Pensaments i Memòries d´una Rosa d´Abril: ELS APEGOS, ELS MEUS RECORDS.\nELS APEGOS, ELS MEUS RECORDS.\nLA MEVA MARE I JO, QUE TENIA SET ANYS, EN EL BATEIG DE LA MEVA COSINA ROSA MARIA\nAra son les 19 h.\nEls diumenges a la tarda que no surto de casa busco fotos antigas.\nI avui he tret un recuadre de la meva mare i jo quan tenia set anys.\nJa pot estar de moda ja, i poden predicar alguns psicòlegs que es una perdùa de temps, conservar en la ment coses del pasat.\nDoncs, jo tossuda que tossuda.Per aci no passo.Sobretot quan les coses sòn boniques i amb donen relaxaciò quan les recordo.\nJo se seleccionà molt bè. Si ve a la ment alguna cosa que no m´agrada, com per exemple algun dia que amb castigaban.Sabeu que faig?.\nPer exemple.Quan vaig a la platja i estic a la vora del mar.Penso amb mi quan era petita i si amb van deixar algun dia que amb portaria malamen sense anari.M´imagino que sòc petita i aquella escena, i es com perdonar a la meva nena interior i regalarli aquell dia de platja que es va perdre.\nPerò no vull ser rencuniosa.\nJa vareig explicar que de petita m´agradaven les castanyoles.I com que no me les varen comprar, doncs el día que vaig fer 50 anys, li vaig dir a en Gabriel que me les regalès.\nAixò en psicologia es diu SANAR LA NIÑA INTERIOR.\nJo ja la vareig sanar molt quan vivien els meus pares, doncs jo li vareig dir en el meu pare, que no m´agradava que m´hagués castigat.D´això fa molts anys.Ara li estic agraida, doncs gràcies a l´educaciò que amb va donar, crec que sóc una bona persona.Dic amb va donar, perque ell era molt recta.La mare era més tobeta.\nDoncs, si, tinc molts apegos.I no passa rès\nPer exemple tinc apego a la llibreria i taula del menjador, les cadires ja les varen cambiar\nAra el Gabriel vol que comprem un menjador nou.\nI jo començo a dir:\n-Aquesta taula conserva les energies de moltes celebracions.\n-I la llibreria encare qu´estigui deslluida me l´estimo molt.\n-Ah i no vull que amb llençis rès.\nI el Gabriel diu:\n-S´ha de tirar mitja casa.\n- Ni pensaro.\nAmb això m´assemblo en el meu pare.\nI cada persona es com és\nTots som irrepetibles.\nEl que passa que si tothom fós com jo, pot-ser hi hauria més paro.Perque ningú cambiaria rés.\nAvui intento escriure amb una mica d´humor.\nI tornan a parlar d´apegos.\nTambè m´agraden moltes pel-liculas antigas.\nI menos mal que li tinc apego en el meu marit,desprès de 39 anys de casats.


Reservaloen Mariano de Cavia Sevilla Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nReservaloen Mariano de CaviaMariano de Cavia, 1, Casc Antic, Sevilla, Espanya, 41001 - Veure al mapaNotable7,6Basada en324comentarisReservaloen Mariano de CaviaVeure més fotos"Very central location once we worked out where it was. Lots..."EnglandUnited KingdomVestíbulVeure més fotosVeure totes les 39 fotosExcel·lent ubicació 9,2Veure al mapa9,2UbicacióParticularitats que li encantaranaire condicionat\nComparar amb allotjaments semblantsSelecció actualReservaloen Mariano de CaviaApartamentos ATH DomocenterApartamentos QuinteroBed & Breakfast NaranjoValoració dels clientsNotable 7,6 (324 comentaris)Notable 7,5 (964 comentaris)Notable 7,8 (364 comentaris)Notable 7,7 (2212 comentaris)BarriCasc AnticTomaresCasc AnticCasc AnticWi-Fi Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTADesdejuni Desdejuni inclòs Desdejuni inclòs Desdejuni inclòs Desdejuni inclòsSeleccionar datesMés informacióMés informacióMés informació\nDistàncies i informació bàsicaaeroports a prop9 kmAeroport de Sevilla (SVQ) - Sevilla41 kmBase aèria de Morón (CTY) - Sevilla [Duplicate 16577]estacions de tren i autobús1 kmSevilla Train Station1,8 kmSevilla San Bernardo Train Stationhospitals i clíniques3,1 kmHospital Virgen del Rocíofarmàcies850 mRepublica Argentina Pharmacybotiga de conveniència1,4 kmLa Clementina Grocery StoreRetirada d'efectiu100 mATM\nSobre l'allotjamentDescripcióL'establiment està situat al centre històric de Sevilla, a només 150 m de la catedral. Ofereix apartaments i estudis elegants ubicats en una casa andalusa reformada, equipats amb internet WiFi gratuïta i amb una vista impressionant sobre la catedral i la Giralda.\nEls allotjaments del Reservaloen Mariano de Cavia presenten una decoració elegant i inclouen les tovalloles i els llençols gratuïts. Tots disposen d'un saló amb 1 sofà llit, TV de pantalla de plasma i una cuina moderna amb nevera, microones i torradora. La majoria també tenen un balcó o una terrassa preciosa.\nEl Reservaloen Mariano de Cavia és a 5 minuts a peu de diversos bars, restaurants i botigues. El carrer comercial de Sierpes es troba a 4 minuts a peu i el barri de Santa Cruz, on hi ha molts bars tradicionals de tapes, és a 500 m dels allotjaments.\nLa plaça Nueva i l'estació de tramvia són a 170 m de l'establiment, mentre que la plaça de toros de Sevilla, situada davant del riu Guadalquivir, és a 250 m.\nEls autobusos que van a l'aeroport de Sevilla paren just davant de la Universitat de Sevilla, situada a l'avinguda d'El Cid, a 12 minuts a peu.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaire condicionatestris de cuinasala d'estarcalefaccióforn microonestelevisió de pantalla planacuina americananevera empolles d'aigua de cortesiaplat de dutxa Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantLa targeta de crèdit s'utilitzarà com a garantia per cobrir els possibles desperfectes ocasionats als apartaments.\nSi teniu previst arribar més tard de les 00:00, cal que n'informeu l'establiment amb antelació.\nEls dies 24 i 31 de desembre i 5 de gener, la recepció romandrà oberta fins a les 17:00.\nLes places d'aparcament s'han de reservar amb antelació a través de l'apartat de peticions especials de la reserva. Cal fer el registre d'entrada i recollir les claus a: Arfe 6, 41001 Sevilla. Cal que informeu el Reservaloen Mariano de Cavia de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.Mostrar més\nhelenjong, Corea del Sud


Gossos als parcs de Sant Feliu - Fet a Sant Feliu\nGossos als parcs de Sant Feliu\nÀngel Gómez Veí del barri Falguera\nDilluns, 21 de gener de 2019 09:30h\nFa uns mesos, potser l’estiu passat, vaig veure amb sorpresa com una veïna de Sant Feliu entrava tranquil·lament als jardins del palau Falguera amb el seu gos. Jo tenia entès que hi ha diversos parcs on no es pot accedir amb gossos, suposo que en funció de si hi ha canalla jugant habitualment.\nInicialment no li vaig dir res perquè en el fons, ocasionalment es veuen gossos al parc, sobretot quan es fan actes festius a l’aire lliure com ara concerts a l’estiu. La noia va deslligar el gos i el va començar a raspatllar sobre la gespa, en un racó una mica apartat, a prop de parc infantil, al costat del ginkgo. Uns avis que estaven a la vora li van cridar l’atenció a la noia i com que s’encarava amb ells, de forma no agressiva, cal dir, jo em vaig posar del costat dels avis.\nLa noia del gos marxa ofesa, però torna als 2 minuts i em fa veure que hi ha un cartell informatiu a l’entrada del parc on s’indica que els gossos poden accedir-hi si va lligats. Sorpresa la meva, canvi de normativa, vés a saber. Clar, em vaig quedar a quadres i sense arguments.\nDoncs bé, aquí comença la trista història de la degradació d’un parc per culpa del incivisme d’alguns, no tothom que té gos, és clar.\nEn aquests moments, mesos després, ja no és infreqüent passar pel parc i trobar caques de gos als camins o a la gespa del parc. Per no parlar de les pixades als arbres i mobiliari urbà. Tampoc és infreqüent veure gossos deslligats i corrent. Això és més fàcil de veure a hores en les quals el parc està poc concorregut.\nConseqüència, un dels pocs espais de Sant Feliu on encara es pot estar sense haver d'aguantar, no el gos en si, sinó les seves furtives deposicions, desapareix. No en tenim prou de tenir carrers bruts d’orina i caques de gos –de vegades fins i tot pudents–, que ara ja no queden espais on els nens poden jugar sense por de tocar excrements amb les mans. O senzillament no estar obligats a compartir espai, quan en ocasions hi ha infants que tenen por del gossos. En altra carta podríem parlar també de qui llença les burilles de les cigarretes o les closques de les pipes al terra, que d’incivisme n'hi ha de tot tipus. Segur que jo tampoc sóc modèlic.\nLes meves filles han crescut i el seu joc ha canviat. Però encara recordo tardes de primavera i estiu senceres al parc on elles, i molts com elles, es dedicaven a estirar-se i rebregar-se a la gespa, pujar arbres, jugar amb la sorra o caminar entre les pedres. Si tenim un parc brut, tard o d’hora això ho perdrem.\nPerò realment cal permetre accés a gossos a parcs quan aquests tenen espais habilitats per fer les seves deposicions i poden passejar lliurament per altres espais como ara carrers o l’entorn natural del poble? És necessari veient el lamentable aspecte de faroles i parets del barri, obrir nous espais que acabaran irremediablement embrutats?\nEntenc que tot això té fonament teòric en el fet que tothom té dret a gaudir dels espais de Sant Feliu sempre i quan es comporti de manera cívica. El problema és que amb els gossos i per culpa d’uns pocs, ja sabem malauradament com acaba la cosa. Per no dir que, comparar els nostres nens amb els gossos i equiparar-los en drets és una parida que més val ni comentar. Casos hi ha!\nRaul Sant Feliu de Llobregat\n4.\t 6 de febrer de 2019 21:59h\nEs una vergonya com els parcs y la ciutat es degraden per culpa dels propietaris dels gossos incívics, pudors , excrements ,això ya es inaguantable hauria de tenir un limit de gossos a cada ciutat i sobretot posar un impost als propietaris dels gossos que el tenen com a mascota no a las persones que no necesiten, una medida disuasoria per que sino por acabará infectat de pudor dels gossos\nGemma Muñiz Guasch\n23 de gener de 2019 03:17h\nSegons la policia municipal és una normativa europea, això de l'accés dels gossos al parc Falguera. Almenys és l'explicació que vam rebre quan ens vam anar a queixar perquè hi corria un gos solt.\nTrist com vostè diu, que l'únic lloc que quedava segur per la mainada ara sigui un altre zona minada de com de gos (només cal donar_hi una volta pel recinte).\nLa meva filla va gateixar pels parterres mentre nosaltres la observàvem asseguts a la gespa. Les següents generacions ja no ho podràn gaudir, per una normativa absurds que l'únic que fa és arruïnar la convivència.\nGràcies per aquesta carta, te tota la raó.\nEn resposta a Gemma Muñiz Guasch\nSusana Romagosa Sant Feliu de llobregat\n3.\t 23 de gener de 2019 13:46h\nJo no ho tinc tant clar això que comentes de la normativa. No em refereixo a que t'ho hagi dit o no la policia local, sinó si això és realment aixi. Miraré d'esbrinar-ho. Gràcies per la informacio.\nJo aniré pensant a veure que es pot fer al respecte. Recollir signatures, o, no se si es possible, però potser una moció al Ple.....perquè sap molt de greu que aquest parc tan bonic és deteriori.\n2.\t 23 de gener de 2019 03:17h\nBona nit, Segons la policia municipal és una normativa europea, això de l'accés dels gossos al parc Falguera. Almenys és l'explicació que vam rebre quan ens vam anar a queixar perquè hi corria ...\n1.\t 23 de gener de 2019 03:11h\nSenyor Àngel: Penso que hauríem d’aconseguir que no es permetés l’entrada de gossos al parc. Ja hi ha prous llocs per que deixin escampades les seves deposicions, que és per la única cosa qu...\nPenso que hauríem d’aconseguir que no es permetés l’entrada de gossos al parc. Ja hi ha prous llocs per que deixin escampades les seves deposicions, que és per la única cosa que fan servir el Parc els seus amos. Prou ja d’aguantar tant incivisme. Estic fart de “buenismo” i “Paz i amor”. Fot fàstic anar pel carrer. Al menys deixin un espai on jo també recordo que va fer els seus primers passos la meva filla i que ara no gosso ni tocar la gespa. Ja n’hi ha prou de sofrir en silenci la impunitat d’aquest col·lectiu que es creu amb el dret de fer el que l’hi surt dels... i que a sobre et contesten amb violència i amenaçes si els dius alguna cosa. PROU GOSSOS AL PARC DEL PALAU FALGUERA JA!!!!


Trobades | No Us Agrada Res de Jordi Pallarès\nJo sempre dic que considero molt necessària la soledat, perquè els moments de soledat són els moments que pots realment connectar amb tu mateixa i saber què vols fer amb aquesta vida breu que ens ha tocat. Eva Baltasar. Escriptora.\nComunicats d’estiu (I)\nA hores d’ara ja deus saber que ets un embalum cada vegada que vens, i s’arrebossen els minuts de més ganes, de ganes de més de xerrada inconsistent, però no hi fa res. Que tant ens fa per allargar la trobada uns quants segons més. Que tot dona tant de si que sembla inaturable, encastat dins el pit respirant frenètica i brunzint emoció a tot drap. Aquest flirteig impel·lit, net i curt, com un tall que després brolla i fa tabola. Un embalum a pèl, de guixar-nos un sobre l’altra, rombollant un acte res semblant a responsable i encara menys sensat. Una bogeria en la distància i pensar: què deu haver-hi al mig, entre nosaltres? Aquest espai transparent i alhora tan ple: de coses, colors, domicili únic de palpar sense tocar.\nA hores d’ara ja deus saber que et penso, caminant fent cabòries després de. Sortint d’aquí. Sabent que mai és un bon moment per marxar, de no saber quan ens tornarem a topetar. El desig s’escampa com benzina i ho crema tot per dins, no queda res, tot arrasat, tota vivor feta xixina, una guilladura desmesurada i volatilitzada. Una força descomunal que passa, i quan acaba, cansadíssims, ens arrepleguem a la cova fins que l’atzar -potser conscient- ens espavili una mica la vida àrida i seca, i tornis, perquè totes les flors siguin liles de cop.


DECRET 145/2012, de 6 de novembre, de creació de la Comissió Interdepartamental de Nitrats i Dejeccions Ramaderes. - DOGC. Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya - Legislació - VLEX 405653962\nL’article 116.1 de l’Estatut d’autonomia de Catalunya determina que correspon a la Generalitat la competència exclusiva en la regulació i el desenvolupament de l’agricultura, la ramaderia i el sector agroalimentari.\nL’article 144.1 de l’Estatut d’autonomia de Catalunya assenyala que correspon a la Generalitat la competència compartida en matèria de medi ambient i la competència per a l’establiment de les normes addicionals de protecció. Aquesta competència compartida inclou en tot cas l’establiment i la regulació dels instruments de planificació ambiental i aprovació d’aquests instruments.\nL’article 113 de l’Estatut d’autonomia de Catalunya determina que correspon a la Generalitat el desplegament, l’aplicació i l’execució de la normativa de la Unió Europea quan afecta l’àmbit de les seves competències; que també es recull a l’article 189 de l’Estatut.\nCatalunya compta amb un important sector agrícola, ramader i agroalimentari que genera en el seu procés de transformació un elevat volum de matèria orgànica com a subproducte i/o residu a gestionar.\nLa gestió de les dejeccions ramaderes i de la matèria orgànica en general, afegida a la dels fertilitzants nitrogenats, exigeixen cada cop més un enfocament més transversal. Segons les tipologies i procedències del material orgànic a gestionar, el sistema de tractament utilitzat i la gestió posterior dels diferents materials obtinguts, implica la intervenció i la regulació de diversos departaments de la Generalitat i d’altres organismes, públics i privats.\nAquest fet fa necessària la creació d’una Comissió Interdepartamental per tal que les diferents unitats de l’Administració, dins de l’àmbit de les seves funcions, es coordinin per tal d’obtenir un millor coneixement i així poder donar una resposta àgil i eficaç en la tramitació, seguiment i control d’aquests sistemes de gestió.\nActualment en la regulació de la gestió dels nitrats produïts per les dejeccions ramaderes i dels residus orgànics intervenen, entre altres, les següents normes: Directiva 91/676/CEE, del Consell de 12 de desembre de 1991, relativa a la protecció de les aigües contra la contaminació pels nitrats emprats a l’agricultura; Directiva 2000/60/CE, del Parlament europeu i del Consell, de 23 d’octubre, que estableix un marc comunitari d’actuació en l’àmbit de la política d’aigües; Directiva 2006/118/CE, del Parlament europeu i del Consell, de 12 de desembre, de protecció de les aigües subterrànies contra la contaminació i el deteriorament; Decret 136/2009, d’1 de setembre, d’aprovació del programa d’actuacions aplicable a les zones vulnerables en relació amb la contaminació de nitrats que procedeixen de fonts agràries i de gestió de les dejeccions ramaderes; Reial decret 824/2005, de 8 de juliol, sobre productes fertilitzants; Reial decret 1310/1990, de 29 d’octubre, pel que regula la utilització dels llots de depuradora en el sector agrari; Reial decret 865/2010, de 2 de juliol, sobre substrats de cultiu; Reglament (CE) 1069/2009, del Parlament europeu i del...\nDECRET 152/2009, de 6 d'octubre, de creació de l'Observatori Agroalimentari de Preus dins del Departament d'Agricultura, Alimentació i Acció Rural.\nORDRE AAM/198/2012, de 26 de juny, per la qual es modifiquen les bases reguladores dels ajuts de minimis destinats a la promoció i certificació dels pr...\nResolución por la que se aprueba el abono de la prestación por desempleo en su modalidad de pago único (autónomo) y el abono mensual de las cotizaciones a la seguridad social.


Aula El País: Ana Cuenda, de la Universitat de Dundee (Escòcia) | Fundació Dr. Antonio Esteve\nAmb la ciència a una altra banda\nVa néixer fa més de trenta anys amb la voluntat de fer-li ombra als Estats Units i sembla que va camí d’aconseguir-ho. L’EMBL, el Laboratori Europeu de Biologia Molecular, amb seu a la ciutat alemanya de Heidelberg, és actualment un dels centres d’investigació de referència a Europa i el 85 % dels científics que han passat per les seves instal•lacions han seguit desenvolupant la seva tasca en el vell continent. Amb la subvenció de divuit països europeus, compta amb un pressupost anual de 45 milions d’euros. Però més enllà del seu nivell de finançament, el laboratori compta amb una sèrie de peculiaritats que el fan incomparable amb qualsevol centre espanyol.\nD’Espanya és precisament Luis Serrano, que actualment dirigeix una de les Unitats d’Investigació de l’EMBL, en concret la de Biologia Estructural i Computacional. És a Heidelberg des de 1992, però la seva és una situació excepcional al centre, ja que la majoria del seu miler de treballadors no poder romandre més de nou anys en el laboratori. La renovació de personal és constant, com també l’entrada de noves idees. Els científics arriben, es formen, produeixen ciència i finalment tornen als seus països d’origen.\nDundee és un altre feu científic a Europa. Probablement no és una ciutat tan coneguda com Heidelberg –és la quarta ciutat d’Escòcia i té poc més de 150.000 habitants-. Tot i així, les empreses de biotecnologia han vist en aquesta localitat una bona inversió, atretes pel potencial dels seus centres d’investigació. Quan la científica extremenya Ana Cuenda va arribar a Dundee el 1994 només hi havia instal•lades quatre companyies del sector. Actualment, superen la quarantena. Aleshores, aquesta investigadora espanyola arribava amb una beca del Ministeri d’Educació i Ciències sota el braç. Avui és una de les caps de grup de la Unitat de Fosforilació de Proteïnes del Medical Research Council ,la agència pública britànica comparable amb el CSIC espanyol, però amb una total independència política.\nAna Cuenda parla amb molt entusiasme del centre d’investigació on treballa i també de l’actitud de la pròpia societat escocesa. Comenta orgullosa una anècdota que avala la sensibilitat de la població envers els temes científics. Fa alguns anys, quan encara faltava un milió de lliures per a la construcció d’un nou centre a Dundee, els científics van encetar una campanya per a recaptar fons. Per fer-ho, no només van buscar la implicació d’actors com Sean Connery o Brian Cox, sinó que també van fer guàrdia a les portes dels supermercats. “La gent es va implicar moltíssim i vam aconseguir recaptar 15.900 lliures. Dubto que poguéssim fer una cosa semblant a Espanya” comenta amb una certa decepció la investigadora.\nLuis Serrano y Ana Cuenda són els dos conferenciants que aquests dies han assistit al cicle La Ciència a Europa, organitzat per Aula El País en col•laboració amb la Fundació Dr. Antoni Esteve. Aquesta sèrie de ponències pretén apropar-nos a la realitat de la investigació en alguns països europeus i, quasi per comparació, a Espanya. I les comparacions, tal com afirma la dita, són odioses.\nTot a l’EMBL, on treballa Luis Serrano, està degudament reglamentat. Des dels programes de doctorat fins a la transferència de la tecnologia. El mateix centre gestiona les patents i crea les seves pròpies empreses de biotecnologia, els guanys de les quals es reinverteixen després en el laboratori. Els investigadors poden accedir als instruments necessaris de manera relativament ràpida i fàcil, ja que la burocràcia és mínima.\nCada cert temps, s’avalua la feina dels caps d’unitat i es revisa la qualitat dels treballs del seu equip. Un element que per a Luis Serrano és imprescindible. “És cert –assegura- que cada cop proliferen més a Espanya els centres i els parcs científics amb inversions generoses, però aquests neixen sense unes regles establertes, que finalment les acaba imposant el director de torn. Per tal que aquests centres siguin eficaços, s’ha d’establir una bona política d’avaluació i de renovació, similar a la del model de l’EMBL”.\nPer Ana Cuenda el que cal introduir en el model científic espanyol és el dinamisme, un factor inherent als laboratoris on treballen aquests dos investigadors. “A Espanya, els centres són estàtics, la gent sempre és la mateixa. En canvi, el que enriqueix al nostre centre de Dundee és la variació”. Més de 51 nacionalitats diferents conviuen al Medical Research Council de Dundee. Segons l’extremenya, aquesta és una de les fórmules d’èxit d’aquesta Unitat, juntament amb les ganes de treballar per un bé comú de tots els seus integrants. “Els espanyols –continua- som molt endogàmics. Sempre busquem a científics del nostre país i deixem poca permeabilitat per a l’entrada d’investigadors estrangers”.\nFins que aquest moment arribi, l’emigració continua sent una forma habitual de promoció per als nostres científics. Tanmateix, ambdós investigadors es mostren molt positius de cara a la seva futura evolució. “Espanya comença a figurar en el mapa científic i s’ha tornat més atractiva. Però perquè encara ho sigui més, s’ha de mantenir el ritme de finançament” conclou Luis Serrano.


XXII SETMANA DEL MEDI AMBIENT\n28 maig 2013 Deixa un comentari\nby plantem.nos in CONSUM RESPONSABLE, FESTA, PROJECTE, XERRADA Etiquetes: agricultura ecològica, horts, HUERTO, medio ambiente, plaza pública, salud, sostenibilidad, TERRASSA\nEntre el proper dia 3 i el 9 es celebra en Terrassa la XXII Setmana del Medi Ambient.\nEl tema fonamental d’aquesta Setmana anirà a l’entorn del projecte de l’Anella Verda de Terrassa, per tant, algunes de les activitats hi estan relacionades, d’altres fan referència a d’altres vectors ambientals, com residus, tinença responsable d’animals, horts urbans, consum responsable, energia..\nPlantem-nos!, estarà més present que mai en les activitats programades. Us esperem per compartir amb nosaltres el dijous 6 que farem la visita guiada a l’hort i demostració d’energies renovables en col•laboració amb ETSEIAT-UPC Terrassa i el Aula Oberta de l’IES Terrassa que han col·laborat amb nosaltres en diferents projectes en l’hort que us mostrarem entre tots.\nEl divendres 7 serem a la Taula rodona: “Horts urbans: experiències i perspectives” organitzada per Sembrant ciutat i AVV La Maurina amb l’Ajuntament de Terrassa, Sembrant ciutat, L’Heura i la gent de Kopikua.\nI finalment el diumenge 9 estarem en la ja tradicional FESTA DEL MEDI AMBIENT al Parc de Vallparadís de 11 a 14 hores.\nBé, hi ha moltes més activitats i algunes molt interessants que podeu descobrir al programa adjunt:\nPrograma XXII Setmana del Medi Ambient: Anella Verda, Terrassa més sostenible


El catedràtic Antón Costas, president del Cercle d’Economia / UB – Lo Campus diari\nData publicació 27 novembre 2013 per redacció\nEl catedràtic d’Economia Aplicada de la Universitat de Barcelona Antón Costas és el nou president del Cercle d’Economia. Costas és enginyer tècnic industrial, llicenciat en Ciències Econòmiques i Empresarials i doctor en Economia. En l’actualitat, és professor del Departament de Política Econòmica i Estructura Econòmica Mundial de la UB i forma part del grup de direcció de l’Institut de Recerca en Economia Aplicada Regional i Pública d’aquesta Universitat.\nHa publicat nombrosos articles en revistes econòmiques, així com llibres sobre qüestions relacionades amb la formació de polítiques públiques, reformes econòmiques i problemes econòmics de les societats actuals. És fundador i forma part del professorat del màster de la UB d’Economia, Regulació i Competència en els Serveis Públics. La seva activitat no se cenyeix exclusivament a l’àmbit acadèmic; ha presidit i format part de comissions d’experts per assessorar governs i administracions públiques sobre qüestions relacionades amb els problemes econòmics actuals i les polítiques públiques més adequades en temes com ara els serveis públics, l’habitatge o l’atur. A més, participa habitualment en diferents mitjans de comunicació.♦\nL'observatori Astronòmic de la Universitat de València realitza un projecte científic solidari adapt...


Jordi Isern by puntoaparte espai d'art - issuu\ntes, amb el cant emotiu de Bernarda Fink i l’evangelista paradigmàtic Mark Padmore. Música sacra molt menys divulgada és la que ha gravat per a Musièpoca el cor La Xàntria de Pere Lluís Biosca i el conjunt Vespres d’Arnadí de Dani Espasa. Josep Mir i Llussà és una peça més que ajuda a completar el trencaclosques encara amb O.J.D.: 26997 massa buits del nostre patrimoE.G.M.: 103000 ni musical, en aquest cas en la transició cap al classicisme. No Tarifa (!):eixorca, 1103 es tracta d’arqueologia\ndel fortepiano, però el sud-africà Kristian Bezuidenhout té talent a dojo\nnera irreprotxable per dos conjunts joves, però de mèrits més que notables. La Grande Chapelle té un currículum més dilatat en la recuperació d’autors arraconats, i la nova addició al catàleg de Lauda no desmereix pas al costat d’entregues anteriors. El grup d’Àngel Recasens s’ha centrat en un compositor de l’època de Carles II, Cristóbal Galán, interpretant obres tant en llatí com en castellà amb el mateix rigor i efectivitat. La\nd’una agradable inventiva, però La música de cambra a la Peamb pocs compassos de Mozart nínsula ha quedat sovint relegaqueda clar qui era el geni. da a un segon pla davant la proKristian Bezuidenhout ducció vocal, la qual cosa no vol continua per a Harmonia Mundir que no hi hagi partitures de di la seva exploració de la músigran valor. Com els trios de Turina que el Trio Arriaga ha enca per a teclat del de Salzburg amb un segon volum sensacioregistrat per a Columna Música nal de sonates i altres peces. Ho amb una òptima combinació de reconec, no sóc gaire amant del temperament i equilibri. Per la seva banda, solistes de l’Orfortepiano, però el músic sudFecha: 05/06/2011 africà té talent a dojo per afequestra de Cadaqués col·laboCULTURA gir-se a Andreas Staier en la ren per a Tritó amb el pianista Sección: meva restringida llista d’excepJean Bernard Pommier per cions. 40 oferir el Trio i el Quintet amb Páginas:\nJordi Isern, a la recerca de la consciència El pintor exposa al museu Can Framis de Barcelona una desena d’obres Montse Frisach BARCELONA\nLes raons de la pintura són inescrutables. Més enllà de la recerca de la forma i de l’estil, Jordi Isern (Barcelona, 1962) considera que pintar és un acte de recerca de la pròpia identi-\ntat, no només de la consciència que ens defineix a primera vista i que modula tot el que fem i diem, sinó aquella més amagada, que constitueix l’essència primigènia. I això és el que busca Isern en el seu taller. El resultat d’aquesta recerca, per Isern “impossible”, es resumeix en la petita exposició que es presenta fins al 23 de juliol a Can Framis, de la Fundació Vila Casas, a Barcelo-\nna. L’exposició, que comprèn onze pintures sobre fusta, ferro i paper nepalí, fa els honors a Isern per haver guanyat el premi de pintura de la Fundació Vila Casas de l’any passat. Isern insisteix en el “caràcter il·lusori de la nostra identitat”, però també reconeix que la seva pintura constitueix una mena de biografia. “Entrar al taller, pintar, és com fer anotacions biogràfiques, de ca-\nJordi Isern pren el rostre i el cos com un instrument per a la seva recerca identitària ■ QUIM PUIG\nda dia que passa”, diu, i afegeix que el fet de pintar és com una meditació. “El més real ho visc a l’estudi”. Paradoxalment, però, és el que té més a mà, el més quotidià, el cos i el rostre, l’instrument que a Isern li serveix per a la seva recerca i li acaba envaint els seus quadres. Són rostres que semblen aparèixer i desaparèixer com les vocals del títol de l’exposició, Dsprcó. ■\nO.J.D.: 9359 E.G.M.: No hay datos EL 9 NOU Tarifa: 753 !\nFecha: 19/08/2011 Sección: CULTURA Páginas: 28\nExposen a Ribes les fotografies antigues de Jeroni Suñol\nAngelito el Largo fa l’últim monòleg de Campdevànol\nFins aquest diumenge es pot visitar a Ribes l’exposició “Gent del poble”, amb fotografies de Jeroni Suñol realitzades a mitjans del segle XX. Estiuejant del poble, Jeroni Suñol era metge i aficionat a la fotografia, i acostumava a exposar cada estiu els seus treballs. Des de la seva mort, l’any 1962, no s’havien tornat a mostrar. El fons fotogràfic, que pertany ara al seu fill Jordi Suñol, es pot veure al Casal de Cultura.\nEl Calendari dels Pagesos, en una mostra a Centelles El tradicional Calendari dels Pagesos és protagonista d’una exposició que a partir d’aquest divendres es pot veure a la biblioteca de Centelles. La mostra recull la història d’aquest calendari, nascut l’any 1861, que ha arribat a sobreviure fins a l’època de les agendes electròniques. Calendari dels pagesos: 150 anys mesurant el temps és una iniciativa de Norbert Tomàs, editor del calendari, amb el suport de la Diputació.\nJordi Isern exposa a l’Espai Art Abadia de Sant Joan\nSant Joan de les Abadesses J.V.\nL’Espai Art Abadia de Sant Joan continua la interessant trajectòria que va iniciar ja fa un any i mig amb la presència del pintor Jordi Isern (Barcelona, 1962), que fins al 30 de setembre hi mostra la seva pintura. Sota el títol de “despr”, l’artista –establert des de fa anys a l’Empordà– presenta obres realitzades durant els últims dos anys en què rostres i fragments del cos humà són protagonistes. Les figures de Jordi Isern parteixen de la figuració per arribar a l’abstracció, despullant\nd’elements identificatius aquests cossos per “reomplir-los de cosmos”. Jordi Isern reflexiona amb la seva pintura “sobre qüestions d’identitat”, segons va explicar ell mateix, però per arribar a la conclusió que aquesta és fugissera: “És tot il·lusori, no hi ha quelcom d’immutable dins nostre”. Les obres són de gran format, perquè l’artista no vol acotarles i, de fet, li plau perdre-s’hi a dins quan les treballa al taller. Jordi Isern va ser guanyador de l’edició del 2010 del prestigiós premi de pintura que concedeix la Fundació Vila-Casas, i amb motiu d’això ha exposat recentment a l’espai Can Framis d’aquesta institució, a Barcelona. Posteriorment, l’exposició que ara es pot veure l’Abadia de Sant Joan anirà també a Perpinyà.\nEl monòleg del madrileny Angelito el Largo posarà el punt final a la quarta edició de la nit dels monòlegs de Campdevànol aquest dissabte a la sala Diagonal. Angelito el Largo es dedica a l’humor des dels 16 anys i es defineix com “un humorista d’humors diversos”. És un mestre de les imitacions, un gran explicador d’acudits i també fa paròdies. A la televisió l’hem pogut veure a Noche de fiesta o Esto no es serio.\nRecital de cant, al Festival de Música de Ripoll Aquest dissabte, a les 10 del vespre, el claustre del Monestir acollirà en el marc del Festival Internacional de Música de Ripoll un recital de cant amb àries d’òpera i sarsuela a càrrec del baríton Carlos Danza que estarà acompanyat al piano per Anna Crexells. Danza va estudiar al Conservatori Superior de Música del Gran Teatre del Liceu i va començar la seva carrera artística dins el cicle Òpera a Catalunya l’any 2005. Ripoll\nLudwig Trio tanca\nun Gardiner que tradueix el drama de Crist amb una justesa corprenedora. Seria injust oblidar un magnífic equip de solistes, amb el cant emotiu de Bernarda Fink i l’evangelista paradigmàtic Mark Padmore. Música sacra molt menys divulgada és la que ha gravat per a Musièpoca el cor La Xàntria de Pere Lluís Biosca i el conjunt Vespres d’Arnadí de Dani Espasa. Josep Mir i Llussà és una peça més que ajuda a completar el trencaclosques encara amb massa buitsO.J.D.: del nostre 5786 patrimoni musical,E.G.M.: en aquest cas en la 39000 transició cap al classicisme. No es tracta d’arqueologia Tarifa (!):eixorca, 930\nen pantalla, a excepció de la deessa altiva de Laura Aikin, més remarcable en la gravació. presentació de l’àlbum no és un La música de Martín i Soler és atot menor. d’una agradable inventiva, però La música de cambra a la Peamb pocs compassos de Mozart nínsula ha quedat sovint relegaqueda clar qui era el geni. da a un segon pla davant la proKristian Bezuidenhout ducció vocal, la qual cosa no vol continua per a Harmonia Mundir que no hi hagi partitures de di la seva exploració de la músigran valor. Com els trios de Turina que el Trio Arriaga ha enca per a teclat del de Salzburg amb un segon volum sensacioregistrat per a Columna Música nal de sonates i altres peces. Ho amb una òptima combinació de reconec, no sóc gaire amant del temperament i equilibri. Per la seva banda, solistes de l’Orfortepiano, però el músic sud05/06/2011 africà té talent a dojo per afequestra de Cadaqués col·labo- Fecha: gir-se a Andreas Staier en la ren per a Tritó amb el pianista Sección: CULTURA meva restringida llista d’excepJean Bernard Pommier per cions. oferir el Trio i el Quintet amb Páginas: 37\nEl millor cor del món? El Cor Monteverdi i John Eliot Gardiner aviat tornaran al Palau de la Música ■ ARXIU\nNo sóc gaire amant del fortepiano, però el sud-africà Kristian Bezuidenhout té talent a dojo\nsinó de música de bona factura i no pocs atractius servida de manera irreprotxable per dos conjunts joves, però de mèrits més que notables. La Grande Chapelle té un currículum més dilatat en la recuperació d’autors arraconats, i la nova addició al catàleg de Lauda no desmereix pas al costat d’entregues anteriors. El grup d’Àngel Recasens s’ha centrat en un compositor de l’època de Carles II, Cristóbal Galán, interpretant obres tant en llatí com en castellà amb el mateix rigor i efectivitat. La\nO.J.D.: No hay datos\nE.G.M.: No hay datos\nSección: CULTURA Páginas: 33\nTarifa (!): 2176\nJordi Isern: el cosi el cosmos terrenydeles influenciesartistiques reconeixd llegat d’artist~ com AntoniTa.pies, Anselm Kiefer,Bill ViolaiMarkRothko,per exemple.I mirantencaraméslluny, declarala seva admiracióper Vermeer i Velázquez.Per a Isern, d car~.cter visualde les pinturesés tan "Totaix6queestar aquí,surt de la important comles reflexionsqueles mevaconsciencia?". Ambel alimenten,i temera com"una imatge Monólogo interior de MiguelRasete vista durantuns segons,et pot acompanyar teta la vida. La pintura encaraen cartell, la Fundaci6Vila Casaspmposauna altra exposició és undi’klegantic, en el qual ambla qualtmbarun recera l’ombra m’agradariacoHaborar",conclou. perre~rescar-nos l’esperit. Finsal 23 La s~rieDsprcoha mantingut dejuliola CanFramis, JordiIsern l~rn ocupatdurant els darre~ devs (B~celona,1962)presenta Dsprco, anys,i el 2010el va fer mereLxedor una dotzenad’obres que del lr Premide Pintura Fundació reflecteixen, comMiguelRasero,les Vila Caos.Altu de la paraulaquese seves inquietudsvitals mésintimes, suggereix al titol de l’exposiciónoli i a la vegadaes converteixenen el hemde donarun to tragic, mésaviar llac al quall’artista ensconvocaper l’ar fista ensvol fer particepsd’una compartir les ambno~ltr~. revelació, o d’tmproc~de "La pintura empermetfer me transformació."Hi ha un di~.leg grans preguntesi romandre-hia entreles formeshumanes i el buit. dins. Esunexerdcidiari de lliber tat", La desaparieió la podementendreen afirmaIsern, quementretroba al¿ el sentit quela figura humana queda perales sevesreflexionsenl’esperiti diluYdaen el cosmos.Enla mera d misteñde la filosofíaoriental,en el obraes dónaunacontradicció.\nACan Framis,JordiIsern capturaenunadotzena de pintures la relaciódelcos ambel cosmos a ’Dsprco’. PerAnteniRibas\nrepresenta, en comels marca."La pinturaet registra, deixarastre de la velocitati la forgaambquepintes", diu. Podrienparlar-nos,també,de les marquesque l’experieneiadeixa damunt la pell, de la merneriai de les cicatrius quees vanesborrantal llarg dels anys. Lesveladuresquea vegadesdifuminenels eontorns d’aquestesfigures les mostrenper darreravegadaahansde disoldre’s definitivament. Entre les pecesexposades, destaca,a uncantóde la sala, comsi los unretaule,el triptie formatper Eva, Sudari i Adam.Repr~enten l’origuni el final de la vida.I semblen esperar, també,ambestrany aire de serenhat que s’esdevinguialgtma identitat, i emdonenla possibiliVat cosa. Actualment, Isern té en de deixar-meportar no saps per ben projecte la coHocacióde cinguanta b~que,de tenir la lliber tat de no d’aquestssudañsa Girona,a les saber queva a passar". Enl’obra faganesde les casosquedonenal riu d’Isern aquestgest es materialitza Onyar.Ouinefeete creu que tindran en el buit queenvoltales figures. Els en l’espectador?"No he sé, primer cossostenen signes i textos gravats faig l’obra,i desprósla reflexió". quesemblenobrir los les portesa fondre’sdins aquestbuit. Nohi ha "Jordilsern:’Dsprco" violencia, pere,en comIsernels CanFramis.Finsa123de julioL M’obsessiona la idea del buit, entés, segonsla filosofia oriental, coma met’,iforade plenitudi nostb.lgiade l’infinit, per6lesmevespintures estan centrade~~ en la figura humana.Dinsl’abs’¢acció,la figura humanacatapulta tots els interrogants",a la vegadaque"les pintur~ ens p ea’metenobservarel car’kcteril’lusori de la nostra\n"DinsI’abstració,la figura humana catapultatots els interrogants"\nJordiIsern enténel buit segonsla filosofia oriental,coma plenitudi coma fexpressiód’unanostd~ade l’blfinit.\nObra de Jordi Isern


Convocatòria de subvencions per al foment de la biomassa dirigida a administracions locals de les Illes Balears i a petites i mitjanes empreses i associacions empresarials - Abtecir\nConvocatòria de subvencions per al foment de la biomassa dirigida a administracions locals de les Illes Balears i a petites i mitjanes empreses i associacions empresarials\nAprovar i regular les ajudes per al foment d'instal·lacions de biomassa de més de 20 kW, promogudes per administracions locals, petites i mitjanes empreses i associacions empresarials.\nL’objecte de la convocatòria és fomentar les instal·lacions de biomassa, davant la producció d’energia amb combustibles més contaminants, per la qual cosa ja estan establerts prèviament uns criteris específics en la convocatòria i es considera que tots els peticionaris tenen els mateixos drets, que no calen la comparació ni la prelació i que està justificat que s’hagi optat per concedir les subvencions d’acord amb l’ordre d’entrada.\nEls beneficiaris són:\na.- Els consells insulars, els ajuntaments i les entitats locals menors de la Comunitat Autònoma de les Illes Balears.\nb.- Les petites i mitjanes empreses.\nc.- Les associacions empresarials.\nAquesta convocatòria es tramita amb caràcter pluriennal per un import de 559.000,00 €, amb càrrec al pressupost de la Comunitat Autònoma per als exercicis 2018 i 2019 i, en funció de la naturalesa dels beneficiaris, per les anualitats, els imports són els següents:\nAny 2018: 40.000,00 €\nAny 2019: 519.000,00 €\na) Noves instal·lacions de producció d’energia tèrmica que utilitzin com a combustible biomassa, amb una potència mínima de 20 kW tèrmics de potencia nominal.\nb) No s’hi inclouen els sistemes de generació d'energia tèrmica del tipus estufa o casset de xemeneia que proporcionin exclusivament calor directa en el lloc on s’instal·lin i no posseeixin circuit hidràulic/aire de calefacció o aigua calenta sanitària.\nL’IVA és subvencionable sempre que el beneficiari no el pugui recuperar o compensar.\nLes quanties de les ajudes són:\n1.- Quanties de subvenció:\na) Per a les sol·licituds presentades per les entitats de l’apartat 2.1bo associacions empresarials, un màxim de subvenció del 35 % de l’import de la inversió màxima admissible.\nb) Per a les sol·licituds presentades per consells insulars, ajuntaments i entitats locals menors de la comunitat autònoma de les Illes Balears, un màxim de subvenció del 50 % de l’import de la inversió màxima admissible.\n2.- En el cas de calderes, i en funció de la tipologia de les instal·lacions, la inversió màxima admissible és la següent:\na) Instal·lacions de generació d’aigua calenta i/o calefacció de fins a 50 kW per a un edifici: 600 €/kW.\nb) Instal·lacions de generació d’aigua calenta i/o calefacció de més de 50 kW per a un edifici: 400 €/kW.\nc) Instal·lacions de generació d’aigua calenta i/o calefacció i refrigeració de fins a 50 kW per a un edifici: 800 €/kW.\nd) Instal·lacions de generació d’aigua calenta i/o calefacció i refrigeració de més de 50 kW per a un edifici: 700 €/kW.\ne) Instal·lacions de generació d’aigua calenta i/o calefacció de més de 50 kW per a dos o més edificis: 500 €/kW.\nf) Instal·lacions de generació d’aigua calenta i/o calefacció i refrigeració de més de 50 kW per a dos o més edificis: 800 €/kW.\nLes inversions objecte de la sol·licitud s'han de dur a terme a l’àmbit territorial de les Illes Balears i s’han d’executar i pagar dins el període que va des del dia de la presentació de la sol·licitud fins al termini que fixi la resolució d’atorgament. Si es tracta d'una empresa o associació empresarial de les especificades en els apartats 2.1 b o 2.1 c, ha de indicar a la sol·licitud de subvenció si ha d'executar les inversions al llarg de 2018 o si les farà fins el 2019. Si es tracta dels beneficiaris que s'esmenten en l’apartat 2.1 a, el termini de justificació ha de ser obligatòriament fins al 2019. En el cas dels beneficiaris que vulguin fer les inversions el 2018, el termini no pot ser superior al 9 de novembre de 2018, i en el cas dels beneficiaris que vulguin dur-les a terme fins el 2019, no pot ser superior al 14 de setembre de 2019. Computa com a data de sol·licitud la data d’entrada en el Registre de la Conselleria de Territori, Energia i Mobilitat, en les seves delegacions o en qualssevol dels llocs que estableix l’article 16.4 de la Llei 39/2015.\nEl termini per presentar les sol·licituds:\nA partir del cinquè dia de la publicació d’aquesta Resolució en elButlletí Oficial de les Illes Balearsi finalitza als tres mesos d'haver-se publicat, o fins al possible exhauriment, dins aquest període, de la quantia econòmica assignada a aquesta convocatòria.


L'altafullenc Hèctor López Bofill presenta el seu llibre ‘L’edat dels homes’ a la BiblioMar aquest dijous a les 19h\nEs tracta d’una novel·la històrica amb rerefons polític que ha estat editada pel grup Edicions 62\nLa BiblioMar d’Altafulla serà aquest dijous a les 7 de la tarda escenari de la presentació d’una novel·la amb signatura altafullenca. Es tracta de ‘L’edat dels homes’, i el seu autor és Héctor López Bofill, natural del Barri Marítim d’Altafulla i professor de Dret Constitucional a la Universitat Pompeu Fabra.\n‘L’edat dels homes’ és una novel·la històrica amb rerefons polític, un “model híbrid que també barreja la biografia i l’autobiografia”, segons el seu autor. Bofill narra la història del seu avi en els anys més difícils del segle XX, les èpoques de les guerres. El llibre recull, quan es compleixen 20 anys de la mort de l’avi de l’autor, “tots els documents que acrediten les peripècies que va haver de viure”. També ha destacat que, en vida, el protagonista de la història no volia parlar gaire d’aquesta temàtica.\nLa publicació ja ha sortit a la llum a les llibreries, de la mà del grup Edicions 62, que l’ha editat amb èxit. Això es deu a que “la història del llibre evoca a la de moltes altres famílies” a qui van afectar aquests conflictes, segons l’autor.\nA la mateixa presentació, hi haurà diferents exemplars de la publicació que els assistents podran comprar si així ho desitgen. El preu és de 12,50€.\nHèctor López Bofill, autor del llibre


L'ESCANYAPOBRES. OLLER I MORAGAS, NARCÍS. 9788490343791 La Memòria ´\n<i>Pilar Prim </i>és la història d'una jove vídua que es troba enmig d'un conficte entre els seus sentiments i desitjos i els interessos de la seva família i, en definitiva, de la seva classe social. L'elaboració psicològica dels personatges i la seva maduresa lingüística i narrativa fan de <i>Pilar Prim</i> l'obra més important de Narcís Oller, consider...\nLa febre d'or, que aparegué en tres volums entre els anys 1890 i 1892, és la novel·la més extensa i ambiciosa de Narcís Oller. El tema bàsic és, un cop més, l'obsessió pel diner, centrada en la figura del nou ric que genera l'economia especulativa. A més dels sotracs de la Borsa, l'autor hi retrata la Barcelona de finals del segle XIX i converteix en protagonista el progrés, a ...\n«Publicada set anys després de La febre d'or, la novel·la breu La bogeria (1899) és una aportació singular en la tradició narrativa catalana, tant pel que fa al tema --l'estudi particular d'un "cas clínic", amb una forta dependència de la història política i social del país-- com pel que fa a la trajectòria literària d'Oller. En el context de la fi de segle, l'obra evidencia el...\nLa lectura de Vilaniu ens pot oferir diversos nivells de gaudi. Tant si hi busquem el fris dels costums d'una època, com si ens serveix per pensar com han canviat les coses en un mateix espai que encara podem reconèixer. Tant si hi busquem la vibració interna de les passions que somouen els personatges, com si ens fascina la descripció d'una natura que, malgrat tot, sobreviu al...


El Parlament aprova instar la detenció del coronel Alamán | NacióDigital\nICV, ERC i SI tiren endavant la resolució amb l'abstenció de CiU\nper Q.Sallés/Parlament, 27 de setembre de 2012 a les 19:41 |\nAquesta tarda les votacions de les resolucions finals del debat de política general ha aportat una sorpresa: la petició de detenció del coronel de l'exércit espanyol, Francisco Alamán, que demanava la intervenció militar de Catalunya en cas de secessió.\nSolidaritat ha presentat una resolució que demanava al Govern de la Generalitat que instès al ministeri de Defensa espanyol arrestar immediatament l'alt oficial de l'exèrcit espanyol. La moció ha estat aprovada per 24 vots a favor (ERC, ICV i SI), 21 en contra i 86 abstencions, entre les quals s'hi trobava la de CiU.\nPolítica, si, coronel alamán, exèrcit\ndeixem-los ben retratats\nPer Anònim el 29 de setembre de 2012 a les 02:05\npreneu nota d'aquest mail. fiscalia del TPI de la Haia: ContactOTP@icty.org Caldria fer enfasis al TPI de les declaracions de vidal quadras, dolores de cospedal, Soraya saenz, coronel Alaman. entre més mails rebi el fiscal potser ens escolti, deixem-los ben retratats!!! Titol dels mails : FREEDOM FOR CATALONIA. FES-LOS RULAR\nPer independència! el 29 de setembre de 2012 a les 00:19\nA l'hora de dinar, els pares diuen als seus fills que si no s'ho mengen tot, vindrà el Coronel Alamán i se'ls emportarà...\nPer Bejota el 28 de setembre de 2012 a les 18:44\nO es que solsament poden dir bestiesses els amics de Terra Lliure i Cia.?Defenssar l'Estat és de ben nascuts.Bon dia. N.B.Veure la guerra de secessió als Estats Units.\nPer joan antoni el 28 de setembre de 2012 a les 10:03\nNo tenim por ni de madrid ni de militars nostàlgics! Això ja no hi ha qui ho pari. Bona intervenció d'Uriel Bertran ahir al parlament. Us la recomano: http://www.youtube.com/watch?v=ZPgqqcYnBjQ&feature=g-all-u Que n'opineu? Aquesta gent s'ha guanyat el meu vot!\nUn personatge pintoresc\nPer XX el 28 de setembre de 2012 a les 09:24\nAquest ha vist la seva oportunitat amb el tema, és dels que porten tota la vida esperant-la... és un fanàtic sonat, d'aquells que no tenen credibilitat però que els mantenen a l'exèrcit perquè són com una mascota, no sé si m'explico.\nPer Anònim el 28 de setembre de 2012 a les 09:00\nEste jubilado porque sale con uniforme? que lo juzgen por eso.. este yayoflauta porue se le hace caso? esta jubilado o sea que entiendo que tiene todo el tiempo del mundo pra joder a Catalunya como antes los que hicimos la mili sabemos que estos yayoflautas nunca han pegado golpe, y tienen un sueldo que te cagas, mejor que comparta su jubilacion con los otros y deje de tocar los...\nPer Anònim el 28 de setembre de 2012 a les 05:01\nLa constitucio espanyola no és l'única arma que tenen. Pesoeeistes, falangistes, PPistes, periodistes, madrilistas,militariste ect .. Aquesta gent no ens volen ni dins ni fora, ens volen morts. Hem d'anar amb molt de compte, el camí no serà planer. Lluitem per la Terra.\nPer vicent el 28 de setembre de 2012 a les 00:44\nsóc un valencià que creu que el països catalans conformen una regió històrica, lloable, admirable i molt diferent d'espanya. En lo meu cas, me sento discriminat pel meu país (dis-li comunitat valenciana) i molt unit al sentiment independentista del poble català. Entenc que els catalans vullguen una catalunya independent, però m'encantaria que castelló, valència, alacant i les illes formessen part d'este procés que esteu començant. Com puc ajudra a que la nostra nació sigui un estat? difícil!!! de totes maneres espero que en cas d q CAT arribo a la independència negocie el procés en la resta d països catalans. bona nit a tothom! P.D: Espanyols intolerants: apreneu del sentit d'estat i no obligueu a la força! Espanyols en general; féu una reflexió breu i no us quedeu només amb els mitjans d telecomunicació espanyols! i si és així, sigueu més intel·ligents i valoreu-nos! intereconomia i TV's espanyoles no són el centre del món! Ojalà puguesse escoltar i vore la radio i TV catalana, de molta més qualitat i més tolerant. Bé, bona nit!\nA LA PRESO I SENSE PAGA\nPer Manel de Sant Antoni el 28 de setembre de 2012 a les 00:13\nQue passa senyors de CiU, ja hi tornem?\nPer Gonçal el 27 de setembre de 2012 a les 23:08\nNo, ara no es moment de caure en provocacions, això es el que volen. Visca Catalunya Lliure\nPer Gonçal el 27 de setembre de 2012 a les 23:01\nPer Anònim el 27 de setembre de 2012 a les 22:52\nQue el coloquin al "Valle de los caidos" vetllant el cadàver del generalisimo, així estarà entretingut i no dirà animalades.\nUn Coronel Fustrado\nPer Anònim el 27 de setembre de 2012 a les 22:15\nMi Coronel yo soy Catalan y me acuerdo de Ud, de lo cabron que era con los soldados, no se si se acuerda que a los Catalanes nos decia que heramos PERROS y que si Hitler huviera ganado la guerra nos gaseaba a todos esto eran sus comentarios Pero yo en Cataluña trabajaba y es donde me ganaba el Pan, no Como Ud, que se lo llebavan de Intendencia, Ud. es una persona sin tierra y no nos puede entender, pero le dire, que sim biene a Catalunya con sus tanques, as lo mejor se queda porque en esta Tierra nuestra se admiten a todos los que tengas voluntad de quedarse hasta LOS HIJOS DE PUTAS.\nPer Anònim el 27 de setembre de 2012 a les 22:12\nNo demanis perdó!\nPer Johns el 27 de setembre de 2012 a les 22:01\nA veure si ara fant gestos els del Govern d'Espanya i engarjolen aquest animal. Per cert, al asturià, no cal que et disculpis. El castellà es la nostra segona llengua i a mi m'ha permés llegir molta cultura en versió original (Ej: Becquer), no l'odiem pas aquí.\nPer Sazatornil el 27 de setembre de 2012 a les 21:31\nCoronel Alamán, que no vé que está hasiendo el ridículo, hombre!\nSe'ns pixes a la cara i diuen que plou\nPer Lorca el 27 de setembre de 2012 a les 20:45\nDe caps quadrats com aquest el país veí està ple! menys mal que cada cop estem més aprop d'allunyar-nos d'aquesta colla d'ignorants colpistes.\nFeixistes a la presó!\nPer Anònim el 27 de setembre de 2012 a les 20:44\nEn cas contrari això no és cap democràcia...\nJo simplement li treuria la pensió\nPer Anònim el 27 de setembre de 2012 a les 20:42\nno es meraix que la hi paguem...\nPer Anònim el 27 de setembre de 2012 a les 20:40\nVisca Catalunya lliure!! De parte de un asturiano (perdon por el castellano)\nPer guillem el 27 de setembre de 2012 a les 20:15\naquest home li hauria de caure la cara de vergonya, per pensar que es pot insultar sense conseqüencies a in poble una cultura i unes persones. guillotina\nPer Anònim el 27 de setembre de 2012 a les 19:53\nes veu que cyu torna al que era abans, com poden abstenirse en algu tan serios com aixo??\nPer fideli el 27 de setembre de 2012 a les 19:52\naquest es pixa del Parlament com nosaltres de la seva consti...


Primer concurs de bandes novells a Pals • Ràdio Capital de l'Empordà\nPrimer concurs de bandes novells a Pals\nEl premi del concurs són 300 euros i actuar a la Festa Major dels Massos. Els grups o solistes que hi vulguin participar, s'han d'inscriure abans del dimarts 10 de juliol\nEl grup Bruel dels Timbalers impulsa un concurs adreçat a grups o solistes del Baix Empordà, que composin temes propis. L’entitat ha organitzat el concurs Bruel Rock, que tindrà lloc el proper 21 de juliol a la plaça Catalunya de Pals. L’acte té el suport de l’Ajuntament de Pals.\nEl premi del concurs són 300 euros i actuar a la Festa Major dels Masos. Els grups o solistes que hi vulguin participar, s’han d’inscriure abans del dimarts 10 de juliol. La web de l’Ajuntament de Pals mostra més detalls del procés d’inscripcions.\nUn requisit insdispensable és que els grups han de ser del Baix Empordà. A més, tindran preferència en el procés de selecció els que tinguin un o diversos components de Pals.\nL’organització accepta tot tipus d’estils modenrs (rock, jazz, funk, blues, metal, rap…). Ara bé, els membres no poden superar els 30 anys.\nArticle anteriorL’Espai Ter agrupa els artistes que han musicat la poesia de Montserrat Abelló\nArticle següentControlat l’incendi a Vilopriu


U8. L'ampliació del món conegut | MindMeister Mind Map\nU8. L'ampliació del món conegut\nU8. L'ampliació del món conegut by gerardy carlota\n1. 1. El món conegut pels europeus del segle XV\n1.1. Els límits del món conegut\n1.1.1. A principi de segle XV, el món conegut pels europeus es limitava a Europa i els territoris que envoltaven les costes dels mars Mediterrani i Negre\n1.1.2. També es coneixia l'existència de l'Índia, la Xina (Catai) i el Japó (Cipangu), gràcies als viatges que havien fet alguns mercaders medievals, com ara Marco Polo, i perquè hi havia rutes comercials establertes per mitjà de les quals arribaven seda, espècies i altres productes exòtics\n1.1.2.1. No obstant això, el coneixement d'aquestes terres era molt imprecís. També hem de tenir en compte que la resta del món continuava sent totalment desconegut pels europeus. No coneixien pràcticament res ni de l'interior de l'Àfrica, ni de l'Asia, i no tenien notícies de l'existència d'Amèrica ni d'Oceania\n1.2. Les causes dels descobriments\n1.2.1. A partir del segle XV, els europeus van dur a terme un seguit d'expedicions marítimes que els van permetre ampliar el coneixement que tenien del món\n1.2.1.1. Les causes d'aquestes exploracions van ser diverses.\n1.2.1.1.1. En primer lloc cal tenir en compte que continuava viu l'esperit evangelitzador i guerrer de les croades, al qual cal afegir l'afany ennobliment i de riquesa de molts comerciants i aventurers\n1.2.1.1.2. En segon lloc, i molt més important, la necessitat de trobar noves rutes comercials amb l'Orient\n1.3. Les millores tècniques\n1.3.1. La millora dels vaixells i la dels instruments de navageació no va ser una causa però si un factor clau que afevorí la navegació a llarga distància a través dels oceans:\n1.3.1.1. Es van elaborar mapes nous\n1.3.1.2. Es va generalitzar l'ús d'instruments de navegació\n1.3.1.3. Es van construir nous tipus de vaixells\n2. 5. Les conseqüències dels descobriments\n2.1. La formació de dos grans imperis\n2.1.1. Com a resultat de les primeres conquestes, Portugal i Castella van crear dos grans imperis ultramarins que van proporcionar grans recursos econòmics a la corona respectiva\n2.1.1.1. Per evitar problemes entre els dos imperis, van acordar repartir-se les àrees que podia explorar cadascuna de les monarquies, tal com consta en el tractat de Tordesillas, de 1494\n2.1.1.1.1. Es va establir un meridià que separava les dues demarcacions:\n2.1.1.1.2. Els descobriments impulsats per totes dues corones van comportar el començament de l'hegemonia ueropea sobre la rest del món.\n2.2. Topada de civilitzacions\n2.2.1. El descobriment. la conquesta ii la colonització d'Amèrica van posar en contacte pobles amb un desenvolupament tecnològic molt desigual\n2.2.2. La confrontació, cruenta en la major part d'ocasions, va respresentar la submissió i explotació dels pobles indígenes americans\n2.2.2.1. Els conqueridors van imposar als pobles d'Amèrica un nou ordre polític, econòmic, social i religiós que subordinava la població autòctona a la voluntat de les autoritats colonials\n2.3. Els avenços científics\n2.3.1. Els descobriment també van comportar un avenç molt notable de les ciències\n2.4. La conolització i l'explotació dels recursos\n2.4.1. Simultàniament a la conquesta del territori, els conqueridors van crear una administració i van organitzar un sistema d'explotació per obligar als indígenes a treballar per a ells\n2.4.1.1. Com que els noves terres van ser incorporades a la corona de Castella, s'hi van introduïr les lleis, la llengua i la cultura castellanes, a més a més de la religió catòlica\n2.4.1.1.1. Tanmateix, com que els reis no podien governar directament el territori a causa de la distància, es van crear els virregnats de Nova Espanya i del Perú, dirigits per virreis i dividits en províncies, al capdavant de cadascuna de les quals hi havia un governador. Uns altres responsables de l'administració eren els corregidors\n2.4.2. Els recursos immensos d'or i argent i la intensa activitat comercial, que se centralitzava a través de la Casa de Contractacio de Sevilla, creada el 1503, van proporcionar una gran quantitat d'ingressos a la corona de Castella\n2.4.3. Per fer produir la terra, els colons que es traslladaven a Amèrica obtenien la concessió d'un nombre d'indígenes que havien de treballar per al nou propietari durant un període de temps a canvi de formació religiosa, alimentació i una petita retribució econòmica\n2.4.3.1. Aquest sistema va rebre el nom de "encomienda". I per a l'explotació de les mines es va fer un altre sistema, la mita, que obligava els indígenes a treballar a canvi d'un salari\n2.5. L'impacte demogràfic i humà\n2.5.1. Els efectes demogràfics van ser devadstadors\n2.5.1.1. Guerres de conquesta\n2.5.1.2. Dures condicions de treball imposades pels colonitzadors\n2.5.1.3. Propagació de malalties fins aleshores desconegudes al continent americà\n2.5.1.4. Van causar la mort de milions d'indígenes\n2.5.1.4.1. Catàstrofe demogràfica\n2.5.2. La disminució de la població autòctona va fer que els colonitzadors es decidissin a omplir el buit demogràfic amb esclaus negres procedents de l'Àfrica, portats especialment per treballar a les mines i les hisendes\n2.5.3. Un altre aspecte dels contactes entre individus d'ètnies i cultures diferents va ser el mestissatge, tant biològic com cultural\n2.5.3.1. La complexitat ètnica i cultural va augmentar amb la incorporació dels esclaus africans. D'aquesta manera es va anar definint una societat multiètnica en què les diferències socials més importants tenien un origen racial\n2.5.4. El grup que exercia el poder polític, econòmic, cultural i religiós estava format pels espanyols peninsulars, encara que a poc a poc els criolls, nom amb què es coneixen els descendents dels espanyols nascuts a Amèrica, van anar assolint importància\n2.5.4.1. La resta de grups, els mestissos, els indígenes i els africans, estaven subordinats als grups dominants\n3. 4. La conquesta i dominació del nou món\n3.1. Les campanyes més importants\n3.1.1. La descoberta i les primeres expedicions d'exploració del nou món van donar pas a una segona fase, la conquesta, que es va dur a terme entre el 1518 i el 1540\n3.1.1.1. La dominació d'aquell immens territori va ser possible sobretot per la feblesa de les societats indígenes i per la superioritat tecnicomilitar, l'esperit evangelitzador, la brutalitat i l'afany de riqueses dels conqueridors\n3.1.1.2. Entre les nombroses expedicions que es van organitzar, van destacar la d'Hernán Cortés, que el 1519 va partir de Cuba cap a la zona de Mèxic i va sometre els asteques\n3.1.1.2.1. I la de Francisco Pizarro, que el 1531 va partir de Panamà i va conquerir l'Imperi inca\n4. 3. L'Amèrica precolombiana\n4.1. Diversitat cultural\n4.1.1. Abans de l'arribada dels castellans portuguesos a Amèrica en aquest continent hi havia una gran diversitat de cultures que reben el nom de precolombines perque eren en aquell continent abans del viatge de Cristofor Colom\n4.1.1.1. Les més destacades eren les dels maies els inques i els asteques. No obstant l'esplendor de les cultures esmentades, al continent americà se n'havien desenvolupat d'altres que en aquell moment ja no eres preponderants i hi vivien molts altres pobles, la majoria amb formes de vida molt senzilles o poc desenvolupades\n4.2. Els maies\n4.2.1. Els maies eren una antiga civilització situada a la península del Yucatán i en altres terres baixes dels actuals Mèxic, Guatemala i Hondures\n4.2.1.1. La cultura maia havia viscut la seva època d'esplendor entre els anys 300 i 900 de la nostra era. Quan els castellans hi van entrar en contacte, havia caigut en una profunda decadencia causada per la successió de diverses guerres civils\n4.2.1.1.1. Els maies s'organitzaven en ciutats estat, governades per un cap suprem que vivia a la ciutat de Maiapán. La societat estava dividida en quatre classes socials: els nobles, els sacerdots, els camperols i els esclaus. Els esclaus eren majoritàriament presoners de guerra\n4.3. Els inques\n4.3.1. De tots els imperis que hi havia a l'Amèrica precolombina, I'imperi inca era el més gran: comprenia part o la totalitat dels actuals Perú, Bolívia, I'Equador, I'Argentina i Xile\n4.3.1.1. Quan els castellans hi van entrar en contacte, I'Imperi inca estava en ple apogeu. Els inques van construir una xarxa fantàstica de carreteres que recorria més de 40.000 km, i es comunicaven entre elles mitjançant un servei de correus molt eficient\n4.3.1.1.1. La societat inca estava formada per diversos grups socials: la familia reial, la noblesa i el poble, les capes més baixes del qual eren els serfs i els esclaus.\n4.4. Els asteques\n4.4.1. Els asteques poblaven la vall de Mèxic des del segle XII. El seu imperi es fonamentava en l'aliança de tres ciutats: Tenochtitlán, Texcoco i Tlacopán. Quan els castellans hi van entrar en contacte no feia ni cent anys que s'havia format aquesta confederació, per la qual cosa l'imperi estava en la fase inicial.\n4.4.1.1. Els asteques eren un poble guerrer que s'organitzava en tribus, dividides en diversos grups socials: els sacerdots, els nobles, els homes lliures i els esclaus. L'economia es basava en el conreu del blat de moro i altres productes com ara la carbassa o el tomàquet\n4.4.1.1.1. Cultivaven en illots de terra flotants, anomenats chinampas, sobre els llacs Texcoco i Xochimilco. Els asteques cobraven grans tributs als pobles.vençuts i acostumaven a sacrificar molts dels enemics derrotats. Per això eren molt odiats pels pobles que sotmetien.\n5. 2. Els viatges d'exploració dels portuguesos i castellans\n5.1. Les exploracions portugueses\n5.1.1. Des del començament del segle XV, Portugal va buscar una ruta nova cap a l'Índia voregant l'Àfrica\n5.1.1.1. Els reis portuguesos i l'infant Enric el Navegant van organitzar diverses expedicions que van descobrir les illes Madeira (1418) i les Açores (1431)\n5.1.1.1.1. Després es an dirigir cap al sud i van vorejar la costa africana\n5.2. Les exploracions castellanes\n5.2.1. La corona de Castella va ser la gran competidora de Portugal pel que fa a la recerca d'un nou camí cap a la Índia\n5.2.1.1. El viatge més important va ser el de Cristòfor Colom, navegant que pretenia arribar a l'Àsia travessant l'oceà atlàntic\n5.2.1.1.1. Colom va presentar el seu projecte als Reis Catòlics que van decidir finançar el viatge\n5.2.2. Una altra fita va ser el primer viatge que va fer la volta al món\n5.2.2.1. El 1519 va partir de Sevilla una expedició capitanejada per Fernão Malhães i el seu contramestre Juan Sebastián Elcano\n5.2.2.1.1. Tenien com a objectiu trobar el pas entre els oceans Atlàntic i Pacific i aconseguir fer la volta al món


BORN TO BE CHILD...: IRONMAN CHALLENGE CALELLA\nIRONMAN CHALLENGE CALELLA\nBones previsions metereològiques per diumenge, sembla que el mar estarà bé i això és un consol tenint en compte que duc dues setmanes rabiant de dolor a l'espatlla dreta i sense nedar desde Neda Marcelona, el que si em preocupa és el poc volum de còrrer acumulat degut a la lessió de quàdriceps patida després del 1/2 Ironman de Calella. Bé ara que ja he plorat... em centraré en la crònica :)\nArribem a Calella tota la família al complert (avui hi són les tres) cap a les 6:45 i a les 7:00 obren el bike park on haig de comprovar que tot estigui bé, omplo els bidons de beguda i canvio les bambes ja que decideixo no jugar-me-la en la marató i preparo les més còmodes que tinc amb mitjons compressius. A tot això ja són les 7:45 es tanca el bike park i la bags area. M'he col·locat el neopré i saludo a les nenes que m'han vingut a dessitjar sort i molta calma, abans de posar-me la part de dalt del neopré comprovo que el kinesitape que m'ha posat el fisioterapèuta (Vital ets un crack) estigui al seu lloc i m'empastifo de vaselina els llocs de fricció i vaig a tastar l'aigua cap a les 8:00 i en uns deu minuts ja torno a ser a la sortida ja que els PRO surten d'hora i jo surto al calaix de les 8:50, contra tot pronòstic estic molt tranquil, trobar-me el mar en bon estat i no haver de forçar l'espatlla, haurà tingut alguna cosa a veure.\nEstiraments previs ja dintre del calaix de sortida amb les meves nenes al costat, genial!!\nSORTIDA!! Deixo que els ràpids fagin la feina i jo, en posició còmode per no rebre molts cops al braç dret, ràpidament vaig fent via. Primera boia entre algún que altre cop i ja visualitzo les boies del tram de 1450 m. en aquest tram he tingut alguna estrabada dolorosa de l'espatlla dreta, tracciono més fort amb l'esquerra i miro de fer-ho el més suau possible amb la dreta. Segón gir molt net i negociant el tercer gir he rebut alguns pals, "fairplay" si no hi entres, no reps. En el tram llarg de 1750 m. hi ha onades i vent de Garbí que és un regal per la tornada. Eufòric pel segment natatori tan còmode, arribo a l'última boia i en els metres finals imprimeixo un ritme viu. Trobada amb la gravetat i a còrrer!!\n-Coll...!! El neopré no se'm descorda.\nFaig una estrabada forta i per fí baixa la cremallera, entrant a la bags area les meves nenes m'esperen.\nEn treure'm el neopré observo que el kinesitape s'ha arrencat, m'empastifo de protecció solar, em poso el casc aero que em vaig comprar el dia abans sense haver provat (cosa que no s'ha de fer mai en cursa) mitjons en ma per què la bags area és una piscina i cap a la bici.\n-Jordi no tinguis pressa, tens tot el dia pel devant.\nT1 de Ironman debutant, 5 min... juas juas juas!!\nEm pujo a la bicicleta i ja em sento salvat, el casc es molt còmode i el bidó aero també (aquest últim si que l'havia provat).\nPrimera volta molt conservadora em menjo una barreta, un plàtan i un gel. Segona volta més conservadora, segona barreta, més plàtan, isotònica i començo la tercera i última volta i ja em noto les cames cansades i la pressió de la calor, segón gel i penso en el que em queda encara per venir. La magnitud de la tragèdia (Monzonià) em fa afluixar, sabent del poc volum acumulat i el no haver fet mai una marató, tot i això em plantejo el tercer segment d'una forma ferma fins el km 21.\nT2 molt agradable i molt lenta!! Els debutants a part del dorsal enganxat per tot arreu, de la mateixa manera que els PRO duen un distintiu en els seus dorsals, als "nuvatus" s'ens hauria de posar una "L"\nben visible... juas juas juas!!\nPenjo la Cervela, companya de fatigues i em calço mitjons compressius, les bambes, un gel, la gorra i a còrrer!!\nNomés sortir de la zona de transició em trobo amb les nenes i uns amics Miquel, Mònica i la seva filla Paula, amiga de la meva filla Ariadna.\n-Quina il·lusió que hagin vingut!!\nAnimació a tope dels supporters i endavant amb l'objectiu de fer-ho amb calma, en el primer km em trobo amb en David del CTCB que m'anima a tope.\n-Caram, això dona ales, però hauré de gestionar la motivació!!\nPrimera volta de menys a més, inici de la segona volta ja forçat, però em mantinc en el ritme i l'objectiu, em torno a trobar amb les nenes i els amics, això em dona força, continuo i en un km en David em diu que vaig molt bé i que duc bon ritme per fer la marató en 4 hores i que no se'm passi pel cap aturar-me a caminar, tenint en compte que patiré. Sense negar-li res em centro en completar la primera 1/2 marató sense aturar-me, no sense dolor... ho faig. Inici de la tercera i pitjor volta, la faig estil CACO, ara camino ara corro, un autèntic calvari. Em trobo amb l'Alberto Parra un autèntic crack, donant suport i allí al seu costat l'Álex i Josep Mª del CTCB, això m'anima, bec isotònica, prenc fruita, em prenc un gel i complerto la tercera volta molt cardat, en Miquel (una bèstia parda en bicicleta i maratonià) m'ha recollit al final de la tercera volta per dir-me que no em deixi. Animació de la família i amics que han cambiat de lloc.\n-IUJUUU!! També han vingut en Jandro i la Laura amb els peques en Guillem (el meu fillol) i l'Oriol!!\nMiro el crono i veig que inicio la quarta i última volta en 11 hores.\n-Vinga Jordi que 10 km els fas en menys d'una hora. I un raba!! Això en condicions normals i lo d'avui no és normal. Corre, corre!!\nHo intento i no puc amb el dolor de cames, no em deixa pensar amb claredat, vull però no puc i vaig fent, definitivament desde l'últim avituallament em poso a còrrer, arribo al km 40 i al poc miro el crono i veig 11:57 hores, vaig completament fos i no paro pensant en l'arribada, en el privilegi de la gent que m'ha animat, les meves nenes a l'arribada!! i com si d'un miratge es tractés, entro ens els últims metres de catifa i sense donarme'n em trobo envoltat de la dona i les nenes, em donen la ma dreta l'Ariadna i l'esquerre la Berta i la Conxi de la ma de l'Ariadna, l'emoció brolla sobtadament per les grans escletxes del cansament, però ràpidament haig de posar en marxa el control de tracció!! Les petufes tiren de mí com dos bèsties, emocionades a tope com estàn, em veig obligat a fer un sprint final per no sortir a la foto de l'arribada de morros a terra... jajajajajaja!!\nExperiència indescriptible en paraules, però el que si us puc dir és que és molt dur, la prova fa honor al seu nom, IRONMAN.\nPer enèsima vegada, agraïr a tots els que heu vingut a donar suport, als amics pels sacrificis que això ha comportat, a la família per aguantar lo que no està escrit i als que heu cregut que seria capaç i m'ho heu fet creure. Gràcies per formar part del meu somni!!\nPublicat per Sama a 16:02\nJordi 6 d’octubre de 2011, a les 2:49\nja ho tens, a agaudir de l'èxit, recuperar i a per un altre repte!!! ets gran, molt gran!!


Protecció Civil de Paiporta cumple 25 anys\n29/11/2019 - Protecció Civil de Paiporta cumpleix 25 anys 29/11/2019\nTambé com a part de la celebració d'aquests 25 anys de vida, Protecció Civil realitzarà diverses accions i activitats al llarg de la setmana. Destaca la campanya de captació que es durà a terme per les diferents places de Paiporta per a ampliar amb nou voluntariat les places del grup.\n“Els voluntaris i voluntàries que formen Protecció Civil Paiporta realitza una gran labor i s'esforcen al màxim en la gestió dels diferents dispositius de seguretat i muntatge en tots els esdeveniments, d'índole molt variada, que s'organitzen a Paiporta. En el dia a dia del poble el seu treball també resulta fonamental, per això aquest reconeixement és més que merescut, i dimecres que ve estarem acompanyant-los per a mostrar-los el nostre agraïment”, ha manifestat el regidor d'Interior, Vicent Císcar.\nEntre les labors habituals que realitza el grup de voluntaris i voluntàries col·laboren en el SEP (servei d'emergències de Paiporta), s'ocupen dels trasllats en ambulància de pacients i persones amb dependència i treballen en general pel benestar de veïns i veïnes.


Torna la 14a edició del TICB de Curses d’Orientació a la ciutat | Esports\n/ Torna la 14a edició del TICB de Curses d’Orientació a la ciutat\nTorna la 14a edició del TICB de Curses d’Orientació a la ciutat\nDurant el cap de setmana hi ha hagut dues curses en el marc d’aquest TICB.\nEl Trofeu Internacional Ciutat de Barcelona de Curses d’Orientació, que ha tingut lloc el dissabte i el diumenge (30 i 31 d’octubre), amb inici al Parc Central de Nou Barris i al Mercat de Santa Caterina respectivament, ha celebrat la seva 14a edició. La competició ha comptat amb dues curses programades: esprint, el dissabte, i Cursa City Race Euro Tour, el diumenge.\nA la prova, on hi han participat diverses seleccions internacionals de màxim nivell, s’hi ha posat en valor la capacitat física de l’equip i la capacitat d’orientació amb diferents circuits desenvolupats al llarg de la ciutat.\nL’evolució del TICB de Curses d’Orientació\nEl TICB de Curses d’Orientació va néixer convidant a un parell de seleccions internacionals de màxim nivell com a mesura d’entrenament i millora tècnica de les seleccions catalanes sènior i junior i es tractava d’una competició per equips. El trofeu va coincidir amb la darrera prova de la Copa Catalana l’any 2006 i posteriorment, l’any 2008, va comptar amb la presència de la selecció anglesa. Durant aquest any, va ser el primer cop que la competició es va obrir a equips de clubs catalans. Enguany fa tres anys, durant l’edició del 2018 va formar part del Mediterranean Open ChampionShip Tour 2018.


• Jésica Sempere Salas serà la presentadora de la segona Gala dels Premis 9 d’Octubre • Durant la gala, que serà el mateix dilluns 9 d'octubre a les 12 hores al Teatre Calderón, es lliuraran els premis a Román de la Calle i a Faula Teatre\nJésica Sempere Salas serà la presentadora de la segona Gala dels Premis 9 d’Octubre. És llicenciada en Comunicació Audiovisual i té un màster universitari en Moda, Gestió del Disseny i Operacions. Està a punt de fer 36 anys, va nàixer el 29 d’octubre de 1981, està casada i té un fill, actualment és redactora d’El Nostre, i responsable de comunicació del club organitzador del Trail Solidari Ciutat d’Alcoi “CEM Més que un Trail”.\nDurant la gala, que serà el mateix dilluns 9 d’octubre a les 12 hores al Teatre Calderón, es lliuraran els premis a Román de la Calle i a Faula Teatre. El lliurament es durà a terme en una cerimònia que serà introduïda per la lectura del Manifest de Miquel Cruz i on la Corporació Musical Primitiva oferirà un concert.


La tecnologia, imprescindible per seguir amb l'activitat educativa | Mataró Audiovisual\nRedacció dt., 31/03/2020 - 10:30\nAmb l'aturada de les escoles, instituts i universitats, alguns professors i alumnes han decidit seguir amb l'activitat educativa des de casa. Una solució possible gràcies a la tecnologia i el gran ventall de possibilitats que ofereix. Manel Trenchs, professor de batxillerat l'Escola Pia Santa Anna i reconegut l'any 2017 com el 8è millor professor de tot l'estat, ha explicat a Mataró Audiovisual que fa temps que implementa la tecnologia a les seves classes i per això tant a ell com els seus alumnes els ha resultat senzill seguir amb les classes de forma virtual.\nTrenchs explica que tot i que les classes online no són comparables amb el contacte presencial, el núvol dona moltes eines per seguir amb l'activitat. Compartir pantalla li permet explicar a través d'una pissarra virtual. També utilitza el Kahoot, per repassar continguts a partir de qüestionaris de múltiple resposta, el Google Classroom per enviar tasques i posar dates d'entrega i les Sites de Google per penjar continguts.\nEl docent recomana en aquestes circumstàncies excepcionals que els nois i noies agafin hàbits d'estudi i mantinguin el contacte amb el professorat. Pels més petits una opció podria ser, diu, crear un vídeo de contingut amb el Tik Tok, una aplicació que permet crear vídeos curts a partir de música i elements gràfics.


Herboristeria Reus | Botiga Casa Pià Carretera de Reus\nInicio/Les Botigues/Herboristeria Reus · Casa Pià Carretera de Reus\nHerboristeria Reus · Casa Pià Carretera de ReusPatricia Maciá2019-05-22T13:05:23+01:00\nHerboristeria Casa Pià a la Carretera de Reus\nHerboristeria Casa Pià a la Carretera de Reus direcció Cambrils\nL’herboristeria de Reus, Casa Pià, es troba en TV-3141, 5,7 km, de la Carretera de Reus direcció Cambrils. Les dues localitats són municipis pertanyents a la província de Tarragona.\nEn aquesta carretera de dues direccions, podem veure clarament, l’edifici on es troba una altra de les herboristeries Casa Pià. A més, l’edifici disposa d’un cartell a l’entrada, on s’especifica clarament, que es tracta de l’herbolari de dietètica i bona salut, Casa Pià.\nHerboristeria Casa Pià a la Carretera de Reus: On es troba exactament?\nLa herboristeria de Casa Pià, es troba en la carretera de Reus, direcció a la ciutat de Cambrils, municipi al nord-est de la comunitat autònoma de Catalunya i pertanyent a la província de Tarragona, i a la comarca del Baix Camp. Es caracteritza per incloure un cartell a l’entrada que la identifica amb claredat.\nLa carretera de la misericòrdia és la que va directa a la nostra herboristeria de Reus. Just al davant, tenim la granja de galls a Reus, anomenada la granja Martorell i a tan sols 5 minuts amb cotxe, direcció Reus, es troben les pistes de tennis, pàdel i futbol, a més d’un gimnàs, al club de tennis de Reus Monterols.\nMalgrat tot això, la vegetació i el camp és el que predomina al voltant de l’herboristeria de Reus.\nQuè trobaràs a l’herboristeria Casa Pià a la Carretera de Reus?\nLa nostra herboristeria de Reus, Casa Pià, de la carretera de Reus a Cambrils, és diferent a totes les altres, ja que és el nucli de totes les botigues Casa Pià. Això és pel fet que en ella, es troba el magatzem de comandes. És a dir, la nau des d’on surten les comandes que a nivell mundial, realitzen els nostres clients.\nEn aquesta nau es troba el magatzem de tots els productes que ofereix Casa Pià, organitzats i preparats perquè arribin correctament a la seva destinació. Per tant, totes aquelles persones que compren productes ecològics i naturals de la herboristeria Casa Pià, passen primer pel nostre magatzem, a la província de Reus.\nPer descomptat, a part de ser el nostre cor de comandes, l’herboristeria de Casa Pià situada en la carretera de Reus, és també una botiga que es troba a disposició dels nostres clients. En ella, poden trobar gran quantitat de productes ecològics i naturals, com:\nAliments Bio i Begudes Ecològiques\nLa herboristeria de Reus, posseeix tot tipus d’aliments naturals. Aquestes estan destinades per a tota mena de persones, com aquelles que posseeixen: intolerància a la lactosa, al gluten. I fins i tot aquells que són vegans, vegetarians, al·lèrgics a la fruita seca, etc.\nEntre els aliments que trobem a Casa Pià, destaquem:\nFarines d’arròs i blat de moro\nAixí com, farines de cigró i farina d’espelta. També, cereals, llavors i muesli. Fins i tot,\nD’altra banda, també podem destacar begudes ecològiques, amb extractes naturals. Sucs amb ingredients vegetals. Llets amb i sense lactosa. Begudes:\nNou i Coco\nA més, Casa Pià, també ofereix aliments per a nens. Aquests últims són ecològics i naturals per a ajudar el seu correcte creixement, així com per a contribuir al seu desenvolupament.\nEn nostra herboristeria Casa Pià de la carretera de Reus a Cambrils, els nostres clients també podran comprar tot tipus d’infusions i tes, com:\nAixí com, diferents tipus de tes de la marca natural Yogi Tea. També, infusions de:\nA part de tot això, nostra herboristeria de Reus, Casa Pià, també ofereix teteres i utensilis perquè els nostres clients disposin de tot el necessari per a elaborar perfectament els seus tes i infusions a les seves cases.\nEn l’herbolari de Casa Pià, també podem comprar:\nCàpsules per al colesterol i l’al·lèrgia\nCosmètica Natural i Higiene Bucal\nL’herboristeria de Reus es preocupa per la cura capil·lar, la cura de la pell, així com de la higiene bucal de les persones. Per això, ofereix tot tipus de productes naturals per a:\nCura dental i bucal, i\nLa cura de diferents tipus de pells\nPer això, selecciona de les millors marques del mercat, qualitat en productes bio i ecològics, tals com:\nCondicionadors per a tota mena de cabell, així com olis naturals, butllofes naturals de tractament i xampús. D’aquesta manera, tant el cuir cabellut, com el cabell podrà lluir un millor aspecte.\nCremes, hidratants naturals i olis essencials per a: pells seques, pells grasses, mixtes, o sensibles, amb tendència a granellades i alteracions en la pell.\nA més, l’herboristeria Casa Pià de Reus, selecciona cremes per a suavitzar, protegir i hidratar zones concretes del cos, com: la cara, les mans, el cos, els peus, etc.\nD’aquesta manera, els nostres clients podran comprar cremes ecològiques específiques per a allò concret que desitgin solucionar.\nLes plantes medicinals de Casa Pià, es poden barrejar i preparar com els nostres clients sol·licitin. Malgrat això, tenim diferents tipus de plantes en diferents formes, com: en pols i en fulla. Entre totes les nostres plantes medicinals, tenim:\nRegalèssia seca tallada\nGingebre d’arrel, i\nCard Marià, entre moltes altres\nEncens i Ambientadors Naturals\nEls encens i ambientadors naturals de l’herboristeria de Reus, Casa Pià, estan constituïts per diferents tipus d’aromes naturals i olors úniques.\nA més, els nostres clients també podran comprar perfums i colònies ecològiques, compostes per diferents aromes exclusives i afrodisíacs.\nAixí com, en l’herboristeria de Reus, també disposem d’utensilis de aromaterapies, tals com:\nDiferents tipus de veles aromàtiques\nGran varietat d’encens, com: encens amb aroma a flor de lotus, encens de flor del taronger i fins i tot encens amb aroma a llimona.\nL’ herboristeria Casa Pià a la Carretera de Reus\nNostra herboristeria de Reus, Casa Pià, està oberta a totes aquelles persones que desitgin contribuir a un major benestar natural. A sentir-se millor per dins i per fora.\nConcretament, espera amb els braços oberts, a tots aquells amants dels productes naturals i ecològics per a ajudar a millorar la seva salut d’una forma natural.\nPerò això no és tot, també està oberta a totes aquelles persones que no estan dins del món bio i natural, i volen conèixer-lo.\nCasa Pià posseeix professionals experts en salut i benestar natural.\nPortem 26 anys al capdavant de l‘equilibri mental i físic sol a base de productes bio. Per això, atenem els dubtes, problemes i/o malestars de qualsevol persona, de forma personalitzada, discreta i directa.\nCasa Pià, és l’herboristeria de la bona salut i vela pel benestar de les persones.


Diner criminal - Editorial - VilaWeb\nAhir Andorra va rebre un fort colp internacional. Els Estats Units van blocar Banca Privada d'Andorra per les seues relacions amb el mafiós rus Andrei Petrov. Deveu recordar-lo, Petrov: és aquell senyor que va arribar a Lloret de Mar amb una mà al davant i una altra al darrere, però en pocs anys es va convertir en el cap d'una trama en què la policia va involucrar també, en el seu moment, el batlle de CiU Xavier Crespo.\nL'actuació dels Estats Units ha estat dura i contundent i és evident que afectarà notablement la credibilitat d'Andorra en els mercats internacionals. Però també pot tenir ramificacions molt poderoses al Principat de Catalunya. No tan sols seguint la pista de Lloret. El president de la Banca Privada i un dels principals accionistes és el directiu del FC Barcelona Ramon Cierco, home en qui confluí també en el seu moment la fosca història de Teixeira i Sandro Rosell.\nLa mesura que ha pres Washington ha estat radical. I és ben possible que la situació política de Rússia i la tensió que s'hi viu hi tinga molt a veure. Els Estats Units no poden combatre militarment Putin, però segueixen pertot arreu el rastre dels diners russos i miren de tallar totes les operacions d'emblanquiment de capital. Operacions en què ben sovint es barregen mafiosos, polítics i l'estat mateix.\nPerò, a banda de remarcar l'abast global de la maniobra, l'operació ens torna a palesar la presència al nostre país de les grans màfies transnacionals, molt especialment la russa. És evident que aquesta gent té diners i que en mou fins i tot més que no en té. Però la seua actuació és un gran perill per al país sencer i ho serà sempre, per més que momentàniament puga resoldre la vida d'alguna empresa o institució, amb l'alegria de subvencionar, pagar… o corrompre.\nLa màfia transnacional mou avui el món amb diners creats des del crim, això és cert. I occident, en general, n'accepta la moneda sense vergonya, àvida de diner fresc i sense pensar pas gaire en les conseqüències. Però aquesta acceptació ni és correcta èticament, ni és segura ni sobretot és sensat de vendre'ns, de vendre, el nostre país a aquesta gent. Val més per això que aprofitem avisos com el d'ahir per a parar-los els peus i si pot ser per a netejar a fons allò que ja han pogut embrutir.\nEl negoci no té ètica ni entranyes. I les màfies, siguin d'on siguin, tenen al seu full de ruta habitual el blanqueig de diners. Si la Banca Privada d'Andorra o qualsevol altra d'aquest país fa negocis amb diner negre tancant els ulls a la seva procedència, és lògic que tard o d'hora se n'esquitxin. I també que en quedin tacats tots aquells, andorrans o catalans, que s'hi han embolicat. Un seriós toc d'alerta per tothom que, a Lloret o on sigui, ha jugat a la ruleta russa. Al principat hi ha gent que no mira prim portant els diners -i no pocs!- a Andorra o a qualsevol altre paradís fiscal. Potser caldria esbombar noms i cognoms d'alguns que els segueixen el joc a casa nostra. Amb totes les conseqüències\nSi, d'acord màfies.\nNo ho són també, un refugi, els paradisos fiscals?No estem davant d'una lluita de màfies? Global?No ho ho és el mateix sistema?No ho són les guerres geo-polítiques, pel domini del món?\nQui estigui lliure de responsabilitat que llenci la primera pedra.\nMolt recomanable a propòsit de la nova Rússia, la pel·lícula Leviatan encara en cartell; cal anar-la a veure disposades a sortir amb el cor encongit i una immensa desolació però amb la sensació és que es tracta d'un retrat molt fidel del rostre més obscur de la Rússia postcomunista, la que exporta mafiosos per tot Europa i que s'han aficionat a la bona vida de la Mediterrània. Quina enorme tristesa que el gran i meravellós poble rus estigui en mans de personatges semblants! i quina desgràcia per a nosaltres que hi hagi gent a casa nostra disposada a fer negocis amb aquest tipus de criminals!\nRealment la mesura ha estat molt contundent i cal emmarcar-la en el context d'impotència militar dels EUA davant de Rússia.\nDe tota manera, cal recordar aquella dita popular que diu que "treballant ningú es fa ric". Els grans financers, al capdavall, mouen diners. I tots sabem que, en realitat els negocis mafiosos són els que mouen més diners. De manera que cada vegada que rebem una proposta de gran inversió a canvi de molt poc, quasi podem estar segurs que, per alguna banda, hi haurà la mà d'una màfia o altra. I en això, tothom té molt a callar. De fet, tots els grans bancs espanyols (i no espanyols) tenen filials a paradisos fiscals d'aquells que s'especialitzen a moure diners amb discreció.\nCom a exemple, pensem en les grans multinacionals, com per exemple Ikea, que tenen la seu a Lichstenstein per a no pagar impostos als països europeus on opera. I com ella, quasi totes, segons les llistes que alguns treballadors de la gran banca van filtrant. I això és robar als ciutadans d'aquests països, entre altres el nostre.\nEls diners, per on passen, banyen, diuen al meu poble. Mala peça al teler, té la Banca privada. Ja veurem com acaba, tot plegat. Però a nosaltres, més ens valdrà ser curosos amb el que fem. Amb les mans netes, es pot alçar la veu allà on siga.\nFa més d’una dècada van viure un episodi a l’Eliana (Camp de Túria) on un client meu tenia llogada una unifamiliar pròpia bastant gran a una família russa, doncs ell s’havia traslladat a València.\nUn bon dia aparegué la G.C. a colp de fusell i pistola detingué tota la família. La casa totalment destrossada i sense possibilitats de recuperar-la per a re-inserir-la en el negoci de lloguer.\nCaldria preguntar-se també d’on i com procedeixen els diners d’aquesta gent. Per pur sentit ètic, mor(t)al i internacionalista.\nHe “googlejat” en “ Màfia russa al país Valencià” i resulta que els Països Catalans som una “unitat d’establiment” també que “metastasieja” per tota la mediterrània occidental.\nCliqueu ací https://www.google.es/search?q=M%C3%A0fia+russa+al+pa%C3%ADs+Valenci%C3%A0&ie=utf-8&oe=utf-8&gws_rd=cr&ei=kEn_VOOJFsjeaInTgSg#q=M%C3%A0fia+russa+al+Pa%C3%ADs+Valenci%C3%A0\nL'actuació dels Estats Units afectarà la credibilitat d'Andorra als mercats internacionals, però també pot tenir ramificacions molt poderoses a Catalunya.\nEls Estats Units no poden combatre militarment Putin, però segueixen pertot arreu el rastre dels diners russos.


Entre vinyes i vinyetes - Penedès Econòmic l El diari econòmic online de la Vegueria Penedès\nEntre vinyes i vinyetes\nEncara amb el record dels atemptats de Barcelona i Cambrils. Qualsevol atemptat sigui on sigui és execrable i totalment condemnable, però quan et toca de tan a prop a aquesta condemna i rebuig se suma el plus emocional que et concedeix el fet de reconèixer els llocs on han succeït els atemptats com a propis, llocs lligats a les teves vivències, per on has passejat multitud de vegades, sovint bocabadant de manera despreocupada.\nPerò els experts en aquests casos ens diuen que la millor manera de fer front a aquesta barbàrie és seguir la vida amb normalitat. I en aquesta època de l’any seguim amb la normalitat o potser hauríem de dir amb l’anormalitat de la normalitat:\n- Avancem la verema. El motiu, els baixos nivells de pluja registrats durant els mesos de la primavera, juntament amb la calor intensa de juny i juliol, que han fet que la collita s’iniciï uns dies abans del que és habitual. Tot apunta que aquest fenomen pot ser habitual els propers anys i que en definitiva és una evidència més del canvi climàtic.\n- Ens reincorporem a la feina amb un increment del nombre d’aturats registrats a Catalunya, que ha pujat en 10.072 persones a l’agost, xifra que suposa un augment del 2,6% respecte al mes anterior. Després de sis mesos seguits de creixement ens topem amb les pitjors dades d’atur d’un mes d’agost dels darrers 6 anys.\n- Tornem als eterns debats del model econòmic i territorial. A l’Alt Penedès la ubicació estratègica de la comarca la converteix en un lloc ideal per a la indústria, però també per potenciar l’aposta de l’enoturisme, i els actors actuals no surten de l’entrellat per tal de definir un model de compatibilitat i complementarietat basat en el doble creixement. Semblen ancorats en una dicotomia de dos models enfrontats on apostar per un és destruir l’altre.\nAl Garraf i al Baix Penedès encara ens queda molta feina en aquest camp i si parlem de polígons el primer pas és sens dubte dotar els existents de millors infraestructures i serveis per tal de fer-los més atractius a les empreses tant del territori com d’extramurs.\nI per concloure seguim circulant pel territori entre carreteres obsoletes o amb elevat cost de peatges. El 22 d’agost vàrem patir talls a la C-31 per demanar la gratuïtat dels peatges, amb cues quilomètriques entre Calafell i el Vendrell.\nRecordo una reunió de la Taula de Mobilitat - Àmbit Penedès Marítim, al Vendrell, a finals del mes de juny, en què el conseller Rull insistia en la solució definitiva a aquest problema s’acabaria amb la implantació de la vinyeta, el 2019. Ell mateix es comprometia que si veia dificultats en aquesta implantació aquest mateix mes de setembre tornaria a convocar la Taula de Mobilitat per cercar microsolucions locals que mitiguessin el problema.\nCom veieu tot dins la mes absoluta “normalitat”.\nÚltims articles Sistané\nJa és a la venda el número 91


La 2a edició del festival “Olèrdola, la Ciutat Perduda”, el 30 de juny i 1 de juliol — Ajuntament d'Olèrdola\n07:58 del 19 de maig de 2022\nLa 2a edició del festival “Olèrdola, la Ciutat Perduda”, el 30 de juny i 1 de juliol\nLa 2a edició del festival “Olèrdola, la Ciutat Perduda”, el 30 de juny i 1 de juliol L’espectacle d’arts escèniques fa confluir art contemporani i patrimoni medieval al Conjunt monumental d’Olèrdola http://www.olerdola.cat/news/la-2a-edicio-del-festival-201colerdola-la-ciutat-perduda201d-el-30-de-juny-i-1-de-juliol http://www.olerdola.cat/news/la-2a-edicio-del-festival-201colerdola-la-ciutat-perduda201d-el-30-de-juny-i-1-de-juliol/@@download/image/CiutatPerdudaOK.jpg\nL’espectacle d’arts escèniques fa confluir art contemporani i patrimoni medieval al Conjunt monumental d’Olèrdola\nL’Agència Catalana del Patrimoni Cultural, actuals gestors del Conjunt monumental Olèrdola, i l’Ajuntament d’Olèrdola organitzen un espectacle d’Arts Escèniques el dia 30 de juny i 1 de juliol, dirigits per l’actor, cantant i músic Antoni Madueño. Serà la segona edició d’”Olèrdola, la Ciutat Perduda”, un Festival que l’any passat s’estrenava durant el primer cap de setmana del mes d’agost comptant amb més de 250 visitants\nEn aquesta segona edició, Madueño inicia una adaptació de la trilogia de Dant, “La divina comèdia”, prenent com a protagonista l’antic senyor d’Olèrdola, amb el nom de”L’Infern de Mir Geribert”. En properes edicions es continuarà amb el purgatori i el cel. La posada en escena seguirà l’estètica pròpia del festival, això és, una confluència d’art contemporani i patrimoni medieval.\nEntre les intervencions artístiques es podrà seguir “La Selva oscura” , creat pel col·lectiu Arpirineus, un grup d’Artistes de les comarques pirinenques però també amb membres de Girona i Barcelona. Es tracta d’un gran volum de branques a manera de laberint il·luminat i envoltat de fum, a través del qual passaran els espectadors. Sobre l’estructura es projectarà un mapping, obra de l’artista visual Sílvia Isach i una banda sonora de Roger Subirana.\nA l’interior de la cisterna s’oferirà una de les escenes imaginades pels artistes de totes les èpoques: cossos turmentats que proven de fugir-ne, mentre el fum i el foc els turmenten. El vestuari, l’escenografia i direcció artística de l’espai aniran a càrrec de Keith Khan i la formació en expressió corporal anirà a cura de Carlos Alma, en un taller participatiu que prepararà les actuacions durant la setmana anterior a la realització de l’espectacle.