un paper per forn o un tros de paper de d'alumini en una safata del forn perquè no s'enganxin les galetes.\nAmb la massa es formen boletes de la mida d'una nou o d'un panellet i les col·loquem sobre el paper, separades uns 5 cm entre elles. És important separar-les perquè ens quedin rodones i boniques.\nSi volem les podem pintar amb ou batut perquè ens quedin daurades, si no ho fem quedaran blanquinoses, però el gust no variarà.\nPer últim si volem les podem decorar amb fideus de sucre de colors.\nHo posem a la part del mig del forn durant 15 minuts, així quedaran una mica toves. Si les volem més dures s'hi poden deixar uns 20 minuts, però llavors les haurem de posar sense pintar perquè es dauraran soles.\nQuan les traguem del forn estaran toves, però és normal. En refredar-se ja agafaran la textura adequada.\nEstan més bones fetes d'un dia per l'altre.\nEl sucre blanc i morè, són hidrats de carboni d’absorció ràpida. Ambdós tipus de sucres aporten energia, però el sucre morè a més aporta sodi, potassi, calci, magnesi i fòsfor i una part de fibra, ja que no està refinat. En general, si es consumeix sucre de taula, s’aconsella el morè en tots els casos.\nLa mantega aporta gran quantitat de calories, com tots els greixos, però la diferència és que la meitat dels greixos que aporta són saturats. També aporta vitamina A, retinoides i carotenoides, vitamina D i vitamina E.\nLa farina, pot ser refinada o completa, és hidrat de carboni d’absorció lenta. Si utilitzem la farina completa, estem enriquint l’aliment.\nEls ous aporten proteïna completa i minerals.\nLa xocolata, es considera un sucre ja que aporta hidrats de carboni d’absorció ràpida i també aporta greixos, a més ens dóna minerals com potassi, magnesi i fòsfor.\nL’ametlla i les nous són fruits secs. L’ametlla, si es consumeix en cru, aporta entre altres calci i les nous aporten entre altres greixos poliinsaturats, cardiosaludables.\nCal tenir present que el consum ha de ser moderat.\nOlives arbequines confitades\n• Herbes aromàtiques al gust (fonoll, romaní, farigola,...)\nRentarem les olives, les posarem en un recipient gran, les cobrirem amb aigua i les hi deixarem 8 dies.\nPassat aquest temps les netejarem bé (un parell d’aiguades) i les posarem en recipients no massa grans (tot i que sense obrir els pots les olives es guarden durant molt temps, una vegada oberts es millor consumir-les en poc temps ja que sinó s’enfosqueixen) i hi posarem les herbes aromàtiques segons el gust que vulguem que tinguin.\nPer preparar la salmorra ficarem aigua i sal en una proporció de 90 grams de sal per litre d’aigua i remenarem fins que la sal quedi ben dissolta (la meva padrina deia que la proporció de sal correcta s’aconseguia ficant un ou dins de l’aigua i anar-hi afegint sal fins que l’ou surava i quedava a la vista una rodona de closca equivalent a la superfície d’una moneda de 10 cèntims -avui diria d’una moneda dos euros-).\nAfegirem la salmorra fins que vessi del pot, el taparem i el guardarem en un lloc sense massa llum durant un parell de mesos (les olives s’acostumen a confitar pels vols de Tots Sants i es poden començar a consumir el mes de gener). Bon profit!\nLes olives verdes en salmorra aporten 110kcal/100gr. És un aliment lipídic, que aporta majoritàriament àcids grassos monoinsaturats, carotenoides i vitamina E, amb els corresponents beneficis de prevenció cardiovascular.\nA més, cal remarcar que la preparació en salmorra implica la utilització de gran quantitat de sal.\nAporta 1930mg de sodi/100gr d’olives preparades. Aquest aliment no és recomanat per a persones amb hipertensió arterial o retenció de líquids, encara que sigui en petites quantitats, degut a la seva preparació amb sal.\nLes olives, a més són font de calci. N’aporten 48mg/100gr d’olives.\nLes podeu consumir com a acompanyament d’amanides. Donen gust, color i nutrients que complementaran als dels ingredients de l’amanida.


PUBLICACIONS EDUARD NOGUES: L'atac a la seu del PP de Sant Cugat\nSóc enemic de la violència i estic en contra del seu ús com a vehicle per resoldre els conflictes, ja siguin personals o col·lectius. Crec que la violència no és més que una mostra d'impotència. La impotència d'algú que se sent superat per l'adversari o d'algú que es veu desbordat pel domini absolutista d'un tercer. En ambdós casos, per bé que el segon pugui tenir una justificació moral, el resultat sempre és negatiu. Per tant, no sóc enemic de la violència per raons romàntiques, sinó pragmàtiques. La violència, per gegantina que sigui la raó que l'empeny, sempre és destructiva. Sempre. I no parlo només de la violència física. Parlo també de la violència psicològica, que és infinitament més perversa.\nAquesta violència, per exemple, és la que exerceix Espanya contra Catalunya i que el Partit Popular, amb la seva catalanofòbia, porta al paroxisme. I una prova que la violència genera violència la veiem en l'atac que van patir els vidres de la seu del PP de Sant Cugat, el passat 21 de febrer, quan unes quaranta persones van llançar-hi un parell de pedres tot escridassant aquest partit per la seva ideologia totalitària, nacionalista espanyola i franquista. Recordem que el PP encara no ha condemnat el franquisme.\nJo, com dic, no aprovo aquesta violència. No l'aprovo per les raons esmentades i tampoc no l'aprovo perquè crec que hi ha maneres més intel·lectuals, més edificants i més efectives de rebutjar socialment una ideologia reaccionària com la del PP. Llançar pedres a algú és un comportament primitiu i impropi d'una societat civilitzada. Tanmateix, el PP hauria de reflexionar. Si ho fes, trobaria en la saviesa popular catalana una explicació als atacs que rep. És la saviesa que diu que qui sembra vents, cull tempestats. O, dit d'una altra manera: qui no vulgui pols que no vagi a l'era.\nEtiquetes de comentaris: L'atac a la seu del PP de Sant Cugat


(Text del llibre en castellà) Títol: 3d23 Retrats de la vida gai al S. XXI\nEditorial: LC EDICIONS\nISBN / EAN 9788412157758\nData d'edició: 01/08/20\n3d23. Retrats de la vida gai al S.XXI és la seva primera obra de ficció. En aquesta col·lecció de relats poc convencionals i interconnectats a través d'elements que són ben "reals", bé fantasiosos, els gais naveguen per elements perpetus que configuren bona part de la idiosincràsia LGBTI +: Parelles obertes, enganys, objectivació dels cossos, l'acceptació vs tolerància a la família, amors "eterns", etc. Si aquesta barreja no era prou perversa, divertida i commovedora, sumem ara la bolcada dramàtic que ha donat el segle XXI a les comunicacions personals: amb les seves apps, xarxes socials i nous termes com el ghosting, i que ha convertit a l'col·lectiu LGBTI + a abanderat d'aquest canvi, afegint un punt de la seva inherent i festiu drama a aquesta època, ja esbojarrada i meravellosa de per si. No ens queda més que viure-la, i si és possible, en gran. Amb un humor fi i mordaç cinisme, que bé segur li deixarà amb un somriure de complicitat, i potser, per a aquells que rebusquen entre frases, una vetllada reflexió sobre el nostre incert futur, Toni Caparrós analitza aquestes antigues i noves actituds respecte a l'amor, desig i complexitat de l'S.XXI. Això sí, sempre amb optimisme.\nAquest producte està en el nostre catàleg des de 04/08/2020.\nAviseu-me de les actualitzacions de 3d23\ndivendres 21 gener, 2022 33748949 peticions des de divendres 12 desembre, 2003


La intergeneracionalitat a les escoles d’adults | CFA MONTSERRAT ROIG\nHome » Blog » CURS 18-19 » La intergeneracionalitat a les escoles d’adults\nAl mes de setembre, la Rosa M. Falgàs, presidenta d’Acefir (Associació catalana per a l’educació, la formació i la recerca), va llençar una pregunta al professorat que treballa als centres de formació d’adults. Volia saber què pensem sobre la idea que els adults que volen treure’s l’ESO ho puguin fer a l’institut per així potenciar la intergeneracionalitat, i es qüestionava si les escoles d’adults són o no necessàries.\nDesprès d’una llarga reflexió i coneixent les opinions d’altres professors, hem arribat a les següents conclusions:\nEls instituts no només ofereixen formació acadèmica als seus alumnes durant l’ESO sinó que també els ajuden a entendre millor el món perquè el pas de la infantesa a l’edat adulta, i tots els canvis que suposa tant pel cos com per la ment, es faci d’una manera que li garanteixi un desenvolupament integral de la personalitat. És per aquest motiu que les classes que s’hi imparteixen són més adients per a un públic de 12 a 16 anys.\nUn cop arribats al batxillerat o al grau mitjà, estudis post-obligatoris, la perspectiva canvia perquè ja han assolit un grau de maduresa que fa que la convivència entre persones de diferents edats tingui un altre sentit.\nEls centres de formació d’adults són l’espai intergeneracional perfecte per joves a partir de 18 anys i adults de totes les edats amb ganes d’aprendre. A la nostra escola potenciem aquesta convivència tant a les aules com en altres activitats lúdiques i formadores: jornades culturals, sortides, xerrades, clubs de lectura… Potenciem i creiem en l’educació al llarg de la vida.\nAquí us deixem una evidència:\n← Enquesta perfil lector\nAprenentatge Basat en Problemes / Projectes per Marta Ferrer →


Vi-FRANC. Ramon Francàs: El cava atrapa el xampany a Bèlgica, i les exportacions catalanes de vi creixen un 0,7% en el segon semestre de l'any\nEl cava atrapa el xampany a Bèlgica, i les exportacions catalanes de vi creixen un 0,7% en el segon semestre de l'any\nEl conseller d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Aliementació i Medi Natural de la Generaltiat, Josep Maria Pelegrí, ha assegurat aquest dimarts que el cava català ja ven a Bèlgica gairebé tant com el xampany. Segons ha recollit un despatx de l’agència Europa Press, "estem en una carrera per guanyar al xampany: ho hem superat o som a punt de fer-ho", ha assegurat el conseller durant la roda de premsa de presentació de la XXXIII Mostra de Vins i Cavis de Catalunya. Pelegrí ha afirmat que les exportacions de cava no només estan funcionant bé en aquest país, sinó que a França s'han registrat "dades molt importants", igual que en altres mercats com Alemanya, Xina i Japó. També ha celebrat la bona marxa del vi: segons ha informat, en el segon trimestre d'aquest any les exportacions catalanes han pujat un 0,7% fins als 261,3 milions d'euros, la qual cosa suposa el 19,2% del total de l'Estat.\n"Som la segona comunitat que més ha pujat en volum i en valor", s'ha felicitat, i ha destacat que fa falta treballar perquè, més enllà de les exportacions, el sector vitivinícola sigui també una font d'atracció turística, segons Europa Press. El director general de l'Institut Català de la Vinya i el Vi (Incavi), Jordi Bort, ha explicat que els principals mercats on s'exporta vi són Alemanya, Amèrica i Xina, on Catalunya té una gran presència en el sud i la zona central. A més, en altres països on el seu consum està començant a despuntar -com Japó, Índia i Brasil- s'estan registrant increments molt importants, si bé ha reconegut que es partia de vendes molt baixes.


La mort dansa i canta a l'església de Molins de Rei | Viu Molins de Rei\nLa mort dansa i canta a l’església de Molins de Rei\nEl passat diumenge 5 de juny va tenir lloc a l’església parroquial de Sant Miquel Arcàngel de Molins de Rei la representació de Les Danses de la Mort. Aquest és el títol de l’espectacle escènic coral que va anar a càrrec de l’Orfeó Vicentí del Centre Catòlic de Sant Vicenç dels Horts.\nL'Orfeó en un moment de l'actuació // Parròquia de Sant Miquel Arcàngel de Molins de Rei\nAquesta representació, basada en una obra espiritual del compositor alemany Hugo Distler (1908-1942), reflexiona sobre les diferents maneres en què diversos personatges de la societat s’enfronten a la mort (l’emperador, el bisbe, el polític, el metge, l’empresari, el soldat, la prostituta, la monja, el pagès,la donzella i l’infant). La representació va alternar fragments corals interpretats per l’orfeó, música a càrrec de la pianista Tatiana Roman, i fragments dramàtics escenificats pels mateixos membres de l’Orfeó amb alguna altra col·laboració.\nLa música és obra de Poire Vallvé, l’adaptació de la lletra i direcció de l’Orfeó de Joan Vinyes, i la direcció escènica de Miquel Font. El nombrós públic assistent va sortir molt content de poder gaudir d’aquesta original escenificació, segons han informat fonts de la parròquia de Sant Miquel Arcàngel.\nEtiquetes:Centre Catòlic concert Església les danses de la mort Orfeo Vicentí parròquia de Sant Miquel Arcàngel


Text de l'Evangeli (Jn 6,16-21): (...) Quan havien remat unes dues o tres milles, van veure que Jesús s'acostava a la barca caminant sobre l'aigua, i es van esglaiar. Ell els diu: «Sóc jo, no tingueu por» (...).\nAvui, entre la multiplicació dels pans i el discurs eucarístic a la Sinagoga de Cafarnaüm, té lloc l'escena de Jesucrist caminant sobre les aigües. Un esdeveniment oportú per a introduir el context fonamental del capítol 6 de san Joan: la comparació entre Moisès i Jesús. El primer —pel poder de Déu— dividí les aigües del mar per tal de travessar-lo tot trepitjant el terra; Jesús, simplement, camina sobre les aigües. Ell és el "Jo sóc".\nEl Crist és el Moisès definitiu i més gran, el "profeta" qui Moisès anuncià a les portes de la terra santa. Tenint, doncs, a Moisès com a rerefons, apareixen els requisits que havia de tenir Jesús: mentre que Moisès feu brollar aigua de la roca, Jesús és la font d'aigua viva; mentre que Moisès havia regalat el manà —el pa del cel—, Jesús és Ell mateix el Pa Viu baixat del cel.\n—Moisès parlà amb Déu «com un home parla amb el seu amic» (Ex 33,11), malgrat que solament li veié "l'espatlla"... Sols qui és Déu, veu Déu: Jesús.\nDéu, autor i senyor de la naturalesa\nAvui, després del compartir els pans amb la multitud, veiem Jesús retirar-se a la muntanya. Al capvespre, els deixebles baixen a la vora del mar i pugen a una barca, tot retornant a Cafarnaüm. La navegació, en la foscor, enfrontant-se amb el mar agitat, simbolitza la inseguretat dels homes en l'absència de Déu. Bo i caminant sobre les aigües, s'apropa a nosaltres i ens porta la pau.\nAmb aquest i altres signes (apaivagà una tempesta tot manant al mar que "callés"), Jesucrist ens deixà senyals inequívocs de la seva divinitat i del seu senyorejament davant la naturalesa. Ell és el Fill etern de Déu, per qui tot fou fet, i nosaltres som part de la naturalesa creada. Gràcies al do de la llibertat, participem d'una manera privilegiada (la cultura) de la creativitat divina. Hem de reconèixer el nostre deute davant Déu per haver-nos privilegiat amb una naturalesa tan perfecta.\n—Pare, enmig de les tempestes, feu-me comprendre que el Ressuscitat camina amb mi, tot motivant-me a romandre ferm en el camí traçat per Ell.


El gran espoli – Seminari Taifa\nEl neoliberalisme és fort perquè ens fan creure que les seves mesures comporten uns resultats que mai avalen els fets. Tal com deia el Jordi Berbis a Discursos econòmics: la hipocresia habitual, s’estan perpetuant mesures que són totalment contradictòries amb els objectius que diuen defensar. En el cas de les economies que han patit crisis del deute, no n’hi ha cap que se n’hagi sortit aplicant les polítiques d’austeritat. Tan sols han pogut reduir el dèficit i el deute i millorar les condicions econòmiques quan han abandonat l’austeritat i han aplicat altres mesures. El que tenen en comú tots els casos és que s’ha donat una transferència brutal d’actius públics cap a mans privades.\nEl documental grec “Catastroika” fa un repàs als grans processos de privatització a diferents llocs des dels 80. En tots, es repeteix el patró de l’experiència russa de venda d’actius estatals: la destrucció econòmica, el deteriorament i col·lapse dels serveis i la degradació de les condicions de vida de la població.\nL’Estat espanyol, la Generalitat catalana –i altres governs de comunitats autònomes- i molts ajuntaments, estan aplicant Catastroika en diferents dosis, en aquells àmbits que encara no havien estat del tot privatitzats: sanitat, transports, infraestructures, pensions, aigua,… Tal i com va passar amb les exigències de Maastricht als estats que volien formar part de l’euro, l’obsessió per la reducció del dèficit públic esdevé un detonador de privatitzacions massives.\nAra, la Generalitat s’ha proposat, com a política d’ingrés, posar a la venda tot allò que es pugui. Malgrat que el govern insisteix que les privatitzacions són la política menys dolorosa i que eviten més retallades, els fets no avalen aquests objectius.\nEn primer lloc, no són cap política d’ingrés. Els pressupostos públics tan sols comptabilitzen un ingrés puntual, però no són recursos estructurals. I, a la llarga, les privatitzacions tenen impactes negatius en les finances públiques. Els pressupostos deixen de comptar amb els recursos de l’explotació del servei que té associat el patrimoni privatitzat. En casos com els edificis públics, la Generalitat hauria de pagar un lloguer l’import del qual acaba superant els ingressos de la venda. Les inversions que va fer la Generalitat amb participació del capital privat (les anomenades col·laboracions público-privades), han generat sobrecostos que ara estan asfixiant els comptes públics. I com s’està començant a intuir en algunes concessions, el sector públic pot acabar havent de rescatar un servei que col·lapsa. També hem de tenir en compte que la Generalitat està destinant enormes recursos a sanejar actius que després posarà a la venda.\nLes privatitzacions recents d’ATLL i de Tabasa van ser un preludi del que inclouran els Pressupostos de la Generalitat pel 2014: una ganga a mida de les grans empreses i els fons d’inversió. Què es privatitza i en quines condicions no es detalla en els Pressupostos perquè són decisions que no prenen les institucions publiques, sinó els lobbys del capital. I sovint és la banca qui ho orquestra, perquè és qui finança gran part de les operacions.\nLa privatització del patrimoni col·lectiu per a la seva rendibilització és inacceptable per a les classes populars. Els serveis públics, per la seva naturalesa, no generen beneficis, a no ser que es creï, amb diferents artificis, una rendibilitat per a les empreses, que és sempre a costa de la nostra butxaca: com a contribuents o com a usuàries.\nÉs un saqueig, el rostre més comú del capitalisme madur, en què les oportunitats de negoci són cada cop més limitades per l’excés de capacitat productiva i l’empobriment dels salaris. Un saqueig a diferents nivells: el que posa en mans del poder una riquesa col·lectiva, de la qual la comunitat perd el control, i el que després l’entrega a mans privades.\nElena Idoate és membre del seminari d’economia crítica Taifa\nTags: La Directa, Privatitzacions\nNo hi ha diners per a tant xoriço... però, què són els diners?\nCurs: “Per entendre l’actualitat” (Vic) Reconquistar las pensiones para nuestro futuro (E. Idoate)


Claudia Soggiu: 'Si la llengua catalana vol sobreviure a l'Alguer, no pot renunciar a l’especificitat'\nClaudia Soggiu: ‘Si la llengua catalana vol sobreviure a l’Alguer, no pot renunciar a l’especificitat’\nLa presidenta d'Obra Cultural de l'Alguer reivindica que 'cal garantir una posició d'igualtat' amb la resta de territoris de parla catalana\n18.08.2015 - 17:40\nActualització: 18.08.2015 - 19:40\nL’Alguer ha estat protagonista a l’acte d’inauguració de la 47a edició Universitat Catalana d’Estiu (UCE). La presidenta d’Obra Cultural de l’Alguer, Claudia Soggiu, després de fer un recorregut històric sobre l’ús del català a l’Alguer, ha assegurat que, si es volia mantenir viu a la ciutat, no podia renunciar a l’especificitat. A més, ha reclamat que es garantís una posició d’igualtat entre l’Alguer i la resta de territoris de parla catalana i lleis a mida per a fomentar-lo. ‘Cal recuperar el màxim nombre d’algueresos per a usar la pròpia llengua’, ha apuntat.\nSoggiu ha dit que, malgrat l’ensenyament a gran escala en italià, l’alguerès havia anat guanyant visibilitat pública. Una visibilitat, ha afegit, que s’ha d’acompanyar d’un esforç per fer-ne més habitual l’ús entre la població. ‘Per a no accelerar-ne la mort, cal no perdre el contacte amb la llengua i els parlants’, ha reblat.\nPer això, Soggiu ha apuntat que el propòsit d’Obra Cultural de l’Alguer i més entitats similars era el de recuperar el màxim nombre d’algueresos que usaven la pròpia llengua i alhora ‘defensar l’especificitat de l’alguerès sense perdre mai la llengua de referència: el català’.\nTot i que Itàlia disposa d’una llei que tutela les minories lingüístiques, Soggiu ha reclamat la creació d’una direcció general de política lingüística que harmonitzés la legislació estatal amb les eines jurídiques de què disposava l’illa de Sardenya d’ençà del 1998.


Instants de te i psicopedagogia: Projecte TIC en forma de cas\nPROJECTE TIC: COM ES FA UNA PIZZA?\nUna mestra particular de suport utilitza les TIC amb un dels seus alumnes per tal de mediar el procés de presa de decisions en relació amb una necessitat real que ha sorgit en el sí de la vida quotidiana de l’infant, en base a un problema proper i pertinent: com es fa una pizza? L’objectiu és que l’alumne construeixi un aprenentatge significatiu i, a més, desenvolupi unes habilitats cognitives específiques vinculades a la cerca d’informació a la Xarxa i la seva gestió, al contrast d’avantatges-inconvenients i a l’adaptació de les seves eleccions a les possiblitats reals.\nL’alumne utilitza el JClic per a la presa de contacte, el KidBox per a la cerca, el Proprofs Quiz Maker per la presa de decisions i el TuxPaint i el Windows Live Movie Maker per a la recreació del procés d’elaboració.\nCentre de reforç (infantil, primària i secundària)\nZona residencial (poble de l’Alt Empordà)\nDespatx (ordinador de taula amb impressora) i per tot l’edifici (ordinador portàtil, càmeres de vídeo i de fotos, gravadora de so...)\n1. Prendre un primer contacte amb el món de la recepta\n2. Cercar informació a la Xarxa sobre com es fa la pizza\n3. Prendre decisions i dissenyar una recepta pròpia, d’acord amb les possibilitats reals\n4. Elaborar la pizza dissenyada\n5. Comunicar a través del llenguatge gràfic i oral (verbal i escrit) el procés d’elaboració\n1. Copsar la composició de la recepta: ingredients i passos\n2. Trobar la informació cercada i extreure’n les dades necessàries\n3. Prendre decisions de manera raonada, tot adequant-se a les possibilitats reals\n4. Recordar les decisions preses i actuar en conseqüència\n5. Recordar els passos seguits i comunicar-los amb correcció\ncerca d’informació a la Xarxa;\ncomprensió oral i escrita;\nidentificació de diferències;\ncontrast d’avantatges i inconvenients;\npresa de decisions raonada;\naplicació del propi disseny;\nexpressió gràfica, oral i escrita\na)JClic: Les receptes de la Berta\nb)KidBox: pàgines web, vídeos i jocs disponibles i annexats (Recetín, YouTube i Edu3.cat)\nc)Proprofs Quiz Maker\ne)Windows Live Movie Maker\nYouTube - Telmo y Tula\nQüestionari: Fem-la a mida!\na)L’infant coneix aquest programari i el paquet, elaborat per ella mateixa, s’adiu amb el centre d’interès\nb)Es tracta d’un cercador gratuït, d’interfície senzilla, segur i, a més, permet incorporar enllaços externs\nc)Aquest programari permet inserir imatges a les respostes i, per tant, articular de manera gràfica les variables sobre les quals l’infant ha de prendre decisions\nd)Es tracta d’un programa de dibuix gratuït i d’interfície senzilla\ne)Es tracta d’un editor de vídeo força senzill i ve per defecte amb el sistema operatiu Windows\nRaonament lògic (identificar, relacionar i operar dades);\ncomprensió (gràfica, oral i escrita);\npresa de decisions;\nmemòria (semàntica, episòdica i procedimental);\nexpressió (gràfica, oral i escrita)\nComprensió lectora de la informació trobada, identificació de diferències entre les receptes, expressió escrita al llarg del projecte i esforç davant les adversitats topades\nLectura compartida amb la mestra i síntesi oral per part de l’alumne, disposició estratègica de les receptes per provocar contrastos evidents, dictat lent dels mots complexos que l’alumne pretén escriure i recordatori de la fita\nInvestigador, desenvolupa habilitats cognitives: cerca i processa la informació que necessita per fer front al repte amb què topa, detecta discrepàncies i raona per prendre decisions ajustades al context\nL’alumne es mostra interessat i curiós pel centre d’interès al llarg de tot el projecte. Tot i manifestar certes dificultats en les tasques vinculades a la lectoescriptura, assoleix el nivell d’aprenentatge esperat en totes les activitats realitzades.\n-Inicial (activitat 1): resolució del JClic\n-Formativa (activitats 2, 3 i 4): cerca d’informació a la Xarxa, presa de decisions amb el suport del Proprofs Quiz Maker i elaboració de la pizza dissenyada\n-Final (activitat 5): representació gràfica, oral i escrita del procés d’elaboració seguit, amb el suport del Tux Paint i el Windows Live Movie Maker\nLa valoració es realitza en base els criteris d’avaluació establerts a la fitxa de disseny\nPer tal de construir un aprenentatge significatiu en l’aprenent i contribuir al desenvolupament d’habilitats cognitives, resulta indispensable respectar les seves peculiaritats, el seu tempo, les seves necessitats i les seves inquietuds\nEntrevistador: M’agradaria demanar-te que compartissis una història sobre l’ús de la tecnologia a la classe en alguna sessió o unitat que trobis que ha estat un èxit.\nMestra i estudiant de psicopedagoga: Bé, he de dir que, com a mestra particular de suport, he obtingut bons resultats emprant les TIC a classe, especialment en relació amb alumnes amb TDAH, en tant que es tracta d’un tipus de recurs didàctic que generalment resulta atractiu i engrescador. Ara bé, arran de l’assignatura NTICEDU, que estic cursant actualment, he aprofitat una necessitat real que ha sorgit en la vida quotidiana d’un dels meus alumnes per dissenyar un projecte en què, per primer cop, he situat realment les TIC en un pla mediador, és a dir, com a bastides per al procés d’aprenentatge, tot encarant-les a la resolució d’un problema significatiu del tipus “presa de decisions”: com es fa una pizza? Gràcies a això, me n’he adonat que les TIC tenen un potencial molt més alt del que em pensava de cares a tot tipus d’alumnes, tant pel que fa al desenvolupament d’habilitats cognitives específiques com a la construcció d’un aprenentatge de tipus significatiu. Una de les eines tecnològiques que fa temps que utilitzo en les meves classes és el JClic. Suposo que ja n’has sentit a parlar, no?\nEntrevistador: Sí, es tracta d’un recurs educatiu força conegut. De tota manera, ens podries explicar que et duu a emprar-lo?\nMestra i estudiant de psicopedagogia: M’agrada aquest programa perquè, no només té una interfície intuïtiva de cara l’alumnat, que promou l’autonomia, la descoberta i el raonament lògic, sinó que, a més, m’ofereix l’oportunitat de dissenyar els meus propis paquets d’activitats, de manera senzilla, a través de l’aplicació JClic Author. D’aquesta forma, tot i gaudir dels dissenys que altres educadors han decidit compartir a la biblioteca on-line d'activitats, no em veig obligada a ajustar-me a l’oferta disponible: puc adequar la temàtica, el tipus de tasques a realitzar i el grau de complexitat a les necessitats del meu alumnat i, si ho vull, penjar el treball realitzat per tal d’eixamplar aquest banc obert. Ara bé, també és veritat que les possibilitats que ofereix el JClic són força limitades, ja que disposa de poques opcions pel que fa el tipus d’activitats i, sobretot, la configuració d’aquestes i, per tant, si no es dissenya amb enginy i cura pot resultar repetitiu i esdevenir poc atractiu. Concretament, permet combinar: pantalles d’informació; activitats d’associació simple o complexa; jocs de memòria; activitats d’exploració; activitats d’identificació; puzles dobles, d’intercanvi o de forat; activitats de completar text; activitats d’omplir forats; mots encreuats; activitats d’identificar elements; activitats d’ordenar elements; sopes de lletres, i activitats de resposta escrita. En qualsevol cas, considero que aquest programa resulta un gran aliat en la presa de contacte amb la matèria i el repàs dels continguts treballats, en tant que ofereix un feed-back constant i contribueix a prendre consciència de la pròpia situació i evolució en el procés d’aprenentatge.\nEntrevistador: Sense cap mena de dubte, malgrat les seves limitacions, el JClic resulta un recurs didàctic molt potent i accessible; ara bé, ens parlaves d’un canvi d’orientació pel que fa al plantejament de les TIC en el si de la proposta educativa.\nMestra i estudiant de psicopedagogia: Sí, efectivament. La part central del projecte, és a dir, el procés de presa de decisions, l’he articulat a través del KidBox, un cercador infantil d’interfície senzilla que permet incorporar enllaços externs, i el Proprofs Quiz Maker, una aplicació web per l’elaboració de qüestionaris que permet incorporar imatges en les respostes, dues eines que desconeixia totalment. D’aquesta manera, l’alumne adopta el rol d’investigador i, en el marc del procés de resolució del seu propi problema, gràcies a la mediació de les TIC, treballa tot una sèrie d’habilitats cognitives: el raonament lògic (identificar, relacionar i operar dades), la comprensió (gràfica, oral i escrita), la memòria (semàntica, episòdica i procedimental) i l’expressió (gràfica, oral i escrita).\nEntrevistador: Perfecte, ara ja capto la idea. Això sí, podries concretar una mica el procediment d’investigació que, en aquest cas, l’alumne segueix?\nMestra i estudiant de psicopedagogia: I tant! El conflicte inicial, és a dir, la necessitat de descobrir com es fa una pizza, serveix per motivar la cerca d’una resposta a través de la Xarxa. Aquesta tasca, malgrat pugui semblar molt senzilla, no ho és gens: requereix posar en joc tot el ventall d’habilitats que he comentat abans. D’entrada, cal escollir a través de quins mots articular la recerca per tal d’obtenir accés a allò que s’està buscant. Ara bé, trobar fonts d’informació que tractin el tema d’investigació només és el primer pas: cal comprendre el contingut i destriar les dades d’interès de les irrellevants, d’acord amb l’objectiu establert. A banda d’això, cal tenir en compte que, en topar amb múltiples respostes, sorgeix un segon conflicte cognitiu: quina és la bona? Aquesta trava provoca la necessitat de contrastar opcions i considerar preferències. Ara, en tractar-se d’una investigació per a l’acció, és a dir, acabar elaborant, realment, la pizza dissenyada, al final, cal adaptar la pròpia voluntat a les possibilitats reals que ofereix el context.\nEntrevistador: Deu n’hi do, i això que semblava un problema força senzill! Ara bé, tinc una pregunta: el qüestionari del Proprofs Quiz Maker quin paper hi juga ben bé en la tasca de presa de decisions?\nMestra i estudiant de psicopedagogia: Bé, el fet d’emprar el suport d’un qüestionari, un cop l’alumne ja ha identificat diverses opcions en relació amb la base, el condiment, la preparació i el cuinat, respon a la voluntat d’alliberar la càrrega de l’executiu central de la memòria i facilitar, d’aquesta manera, la tasca de raonament, respectant el nivell de desenvolupament de l’infant al qual s’adreça la proposta.\nEntrevistador: Molt bé. Ara sí, quina és la fita d’aquest projecte?\nMestra i estudiant de psicopedagogia: Doncs bé, més enllà de la temàtica, la intenció d’aquest disseny és aprofitar la resolució d’un problema significatiu per a l’alumne, mediada per les TIC, per tal de generar activitat cognitiva i, d’aquesta manera, contribuir a desenvolupar les habilitats cognitives abans esmentades i construir un aprenentatge de tipus també significatiu.\nEntrevistador: T’agradaria donar algun consell per si algun altre educador té la intenció de plantejar un projecte TIC amb aquest tipus d’enfocament?\nMestra i estudiant de psicopedagogia: Bé, és molt important partir d’una inquietud o exigència que no només suposi un desafiament per a l’alumne, sinó que aquest senti o percebi com a real, en tant que tant les necessitats com la motivació modulen l’activitat cognitiva i aquesta resulta requisit indispensable per a l’aprenentatge significatiu. A més, he de dir que, malgrat la necessitat d’establir una temporalització, esdevé interessant deixar una certa flexibilitat en el si de cada sessió per tal de disposar de l’oportunitat d’ajustar-se al nivell i tempo de l’alumnat. Per acabar, cal anar molt en compte amb el fet de no caure a situar les TIC com a mitjans transmissors, enlloc d’encarar-les com a eines intel·lectuals que actuïn en forma de bastides per al desenvolupament.\nEntrevistador: D’acord, moltes gràcies. Ara, si no et fa res, m’agradaria fer-te unes preguntes per situar alguns paràmetres. Quans anys fa que et dediques a la docència?\nMestra i estudiant de psicopedagogia: La veritat és que pocs: només en duc un i mig.\nEntrevistador: Quin nivell de domini consideres que tens en relació amb les tecnologies?\nMestra i estudiant de psicopedagogia: Doncs, més aviat alt. Tot i que no en sóc cap experta, sempre he sentit la inquietud d’apropar-m’hi, així que més d’un cop m’he endinsat a utilitzar programari nou de manera autònoma i sense cap objectiu en concret. Ara bé, tot aquest treball ha acabat resultant-me molt útil, després, com a docent.\nEntrevistador: Molt bé. I en quin tipus de centre exerceixes actualment?\nMestra i estudiant de psicopedagogia: Malauradament, no estic treballant en cap escola. Ara mateix, exerceixo en el món de l’educació no formal, fent classes particulars de suport a alumnes d’infantil, primària i secundària.\nEntrevistador: Així doncs, treballes amb un ventall d’edats molt ampli.\nMestra i estudiant de psicopedagogia: Sí, la veritat és que sí, però n’estic molt contenta. Considero que aquesta experiència m’està enriquint molt com a docent perquè m’està conduint a adquirir un gran repertori d’estratègies i, a més, em permet eixamplar la mirada i obtenir una visió de conjunt.\nEntrevistador: Suposo que el local disposa de connexió a Internet, no?\nMestra i estudiant de psicopedagogia: Sí, efectivament, sense cables. D’aquesta manera, com que, a banda de l’ordinador de taula connectat amb la impressora, n’hi ha un de portàtil, podem moure’ns en funció de les exigències de la sessió. Ara bé, solem treballar o bé la cuina, que és un espai ampli i molt ben il·luminat, o bé al despatx.\nEntrevistador: I en quin tipus de zona es troba localitzat el centre?\nMestra i estudiant de psicopedagogia: Bé, es tracta d’un barri residencial situat en un poble dormitori proper a la capital de l’Alt Empordà.\nEntrevistador: Per acabar, com definiries el nivell socioeconòmic dels teus alumnes?\nMestra i estudiant de psicopedagogia: En línies generals, els nens i nenes amb qui treballo actualment pertanyen a la classe mitjana, de manera que estan habituats a interaccionar amb les TIC a casa seva, també.\nEntrevistador: Doncs bé, si no tens res més a afegir, per part meva, això és tot. Moltes gràcies per la col·laboració!\nMestra i estudiant de psicopedagogia: De res. Ha estat tot un plaer!\nPublicat per BethLlR a 23:17


Radio VdeVivienda: 42è programa de Ràdio V de Vivienda\n42è programa de Ràdio V de Vivienda\nPrograma emès el 22 de novembre de 2009 per Ràdio Bronka 104.5 Fm (Barcelona). Uns 70 minutets de programa.\nDesprés de la 41ena entrega doncs ,com no podia ser d'una altre manera, habia d'arribar la 42ena edició de l'únic programa de la ràdio del món mundial que parla del dret a l'habitatge en totes les seves manifestacions.\nEns preguntem , que passarà pel cap del redactor en jefe del diari El País quan publica una notícia referent a una Suposada "okupació" del pis d'una senyora sense contrastar i que el TSJC ha d'emetre un comunicat de premsa per desmentir la notícia ?\nDonar peixet al desnonament expres, potser?\nLlei del desnonament expres = Noticies partidistes\n¿ comprenden la filosofía ?\nTambé expliquem com una família del barri d'en Bon Pastor, ha de deixar el seu pis després de no poder fer front a l'hipoteca, tot això provocat , entre d'altres coses, al veure's expropiats de les cases originals, les barates, pel magnífic 'ajuntament de Karcelona.\nFem la crónica de la mani del dissabte contra la Xoricràcia (El poder dels Xoriços ) a la plaça Sant Jaume i com no tots no son males notícies posem en coneixem de la audència pertinent ,l'iniciativa d' arquitectes, urbanistes i antropòlegs "Repensem BonPastor" que estan duent a terme,\ni com sempre tot amenitzat amb molta i bona música i una mica d'humor, però no massa," que más de dos botes me empalaga."\nPer baixar-te el programa en format mp3 clican Aquí - Hemen - Here\no sentint-nos fent play a...\nPublicat per radiovivencia a 5:51\nEtiquetes de comentaris: 42, bon pastor, okupacio, repensem bonpastor, TSJC, xoricracia\n41è programa de Ràdio V de Vivienda


Baget Hotel Nizhny Novgorod Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nIlinskaya Street 3, Nijegorodski, Nizhny Novgorod, Rússia, 603001 - Veure al mapa\nConvenientment situat a Nizhny Novgorod, Nino Hotel és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Nino Hotel asseguren una estada plaentera als seus clients. Els clients de l'hotel poden gaudir de recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, aparcacotxes, transport hotel/aeroport, instal·lacions per a reunions i banquets .\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, escriptori, telèfon, aparell de televisió per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Nizhny Novgorod, faci de Nino Hotel la vostra llar.\nCal que informeu el Baget Hotel de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (82) Parelles (32) Viatgers en solitari (27) Famílies amb infants petits (16) Famílies amb infants grans (1) Grups (9)


Apartments Lastro Trogir Okrug Gornji Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nUl. Kralja Tomislava 11A, Okrug Gornji, Okrug Gornji, Croàcia, 21223 - Veure al mapa\nAl visitar Trogir, vosté es sentirà com a casa a Apartments Lastro Trogir, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartments Lastro Trogir ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Els clients de l'hotel poden gaudir de habitació familiar, àrea de fumadors.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Apartments Lastro Trogir és una elecció inteligents per a viatgers a Trogir, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


Soraya denuncia estar vetada a TVE i acaba retractant-se poc després\nSoraya denuncia estar vetada a TVE i poc després es retracta - Youtube\nLa cantant s'ha vist forçada a aclarir les seves paraules, el que ha fet pensar que l'han obligat a retirar aquesta crítica\nSoraya és una de les exconcursants d’Operación Triunfo amb menys pèls a la llengua. La cantant extremenya mai no ha dubtat a l’hora de criticar el format i la cadena, TVE, contra els qui acaba de carregar sense miraments una altra vegada. En aquest cas, ho ha fet en el programa Red Room, el que presenta el youtuber Malbert. I què els ha retret ara? Bàsicament que no la convidin als programes en els que parlen d’Eurovisió, als que podria anar perfectament com a exrepresentant espanyola que va participar en el festival el 2009. El més sorprenent és que els hagi arribat a acusar públicament de tenir-la vetada per haver parlat malament d’ells en alguna entrevista.\nSense cap mena de censura, així es mostrava Soraya a l’hora de fer una acusació tan greu contra la cadena de televisió pública: “Jo estic vetada en els programes d’Eurovisió a TVE. La meva candidatura va passar molt desapercebuda i mai no he format part de l’equip de votació. De fet, mai no se’m truca per als programes que tenen a veure amb el festival i tampoc no em conviden a les faltes. Ara bé, no cal que em convideu. Estic molt tranquil·la veient la gala des de casa… M’estalvio els diners de l’estilista i els maquilladors”, etzibava de males maneres tot mirant a càmera.\nNo contenta amb això, prosseguia amb el seu atac: “No és que sigui una pena. És que, vulguin o no, jo formo part de la història d’Eurovisió i això ningú no m’ho pot negar“. La cantant va quedar en penúltima posició i només va obtenir 23 anys, però és cert que va ser una de les representants espanyoles i que va viure l’experiència.\nPoques hores després, Soraya recula en la crítica a TVE\nCom era d’esperar, aquest fragment d’entrevista es viralitzava ràpidament en sorprendre que s’atrevís a fer una acusació de veto com aquesta. L’allau de missatges va ser tan gran, que l’artista va veure’s forçada a recular a través del seu perfil de Twitter: “Fa unes setmanes vaig tenir una conversa molt necessària i molt maca amb una persona que no coneixia personalment. Una conversa que ha canviat la meva participació en programes que tenen a veure amb Eurovisió i la cadena que em va representar en el festival. Una cadena que sempre m’ha convidat a programes de la casa i que, gràcies a aquesta conversa i a l’enteniment i estima per ambdues parts, en aquests dies estic formant part i formaré part de cites eurovisives amb la casa com ja s’està veient. Molt feliç amb aquesta etapa”, publicava només unes hores després.\nUna cadena que siempre me ha invitado a programas de la casa y que gracias a esa conversación y al entendimiento y el cariño por ambas partes ,en estos días estoy formando parte y formare de citas eurovisivas con la casa , como ya se está viendo .\nMuy feliz con esta etapa ❤\nLlavors, en què quedem? El que és cert és que aquesta setmana ha reaparegut a La noche D de TVE tot acompanyant altres representants espanyols a Eurovisió. És aquest el pas de la cadena per aconseguir que deixi de parlar malament d’ells? I tants diners li paguen a ella per haver canviat d’opinió al respecte tan ràpidament? Un seguit de dubtes que col·loquen l’extremenya en una tessitura complicada.\nSorpresa al ‘Cuines’ de TV3: fitxen l’Arnau, estrella de ‘Masterchef’\nEl programa de Marc Ribas incorpora a la plantilla un dels concursants catalans més exitosos del concurs de TVE\n‘Eurovisió’ ja perfila els seus finalistes\nAmb la gala del passat dimarts i la d’aquesta nit es confeccionarà la gran final del festival del proper dissabte\nDefensa veu en la guerra d’Ucraïna una oportunitat per a Catalunya\nUn informe deL 'think tank' del ministeri espanyol aposta per acabar el gasoducte MidCat per portar gas d'Algèria a Europa\nUna estrella d’OT anuncia embaràs després de molt de temps intentant-ho: “No ha estat fàcil”\nLa cantant i empresària confirma la bona notícia, diu quin nom han escollit i explica com ha estat el procés


L’Esperança i Sant Joan de Déu engeguen la formació en Atenció Domiciliària - Fundación Esperanca\nL’Esperança i Sant Joan de Déu engeguen la formació en Atenció Domiciliària\nAtenció Domiciliària, Dependència, formació, inserció laboral, SJD\nLa Fundació de l’Esperança, en col·laboració amb la Fundació d’Atenció a la Dependència de Sant Joan de Déu (SJD), han posat en marxa una nova formació per tal d’adquirir la competència necessària per fomentar l’autonomia de les persones a cuidar des d’una perspectiva integral. I ho fan en un espai molt singular dins de la Fundació SJD, on es recrea l’espai habitual de treball dels cuidadors i cuidadores (cuina, habitació, bany), per tal que l’experiència sigui el més real possible. Entre els objectius del curs destaca reconèixer situacions de risc, malalties o canvis emocionals relacionats amb la dependència i com abordar-ho aplicant diferents protocols d’actuació. Així, no només aprenen a moure una persona malalta o a cuinar per a ella sinó també valors com l’empatia, la responsabilitat i els principals aspectes de la comunicació amb les persones al seu càrrec.\nL’Anna Pérez es mou a la cuina com un peix dins l’aigua. És infermera des de fa 41 anys i una de les fundadores de la Fundació d’Atenció a la Dependència de SJD, entitat que ha dirigit des del seu naixement, l’any 2010, fins que es va jubilar fa escassos mesos. Ara hi col·labora d’una altra manera, com a voluntària. I ho fa amb passió i dedicació, com tot el que ha fet fins ara: “La meva professió és la meva vida” assegura. L’Anna té experiència com a docent d’Infermeria però per primera vegada el seu auditori no ve del món universitari sinó de la vulnerabilitat i aplica els seus coneixements professionals en la pràctica de la cura diària de les persones en situació de dependència.\nBons hàbits per tancar el cercle\n“A mi no m’interessa tant ensenyar-los a fer croquetes, que també, sinó explicar-los a través de la cuina la lògica dels hàbits” apunta l’Anna. Per a la Núria Codorniu, directora de la Fundació SJD, “estem tancant el cercle”. Per què “mentre sensibilitzem els cuidadors en els seus propis hàbits ens estem assegurant que això ho traslladaran a la persona dependent”. En el mòdul de cuina d’aquest curs, l’Anna ensenya a treballar el producte de proximitat i de temporada, a economitzar en el menú sense perdre la qualitat alimentària i a conèixer productes de la terra, ja que la majoria dels estudiants provenen d’altres països i desconeixen l’àmplia varietat de la cuina de mercat de proximitat. “Ahir els vaig ensenyar a fer rovellons i ningú n’havia vist mai cap” diu. Ambdues asseguren que els 15 alumnes del curs, alguns amb certa experiència en la cura de persones, estan demostrant moltes ganes d’aprendre i “obrint els ulls a la necessitat de formar-se en aquest àmbit per accedir al mercat i millorar les seves condicions laborals”.\nUna d’aquestes alumnes és la Paula, governanta d’hotel fins que els efectes de la Covid-19 l’han deixat sense feina. El curs l’està fent descobrir la seva vertadera vocació per la cura de les persones. Creu que “tothom que treballa amb persones dependents hauria de fer un curs com aquest”. La Paula admet que és fàcil cometre errors provocats pels propis prejudicis amb la gent gran, com per exemple ajupir-se abans que ho facin ells per agafar quelcom del terra o anar a recollir un sobre de la bústia amb el seu nom. “M’he resetejat”, diu. “He après que el que hem de fer és estimular la seva independència per millorar l’autoconfiança”, per això és molt important comunicar-se millor i entendre què està passant al seu cap i al seu cos per saber com reaccionar.\nFa tot just un any, la Habiba (49 anys) estava realitzant una formació laboral oferta per la Fundació de l’Esperança per a ser cambrera de pis. L’objectiu era aconseguir una feina en un dels molts hotels que hi ha a la ciutat de Barcelona i que funcionaven a ple rendiment. Era usuària de la Fundació des de l’any 2019 i per ella era una oportunitat d’aconseguir una certa estabilitat laboral i econòmica per cobrir les despeses bàsiques de la seva família.\nEl voluntariat no s’atura\nPor a contagiar-nos i a contagiar, por a equivocar-nos, por a la incertesa, por a apropar-nos a d’altres persones... La COVID genera, entre d’altres coses, por a múltiples situacions, especialment entre les persones més vulnerables. Però, la por és només una emoció? És bona o és dolenta? Ens afecta només mentalment o també físicament? La Fundació de l’Esperança ha organitzat diversos tallers per ensenyar a les usuàries i als usuaris a gestionar la por en temps de pandèmia.


Joan 'Collet' substituirà Fina Santiago al grup parlamentari de MÉS\ndivendres, 18 de octubre de 2019 07:13h\nLa nova consellera de Serveis Socials del Govern, Fina Santiago, ha anunciat a través del seu perfil de FaceBook que deixarà el seu escó al Parlament: «Per suposat que deixaré l’acta de diputada. És un acord de partit, encara que no estigui reglamentat. Deixaré l’acta per no tenir dos càrrecs remunerats i per enfortir el grup parlamentari».\nLa substituirà el numero cinc a la llista, Joan Josep Mas, 'Collet', que farà llista amb Miquel Ensenyat, Josep Ferrà i Joanaina Campomar.\nJoan 'Collet', nascut a Montuïri, tot i que viu a Algaida, és pagès, forma part d'Unió de Pagesos i a mitjan dècada dels noranta va ser secretari general dels joves del PSM i es va declarar insubmís al servei militar.


Gastro Bahnhof Post Kreuzlingen AG Kreuzlingen Suïssa - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nGastro Bahnhof Post Kreuzlingen AGNationalstrasse 2, Kreuzlingen, Kreuzlingen, Suïssa, 8280 - Veure al mapaNotable7,3Basada en160comentarisGastro Bahnhof Post Kreuzlingen AGVeure més fotos"Very clean, neat hotel with easy access to the transportatio..."MichaelUnited StatesVeure més fotosVeure totes les 24 fotosMolt bona ubicació 8,1Veure al mapa8,1UbicacióParticularitats que li encantaranmini bar\nSobre l'allotjamentDescripcióConvenientment situat a Kreuzlingen, Hotel Restaurant Bahnhof Post és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Kreuzlingen. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix instal.lacions per a minusvàl.lids, habitació familiar, restaurant, premsa, servei de bugaderia. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Hotel Restaurant Bahnhof Post és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Kreuzlingen.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióempolles d'aigua de cortesiaplat de dutxacalefaccióescriptori despertadormini bar Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantIf you expect to arrive outside reception opening hours, please inform Hotel Restaurant Bahnhof Post in advance. Comentaris recents de clients


Sobre nosaltres - Shenzhen Polymer Battery CO., LTD\nCom a fabricant professional, hi ha uns 30 enginyers a l’equip d’R + D de PLM, inclosos 5 doctorats, 10 MFD i 15 batxillerats. Unes 30 unitats de producció automàtica, 25 equips semiautomàtics nubit i 8 línies de producció a la nostra fàbrica.\nA PLM, ens vam dedicar a oferir productes d'alta qualitat als clients, també serveis postvenda responsables i satisfactoris, es respondrà qualsevol queixa\nen un termini de 24 hores i tractat amb el procediment següent: retrocés, anàlisi, resum i informe d'informació 8D, continuem millorant la nostra qualitat per satisfer el nivell de satisfacció dels clients.\nShenzhen Polymer Battery CO., LTD es va fundar el 2014, és un productor professional de bateries de ions de liti amb més de 5 anys d'història a la Xina. Els principals productes són la bateria de polímer recarregable, la bateria de 18650, la bateria de bicicletes electròniques, els paquets de bateries de liti o qualsevol projecte de bateria personalitzat. Podem proporcionar productes de solució única i de tota la gamma, des de bateries fins a components de bateries segons les necessitats dels clients.\nSom un fabricant professional de bateries d’ió de liti. Si esteu interessats en algun dels nostres productes, podeu posar-vos en contacte amb nosaltres a través del correu electrònic a la part inferior o dreta del lloc web. Ens posarem en contacte amb vosaltres en un termini de 24 hores.


Carta a La Trinca: '50 anys de conya suprema' (Albert Om)\nQui us havia de dir el 1969 que un dia el govern català seria jutjat al Suprem\n3 min. 22/02/2019 19:17\n260x366 Carta a La Trinca: '50 anys de conya suprema' Carta a La Trinca: '50 anys de conya suprema'\nVam néixer cantant La Trinca i el dia que ja no recordem ni qui som ni com ens diem, morirem encara amb les lletres de les vostres cançons gravades a la memòria. Per si us faltava alguna cosa al currículum, aquest dijous el 'Passi-ho bé i moltes gràcies' va ressonar a les parets arnades del Tribunal Suprem.\nQui us havia de dir el 1969, quan vau voler fer un disc temàtic –'Festa major'–, que passarien els anys, arribaria la democràcia, un dia el govern català seria jutjat al Suprem i una de les proves de la defensa seria la vostra música. No se m’acut una manera millor de celebrar els 50 anys de conya marinera de La Trinca que explicar-li al tribunal que el 20-S els manifestants no estaven retenint per la força cap comitiva judicial, sinó que ben al contrari se’ls estava acomiadant de forma amable amb un 'passi-ho bé i moltes gràcies' o, com ho va traduir Jordi Sànchez, 'vaya con Dios', jugant amb els equívocs i dobles sentits que us han acompanyat tota la vida.\nEn Toni, en Josep Maria i en Miquel Àngel, l’alt, el ros i el de la barba. Gràcies a tots tres per fer-nos sentir adults als que aleshores érem uns nens. Quan enteníem una de les metàfores amagades a les vostres cançons, pensàvem ingènuament que havíem ingressat al món dels grans. De fet, era tot el país el que estava infantilitzat. Allò que ningú gosava dir de paraula, ho cantàveu vosaltres en conya, buscant la manera de dir les coses sense dir-les. Els vostres discos eren transgressors i periodístics, una revista satírica, el 'Polònia' o 'El Jueves' de l’època. La complicitat era total amb un públic que havia de descodificar els dobles sentits amb què us saltàveu la censura i us enfotíeu del mort i del qui el vetlla.\nEns vau ensenyar a riure, també. Vam descobrir què era la ironia. Amb La Trinca arriba la festa en un país que venia d’uns anys molt tristos i en una Nova Cançó que el que tenia, sobretot, era un gran repertori de cantautors moixos i circumspectes. Us acusaven de ser massa frívols quan us veien a dalt d’un escenari vestits de dones i ha sigut amb els anys –ara ja, 50– que hem descobert tot el talent ocult darrere de tanta faramalla. El sentit de l’espectacle, la intuïció per triar melodies enganxoses, unes lletres molt treballades i l’ús d’un català desacomplexadament ric en vocabulari i matisos. Per això, mai li hem pogut acabar de dir “passi-ho bé” a La Trinca i, en canvi, no ens cansarem de dir-vos, Toni, Josep Maria i Miquel Àngel, “moltes gràcies”.\nP.D. Dijous al Tribunal Suprem; aquest dissabte, que és 23-F, ens llevarem amb 'La dansa del sabre', i la setmana que ve us donen el premi Enderrock d’Honor per celebrar els vostres 50 anys. Qui pot tenir ganes de tornar quan veu que no ha acabat de marxar mai?\nCarta a Ansu Fati: '16 anys, 9 mesos i 25 dies'


Espais de Natura Balear - S'Arenalet\nInici> Conselleria d'Agricultura, Medi Ambient i Territori > Espais de Natura Balear > Espais de Natura Balear > La xarxa de refugis> S'Arenalet\nEl refugi de s'Arenalet, a Artà, s'ha habilitat on va ser la casa d'estiueig dels antics senyors de la possessió d'Albarca.\nEl refugi es troba situat a tocar de la platja de s'Arenalet des Verger, en el Parc natural de la península de Llevant.\nL'accés al refugi es pot fer a peu a través de diversos itineraris: des de s'Alqueria Vella pel camí dels Presos i seguint després el del camí d'en Mondoi o el camí de s'Esquena Llarga, o bé des de cala Torta o cala Mitjana pel camí dels Carabiners, que transcorre paral·lel a la costa. La durada aproximada d'aquests itineraris és de dues hores.\nPlànol refugi s_Arenalet.pdf El Parc natural de la península de Llevant - enllaça-hi\nLa capacitat del refugi és de 22 persones, allotjades en tres habitacions dobles i quatre habitacions quàdruples, i es lloga per habitacions.\nDins el refugi hi ha 22 llits, set banys complets amb aigua calenta, una cuina equipada amb gelera i forn, dues taules amb bancs de fusta, una estufa de llenya, una torradora, una farmaciola i cinc extintors.\nEl refugi no compta amb subministrament elèctric.\nDisposa d'aigua no potable i servei de llenya.\nFora del refugi hi ha dos banys d'obra i una dutxa d'aigua freda.\nServeis que s'ofereixen: lloguer de llençols, lloguer de tavalloles i transport de menjar i aigua.\nDins el Parc natural de la península de Llevant hi ha una xarxa d'itineraris que es poden realitzar de forma autoguiada o també amb educadors ambientals (després de concertar l'activitat amb les oficines del Parc a Artà).\nTelèfon 971 17 76 52. De dilluns a divendres de 10 a 14 hores.


Edicions 3i4: de setembre 2014\na 9/25/2014 09:52:00 a. m.\nCodirigí, juntament amb Biel Thomàs, les Edicions Atàviques, experiència plàsticopoètica que es desenvolupà durant els darrers anys de la dècada dels vuitanta i els primers de la dels noranta al seu poble natal. Fou col·laborador del fotògraf Toni Catany, entre d’altres, en els llibres Dels qui escriuen (2002) i Record de Llucmajor (2003)\nEns podries descriure quin és el teu procés d'escriptura? Comences per les idees o et deixes emportar pels sons?\nPer a mi, la idea no arriba si no és amb el so, i totes dues coses han d'anar, forçosament, unides. Dit d'una altra manera, no entenc el pensament mut, perquè, en la poesia, és per a mi important la sonoritat del pensament, la música de les idees. També he de remarcar, però, que aquests sons es poden tallar, estroncar, callar i continuen dient, perquè en un text poètic crec que un silenci pot ser tan significatiu com la més bella de les harmonies.\nTens un poemes altament cohesionats. Quins són els teus principals mestres?\nSempre he pensat que, més que mestres, hi ha obres i, en alguns casos, fins i tot versos que t'ajuden a veure camí, llum o estructura. És cert que em preocupen la cohesió i la coherència no només dels versos d'un poema, sinó del llibre sencer, per l'estructura del qual treballo des de l'inici de qualsevol projecte. Si he de parlar de noms, és inevitable que digui Carles Riba, Blai Bonet, e.e. cummings o Rosselló-Pòrcel. Però hi ha poetes d'ara mateix, com Rubén Luzon, Francesc Garriga, Màrius Sampere o Manel Forcano, per dir-ne quatre només de la que podria ser una llarga llista, que llegesc amb fruïció i dels quals crec que, simplement, puc aprendre coses.\nTu has escrit també narrativa breu com "Susanna i l'estranger". Creus que hi ha alguna relació entre la poesia i la narrativa?\nQuan escric narrativa sóc conscient d'una distància respecte dels versos que consisteix, sobretot, en la meva actitud cap a la llengua literària, però no dubt que, sovint, el narrador que intent ser és molt condicionat pel poeta. Pel que fa a les meves preferències temàtiques, hi ha una coincidència força evident entre totes dues expressions, i la meva obsessió perquè mai no hi sobri un mot, en una pàgina en prosa, em fa ser un narrador de treball molt lent i poc productiu.\nQuin és el gènere que t'agradaria experimentar en un futur?\nÉs per allò que he dit abans que algun dia m'agradaria tenir el temps, la paciència o la disposició per a fer una novel·la, però és ben probable que no arribi a escriure-la mai (de fet, ja ho he intentat endebades alguna vegada), i si mai me'n sortia segur que seria una novel·la breu. El projecte actual, en tot cas, és un llibre de narracions que ha de mantenir una il·lusió d'unitat que el faria semblar, gairebé, una novel·la. Però em tem que no el tindré enllestit, ni de bon tros, abans que desaparegui el risc d'esdevenir una altra cosa, així que em conform amb la idea implícita en la pregunta: escriure és sempre, per a mi, experimentar una nova manera d'expressar-me, d'entendre'm o de veure'm des d'enfora.\nEtiquetes de comentaris: Miquel Bezares, poesia, premis octubre


La Troca acull un taller de dansa tradicional catalana per a gent gran\nInici > La Troca acull un taller de dansa tradicional catalana per a gent gran\nL'organitza l'Esbart Dansaire de Granollers i es farà cada dimarts al matí\nDimarts que ve, 3 de maig, comença el taller de danses tradicionals per a la gent gran al Centre de Cultura Popular i Tradicional La Troca, després d'ajornar-se una setmana. Organitzat per l'Esbart Dansaire de Granollers, s'adreça a persones grans que tinguin ganes d'iniciar-se en la dansa tradicional catalana, aprenent-ne els passos més bàsics. Les classes es faran cada dimarts, de dos quarts d'onze a dotze del matí, fins al 21 de juny. El taller vol demostrar que la dansa és una forma d'expressió corporal sense limitació d'edat.\nD'altra banda, divendres 6 de maig, a les 8 del vespre, s'inaugura al bar de la Troca l'exposició fotogràfica "Tubakos al camp", sobre l'experiència d'un grup de voluntaris de l'associació Àfricat en un viatge organitzat l'estiu passat al Senegal. L'objectiu era portar a terme un projecte agroalimentari per contribuir a l'autosuficiència alimentària d'una comunitat rural del sud del país. La mostra també reflecteix l'intercanvi cultural que va permetre fer una mostra de sardanes i explicar el conte d'en Patufet. La paraula "tubako" fa referència al mot utilitzat pels senegalesos per parlar de les persones de pell blanca de forma col·loquial.\nÀfricat. Associació per a la Interculturalitat i el Desenvolupament dels Països Empobrits té la seu a Granollers i ja ha promogut altres projectes com aquest. El darrer va comptar amb la participació de la colla sardanista local Àgora i l'entitat dedicada a l'agricultura ecològica El Rave Negre, de Gallecs.\nL'exposició podrà visitar-se fins al 6 de juny.\nURL d'origen: https://www.granollers.cat/noticies/benestar-social/troca-acull-un-taller-dansa-tradicional-catalana-gent-gran#comment-0


El 84% dels pacients de Covid ingressats a l'UCI tenen problemes respiratoris tres mesos després de rebre l'alta | UA1 Lleida 104.5 FM\nEl 84% dels pacients de Covid ingressats a l'UCI tenen problemes respiratoris tres mesos després de rebre l'alta\nEl 84% dels pacients afectats de coronavirus que han estat ingressats a l’UCI tenen problemes respiratoris tres mesos després de rebre l'alta. Així ho revela un estudi basat en les proves fetes a 62 pacients de la primera onada de la pandèmia de la covid-19 a Lleida.\nEs tracta d’un estudi pioner, amb resultats inèdits fins ara, que està coordinat per la doctora Jessica González, especialista del servei de Pneumologia de l'Hospital Arnau de Vilanova de Lleida. Segons l'estudi, als pacients amb covid-19 que han estat ingressats a l'UCI tenen alteracions en la capacitat dels pulmons de transferir l'oxigen a la sang. Dels pacients analitzats, un 75% són homes amb una edat mitjana de 57 anys. Més de la meitat són exfumadors, el 37% té hipertensió i el 14% diabetis. L'estada mitjana a l'hospital va ser de 29 dies, dels quals 17 van ser a l'UCI. Un 62% d'aquests pacients va necessitar ventilació mecànica invasiva durant una mitjana de 19 dies.\nAquest estudi, que forma part d'una iniciativa de l'Institut de Salut Carles III i que pretén obtenir informació de 5.000 pacients ingressats en diverses UCI de l'Estat, alerta de l'afectació que pot romandre en els pacients crítics de covid-19.\nEls resultats de l’estudi s'ampliaran amb dades de la segona onada de la pandèmia.


L'Olleria Club de Futbol: Un gol en fora de joc sentencia el partit\nUn gol en fora de joc sentencia el partit\nPartit vibrant entre dos conjunts que en el primer enfrontament de la temporada ya oferiren un recital de gols quedant 3 a 4. Esta volta ha segut el Carcaixent qui des de la seua propi feu ha repetit l'ardit, i de nou en 4 gols s'ha impost nostre L’Olleria que suma ya huit jornades consecutives sense coneixer la victoria. A pesar de l'abultat resultat, cap destacar que s'aplegà al minut 80 en empat a un,el jugador local Adria sentencià amb un gol en fora de joc clar.\nComençava el partit en el tanteig per part d'abdos equips, encara que un decidit Carcaixent conseguia obrir el marcador en el minut 14 de joc. L’Olleria, a pesar de la desventaja i de la seua dificultat per crear perill en atac, no decaigue en ningun moment, i en el minut 34 era Juanga qui aprofitava un fallo defensiu per a espentar l'esferic al fondo de la xarcia. D'esta manera tan igualda, s'aplegà al descans.\nEn el segon temps no obstant, seria el Carcaixent qui se faria en el control del joc, llançats a l'atac mantenint una forta pressio en la que accentuaren en numeres ocasions. Pero l'insistencia dels locals per declinar el partit se'ls resistia per culpa d'un L’Olleria que consegui aguantar-los fins el minut 80, puix a partir de llavors el conjunt de la Ribera sentencià en tres gols en apenes deu minuts.\nL´Olleria la proxima semana rebra a l'Enguera.\nL’Olleria CF: Ramon, Nacho, Juanga, Andreu (Sandre 82’), Lorente, Miguelet (Lacay 68’), Pitu (Talan 86’), Jordi, Kaxi (Javi 62’), Moha i Honorio.\nGols: 1-0 Marc 14’, 1-1 Juanga 34’, 2-1 Adrian 81’, 3-1 Adrian 85’, 4-1 Adrian 90’.\nColegiat: Cristian López amonestà als locals Jordi, Jose Carles i Modest, i dels visitants a Miguelet, Caxi, Ramon i Jordi.\nPublicado por L'Olleria CF en 19:28


el cor de la poma | de gènere\nel cor de la poma\n6 Octubre 2011 amparo\t2 comentaris\nAvui és un dia de dol per a la comunitat “Mcquera”, ha mort Steve Jobs, i com jo també forme part d’eixa comunitat li dedique este post.\nÉste no serà un post pretensiós, no vaig a contar alló que en google, en la Wiquipèdia o en les mitjans de comunicació podrem encontrar sobre la persona d’este geni i fantàstic visionari que en els seues troballes tecnològiques ha contribuït enormement en la popularització de l’us de la tecnologia.\nEn este post vull contar un poc com van ser els meus inicis en la informàtica\nEn desembre de 1990 em vaig casar, dins de poc farà 21 anys, els mateixos anys que duc usant un ordinador Mc, sí el de la “pometa”. La meva boda no va ser una boda poguerem dir ajustada a les normes d’aquells anys, entre altres coses, no vaig posar llista de boda. Sí eixa llista de objectes que normalment es posen en les tendes per a que la gent convidada a la celebració hi vaja a comprar-te’n una per a regalar-te-la després. Nosaltres varen donar l’opició de que aquell que vulguera ens regalara diners, sense cap compromís, ni obligació per a fer-ho, i dels diners regalats en compte de comprar-nos un aparador ple de copetes i taces, o una estanteria plena de quadros ens vàrem comprar el nostre primer ordinador, un Mac. Un Macintosh clasic, un com este\nAcostumada com estava a la màquina d’escriure, l’ordinador este va ser per a mi una autèntica gaudida. Ell va marcar un abans i un després.\nEn els estudis universitaris que estava cursant, Treball Social, les memòries sobre les institucions on realitzavem les pràctiques, eren una constant, així com les treballs de camp i demés memòries. En 1er i 2on de carrera la màquina d’escriure i jo no erem bones amigues, hi havia vegades que se me feien les tantes de la nit fent i refent treballs a màquina. Era horroròs. A principis de 1991 quan per fi ens vam comprar l’ordinador, la cosa va canviar per complet. Era increible el que podia fer i, aixó que, només usava el word per a escriure.\nRecorde també que quan comentava per ahí que tenia un Macintosh, la gent en mirava rara, i la frase que havia de sentir per part de tots era: “Un Macintosh? però si no és compatible!*) Jo realment no sabia el que significava i quan arribava a casa li deia al meu home: “Quin ordinador hem comprat que tots em diuen que no es compatibe?” El meu home, que també el considere jo un visionari, em deia: “No faces cas, arribarà un dia que tots voldran pareixer a un Macintosh” jo la veritat no les tenia totes en mi, i eixos comentaris arribaven a condicionar-me. Ara en el pas del temps reconec que la compra d’eixe primer ordinador va ser la millor elecció possible, i que el meu home no s’equivocava.\nManejar un ordinador fa més de 20 anys una persona sense cap noció d’informàtica era una cosa més que impossible, però Steve Jobs va aconseguir que es poguera fer i a més a més de la forma més fàcil possible, sense cap mena de F1, F3, i rotllos d’eixos. Ell va ser el que va inventar la rateta (el ratón) i gràcies a Steve Jobs (i també al meu home) em vaig introduir fa més de 20 anys en el mon de la informàtica.\nEl Macintosh classic va ser el primer que vam adquirir, però a este li n’han seguit bastants, no recorde quants. En 1998, un any després que Steve Jobs tornara a la companyia, Apple va presentar un Macintosh tot-en-un anomenat iMac, era l’inici de l’era i.\nNosaltres en vàrem adquirir un com este que encara conservem però que ja no usem gaire , (amb este era el tercer).\nAra, per a publicar este post estic usant un ordinador com este\nAltres aparells més com els ipod, itouch, ipad, iphone, formen part també de la vida de la meva família; els meus fills han creixcut amb Apple, i és que com he dit al principi nosaltres també pertanyem a eixa comunitat Macquera que avui està de dol per la mort d’eixe visionari, el fundador d’Apple, el que va llançar el primer sistema operatiu amb interfície gràfica, el que va reinventar l’animació a través de Pixar, el que va canviar la indústria de la música amb l’iPod, el que va fer que funcionaren els telèfons tàctils amb l’iPhone i, el que abans de morir, va fer realitat el somni de crear un ordinador amb forma de tableta, l’iPad, Steve Jobs, el cor de la poma.\nSteven Paul ‘Steve’ Jobs ha mort a Califòrnia als 56 anys amb un llegat tan ampli en la seva faceta professional com a escàs en la seva vida pública i personal.\nI per a finalitzar una de les seues magnífiques intervencions, ésta, a la Universitat de Stanford el 12 de juny de 2005, quan ja sabia que patia càncer de pàncrees, i que ben be es podria convertir en un manual filosòfic dels valors en la postmodernitat.\n” El teu temps és limitat, no el malgastes vivint la vida d’algú diferent. No es quedes atrapat en el dogma, que és viure com uns altres pensen que ho hauries de fer. No deixes que els sorolls de les opinions dels altres facen callar la teva veu interior. I, el que és més important, tingues el coratge per fer el que et diuen el teu cor i la teva intuïció”.\nGRÀCIES STEVE JOBS,\navanços tecnològicscanvisreflexions personals\nEntrada anterioron caurà?Següent entradala llum d’octubre\n2 pensaments sobre “el cor de la poma”\n7 Octubre 2011 a les 19:37\nUn personatge prou interessant alhora que innovador. Descanse en pau i gràcies per tot.\n9 Octubre 2011 a les 19:15\nI saps el que més m’agradat d’este home? Ja no sols els seus productes, sino la seva filosofia de vida. Fascinant!!!\nEl proper 24 d’octubre ix a la venda la seva biografia, sense dubte que me la llegiré.


Espectadors Archives - Entràpolis\nTot allò que t’interessa saber si ets un consumidor cultural. Descobreix què estan preparant els organitzadors de la teva zona i planifica el teu calendari!\nDesprés de la bona acollida que va tenir arreu de la ciutat de Barcelona la primera part del Cicle de Cultura Popular als Ateneus, que es va portar a terme durant els mesos de primavera, la Xarxa de Teatres d’Ateneus de Catalunya (XTAC) ja ha iniciat la programació de la Llegir més…\nPer Esteve, fa 2 mesos\nNous espectacles al Teatre Auditori de Llinars\nLa tardor s’inicia amb nous espectacles al Teatre Auditori de Llinars del Vallès. La nova temporada es va engegar el 9 de setembre amb la representació de La ratera, d’Agatha Christie, a càrrec del grup local Catarsi Teatre. Després del magnífic Èdip de Julio Manrique, que va esgotar les localitats Llegir més…