Quinze anys de presó per violar una dona i colpejar-la al Baix Empordà\nLi demanen quinze anys de presó per violar una dona i colpejar-la a l'Empordà\nEl processat nega tots els càrrecs i assegura que la relació va ser consentida\nper Redacció dijous, 21 de febrer 2019 - 16:41h\nL'acusat s'enfronta a 15 anys de presó per violar i colpejar una dona al Baix Empordà | ACN\nL'Audiència de Girona ha jutjat un home acusat de violar i colpejar una dona a Sant Pere Pescador, al Baix Empordà. Va passar el gener del 2016 a la casa on viu l'acusat després de conèixer-se en un bar a Figueres. Durant el judici, l'home ha assegurat que van tenir relacions consentides i que va ser la víctima qui li va proposar a canvi de diners. També ha dit que ella li va voler robar la cartera i el mòbil.\nLa víctima ha negat que fos consentit i ha afirmat que després d'apallissar-la la va deixar a la carretera. El fiscal demana 15 anys de presó per agressió sexual i coaccions. També sol·licita 1.080 euros de multa per delicte lleu de lesions, demana que l'acusat passi 10 anys en llibertat vigilada i que indemnitzi la víctima amb 30.000 euros.\nEl judici s'ha fet a la Secció Tercera de l'Audiència de Girona. Durant la vista, l'acusat ha explicat que el 13 de gener del 2016 va conèixer la víctima en un bar de Figueres i que la noia li va oferir sexe a canvi de diners. Llavors van recollir un amic d'ell a un altre bar de la ciutat i, després de deixar-lo, van anar plegats amb el cotxe a la casa on viu l'acusat a Sant Pere Pescador, al Baix Empordà.\nL’acusat assegura que la dona li va robar la cartera\nEn aquell moment, l'acusat ha afirmat haver sospitat de la dona en veure que no hi havia la cartera ni el mòbil a l'habitació. I ha assegurat que va veure que ella ho tenia amagat als pantalons. I que, després d'acusar-la de lladre, ella l'havia intentat agredir amb unes tisores. Segons la seva versió, quan la va esquivar, ella va caure contra un armari de l'habitació i es va donar un cop. «Mai les meves mans l'han picat, ni a casa ni enlloc, mai; no sé com s'ho va fer», ha assegurat quan la fiscal li ha preguntat per les ferides que presentava la víctima.\nL'home ha explicat que la dona tenia una actitud «agressiva» i que després havia anat a colpejar la caravana. Quan la va voler frenar, ha afegit l'acusat, tots dos van rodolar per un pendent d'herba que hi ha. També ha assegurat que, veient el seu comportament, va oferir-se a portar-la a casa perquè no volia que es quedés allà.\nTambé et pot interessar: Quatre detinguts per robar en deu domicilis en només dotze dies al Baix Llobregat\nEls Mossos asseguren que la versió de la víctima quadra amb els fets denunciats | Cedida\nLa dona assegura que la va violar i que va demanar auxili\nLa víctima ha donat una versió totalment oposada. La dona ha explicat que ell li havia ofert anar a portar el seu amic amb el cotxe i després tornar a Figueres. Quan van acabar a casa d'ell, van saludar al matrimoni de la caravana i ell li va dir de pujar perquè havia d'agafar una cosa.\n«Em va començar a dir coses rares i que volia sexe», ha detallat la dona, que ha assegurat que s'hi va negar. L'home va reaccionar colpejant-la molt fort i tirant-la a terra i que ella no es va poder fer valer perquè no tenia prou força i anava beguda. A continuació, li va pujar el vestit rosa que duia, li va trencar les mitges i li va treure la roba interior per després violar-la. «Ho va fer sense que jo volgués», ha afirmat la dona, tot afegint que va ejacular al seu abdomen. Els cops van continuar després malgrat ella demanar-li que parés i que volia tornar a casa.\nUn home que va trobar la víctima a la carretera la va traslladar fins a l'hospital | Cedida\nLesions a la cara i estrès posttraumàtic\nUn dels Mossos d'Esquadra que va redactar l'atestat de la víctima ha assegurat que els fets denunciats per la víctima «coincidien» amb la versió dels dos anglesos que també van declarar com a testimonis i que van assegurar que la dona els havia demanat ajuda i que ell l'havia colpejada.\nLa fiscalia i l'acusació particular no es creuen l'acusat\nPer la seva banda, l'advocat defensor ha demanat l'absolució tot afirmant que el que va passar va ser que la dona, que és prostituta, va mantenir relacions consentides, entre altres coses perquè no es van detectar ferides vaginals, i que després el va voler robar. «Les lesions posteriors van ser per la caiguda a l'habitació», ha afirmat el lletrat Pere Casellas, que també ha qüestionat les seqüeles de la víctima.\nEl fiscal ha demanat 12 anys de presó per agressió sexual, 3 més per coaccions i que pagui una multa de 1.080 euros per un delicte lleu de lesions. També reclama que es passi 10 anys en llibertat vigilada i 30.000 euros per responsabilitat civil. L'acusació particular ha reclamat 13 anys de presó per agressió sexual i ha incorporat també els 3 anys per coaccions. Pel que fa al delicte lleu de lesions, aquesta part ha elevat la multa a 9.000 euros i sol·licita una indemnització de 18.000 euros per a la víctima. El cas ha quedat vist per a sentència.\nNou accident mortal a les carreteres catalanes\nVÍDEO: El curiós robatori en una de les pastisseries més famoses de Barcelona\nViolació Presó Abús sexual Baix Empordà Figueres


Centre de Visitants: el punt de partida del Gironès- Descobrir.cat\n« Tot a punt per al primer Dia Descobrir\nEl luxe d’aprendre d’un ‘fotògraf Descobrir’ »\nCentre de Visitants: el punt de partida del Gironès\nTots frisem per trepitjar el país. I ara que comença la tardor, ens ve de gust aprofitar els últims dies moderadament llargs i càlids que ens queden per fer activitats a l’aire lliure sense haver-nos d’abrigar. És, de fet, com un estiuet de baixa intensitat. Un temps ideal per sortir a gaudir del bosc —i dels seus tresors—, per passejar, per oxigenar-se i agafar forces de cara a la temporada que tot just hem iniciat.\nServeixi el primer paràgraf a tall d’introducció d’una nova infraestructura turística que pot ajudar —i molt— a planificar les nostres escapades pel Gironès. Em refereixo al Centre de Visitants de Sarrià de Ter, inaugurat fa pocs mesos i que a poc a poc es va fent un forat a la comarca (batejada promocionalment com “terra de passeig”). Aquest espai nou de trinca, situat en una antiga nau de producció de Coca-cola, és oficina d’informació turística, centre d’interpretació del territori, botiga, sala d’exposicions, restaurant. És tot això i molt més perquè, en definitiva, la combinació de tots aquests elements en fan un punt de partida insubstituïble per conèixer tot allò que el Gironès ens ofereix de portes enfora.\nTanmateix, el que més em va sorprendre quan el vaig visitar no és el que hi pots trobar, sinó com t’ho presenten. Es tracta d’un joc. Ben predisposats per un vídeo introductori magnífic sobre l’evolució i el valor turístic del Gironès (un curtmetratge, si atenem a la quantitat d’extres i als efectes especials que conté), haurem d’identificar-nos amb la targeta digital personalitzada que ens hauran facilitat prèviament a la recepció. Aquest passi permet navegar pels diversos àmbits del centre d’interpretació i anar acumulant totes les fitxes d’informació que ens semblen d’interès per preparar la nostra estada a la comarca —o, senzillament, per ampliar el nostre coneixement sobre el territori. El recorregut es troba organitzat en tres blocs: patrimoni (cultural, natural i immaterial), personatges i històries de vida (oficis, entorn rural, ciutat…), i quan l’haurem completat, podrem decidir imprimir-nos la informació en paper o sol·licitar que ens l’enviïn per correu electrònic.\nPerò el millor és que ho proveu vosaltres mateixos. Jo puc donar fe que hi ha centenars de recursos turístics al vostre abast, inclosa la preceptiva informació d’allotjaments i restaurants. Per cert, parlant de menjar, allà mateix teniu un espai gastronòmic que ofereix un menú molt bé de preu amb productes artesans de la comarca (embotits, oli, vi, melmelada, iogurts, mel, galetes), que també podeu adquirir a la botiga… Cada dia ho tenim més fàcil, i d’això es tracta. En aquest cas, de gaudir del Gironès.\nLa visita al centre d’interpretació funciona com un joc que permet viatjar pel Gironès i acumular informació que més tard podrem recollir per planificar la nostra estada a la comarca.\nEl Centre de Visitants és, també, un lloc de difusió del patrimoni i dels valors del Gironès. Un amè vídeo introductori recorre els dos darrers mil·lennis d’història de la comarca.\nEtiquetes: Centre de Visitants del Gironès, centre d’interpretació, Gironès, Sarrià de Ter\nEntrada publicada a Propostes\tel dimarts, 4/10/2011 a les 23:44.


~ 72 casos d’exclusió sanitària, només la punta de l’iceberg | Assemblea en Defensa dels Serveis Públics de Lleida\n~ 72 casos d’exclusió sanitària, només la punta de l’iceberg\n20 Octubre 2014 Assemblea en Defensa dels Serveis Públics de Lleida\tDeixa un comentari\nLa PASUCat presenta un informe dos anys després del canvi de model sanitari\nQuè suposa la instrucció catalana 10/2012\nGemma Garcia 20/10/2014\n“Prendrem el govern d’Espanya”\nEn el moment de la publicació del Reial Decret Llei 16/2012, un conjunt de mesures que posaven punt final al sistema sanitari universal, el conseller Boi Ruiz va assegurar que, a Catalunya, es continuarien atenent les persones excloses pel decret estatal i va aprovar la Instrucció 10/2012. La Plataforma per una Atenció Sanitària Universal a Catalunya (PASUCat) ha advertit reiteradament que s’estan produint casos de desatenció i, en un informe que ha presentat avui, recull 72 casos d’exclusió sanitària registrats a 28 d’agost. Més de la meitat dels casos afecten persones que es troben en situació administrativa regular. La Plataforma denuncia que l’exclusió afecta fins i tot als menors d’edat i que la facturació per l’assistència sanitària s’està convertint en la norma.\nEls casos registrats, per a la PASCUCat, són només la punta de l’iceberg: “la manca d’informació i la vulnerabilitat en la qual es troba gran part de la població afectada fan que molts dels casos no es denunciïn per por o per desconeixement”, i a més, el qüestionari que utilitzen només està en dues llengües, fet que també pot dificultar el registre per a moltes persones. Per una banda, la Plataforma constata que la instrucció catalana exclou persones de la sanitat pública (veure infografia), però alhora denuncia que la normativa s’aplica de forma arbitrària i que sovint ni es compleix.\nMés de la meitat dels casos d’exclusió registrats (el 54,17%) pertanyen a persones en situació administrativa regular i la major part d’aquestes incidències s’està registrant en ciutadans de la UE (41%) perquè no treballen a l’Estat espanyol i perquè no disposen de certificat acreditatiu del seu país conforme no poden exportar el dret sanitari. Però alhora, tot i que el mateix Reial Decret estatal especifica que “en tot cas, el estrangers menors de divuit anys rebran assistència sanitària en les mateixes condicions que els espanyols”, dels 72 casos registrats, 22 són menors d’edat. I no és l’únic incompliment de la instrucció.\nL’informe constata que la facturació per l’assistència sanitària s’està convertint en la norma\nLa facturació per l’assistència sanitària s’està convertint en la norma (36%), i que de 26 incidències registrades, 22 s’han produït a urgències, una atenció que està garantida gratuïtament tant en la norma estatal, com en la catalana. No obstant, la primera fórmula d’exclusió, és la dissuasió sota amenaça de facturació o amb l’obligació de signar un compromís de pagament, fins i tot a menors d’edat i embarassades. Però també hi ha persones (l’11%) que tot i recórrer al centre sanitari, denuncien que se’ls ha denegat l’atenció.\nFa dos anys que la llei vincula l’atenció sanitària a la cotització de les treballadores. Es tracta d’un model caduc: el 1999, l’Estat va assumir totalment el finançament de l’assistència sanitària i es va suprimir l’aportació de cotitzacions socials. Per tant, actualment, el sistema nacional de salut es finança amb els impostos generals que paga tota la població, al marge de la situació administrativa o laboral. La Plataforma exigeix doncs que les ad\nministracions responsables posin en marxa les mesures necessàries per a acabar amb els casos d’exclusió i per tant, la modificació de la normativa.\nEntrada anterior~ CONVOQUEM a TOTES dimarts 21 a les 18.30 a la Plaça Paeria per anar plegades a la comissióSegüent entrada~ Ens volen colar el tractat en secret, la millor defensa treure’l a la llum


Esmorzars alcaldes.eu - Creació de llocs de treball: el futur de l’Osona post-pandèmica - Alcaldes\nEsmorzars alcaldes.eu – Creació de llocs de treball: el futur de l’Osona post-pandèmica\n28 octubre | 9:30 am\n« Els lideratges en els reptes de mobilitat de 2040\nEdifici El Sucre (Vic)\nPlaça 1 d’Octubre, 08500 Vic, Barcelona\nTel: 93 339 08 12 / 667 665 866\nCal inscriure’s prèviament. Places limitades\nIl·lm. Sr. Joan Carles Rodríguez, president del Consell Comarcal d’Osona i alcalde de Sant Julià de Vilatorta\nIl·lma. Sra. Anna Erra, alcaldessa de Vic\nIl·lm. Sr. Oriol Sagrera, Secretari General d’Empresa i Treball de la Generalitat de Catalunya\nSr. Joaquim Bosch, membre del Consell d’Empreses de la Cambra de Comerç d’Osona (en representació del seu president, el Sr. Pere Antentas)\nLa comarca d’Osona sempre ha estat activa i emprenedora. La tenacitat dels seus agents econòmics, socials, institucionals i acadèmics l’ha fet progressar. Les empreses han obert mercats, invertit en tecnologies punteres i esdevingut referència nacional. El seu sector educatiu ha estat àgil en la capacitació de nous professionals. Amb l’esforç de tots, s’han superat les crisis econòmiques de primers de segle i generat ocupació i prosperitat.\nFa un any i mig, però, Osona es va trobar amb una pandèmia inesperada. Quin va ser l’impacte per a l’economia comarcal? Com han quedat afectats els teixits industrial, econòmic i social osonencs? Què ha passat d’irreversible i què es podrà recuperar?\nEs considera que la millor política social és la creació de llocs de treball. I, des de fa anys, les administracions impulsen projectes promotors de l’ocupació. Programes de formació professional, d’accés a la primera feina, de capacitació d’empreses i mà d’obra… tots ells han sigut fonamentals en la cartera de polítiques comarcals. Amb la nova situació, amb quines dificultats es troben els actors rellevants? Quins són els seus objectius i quines les seves mancances? De quina manera es pot impulsar l’estabilitat laboral de milers de famílies?\nPunt i apart mereix l’aspecte més “micro”: la crisi ha impactat sobre les economies familiars i, especialment, les persones més vulnerables. Com han ajudat, els municipis i les entitats supramunicipals, aquelles famílies amb més dificultats? Com esperen fer-ho a futur?\nPer sort, la comarca té força de voluntat i aprofitarà els escenaris futurs i optimistes: l’arribada dels fons “Next Generation”, més persones vacunades, augment de la interacció social i millors perspectives econòmiques generals… Com es traslladarà tot això a la creació de llocs de treball a Osona? Quins objectius s’han plantejat les administracions a curt, mig i llarg termini? Quin futur han repensat més enllà de la cinquena onada de COVID?\nAmb la participació del Consell Comarcal i de les alcaldies de referència, aquest Esmorzar d’alcaldes.eu identificarà els principals reptes i oportunitats als que farà front Osona en els propers anys en la creació de llocs de treball, riquesa i més oportunitats per a tothom.\nEl col·loqui ajudarà a compartir reptes i oportunitats i buscarà consensuar idees i visions útils per a tots els actors implicats.\nDe quina manera ha afectat la pandèmia l’economia i la vida de les persones i els municipis osonencs? Hi ha hagut gaires diferències entre els pobles més petits i les ciutats més importants?\nCom han fet front als problemes derivats de la crisi les administracions locals?\nQuina és la situació (i l’estat d’ànim) dels agents econòmics, socials i polítics de la comarca?\nQuines són les perspectives a curt i mig termini en quant a generació d’ocupació?\nQuines perspectives hi ha en quant als Fons Next Generation? Quan i com s’espera rebre’ls i invertir-los?\nAlcaldes.eu és la plataforma transmèdia especialitzada en entrevistes i perfils a gestors municipals. Un aparador informatiu que permet compartir experiències i idees entre alcaldes i estar en contacte amb les inquietuds i necessitats del ciutadà.


Taller infantil 'Reparació de peluixos' *NOU* | Guia BCN: agenda d'activitats, directoris i cursos de Barcelona Taller infantil 'Reparació de peluixos' *NOU*\nTaller per a famílies amb infants de 7 a 12 anys.\nEn plena campanya de Nadal, descobrirem totes les alternatives per poder consumir responsablement els jocs i les joguines i després ajudarem als infants a crear els seus propis peluixos a partir de parts de peluixos descartats. Prepareu les agulles i... a cosir!\nAmb Espai Ambiental Cooperativa.\nDivendres de 17:30h a 18:30h Entrada Gratuïta. Cal inscripció prèvia


Desmantellen un bar destinat al joc il·legal a Barcelona\nS'hi feien partides de mahjong, un joc molt popular entre els ciutadans xinesos, i s'hi apostaven quantitats importants de diners\nEls bitllets intervinguts als jugadors del 'Mahjong' al bar del carrer Trafalgar de Barcelona. / ACN\nBarcelonaEls Mossos d'Esquadra i la Guàrdia Urbana van desmantellar divendres 21 de març un bar del carrer Trafalgar de Barcelona destinat al joc il·legal.\nSegons fonts policials, s'hi feien partides de mahjong, un joc molt popular entre els ciutadans xinesos, i s'hi apostaven importants quantitats de diners.\nEls agents van entrar al local just quan diversos jugadors havien iniciat dues partides en dues taules alhora i amb diners en joc. En el moment de la inspecció hi havia quatre persones a cada taula, amb 1.520 euros apostats damunt les taules i 1.700 per jugar entre tots.\nLes partides començaven quan el bar tancava les portes al públic i s'allargaven fins a la matinada. Els agents van intervenir fins a 33.000 euros als jugadors. Els diners i les fitxes van ser decomissades i es van precintar les tres taules.\nEls Mossos d'Esquadra i la Guàrdia Urbana sospitaven des de feia dies que a dins l'establiment s'hi duia a terme alguna activitat il·legal, ja que havien observat com s'estacionaven vehicles de gamma alta al davant un cop havia tancat el bar, i els conductors no en sortien fins a altes hores de la matinada.\nDesprés de posar en marxa un dispositiu de vigilància amb agents de paisà, la policia va determinar que a dins del bar s'hi feien partides de mahjong i s'hi apostaven quantitats importants de diners.\nQuan el bar tancava les portes al públic s'iniciava l'activitat en un entresolat del fons del local on hi havia tres taules. Una persona de l'organització s'encarregava de controlar els jugadors.\nEls agents van aixecar onze actes administratives, nou d'individuals per a cada jugador i una per al local.\nA més, durant la inspecció del local es van identificar 10 persones, de les quals una va ser traslladada al servei d'estrangeria per determinar-ne la situació al país.\nEl propietari del bar, que tenia antecedents per infraccions contra la propietat intel·lectual, va ser denunciat per dur-hi a terme una activitat diferent a la permesa per la llicència, per irregularitats en les mesures contra incendi, per tenir una assegurança que no s'ajustava a la llicència i altres infraccions administratives, com el funcionament deficient de l'enllumenat o la manca de retolació.\nAixí mateix, un dels jugadors tenia antecedents per tinença i tràfic d'armes, municions i explosius.\njoc il·legal bar


Pis en venda a Sant Julià de Lòria, 3 habitacions, 118 metres\nPis en venda a Sant Julià de Lòria, 3 habitacions, 118 metres\nAmpli pis en venda a Zona Residencial al centre de Sant Julià. Pis molt lluminós amb vistes i sol tot el dia. L'apartament es distribueix en ampli rebedor saló -menjador amb finestral i accés al balcó d'uns 8m2 aproximadament o es pot gaudir del sol i les vistes. Cuina reformada tancada amb zona office i tres habitacions una suite amb bany complet amb banyera i zona vestidor. Dues habitacions més dobles. Totes amb armaris encastats. Plaça d'aparcament. Opció de comprar una segona plaça d'aparcament.\nPis en venda a Sant Julià de Lòria, 3 habitacions, 103 metres\nPiso en venta con vistas espectaculares en Sant Julià de Lória!\nPiso en Sant Julià de Lòria (Sant Julià de Lòria)\n[ ref: 403]


TMA Grupo Sánchez defensa la seva gestió dels abocadors\nDivendres, 30 Gener 2015 16:46\nAndreu Sánchez, gerent de TMA Grupo Sánchez / foto: Interempresas\nL’empresa TMA Grupo Sánchez assegura que la seva activitat s’ajusta a la legalitat vigent i que l’abocador de Can Carreras continuarà actiu mentre no es trobi una sortida a la situació de Can Balasc. La companyia carrega contra l’Ajuntament al considerar que amb la suspensió de llicències s’allarga un conflicte al qual el Pla Especial Urbanístic (PEU) donava solució.\nTMA afirma que el Pla Especial Urbanístic (PEU) impedia que Rubí acollís dos abocadors amb el compromís que Can Balasc entrés en funcionament una vegada Can Carreras assolís el seu màxim. D’aquesta manera, assegura el gerent de la companyia, Andreu Sánchez, es donava resposta a una preocupació de la Generalitat i de l’Ajuntament amb una proposta que ha comptat, diu, amb la participació de totes les parts.\nAixí doncs, Sánchez qualifica de ‘sorprenent’ la suspensió de llicències per part de l’Ajuntament, fet que ha suposat l’aturada d’aquest pla especial. El gerent afirma que a partir d’aquest moment l’empresa ha ajustat la seva activitat a la llicència en vigor des de 2012 que permet desenvolupar l’activitat d’abocador i que els treballs d’adequació, que Sánchez assegura que estan gairebé enllestits, s’han fet a can Balasc al seu empara.\nEl gerent de la companyia assenyala que l’empresa ha reduït les entrades a Can Carreras per allargar la vida de l’abocador mentre no es resol la situació a Can Balasc, on la suspensió no permet avançar els treballs. Sánchez explica que s’ha reduït el servei que ofereixen a tercers i que, possiblement, ho hauran de tornar a fer i només abocar material provinent del centre de tractament que l’empresa té a Sant Cugat.\nSobre les acusacions d’abocar residus a Can Carreras que no estan contemplats en les llicències vigents, Sánchez ha desmentit cap mena d’incompliment i ha afirmat que l’activitat de la companyia està sotmesa a controls periòdics i exhaustius i que, per tant, és impossible contravenir les llicències. Fins i tot ha posat en dubte la validesa dels documents gràfics que demostraven la presència de residus sanitaris a l’abocador.\nL’Ajuntament assegura que Can Balasc no obrirà fins que TMA no tingui tots els papers en regla\nEl regidor d’Urbanisme, Planificació Urbana i Seguretat, Manuel Velasco, ha tornat a insistir en què TMA Grupo Sánchez disposa d’una llicència d’activitat per a Can Balasc arran d’una sentència judicial de 2012 però que no té cap llicència d’obra que reguli els treballs que està fent. Aquesta és la raó que explica que l’Ajuntament hagi demanat la suspensió de les obres a l’extractiva.\n“Ara mateix el que tenim, i per això no patim, és l’abocador de Can Carreras que ha de tancar en quant arribi a la quota marcada a la seva llicència ambiental i Can Balasc que no podrà obrir fins que ho tingui tot en regla”, explica Velasco, que aclareix que TMA Grupo Sánchez necessita tenir aprovades les llicències d’obra i el planejament urbanístic per poder encabir-hi l’abocador per al qual té llicència d’activitat.\nVelasco ha confirmat a Ràdio Rubí que l’Ajuntament ha remès un escrit a l’Agència Catalana de Residus i a la Direcció General de Qualitat Ambiental demanant una inspecció a Can Carreras que serveixi per esbrinar si l’empresa ha arribat ja a la quota de residus indicada a la seva llicència ambiental.\nAndreu Sánchez, gerent TMA Grupo Sánchez\nManuel Velasco, regidor d’Urbanisme, Planificació Urbana i Seguretat


El Pla de l’Estany, terra d’aigua, goges i cultura - El Temps\nEl Pla de l’Estany, terra d’aigua, goges i cultura\nÉs una de les comarques més petites de Catalunya i la comarca “més jove” de la demarcació gironina, després que el 1988 el Parlament li reconegués una entitat pròpia. El Pla de l’Estany, que és lloc de pas entre la Costa Brava i el Pirineu, es caracteritza per l’abundància d’aigua, l’estany que li dona nom, la riquesa del seu patrimoni històric i arquitectònic i el seu dinamisme cultural.\nEstany de Banyoles | Òscar Vall\nLa comarca del Pla de l’Estany la formen fins a onze municipis: Camós, Cornellà de Terri, Crespià, Esponellà, Fontcoberta, Palol de Revardit, Porqueres, Sant Miquel de Campmajor, Serinyà, Vilademuls i Banyoles, que n’és la capital. La singularitat del Pla de l’Estany està vinculada, sobretot, a dos factors: el seu sistema lacustre, format per un conjunt d’estanyols encapçalat pel majestuós estany de Banyoles, i l’existència de jaciments arqueològics d’importància cabdal, com el poblat neolític de la Draga de Banyoles i les Coves de Serinyà. El fet que sigui una zona amb abundants recursos hídrics fa que s’hi hagin vinculat, des de temps immemorials, llegendes sobre éssers típics de la mitologia catalana com les dones d’aigua, també anomenades encantades, goges, aloges, dones de fum i d’aigua o paitides. Es tracta d’una derivació del mite de l’esperit de les aigües, en aquest cas prenent la forma de figures femenines que habiten en indrets amb presència d’estanys, torrents, salts d’aigua, gorgs, deus o grutes humitoses.\nAixí d’entrada us aconsellem que us referiu a l’estany amb aquesta denominació i no com a llac. A Banyoles us mirarien estranyats i entendrien que sou forans i, a més, poc informats. La diferència entre un i altre mot, de fet, és una percepció de grandària indefinida, però l’ús del mot estany és majoritari en l’àmbit territorial del domini lingüístic català. El mot llac desperta en els vilatans, ja de per si amb un caràcter foteta molt especial fruit del seu magnífic sentit de l’humor, un seguit de mecanismes instintius de distanciament.\nBromes a banda, l’estany és el principal signe d’identitat de la ciutat, però també de la comarca. L’estany i la seva conca lacustre, que és un fenomen viu que es va modificant amb el pas del temps, és considerat el conjunt càrstic més extens de la península Ibèrica, i constitueix un espai únic d’un gran valor geològic, ecològic, paisatgístic, patrimonial, cultural i esportiu de primer ordre. Dels estanyols que envolten l’estany, el més gran i proper és el del Vilar, però també hi ha l’estanyol de n’Ordis o de Cutzac, l’estanyol petit d’en Montalt —amb una passera de fusta— i l’estanyol gran d’en Montalt, l’estanyol de la Cendra —les seves aigües són de color cendrós a causa del xalió (pissarrí) del fons, que queda en suspensió—, l’estanyol de can Sisó o Vermell —les variacions estacionals del color de l’aigua s’associen a l’alternança de comunitats bacterianes en superfície— i l’estanyol Nou, el darrer a formar-se.\nEstany de Banyoles / Oscar Vall. Arxiu Imatges PTCBG\nGaudir d’una natura exuberant\nEl camí que segueix el perímetre de l’estany deu ser dels més recorreguts, transitats i bells d’aquest país. És una pràctica habitual, tant dels banyolins, com dels visitants, fer aquest camí i completar la volta a la gran massa d’aigua, observant-la des de perspectives diferents, i gaudint profundament de la natura. Aquesta activitat, caminant, corrent o en bicicleta és altament recomanable i més si es fa en família. Tot voltant l’estany podreu admirar el paratge del Vilar o dels Desmais, un lloc emblemàtic on hi ha la font del Ferro i la font de la Filosa, que porta aquest nom en honor a les goges de les Estunes, un paratge situat a la vora, al terme municipal de Porqueres. També situat al voltant de l’estany hi ha el Parc de la Draga, on hi ha el pavelló municipal d’esports, una zona d’oci infantil, però sobretot el poblat neolític de la Draga.\nBanyoles / Raquel Gueuse. Arxiu Imatges PTCBG\nLa riquesa paisatgística i natural del Pla de l’Estany és immensa. Proposem al visitant un recorregut que inclogui, a més de l’estany de Banyoles i encontorns, els estanyols de Sant Miquel de Campmajor, una trentena de dispersos en dues zones diferents; la monumental Alzina Reclamadora de Fontcoberta; el Pla i el Salt de Martís; les gorgues blaves de Corts i d’Ollers, l’estany i platja d’Espolla; el pou del glaç de Palol de Revardit i les Estunes.\nL’oferta de turisme actiu, de natura i familiar inclou rutes de senderisme de diversos nivells de dificultat, rutes en BTT i rutes en família. Algunes són temàtiques, com ara la dedicada a les llegendes de Banyoles o les tres dedicades al llibre Soldados de Salamina (Javier Cercas, 2001) i al film homònim (David Trueba, 2003), l’acció del qual transcorre a diverses localitats de la comarca. També hi ha rutes dedicades a les fonts o al patrimoni arquitectònic.\nAl Pla de l’Estany també s’hi poden desenvolupar un bon nombre d’activitats esportives. El visitant té a la seva disposició el Golf Mas Pagès i el pitch-and-putt amb el mateix nom; les hípiques o centres eqüestres Julián Agut, Can Costa, La Campana, Bosquerós, Equinatur, Les Alforges, CH Banyoles o HC Comarcal; pot fer vols amb globus aerostàtics, practicar esports d’aventura com l’orientació o el tir amb arc o fins i tot fer aeromodelisme al club Girona Provincial situat a Esponellà, que compta amb zona de boxes i pista asfaltada.\nGlobus aeroestàtics a Banyoles\nEls qui guanyen el capítol, però, són els esports aquàtics, sobretot els que tenen com a escenari l’estany de Banyoles, on es fan rutes guiades amb caiac, natació, o rem i pesca esportiva. Aquest darrer esport també està permès practicar-lo en aigües del riu Fluvià al seu pas per Esponellà. En aquest riu també es fan excursions amb caiac en alguns trams. A l’estany hi ha tres punts de bany, els Banys Vells, el Club Natació Banyoles i la Caseta de Fusta. A la resta del perímetre és desaconsellable banyar-s’hi, ja que la zona no està condicionada.\nArquitectura medieval religiosa\nMalgrat ser una comarca poc extensa, la concentració de patrimoni arquitectònic, sobretot d’origen medieval, és considerable. Un itinerari de visita a Banyoles ha d’incloure, necessàriament, la plaça Major, medieval, porticada de forma quadrangular; la muralla medieval; l’església gòtica de Santa Maria dels Turers; la Llotja del Tint (S. XV), un dels pocs edificis gòtics industrials que queden a Catalunya dedicats al tint de la llana; el Monestir de Sant Esteve, bressol de la ciutat i les restes del convent de Sant Martirià, al puig del mateix nom, pel seu interès històric, però també per l’esplèndida vista panoràmica sobre l’estany que es gaudeix dels del cim del puig.\nBanyoles. La plaça Major, medieval, porticada, de forma quadrangular / Lluís Reverter\nFora de Banyoles cal parar atenció a les esglésies de Sant Esteve de Guialbes (XII-XIII), de Sant Marça de Quarantella (XII-XIII), de Sant Andreu de Serinyà (XII), l’ermita de Sant Miquel Sesvinyes (X-XII), al Castell i molí de Roca (XIII) —un molí fariner—, l’ermita de Sant Quirze i Santa Julita de Merlant (XII-XIII), l’església romànica de Santa Maria de Porqueres (XII) i el castell de Porqueres (X) o les ruïnes del castell d’Esponellà (XI). Aquests són alguns dels punts d’interès respecte al patrimoni arquitectònic, bàsicament religiós, de la comarca.\nPorqueres. L’església romànica de Santa Maria de Porqueres (XII) / Òscar Vall. Arxiu Imatges PTCBG\nUna potència cultural\nEl Pla de l’Estany i Banyoles molt singularment són un focus dinamitzador de la cultura de les comarques gironines. A Banyoles s’hi celebra un excel·lent festival de la veu, l’Aphònica, molt recomanable i que ja és un referent al país, amb actuacions durant tot un cap de setmana que s’escampen pels escenaris més imprevistos, com ara la mateixa barca que fa els passejos per a turistes a l’Estany, la Tirona. La majoria de concerts, a més, són gratuïts i els que són de pagament el preu de l’entrada és molt assequible. La programació de l’Aphònica inclou algunes de les millors formacions i artistes del país, però també grups i artistes internacionals.\nBanyoles també és una de les ciutats més actives pel que fa a la música i les arts escèniques, amb programacions molt completes i de primer nivell tant en el Teatre Municipal com a La Factoria de les Arts Escèniques, una sala per a propostes més innovadores, i a l’Auditori de l’Ateneu.\nEntre els diversos espais expositius i museus de la zona destaquen l’Espai Eat Art, de la Fundació Lluís Coromina, el Museu Arqueològic de Banyoles, el Museu Darder i, molt especialment, sobretot per la seva singularitat, el Museu d’Escultures Eròtiques a l’aire lliure anomenat el Bosc de Can Ginebreda. Es tracta d’un bosc mediterrani de 40.000 metres quadrats que alberga les escultures de l’artista Xicu Cabanyes. Una visita al bosc permet apreciar més d’un centenar d’obres d’aquest artista i accedir al seu taller. El preu de l’entrada és de 4 euros, però només s’accepten monedes d’1 euro i fa 31 anys que s’hi celebra la Festa del Bosc a primers de setembre. El bosc és una obra feta durant més de 40 anys de trajectòria artística de Cabanyes, té renom internacional i és un dels tres boscos europeus més antics d’aquest tipus.\nLa potència cultural de Banyoles es posa de relleu quan pensem en dos dels seus fills amb més anomenada. Recentment el cineasta Albert Serra (Honor de cavalleria, El cant dels ocells o La mort de Louis XIV, entre d’altres), però anteriorment l’escenògraf i artista plàstic Lluís Güell ja va donar mostres d’un geni inigualable quan, cap a finals dels 70, l’avantguarda escènica del país era a Banyoles. També destaca el Cor de Teatre de Banyoles, una companyia especialitzada en espectacles musicals de cant a cappella que ha fet gires per l’Estat espanyol, per França, Suïssa i altres països europeus. Si coincidiu que actuen a la seva ciutat o els voltants, no dubteu a anar-los a veure, perquè els seus espectacles poden ser bons o molt bons.\nEl Drac i en Morgat\nL’estany és una font inesgotable de llegendes. Una fa referència a un pagès, en Morgat, que mentre llaurava les seves terres va sentir una veu que l’advertia que havia d’abandonar les terres i l’arada i marxar cap a casa. A la segona, el pagès va obeir pensant que era la seva dona que el demanava i va marxar cap a casa. Quan va voler tornar a treballar la terra, però, la va trobar tota inundada. L’estany s’acabava de formar. Una altra llegenda fa referència a un drac —també anomenat monstre— que vivia en les profunditats de l’estany. Cada nit sortia de l’aigua i es cruspia un vilatà o una peça de bestiar. Un monjo anomenat Mer va poder arribar a un acord amb el drac i el va convertir en vegetarià a canvi que el poble el proveís d’aliment, com així va ser.\nTastos i degustacions\nMaria Geli-Pilar Planaguma\nEl Pla de l’Estany és una comarca eminentment agrícola, capaç de generar productes d’una qualitat immillorable. És per això que s’ofereix al visitant la possibilitat de fer tastos de productes lactis a la Granja Mas Colomer —i una visita—, una explotació especialitzada en productes derivats de la llet de vaca; tast de vins al Celler Baronia de Vilademuls; degustació de xocolata de l’emblemàtica empresa Xocolates Torras; tastos de nous i de formatges de cabra a Can Llavanera i el Mas Alba, respectivament, i tastos de mel i d’olis a La Dolça Abella i Mas Auró. Tots els tastos es realitzen després de fer una visita a les instal·lacions de les respectives explotacions. L’oferta està centralitzada al lloc web de Turisme del Consell Comarcal del Pla de l’Estany. A més, també és molt recomanable assistir al febrer a la Fira de la Mel de Crespià.\nEl poblat neolític de la Draga està situat al marge oriental de l’estany de Banyoles. La seva descoberta és relativament recent, el 1990. Des d’aleshores s’hi realitzen excavacions tant a la zona terrestre com a la subaquàtica, on hi havia l’antiga platja neolítica. Les datacions situen aquesta ocupació, del neolític antic, ara fa 7.200 anys. El parc actual està situat on hi havia el poblat, en una zona lliure de restes i compta amb un graner ovalat i dues cabanes rectangulars, una arran de terra i una altra semielevada, que reprodueixen, a escala natural, els models coneguts arqueològicament en aquest jaciment únic del neolític antic. S’hi fan visites guiades, activitats pedagògiques diverses i tallers per a grans i petits.\nSerinya, Coves de Serinya. JOAN CASTRO-ICONNA\nOn us podeu allotjar\nCa l’Arpa, Banyoles / Passeig de la Indústria, 4 / 972 57 23 53 / 620 21 60 92\nHotel Mirallac, Banyoles / Passeig Darder, 50 / 972 57 10 45\nAnamaria Resort, Vilademuls / Veinat Serra, s/n / 872 59 17 21 / 673 11 91 06\nCa la Flora, Banyoles / Llibertat,91 / 972 58 24 80\nMas Alba, Vilademuls / Mas Alba, s/n / 972 56 04 88 / 678 59 23 06\nCan Solanas, Serinyà / Sant Sebastià, 48 / 972 59 31 99\nHotel l’Ast, Banyoles / Passeig Dalmau, 63 / 972 58 48 79\nOn podeu menjar\nRestaurant Ca l’Arpa, Banyoles / Passeig de la Indústria, 5 / 972 57 23 53\nCan Xapes, Cornellà de Terri / Carrer de Mossèn J. Verdaguer, 2 / 972 28 43 01\nMas Casadevall, Serinyà / Barri de Casals, 13 / 972 57 33 13\nCan Mià / Masos de Palol de Revardit / 972 59 42 46\nCan Xabanet, Banyoles / Plaça del Carme, 24 / 972 57 02 52


Inici - Vantum Corporate\nFinances per a empreses BIO\nFinances per a Start Ups\nFinances per a empreses en creixement\nCONEIXEMENT, EXPERIÈNCIA, CONTACTES I COMPROMÍS\nEl teu repte és el nostre repte.\nConeixem el camí i aquesta vegada el volem fer per tu.\nSempre orientats a l’èxit.\nPerquè els somnis existeixen per aconseguir-los.\nEstratègia · Finances estratègiques · Direcció Fiancera Part Time (CFO) · Corporate Finance\nQUÈ PENSEN ELS NOSTRES CLIENTS\n"En IDP Pharma apreciem especialment la capacitat de Vantum per adaptar-se a les necessitats i peculiaritats de la nostra empresa. La seva organització i capacitat d'interlocució amb múltiples actors (ministeri, auditories, comptables, consultores) ens permet coordinar a mesura el nostre dia a dia."\n"Vantum és una companyia de serveis financers orientada a ajudar a companyies joves en estructurar i ordenar la part de finances i operacions. A NET IP han fet una feina excel.lent implicant-se com a un departament més de la companyia, organitzant i asentant les bases per a poder crèixer amb rapidesa i solidesa. A part ens han aportat contactes en el mon bancari que han estat clau per tancar operacions de credit i financament a curt plaç per a la companyia. Sens dubte son una molt bona elecció"\n"Treballar amb Vantum ens ha permès professionalitzar els departaments d’Administració i Finances i comptar amb un assessorament corporatiu financer de primer nivell sense haver de contractar un CFO a temps complet. "\n"Estem molt agraïts amb Vantum Corporate per la seva excel•lent feina. Vantum està treballant amb nosaltres proporcionant-nos el seu assessorament financer i estratègic i ha assumit el paper de Chief Financial Officer (CFO) de la nostra empresa. No podríem estar més satisfets amb la seva col·laboració i suport i esperem seguir amb ells per molts més temps."\n"He tingut l’oportunitat de contractar els serveis de consultoria de Vantum i col•laborar en diferents projectes en els últims anys. M’agradaria destacar l’alt nivell de coneixement, empatia, compromís i disposició en tots i cada un dels aspectes i detalls dels anàlisis realitzats. El resultat és sempre professional, precís i ajustat a l’objectiu. Tan personal com professionalment és un plaer col•laborar amb l’equip de Vantum."\nVantum té un equip excel·lent que ens ha aportat valor des del primer dia.\n"Genmedica és una empresa semi-virtual on subcontractem les nostres activitats a proveïdors de serveis. Durant els últims dos anys Vantum Corporate ha sigut el nostre CFO, i ens ha gestionat tots els aspectes econòmics i administratius de la companyia. "\nParc TecnoCampus Mataró – Maresme\nEdifici TCM2 – Planta 4º – D. 18\nT: 93 702 19 55\nF: 93 702 19 56


Raúl Castro anuncia l'inici d'unes maniobres militars multitudinàries per intimidar els EUA\nEl règim cubà ha anunciat el començament d'unes maniobres militars multitudinàries amb l'objectiu d'intimidar l'enemic nord-americà i evitar que "subestimi el nostre poble", segons ha anunciat el ministre de Defensa, Raúl Castro. En aquesta operació, que s'allargarà fins diumenge, hi participen desenes de milers de militars i milions de civils cubans incorporats a les milícies. Aquestes maniobres són la resposta a l'amenaça que suposa per a l'illa, segons els dirigents castristes, la reelecció de George W. Bush.\n14/12/2004 - 00.00 Actualitzat 14/12/2004 - 09.23\nRaúl Castro, en una breu compareixença televisiva, ha anunciat l'inici de l'Operació Bastió 2004, destinada a recordar als Estats Units que no han de subestimar Cuba. El govern de Fidel Castro ja fa dies que anuncia una resposta a l'amenaça que, segons assegura, suposa la reelecció de George Bush a la Casa Blanca. L'exercici, que va començar ahir, pretén cohesionar els comandaments superiors de l'exèrcit cubà, actualitzar els plans de combat i mesurar el nivell de preparació de la gent en cas d'haver d'afrontar una agressió armada. Des del govern nord-americà, aquesta operació es veu com una estratègia del règim castrista per distreure els cubans dels seus autèntics problemes.


Butlletí CREAF núm. 44\nECOLOGIA FORESTAL, CANVI GLOBAL\nL’aïllament dels lirons els podria obligar a criar més mascles\nAlgunes poblacions de liró gris estan quedant aïllades arrel de la destrucció o alteració del seu hàbitat. Un estudi recent del CREAF, el Museu de Ciències Naturals de Granollers i la UAB, destaca que aquest fenomen està provocant la diferència de sexes, ja que són ells el sexe explorador que intenta arribar a hàbitats millors.\nUn liró dorm tranquil·lament al seu cau. Autora: Lídia Freixas.\nPortada de l'aplicació.\nL’ONU i Mosquito Alert impulsen una aliança per frenar els mosquits transmissors de malalties amb la participació ciutadana\nAmb aquesta iniciativa es vol unificar les dades sobre els mosquits vectors de malalties i facilitar-ne l’accés als governs, xarxes nacionals i actors estratègics a nivell mundial a través del portal electrònic de les Nacions Unides “Environment Live”.\nMembres participants de la reunió a la seu de les Nacions Unides (Ginebra). Frederic Bartumeus, John Palmer i Roger Eritja hi van assistir com a representants de Mosquito Alert.\nNúm. 44, maig 2017\n“Cohesion policy in mountain areas: how to increase the contribution from mountains and benefits for mountain territories?”\nEducació ambiental. D'on venim? Cap a on anem?\nIII Jornada Científica del BABVE\nOptimizando el uso de R para análisis en ecología\nComença el Fòrum Europeu sobre Boscos Urbans a Barcelona\nBarcelona acull, del 31 de maig al 2 de juny, la 20a edició del Fòrum Europeu sobre Boscos Urbans (EFUF), un esdeveniment amb l’objectiu de reflexionar sobre la importància dels boscos urbans com a espais per connectar i vertebrar el territori. El CREAF n’és un dels membres col·laboradors.\nEn Jaume Terradas ens explica en aquesta nova entrada com va arrencar aquesta disciplina a casa nostra, i de la importància cabdal que hi van tenir figures com en Ramon Margalef i un grup de joves ecòlegs catalans.\nLa secció de ciència Big Vang de La Vanguardia proposa un contacte obert per a que tothom qui vulgui faci preguntes relacionades amb ciència. Josep Peñuelas respon a una lectora que demana quanta gent pot viure a la Terra de manera sostenible.\nOberta la preinscripció al Màster Oficial en Teledetecció i SIG\nEl període de preinscripció està obert fins el 27 de setembre de 2017. El Màster Oficial en Teledetecció i SIG està organitzat pel CREAF i la UAB, i hi col·labora el grup de recerca GRUMETS, el Departament de Geografia de la UAB, l’Escola Universitària de Turisme i Direcció Hotelera, i MiraMon.\nAnnelies Broekman explica a Ràdio Tordera què ha fet el BeWater a la conca\nLa responsable del cas d’estudi del projecte BeWater per a la conca de la Tordera, Annelies Broekman, ha estat entrevistada recentment a l’emissora local de la localitat del Maresme.


Sedajazz celebra el seu 30 aniversari\nIVC > Sedajazz celebra el seu 30 aniversari\nDes de la seua fundació el 1991 com a col·lectiu de músics independents, a la xicoteta població valenciana de Sedaví, Sedajazz ha recorregut un llarg camí. Sedajazz s’ha viscut com a lloc de trobada per a crear jazz, un taller d’aprenentatge continu.\nDes del començament, el jazz ha sigut marc de llibertat per a impulsar centenars de projectes, publicar desenes de discos i compartir passió amb els més de mil alumnes que s’han format amb ells a la seua escola, tallers i seminaris.\nHui Sedajazz ha esdevingut una empresa de gestió musical que compta amb una oferta de més de cent músics professionals formats en contacte directe amb el millor del jazz internacional. Sota diferents presentacions —big band, ensemble, dixieland, marching band, orquestra, grups de corda, trios, quartets—, el col·lectiu de músics de Sedajazz ofereix la possibilitat de múltiples sonoritats i espectacles molt diversos, que els han portat a ser considerats per especialistes i públic aficionat una de les millors i més completes agrupacions de músics de jazz del panorama actual europeu.


Cistelles de Nadal | Consumer\nProductes ecològics, artesanals i solidaris poblen les actuals cistelles nadalenques, que poden encarregar-se personalment, per Internet o telèfon i costen entre 20 i 500 euros\nAutor: Per Mayra Bosada\nVins, caves, torrons, pernils, conserves, massapà… Però també productes “delicatessen”, artesanals o ecològics. Enviar o rebre cistelles per Nadal és ja una tradició tant per a les grans empreses com per a centenars de particulars que desitgen quedar bé amb els seus clients, amics o familiars. Les cistelles es poden encarregar per Internet o per telèfon, i els seus preus, tan variats com el seu contingut, oscil·len entre els 20 i els 500 euros.\nVarietat de preu i contingut\n/imgs/2007/12/cistelles.jpgNo tindria per què ser un producte exclusiu de Nadal, però la veritat és que és en aquestes dates quan es fa la major part de les comandes de cistelles. Les companyies especialitzades ofereixen tota classe de lots nadalencs als seus clients, siguin empreses o particulars, per preus d’allò més variat, en funció de diversos paràmetres, especialment el tipus d’enviament -si ha de realitzar-se a un sol domicili o a diferents adreces postals-, o la destinació -si és dins o fora d’Espanya-. També influeix en el cost el seu contingut, que admet tot tipus de possibilitats: les cistelles poden ser variades o d’una sola classe de producte, com les que ofereixen els fabricants d’embotits, els de torrons, o els cellers. El preu ve també determinat per la classe d’embalatge, ja que solen utilitzar-se des de cistelles de vímet, fins a baguls de fusta o cofres de ferro, entre altres.\nTenint en compte tots aquests factors és possible trobar en el mercat cistelles des de 20 euros, que ofereixen un parell d’ampolles de vi o de cava i una selecció de torrons i embotits, però també hi ha lots molt cars, que poden arribar a costar 500 euros i inclouen una gran varietat de vins amb Denominació d’Origen, caves, licors, regals gurmet… .\nA aquests preus s’han de sumar les despeses d’enviament, que es calculen tenint en compte el pes de la comanda i el lloc al qual han de remetre’s. D’aquesta manera, l’enviament d’una cistella de fins a 10 quilograms a qualsevol lloc de la Península pot costar entre 10 i 15 euros. Per a enviaments fora d’Espanya el cost del transport es pot disparar fins als 60 euros per lot de fins a 10 quilograms.\nPer telèfon i per Internet\nLa major part de les companyies proveïdores, i fins i tot els fabricants d’alguns productes, recorren a les pàgines web en les quals inclouen els catàlegs de les cistelles que ofereixen, i a través de les quals és possible realitzar comandes, encara que també es poden sol·licitar per fax o mitjançant la tradicional anomenada de telèfon. Encara que gairebé totes les empreses que ofereixen la possibilitat d’encarregar una cistella o lot nadalenc a través del seu web compten amb catàlegs de productes predeterminats, algunes ofereixen la possibilitat de personalitzar les cistelles, com és el cas de www.haztucesta .com, www.hornoartesano.com, o de www.aragonesadelotes.com , entre altres.\nÉs important tenir en compte que els preus que les companyies posen en els seus catàlegs generalment no tenen l’IVA inclòs, i que aquest varia en funció de la composició de les cistelles nadalenques. Els licors, per exemple, estan gravats amb un 16%; alguns aliments registren un 7% d’impostos i uns altres un 4%; mentre que els vins estan exempts d’aquest impost. La majoria de proveïdors opta per detallar en la factura l’IVA desglossat de la comanda.\nVes a la pàgina següent: Les condicions de contracte »\ncistelles clients euros navidad productos ecológicos-ca navideñas-ca


Via Ferrada en el Parc Nacional d'Ordesa - Sportravelling\n/Via Ferrada al Parc Nacional d'Ordesa\nDisponibilitat: des de 30/10/2017 fins a 30/12/2020\nLes rutes ferrades que oferim als nostres clients es barregen en diferents nivells. La Via Ferrata consisteix a realitzar un encreuament a través d'una paret equipada amb diferents àncores, grapes, cables d'acer, etc.\nDurant la nostra activitat ferrada, sempre estarem subjectes a un cable d'acer mitjançant un arnès i les seves corresponents línies d'ancoratge, en tot moment estarem acompanyats d'una guia professional que explicarà tot el necessari per realitzar l'activitat de manera eficientment segura.\nÉs una activitat que requereix explícitament no tenir cap tipus de vertigen, i que per altra banda tampoc requereix experiència prèvia.\nLa via ferrata es pot combinar també amb activitats de barranquisme per completar així un divertit dia d'aventura y adrenalina.\nCondicions de Via Ferrada al Parc Nacional d'Ordesa\nVeure condicions generals de contractació o Polítiques de cancel·lació de Via Ferrada al Parc Nacional d'Ordesa\nAssegurança de responsabilitat cívil i d'accidents.\nHidrospeed en el riu Esera - Pirineus - Aragó


La comèdia francesa, a diferència de la nord-americana, presenta, habitualment, fórmules vodevilesques amb una idiosincràsia especial que no mecanitza tant el gag i depèn molt més del to, els matisos i els rols socials. En mans d’en Sergi Belbel i protagonitzada per un grup d’actors més que solvent, Caiguts del cel, en principi, tenia tot el potencial per ser un muntatge elegant, subtil i divertit en el sentit més digne del terme. Malauradament, d’aquest text de Sébastien Thiéry (que té fragments inspirats però, en conjunt, no és brillant) s’ha potenciat l’exageració per sobre de qualsevol altra alternativa. Sembla que, en un intent de connectar amb el públic més popular, Belbel dirigeix a una Emma Vilarasau i un Jordi Bosch passats […]\nEls perills de la pretensió\nÉs important que existeixin espectacles experimentals de creació pròpia i, fins i tot, col·lectiva per trobar nous plantejaments teatrals i noves maneres d’exposar les inquietuds de la nostra societat. El perill d’aquest tipus d’exercici, però, és no aconseguir arribar de forma global a l’espectador que, al no tenir un arc narratiu per on caminar, pot perdre més fàcilment l’interès o quedar-se només amb certs fragments. La exiliada, la negra, la puta, el caracol y la mística té, més o menys, els mateixos problemes que el seu títol: és dispersa, massa ambiciosa, vol abastar molts temes i acaba per fer-se llarga. La intenció era bona i, d’entrada, tant l’escenografia com l’espai sonor formen un perfecte embolcall pel viatge emocional que se’ns […]\nVersió d’un primer Daulte\nEstrenat originalment l’any 1996 al Teatre Payró de Buenos Aires, Criminal va ser el primer text escrit pel popular dramaturg i director argentí Javier Daulte. El text que li va valdre el premi María Guerrero al millor autor és una trama d’intriga interessant pel seu risc argumental, la seva barreja del gènere negre amb la comèdia i el psicoanàlisi i el seu ritme frenètic. Malauradament, la posada en escena de l’obra sota la direcció de Leonardo Moscoso no està a l’altura de les circumstàncies. Tot i crear una ambientació inquietant per l’entrada del públic i dissenyar una escenografia senzilla però suggerent, la interpretació dels actors no avança amb la cadència adequada, espatllant amb certes indefinicions, manca de naturalitat i d’altres problemes […]\nEn aquest moment on sembla que (bàsicament, al cinema) s’han posat de moda les distopies protagonitzades per adolescents, era lògic que el teatre també reflectís aquesta tendència. L’encarregat de portar-ho a terme, en aquest cas, ha estat Marc Rosich que, tot i haver obtingut els seus millors resultats amb adaptacions (com Plataforma o la recent Woyzeck) que com a dramaturg, té prou recorregut per esperar-ne un text interessant. Malauradament, Utilitat programada és una obra amb un grapat de bones idees desaprofitades i un to, en general, massa juvenil, fins i tot, en alguns moments, infantilitzat. Els joves actors, almenys, defensen el producte amb ganes i una ingenuïtat carismàtica que no serveix, però, per solucionar les seves carències narratives. A més, […]\nCal valorar com a positiu el risc que alguns autors decideixen córrer explorant temàtiques originals i experimentant amb noves estructures narratives. Cal assumir, però, que d’aquest risc es pot també sortir malparat. Blau és la peculiar història d’un rescat nocturn en helicòpter d’un naufragi a l’alta mar. Tres personatges (el mariner, el pilot i una operadora que els coordina) són els protagonistes d’aquesta aventura ultramarina escrita per Ferran Joanmiquel que acaba per convertir-se en un particular viatge psicodèlic. Així, l’espectacle parteix d’una situació teatralment atípica però més o menys realista, fins a acabar en un abstracte reguitzell d’idees amb elements de màgia i ciència ficció, atrevits però inconnexes. Visualment, el muntatge està molt cuidat i resulta, fins i tot, hipnòtic. […]\n« Anteriors 1 2 3 4 … 112 113 114 115 116 117 118 119 120 Següents »


Una família sencera de senglars passeja des de fa uns dies per la urbanització Califòrnia i la mare aprofita per alletar els porcells al mateix carrer\nRedacció Canyelles 13-05-2019 9:40 Lectures 2341\nLa imatge més tendre de la visita dels senglars a Canyelles. EIX\nUna família sencera de senglars passeja des de fa uns dies per la urbanització Califòrnia de Canyelles, per a sorpresa del veïnat. Els animals aprofitem la tranquil·litat de la nit per sortir de la muntanya i baixar a les urbanitzacions en buscar d'aliments. Els veïns es comencen a acostumar a aquestes curioses visites que aquest cap de setmana han deixat la imatge més tendre als carrers de la urbanització, les cries de senglar, anomenades porcells o raoins, van aprofitar el passeig per alletar-se al mateix carrer.\nEls senglars són animals omnívors, però oportunistes i adaptats a qualsevol aliment. Per això és habitual veure'ls passejar per zones habitades per furtar menjar de les bosses d'escombraries que es llencen fora dels contenidors.


Petroli i política - Diari de Girona\n«Els grans productors del Golf Pèrsic tenen uns costos de producció inferiors als deu dòlars per barril i l'Aràbia Saudita aprofita aquesta situació per treure's de sobre competidors que només són rendibles a preus molt més alts»\njorge dezcallar 11.03.2016 | 09:12\nQuatre països -l'Aràbia Saudita, Rússia, Veneçuela i Oman- acaben de decidir la congelació de la seva producció petrolífera en un intent per calmar els mercats, que han vist una caiguda vertiginosa del preu del cru al llarg de l'últim any des de preus de més de cent euros per barril als actuals, que oscil·len al voltant dels trenta. La decisió s'ha pres a iniciativa de Veneçuela i de Rússia, tot i que són molts els països productors molt durament afectats per una baixada de preus que arriba com mannà del cel per a altres, com Espanya, fortament dependents de les importacions energètiques. En realitat l'ara acordat és un brindis al sol sense conseqüències pràctiques perquè el que el mercat necessita per rebotar és una dràstica retallada en una producció que excedeix la demanda en un parell de milions de barrils diaris i l'actual congelació es produeix quan l'Aràbia Saudita, el principal productor mundial, està molt a prop dels seus nivells màxims (igual que Rússia), quan la demanda es manté àtona per la crisi mundial i per la desacceleració xinesa i quan altres països tan importants com l'Iraq o l'Iran no participen en la congelació acordada sinó que estan desitjant posar encara més cru al mercat. Bagdad perquè necessita diners per combatre l'Estat Islàmic i perquè, encara que volgués, no controla la important part de la seva producció que exporten autònomament els kurds des d'Erbil, i l'Iran perquè després d'anys de sancions que impedien les seves exportacions, té 160 milions de barrils acumulats als quals ha de donar sortida per obtenir els diners que necessita per posar al dia unes infraestructures obsoletes si vol tornar als volums d'exportació de l'època del Xa. La raó de fons d'aquesta situació és que hi ha països que poden sobreviure amb el petroli a trenta dòlars mentre altres no poden. Els grans productors del Golf Pèrsic tenen uns costos de producció inferiors als deu dòlars per barril i l'Aràbia Saudita aprofita aquesta situació per treure's de sobre a competidors que només són rendibles a preus molt més alts, com és el petroli d'aigües profundes del Brasil, el que s'extreu de sorres bituminoses al Canadà, o el procedent d'esquistos per tècniques de fracking als Estats Units. La tesi de Riad és que tirant a aquests competidors fora del mercat, la producció baixarà i els preus buscaran un nou equilibri sense necessitat d'ulteriors intervencions. A més, la producció també baixarà per la forta caiguda d'inversions en un sector que les exigeix molt quantioses i que treballa a llarg termini. De fet, molts bancs provisionen ja pèrdues per projectes de prospecció i explotació suspesos o que es van a suspendre. Però hi ha una altra raó menys confessada per l'actual nivell de preus i és la seva utilització com a arma política per part de l'Aràbia Saudita en contra de països rivals com Rússia i l'Iran. Amb Moscou, Riad manté un dur enfrontament a Síria i també competeix pels mercats energètics europeu i asiàtic. I Rússia està patint molt perquè el preu del gas segueix al del petroli i el 50% dels ingressos russos procedeixen de l'exportació d'energia. A més, ha calculat els seus equilibris macroeconòmics amb un preu de 50 dòlars per barril de petroli i l'actual de $ 32 l'obliga a eliminar programes socials, a apujar impostos i a retallar en un 10% el seu pressupost, tot i que per ara no ha tocat les despeses de Defensa. La disputa de Riad amb Teheran és més visceral i calenta ja que persegueixen diferents objectius a Síria i s'enfronten indirectament al Iemen. L'Aràbia Saudita deixa caure que potser podria retallar la seva producció per apujar el preu del cru si també ho fa l'Iran i aquest no pot ni vol fer-ho, encara que amb els preus actuals guanya menys amb les seves exportacions que abans que li imposessin sancions. El temps juga en contra del president Rohani, que enfronta crítiques del sector dur del seu país per l'acord nuclear, i necessita mostrar a la població que aquest acord millora el seu nivell de vida des de ja, fet que l'obliga a vendre més petroliÉ al preu que sigui. Altres països productors, des d'Algèria a Nigèria, des del Brasil a Angola, i des de Veneçuela a l'Equador o Mèxic, també s'estan veient obligats a retallar pressupostos i a acabar amb subvencions i amb programes socials, cosa que pot acabar afectant l'estabilitat política a alguns llocs. L'exemple més clar és Veneçuela, on l'erràtica política econòmica de la Revolució Bolivariana unida al baix preu del petroli s'estima que farà caure el PIB un 20% en el binomi 2015/2016 mentre la inflació pot disparar-se aquest any fins a un estratosfèric 700%. Caracas obté del petroli el 94% dels seus ingressos i està a punt de fer suspensió de pagaments perquè tampoc pot recórrer ja a l'endeutament internacional. A hores d'ara ningú li fia. Per això, perquè el preu baix del petroli no és una casualitat sinó que respon a estratègies polítiques i econòmiques de grans productors que tenen costos molt baixos i reserves descomunals de diners per capejar el temporal, no sembla que les coses puguin canviar a curt termini. A alguns això els beneficia però altres ja ho estan pagant molt car.


La gresca torna per Carnestoltes - Pànxing\nI de nou, passat l’estiu, la Castanyada, el Nadal… tornem a tenir aquí a Sa Majestat Carnestoltes, el gran rei dels poca-soltes amb els seus preceptes transgressors i la seva falta de normes. Dies per ballar, per riure, per disfressar-se i emmascarar-se abans de l’arribada del temps de Quaresma amb totes les seves limitacions.\nDimonis, princeses, lleons, romans, ballarines, fades i gladiadors… preparats, llestos, per sortir al carrer a riure, ballar i gaudir de tota la disbauxa de la festa. Qui donarà el tret de sortida a les festes de Carnaval serà Dijous Llarder amb la tradicional botifarra d’ou, paradigma dels excessos alimentaris de les festes, junt amb els llardons i les truites, les menges típiques que donaran el permís per l’inici de la disbauxa de Carnestoltes. L’endemà de la celebració de Dijous Llarder començarà una setmana de gaudir de la festa més boja i transgressora amb l’arribada de Sa Majestat Carnestoltes, qui presidirà unes festes irreverents i arrauxades. Uns dies on es pot viure com es vulgui, gaudir del món del revés i fer escarni dels poders públics, amb un seguit de pregons, discursos o versots depenent de les zones. A més de les mascarades que protagonitzen les rues arreu del país, on es veuran les disfresses més originals, les més provocatives, les més sofisticades… abans no arribi Dimecres de Cendra, amb les seves ploraneres per l’enterrament de la Sardina i la fugida de Sa Majestat Carnestoltes fins a l’any vinent.


Tsunami Veïnal exigeix a Colau propostes contra els efectes de la pandèmia\nBarcelona. Dilluns, 31 d'agost de 2020. 15:58\nActualitzat Dimarts, 15 de setembre de 2020. 21:25\nLa plataforma Tsunami Veïnal, que engloba més de 40 entitats i col·lectius de 20 barris de Barcelona, ha reclamat aquest dilluns a l'alcaldessa, Ada Colau, que l'ajuntament presenti "propostes concretes" per "col·laborar" a fer front a la pandèmia del coronavirus i els seus efectes.\nDavant de l'ajuntament, els representants d'aquesta agrupació veïnal han llegit avui un manifest, que també han fet arribar a Colau. En aquest document, li demanen a l'alcaldessa que destini recursos als Serveis Socials, així com més suport a l'atenció que estan donant les xarxes veïnals solidàries i ajuda als col·lectius vulnerables que viuen al carrer.\nL'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, en un ple municipal / ACN\nLa inseguretat: entre les principals preocupacions\nD'altra banda, també li han fet arribar quines són les principals preocupacions dels veïns, segons han detectat des de les entitats de barri, entre els quals es destaquen la inseguretat i l'atac a la ciutadania, al petit comerç, així com ocupació d'habitatges.\nA més, han reclamat la necessitat de reforçar i revisar els serveis de neteja i del manteniment tant dels carrers com dels parcs i jardins de la ciutat.\nUna altra de les peticions que s'exigeixen en el manifest és la de "disposar d'un pla eficient i ràpid de desenvolupament econòmic per implementar i salvar o generar noves propostes de llocs de treball dignes". L'entitat considera que un dels efectes més greus de la crisi sanitària és que comportarà l'empobriment de moltes llars i de la mateixa economia global de la ciutat.\nL'agrupació veïnal també ha lamentat el poc contacte que ha mantingut el consistori alhora que retreu a l'Ajuntament que no s'hagi "dignat a escoltar, ni a treballar amb aquest moviment" per "intentar col·laborar".\nDes del punt de vista de l'entitat, el govern local només s'ha limitat a derivar a l'equip que coordina el Pacte per Barcelona les reflexions i propostes que Tsunami Veïnal va fer arribar a Colau per gestionar la pandèmia el passat mes de juny.\nJudici al procés Tsunami Democràtic avisa que està "en marxa" i només contempla "o absolució, o resposta" El Nacional


Canàries, Balears, Madrid i Catalunya són les comunitats on més cars són els aliments frescos, segons un estudi | Consumer\nCanàries, Balears, Madrid i Catalunya són les comunitats on més cars són els aliments frescos, segons un estudi\nLes diferències de preus entre autonomies poden arribar al 30% en el cas del peix\nCanàries i Balears, juntament amb Madrid i Catalunya, són les zones en les quals més cars estan els aliments frescos -fruites i hortalisses, carn i peix mesurats en preus mitjans sobre una mostra de 1903 establiments en tota Espanya, segons es deriva d’un estudi realitzat per la Universitat Complutense per encàrrec del Ministeri d’Economia.\nLes diferències de preus entre autonomies poden arribar al 30% en el cas del peix, el 23,6% per a les fruites i hortalisses, i el 15,9% en el cas de la carn. En el cas dels productes d’alimentació envasada, en general, aquesta bretxa autonòmica es queda en el 10%, mentre que per a la drogueria es redueix al 8,4%. L’estudi, presentat pel secretari d’Estat de Comerç i Turisme, Francisco Utrera, i el catedràtic d’Economia Aplicada Javier Casares, es basa en un treball de camp realitzat per l’Organització de Consumidors i Usuaris (OCU) el mes d’abril passat sobre 67.744 referències de preus de productes de gran consum i demostra que la major variació de preus es produeix sempre en el cas dels aliments peribles.\nEn l’anàlisi geogràfica, el nivell de renda i la capacitat de generar demanda per part de la població són els factors que més influeixen en els preus dels productes bàsics de la cistella de la compra, juntament amb les característiques especials que poden presentar algunes zones, com la insularitat, l’efecte fronterer o el ser mercat de pas de les mercaderies cap als grans centres de distribució del centre.\nResulta paradoxal el fenomen de Canàries en el cas concret dels productes peribles, que són els que més varien i marquen el cost de la compra en les economies domèstiques: malgrat ser la comunitat més barata en fruites i hortalisses, resulta la més cara en peix i en carn, amb el que la seva mitjana es posa la primera del rànquing de preu mitjà en l’alimentació fresca, amb gairebé un 13% més que la regió espanyola més barata en aquesta mena de productes, que és Extremadura.\nBalears estaria un 12% per sobre del la comunitat extremenya, a penes un punt més que la diferència que separa a Madrid i Catalunya. Castella i Lleó, Galícia, Andalusia, Astúries, Aragó, Andalusia, Castella-la Manxa, Astúries i Múrcia, mantindrien els seus preus mitjans d’alimentació fresca per sota d’una hipotètica mitjana nacional, mentre que País Basc, Navarra i València s’apuntarien al carro dels més cars.\nL’anàlisi de les 42 capitals espanyoles en la qual s’han recollit dades i tenint en compte només els productes frescos en preus mitjans, la província on més costen és Girona, seguida de prop per Sant Sebastià, Palma i les dues províncies canàries. Només en aquesta última comunitat insular, resulta cridaner com el peix fresc a Las Palmas de Gran Canaria i Santa Cruz de Tenerife, malgrat tenir ports pesquers, resulta en els preus de venda al públic un 35% i un 30% més car que a Jaén, que és la ciutat espanyola on té el preu més baix (punt de pas entre els ports del sud d’Espanya i Madrid). Canàries va perdre gran part de l’activitat del calador marroquí i en els últims anys compra en la Península molts tipus de peix fresc, que eleva el seu preu pel transport.\nLa carn té també els preus més elevats en les dues illes: un 18% més en el cas dels capítols canaris sobre la província de menor preu, que és Salamanca, i un 19% en el cas de Palma. Només els iguala Alacant en aquesta comparació i els supera Sant Sebastià, on el preu de la carn està un 22% per sobre del cas de Salamanca.\nEn alimentació envasada, les dues províncies canàries tornen a marcar la diferència màxima entre zones espanyoles, amb un 10% més que els casos d’Albacete i Ciudad Real, on aquest tipus de productes marquen el mínim. En la resta de ciutats contemplades la diferència no supera el 5%, excepte el cas de Pamplona i Sant Sebastià, amb un 8% més que en les dos capitals castellà-manxegues.\nEl cas navarrès i el donostiarra són també els més cars en productes de drogueria, amb un 10% i un 11% més que Castelló de la Plana, on els productes d’higiene i neteja, en termes mitjans, són els més barats d’Espanya.\nalimentació frescos-ca precio-ca


Aplicacions educatives en entorns Internet-Intranet\nJordi Vivancos. Juliol 1998\nEl fenòmen Internet i les aplicacions multimèdia comporten l’aprofundiment en la integració educativa de les noves Tecnologies de la Informació i la Comunicació (TIC), així mateix implica una millora (qualitativa i quantitativa) de les infrastructures informàtiques existents en els centres educatius. El desenvolupament de nous plans, projectes i iniciatives d’ús didàctic de les TIC és a l’agenda de tots els governs. La Comissió Europea és també un important agent dinamitzador d’aquestes polítiques, a través de programes d'I+D i d’accions de difusió com els Netdays (http://www.netdays.org/). Un resultat destacat d’aquest impuls comunitari és la European Schoolnet (http://www.eun.org/), iniciativa que engloba les xarxes telemàtiques educatives dels països europeus i aporta nous serveis i recursos educatius.\nBasant-se en les infrastructures telemàtiques (tecnologies i serveis) centres educatius, professors i alumnes disposen de nous paradigmes per desenvolupar les tasques bàsiques de tot procés d’ensenyament/aprenentatge: accedir a informació, comunicar-se i difondre els coneixements adquirits.\nPer il·lustrar aquests nous paradigmes, presentem alguns exemples de projectes i d’activitats educacionals desenvolupades a Internet. L’esquema de classificació és adaptat del de J. Harris però ampliat a sis categories de models pedagògics de tipus telemàtic. Aquesta taxonomia es fonamenta en la tipologia de tasques que du a terme l’alumnat.\nLa comunicació electrònica aporta a l’escola una nova dimensió. Elimina les distàncies i els murs de la classe, desperta una gran motivació en els alumnes i obre múltiples perspectives d’aprenentatge. Aquestes activitats es desenvolupen mitjançant els diferents serveis de comunicació existents a Internet, especialment amb el correu electrònic.\nCorrespondència telemàtica (d’alumne a alumne): model de correspondència escolar de Freinet adaptat a les noves tecnologies. Existeixen innumerables punts de contacte a la xarxa per a buscar corresponsals. Responen a aquest enfocament projectes com: Keypals i Kidlink (http://www.kidlink.org).\nClasses globals (grup classe amb grup classe): model d’activitat que es caracteritza per l’intercanvi d’informació entre dos o més grups classe durant un període de temps prefixat. La comunicació pot ser en directe (Xat, videoconferència) o en diferit (Correu electrònic).\nExemples: teledebats sobre temes d’actualitat, projectes medi-ambientals "Global Thinking Project" (http://www.gtp.org/projects.htm).\nTutoria telemàtica: activitat on l’alumne accedeix a l’ajuda personalitzada del seu professor, tutor o a la d’un expert. Hi ha diverses universitats que ofereixen aquest nou tipus de relació entre professors i estudiants. La pionera fou la "Universitat Oberta de Catalunya (UOC)", posteriorment altres universitats han seguit el mateix camí (http://www.uab.es).\nTrobades virtuals: modalitat que implica l’intercanvi o debat entre un o més grups classe amb una personalitat convidada: escriptor, esportista, polític, etc.\nEls projectes de recollida d’informació s’orienten a cercar informació inèdita utilitzant les eines de comunicació d’Internet. No es tracta de consultar un directori o realitzar una cerca documental per localitzar un determinat document, ens referim a interrogar directament a altres internautes.\nExemples: enquestes per correu electrònic, qüestionaris a la web.\nTreball col·laboratiu en grup\nEls serveis d’Internet aporten noves oportunitats al treball escolar en grup.\nUn projecte col·laboratiu es pot definir com un treball en grup on s’estableix un procés social de construcció de coneixements. Dins aquest marc, la interacció entre els integrants del grup ofereix a cada participant la possibilitat d’aprendre més del que aprendria per si mateix. Exemples:\nLa creació col·lectiva es caracteritza per la producció d’una obra (literària, plàstica o científica) en la qual participen diverses persones o entitats. Bé es tracti d'un poema, una novel·la o un còmic, l’obra és una realització col·lectiva.\nLa creació col·lectiva admet dues modalitats bàsiques:\nLa creació seqüencial, on cada participant afegeix la seva contribució sense consultar a la resta. Un exemple és el "Conte de tots".\nLa creació conjunta implica la interacció contínua dels participants, a cada etapa del procés.\nActivitat consistent en reproduir en un entorn virtual una competició o concurs entre individus o grups. Una interessant proposta és l’activitat "La Volta al món en 80 dies"\nUna altra variant és el concurs mensual "Donde está Mr. Chip" http://www.mrchip.com\nTipus d’activitat que recrea virtualment una situació, objecte o sistema per a poder estudiar-lo sense els riscos, limitacions o dificultats reals.\nExemples: Laboratori de genètica virtual i la Dissecció virtual d'una granota.\nModel d’aplicació educativa d’Internet que ofereix als estudiants la possibilitat de participar i implicar-se activament en una acció social o ciutadana.\nEl CyberSchoolbus sobre els drets humans promogut per les Nacions Unides. Altres projectes es poden trobar a la Xarxa de recursos per a l’Educació per a la Pau i la Interculturalitat.\nCerca d’informació i accés a recursos\nLa segona de les facetes més importants d’Internet és el vessant de dipòsit de documents digitals o de mediateca global, principalment gràcies a la web. En un temps rècord s’ha posat a disposició dels internautes una ingent quantitat de documents en format digital (textos, imatges, programes d’ordinador, música, etc.). Per a la cerca i selecció d’aquesta informació disposem d’una àmplia gamma d’eines informàtiques i altres serveis. A més es requereixen unes estratègies intel·lectuals específiques, que anomenarem procediments informacionals, per a orientar-se en un entorn amb milions de documents. Els nous procediments informacionals impliquen seleccionar i contrastar la informació rellevant, recollida de diverses fonts, entre altres d’una consulta a un cercador documental, reelaborar i donar un nou format o presentació a la informació de partida, etc. transformar, en definitiva, la informació pública en coneixement personal. Aquests procediments han de ser adquirits a l’escola, són les tècniques d’aprenentatge de la societat de la informació.\nLa publicació electrònica a Internet és una de les innovacions més revolucionàries de la xarxa. La web o teranyina mundial és potser el servei amb més difusió d’Internet. Els documents web presenten una estructura desconeguda en els suports tradicionals: la hipertextualitat.\nLa publicació d’informació a Internet és a l’abast de tothom amb un mínim de coneixements tècnics.\nPàgines personals de professor: ,\nDiari de classe,\nrevistes electròniques escolars\nWebs de centres educatius: escoles USA, escoles catalanes a la XTEC.\nObra de referència col·lectiva: Enciclomedia.\nAutoaprenentatge i formació a distancia\nLa combinació dels diferents serveis d’Internet permet crear entorns d’autoaprenentatge. Alguns d’aquests entorns s'utilitzen per impartir formació reglada a distància (hom prefereix anomenar-la no presencial, perquè la noció de distància desapareix en el ciberespai). Però tots els recursos i activitats indicats constitueixen un formidable conjunt de materials per a la formació permanent o en el moment just "just in time", consultant a la web o formulant preguntes en una llista de correu electrònic. Aquests nous mecanismes de comunicació i de difusió de la informació estableixen formes originals d’interacció entre estudiants i tutors i entre els mateixos estudiants. La UOC és el model més innovador de formació a distància que tenim al nostre país. Altres exemples de formació "On-line".\nAnnex 1: Lectures sobre l'impacte d'Internet a l'educació\nAnnex 2: Exemples de projectes telemàtics classificats


Art en els murs de Torreblanca\nEl neomuralisme s'estén als carrers de Torreblanca, que mostra orgullosa l'obra d'artistes contemporanis. T'animes? Este pot ser un pla molt original, no tots els dies es pot visitar un museu d'art urbà a l'aire lliure.\nTorreblanca (Castelló) ens espera amb un muntó de murs intervinguts per artistes urbans. Tant és així que pot considerar-se com un museu d'art urbà a l'aire lliure. Apunta en la teua llibreta el recorregut: carrers Aljub, La Torre, Manrique de Lara i plaça Jaume I de Torreblanca. I com no, el trinquet municipal, ja intervingut en la primera fase del projecte Citric. En el moment en què lliges açò pot ser que hi haja alguna més ja que les gents del municipi s'estan animant oferint les seues parets.\nEls artistes que han participat en el certamen d'art urbà Citric són San, Spok, Xèlon, Isaac Mahow, Dulk, Sebas Velasco, Pincho, Laguna, Sabek, SRG, Uriginal, Kenor, DEIH, Emilio Cerezo i Hombre López.Tots s'han vist obligats a eixir de la seua rutina de treball i arriscar sabent que la seua obra va camí de convertir-se en destinació turística. Les idees han sigut fruit de la inspiració, sense esbós i integrant l'obra a l'entorn en el qual han pintat. Retalls de fem espacial, la degradació del planeta, interferències, matèria i essència compartida amb l'univers. Gaudix de l'experiència de veure els murals junts, és fantàstic!\nLa visita a Torreblanca ha d'incloure sí o sí una escapadeta a la platja de Torrenostra i al Parc Natural del Prat, dos grans atractius d'este municipi de Castelló. Apunta't als miradors des dels quals es poden observar les aigües d'esta xicoteta albufera d’aiguamolls i pantans.\nAltres dades: Torreblanca - Torrenostra


El Comú ha celebrat aquest migdia una sessió ordinària de consell en la qual s’ha adjudicat per un període de 4 anys, prorrogable a dos anys, el transport comunal a la demanda de la parròquia de Canillo, L’Uclic. Al concurs públic nacional s’hi han presentat dues candidatures i Novatel serà l’empresa encarregada d’oferir el servei.\nLlegir més sobre El Comú de Canillo adjudica el bus a demanda a Novatel per quatre anys\nVives i Montaner aquest matí al Palau episcopal de la Seu d'Urgell.\nDj., 15/07/2021 - 14:24\nVives tanca amb Montaner la ronda de trobades amb els parlamentaris\nL’arquebisbe d’Urgell i copríncep episcopal, Joan-Enric Vives, ha rebut aquest dijous la consellera general no adscrita, Carine Montaner, al Palau episcopal de la Seu d'Urgell i ha tancat així la ronda de contactes amb els consellers generals.\nLlegir més sobre Vives tanca amb Montaner la ronda de trobades amb els parlamentaris\nLa ministra d'Afers Exteriors, Maria Ubach, ha reinvindicat la necessitat d'augmentar la dotació de personal "el més estable possible" del seu ministeri per fer front als reptes i obligacions internacionals d'Andorra. Així ho ha exposat avui en la seva compareixença per presentar la memòria de l'any passat a la comissió legislativa d'Afers Exteriors.\nLlegir més sobre Ubach demana més personal a Exteriors per fer front als reptes i obligacions d'Andorra


El bloc de 5è B | Un altre bloc XTECBlocs\nPublicat el 20 juny 2013 per Thau BCN\nTots els nois i noies de l’escola, estem molt neguitejats i molt nerviosos. Hi hauran danses de fi de curs, també hi haurà teatre, festivals, despedides, etc. Arriben les vacances!!!! Que bé!! Anirem a molts llocs, podrem descansar, disfrutar , jugar etc. Cinquè ha passat com una bala perquè ha sigut molt divertit passar cada dia d’escola amb els nostres amics. Arriben les notes!!!!!!!!! Quin neguit!!!\nBé, amics fins l’any que ve!! ADEÚ!!\nBloc de 5èB!!!\nAquest dimecres, en lloc d’anar a escola hem anat a viure una experiència única, una cosa que ja ens brinda l’escola, però com que és una de nova i en som conscients, ens sembla un dia festiu.\nCom cada dia que anem d’excursió, l’autocar ens esperava en front el parvulari, ansiós per arrencar cap a l’aventura. Ha estat un viatge bastant llarg, en comparació als altres, però no per això ha minvat la il·lusió que surava a l’ambient.\nA l’arribar, hem buscat un lloc per esmorzar i hem trobat un parc al costat de les runes de Tarraco. Hem esmorzat amb fam ja que havíem fet un llarg viatge en autocar. Ja amb l’estómac ple, ens hem endinsat a l’espai protegit de Tarragona.\nAllà fora ens han rebut 4 guies,un per cada classe que ens han portat fins una maqueta del que havia estat Tarraco per tal d’ecplicar-nos la funció de cada espai i edifici. Tot seguit ens han ensenyat l’art romà a l’hora de construir una fortalesa.\nDurant aquestes dos últimes setmanes hem estat treballant la prehistòria. Vam començar parlant del paleolític, la primera part de l’edat de pedra. En el paleolític es va iniciar el procès d’hominització .\nTambé vam aprendre que els nòmades van passar a ser sedentaris gràcies a la invenció de l’agricultura i la ramaderia que va aportar una seguretat alimentària. Això va fer créixer l’esperança de vida i va crear un augment de la població.\nVam visualitzar molts fets sobre la prehistòria com ara:\n-Tecnologia i art en el paleolític\n-La revolució neolítica\n-La vida en el neolític\n-L’edat dels metalls\nEl dimecres 1 de maig va ser el dia del treballador, un dia de festa per a l’escola Thau.\nEl dia del treballador es celebra perquè la gent del 1884, treballava més de 8 hores al dia, llavors a Chicago el congrés de Trade Unions, una associació de Nord-Amèrica,va decidir que el primer de maig, es faria una manifestació per expressar que fessin 8 hores de treball. En feien 12 hores o més. La policia, va detenir a moltes persones i van arribar a executar persones, és a dir van començar a matar.\nA Barcelona i a Madrid, des del 1890, es celebra aquesta tradició. Però durant el Franquisme, es va prohibir durant un temps.\nAquest any, el dia del treballador ens ha anat bé perquè podíem descansar i estudiar una mica pels exàmens de la setmana.\nNosaltres hem respòs aquesta pregunta. Hem aprofitat que el nostre tema de l’any és “Emili Teixidor” per representar l’hàbitat d’un dels seus personatges més famosos en l’entorn infantil: LA FORMIGA PIGA. Entre tots els companys de cinquè hem representat un formiguer. Tots amb el seu gust i la seva creativitat n’hem creat un amb els gustos de tots i ens hem donat compta que junts sóm millors.\nPublicat el 14 abril 2013 per Thau BCN\nAquesta setmana hem estat preparant els poemes pels Jocs Florals de l’escola.\nSi a la classe el poema el guanya una persona li donen una rosa, ja que Sant Jordi arriba. Si el poema és d’ amor i és el millor de l’escola guanya la Flor natural, si el poema és de pàtria guanya l’Englantina d’or, i si és parla sobre els valors guanya la Violeta de plata.\nDos exemples de poemes són aquests:\nL’ amor és bonic\nPensar, sentir, estimar,\ntot el que sent el meu cor\nés un gran record\ndels dies que he passat\nestimant el meu entorn.\nQuan miro la bombeta gegant\nque s’amaga rere la nit\npenso en l’esperit\ndel meu estimat amic.\nL’ amor és molt bonic,\ntant bonic com ho és la posta de sol\nd’un nou final del dia\nOcell que vola lliure\nocell que ho veu tot\nperò no diu cap mot.\nNo parla res,\nperò ho piula tot.\nTant si té urpes, cant o colors\nl’ocell és meravellós.\nNo és petit com una puça\nni gran com un ós,\nés brillant i formós.\nOcell que vola lliure,\nocell que ho veu tot.\nJa ens fem grans\nEl dia 20 de març de 2013 vam anar a les classes 1rB i a 2nD per ensenyar-los a fer les palmes, més concretament un cuquet.\nEls passos per fer les palmes eren els següents:\n1-Vam separar en dos parts la palma.\n2-Vam començar a fer el cuquet.\n3-En acabar vam fer un llaç a la part superior i ho vam arrissar amb unes tisores.\n4-I per finalitzar el cuquet el vam posar en una bossa transparent\nTots ens vam fixar amb la cara d’alegria de tots aquells nens i nenes.\nJa arriba la pasqua!!\nPublicat el 14 març 2013 per Thau BCN\nD’aquí dues setmanes ja ve la pasqua i també el diumenge de rams , la mona i la palma. A l’escola la nostra tradició abans de la setmana santa és que cada curs fa la seva pròpia palma. Aquest any a 5è ja las farem de debò.\nA las botigues ja hi comencen a haver-hi les mones. Cada vegada les fan amb més xocolata i més bé !!!!!!!!!!!!! Com ara una pilota de futbol, hello kity, conills, de bob esponja, mikei mouse, etc.\nLes palmes cada cop són millors. Normalment ho fem només amb trenes, però aquest any no.\nCom a tradició els padrins ens regalen la palma i la mona que ens la mengem amb molta il·lusió. L’interessant de la pasqua és que no només mengem dolços i ens ho passem molt bé!!!!!!!! El que veritat és bo és que ens tornem a reunir amb la família i això ens encanta!!!!!!!!!\nEsperem que us ho passeu molt bé per a la\nEl fetges i la bilis\nUs volíem comunicar que vam fer una dissecció, d’aquelles que dius “és una oportunitat i única”. I si, era la veritat! No podia ser més que una oportunitat que no la faríem mai més a la vida .\nConsistia en : observar com actua la bilis en els greixos dels aliments.\n1- Primerament vam observar el fetge i d’ell en vam fer un dibuix, assenyalant les seves parts .\n2- En segon lloc vam fer una descripció ben detallada del fetge tenint en compte (el pes la forma, la mida, el color, el tacte, l’olor i elements del fetge que creiem interessants)\nDesprés vam fer uns experiments :\n3-Vam posar ¾ d’aigua en un tub d’assaig i una cullereta d’oli i vam comentar si era una barreja homogènia o heterogènia.\n4-Seguidament vam sacsejar el tub durant una estona i el vam deixar quiet però sorprenentment va acabar en el mateix estat!!!!!! L’oli va recuperar el seu lloc.\n5-Amb molt de compte vam treure la bilis de la vesícula biliar i la vam col·locar en un altre tub d’assaig amb oli i aigua i vàrem veure com la bilis dissol els greixos!!!\nAquest divendres 8 de març tot cinquè vam anar al Palau de la Música on varem poder gaudir de músiques de diferents països que es van representar amb sons que sorgien de la boca dels que cantaven.\nA tots ens va sorprendre el mètode que feien servir per cantar; ens esperàvem un altre tipus de música: feta amb instruments de vent, de percussió o de corda. Tant com ens va sobtar el cant, també ho va fer els ritmes, perquè eren de països llunyans i nosaltres no els coneixíem.\nVan cantar la música típica del Tibet, de Rússia, de l’Àfrica, de l’Índia, de\nSuïssa, etc. Per acabar van cantar la cançó de “Corren” del grup de música “Els Gossos”,i per allà mig espectacle van fer una imitació d’una bateria,que va encantar a tothom,que va demanar que repetís l’imitació.


antropògraf: Estelades als balcons\nEstelades, lluna i tucà.\nEl meu carrer és molt petit. De tan estret el problema ja no és d'intimitat sinó de promisqüitat. Però malgrat que ens haguem vist tots el cul, això és una ciutat i el veí sempre serà un misteri. O gairebé.\nEl meu carrer és molt petit, però de dos balcons en penjen estelades i del meu una senyera. La meva senyera no està estelada perquè és la que sempre ha voltat per casa i abans eren així les senyeres, amb quatre barres ja n'hi havia prou. Des que vivia amb els pares que no la penjava però ara tinc un fill i necessito fer-ho. Estic d'acord en què les banderes no s'han de prendre massa seriosament, però no crec que sigui de fiar algú que se les carrega totes, és un discurs que acostuma a amagar a imperialistes de la pitjor mena.\nLa senyera la vaig penjar l'onze de setembre i des de llavors que flameja al balcó, exposada a les cagades de coloms i a la pluja i als ultraviolats del sol quan el sol hi arriba. Sí, aquest any senyeres i estelades s'han quedat als balcons, potser perquè siguin l'únic bri d'esperança que som capaços de trobar en aquests anys grisos del llarg badall.\nEl meu carrer és molt petit, però fa uns pocs anys, a banda de la senyera i les dues estelades, també hi havia un balcó amb una bandera espanyola al costat d'una altra del barça. Eren les banderes d'en Gustavo, un xicot fill d'una parella d'argentins dels que van arribar a finals dels setanta o començaments dels vuitanta i que es guanyen la vida venent bijuteria per mercats d'artesans.\nUn dia la bandera ja no hi era.\nUn altre em vaig trobar la seva mare i em va preguntar pel meu fill, de pocs mesos, que duia al cotxet. Ens vam posar a parlar i com qui no vol la cosa em va explicar com en Gustavo, un vespre, no es va aixecar del sofà de casa, va morir sobtadament, perquè sí, tot just amb vint anys fets. Precisament un dels vespres en què amb la meva dona ens estàvem a la Clínica Corachán pel naixement d'en Martí.\nAl balcó d'on penjava la bandera espanyola d'en Gustavo ara s'hi enfila l'heura. Diu la seva mare que després de morir en Gustavo l'heura va començar a tirar i es va allunyar del test per arribar als pisos veïns. Una heura que s'escapa de la mirada de la mare cada cop que ens la trobem per recordar-nos el vincle de vida i de mort dels nostres fills. Potser aquesta heura sigui la bandera d'un país encara més petit que el meu carrer, i encara molt més gran que tots els carrers de qualsevol país.\nPublicat per isidre santacreu a 12:17 PM\nEtiquetes de comentaris: barcelona, l'estenedor


Els veterans del Barça fan lluir el centenari de l'AE Monistrolenca - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEls veterans del Barça fan lluir el centenari de l'AE Monistrolenca\nredacciómanresa 02.07.2016 | 00:00\nL'AE Monistrolenca celebra aquest cap de setmana el gruix dels actes de celebració del seu centenari. Avui mateix, a 2/4 de 12, partit de veterans entre els de l'AE Monistrolenca i els del Barça al camp del Met de Monistrol de Calders; els participants en aquest enfrontament faran un dinar.\nA la tarda, a 2/4 de 6, acte oficial del centenari al parc del Serrat amb la participació i parlaments de membres de la Federació Catalana de futbol, del FC Barcelona, de la famílies Kubala i Garcia Junyent, de la mateixa AE Monistrolenca i de l'Ajuntament de Monistrol de Calders. A continuació, a 2/4 de 7, cantada d'havaneres amb rom cremat a càrrec del grup Mar Endins. A les 9 del vespre, sopar popular al camp del Met i concert dels grups Petit & Comitè i Electric Love.\nDiumenge, a 2/4 de 12, partit de juvenils entre l'AE Monistrolenca i el Moià; a 3/4 de 2 del migdia, inauguració de l'exposició 100 anys d'història a la sala petita; a 2/4 de 3, arrossada popular al pavelló, amb inflables per a la mainada. A 2/4 de 6, partit entre els primers equips de l'AE Monistrolenca i el Llorençà, amb xocolatada polupar (2/4 de 8).


L'arriscada diplomàcia tecno-militar d'Israel - Converses a Catalunya\nDes de la conferència de Khartum del 1967, quan els països àrabs varen fixar l’estratègia dels tres “no” a Israel (no a la pau amb Israel, no al reconeixement d’Israel, no a negociació amb Israel), el país hebreu ha millorat molt les relaciones amb els seus veïns.\nTot i que Israel segueix ocupant Cisjordània, l’obstinada diplomàcia jueva ha aconseguit acords de pau amb l’Egipte, Jordània, Sudan, Marroc, els Emirats Àrabs Units i Bahrain. S’espera a més que la pròpia Aràbia Saudita reconegui Israel oficialment un cop el príncep heure Mohammed Bin Salman (més conegut com “MBS”) succeeixi oficialment el seu pare en el regne wahabita.\nEls serveis d’intel·ligència israelians mantenen excel·lents relacions de treball amb moltes de les organitzacions equivalents dels països musulmans\nUna de les peces claus que Israel ha fet servir aquestes darreres dècades per guanyar-se el reconeixement dels països àrabs ha estat la cooperació en aspectes de seguretat. Els serveis d’intel·ligència israelians mantenen excel·lents relacions de treball amb moltes de les organitzacions equivalents dels països musulmans.\nDins d’aquest camp, un dels aspectes que més fascina als àrabs és la capacitat tecnològica d’Israel en matèria militar i d’espionatge. En aquests àmbits, Israel tan sols té com a punt de comparació els Estats Units.\nPerò posant a disposició de molts serveis secrets àrabs tecnologia israeliana, el Mossad ha aconseguit no exactament amics, sinó més aviat deutors.\nel Mossad ha aconseguit no exactament amics, sinó més aviat deutors\nAvui en dia, cap país d’Orient Mitjà pot competir en els terrenys militars i d’intel·ligència amb Israel. Els països àrabs ho saben i intenten extreure profit de la voluntat d’Israel de compartir amb ells part de les seves capacitats.\nL’empresa israeliana NSO Technologies, responsable del programa Pegasus que ha provocat un recent escàndol mediàtic, està formada en bona part per ex-membres de la unitat de ciberdefensa de les forces armades israelianes. De fet, NSO només pot exportar els seus productes després d’haver obtingut el vist-i-plau del ministeri de defensa.\nS’han trobat traces de Pegasus en els serveis secrets d’Aràbia Saudita i del Marroc (en aquest darrer cas, per espiar un telèfon del president francès Emmanuel Macron). També és conegut que el programari s’ha venut al govern de Rwanda, a l’Àfrica.\nHom sap que Israel manté estretes relacions de seguretat amb nombrosos països d’Orient Mitjà i d’Àfrica que no són exactament democràtics. Per tant, l’escàndol de NSO no pot sorprendre cap familiar del món dels serveis secrets.\nPer a Israel, les conseqüències en termes de reputació internacional podrien acabar sent greus.\nPer a Israel, però, les conseqüències en termes de reputació internacional podrien acabar sent greus. Aquest és el gran risc de l’estratègia d’Israel per mantenir bones relacions amb els països que més problemes li podrien suposar.\nL’estratègia d’Israel amb els països d’Orient Mitjà passa no per guanyar amics, sinó per generar deutors entre els serveis d’intel·ligència respectius. Escàndols com el recent de NSO i el programari d’espionatge Pegasus són els seus riscos més evidents, però no els únics: què passarà per exemple si un dels règims “amics” d’Israel cau un dia en mans de l’oposició islamista?\nCom Israel ha aconseguit més dosis de vacunes que cap altre país


Comprar Gradis'ciutta Chardonnay Collio Goriziano 2017 | Preu i opinions a Uvinum\nNOTA DE TAST: Color: groc palla amb reflexos daurats. Nas: És clar i intens, que recorda a poma, plàtan, flors d'acàcia i mel, amb notes de vainilla. Boca: Suau i elegant, que s'obre amb una simetria perfecta dels sabors i es tanca amb un gust de vainilla obvi i un suau acabat, molt de temps. DENOMINACIÓ D'ORIGEN: Collio GorizianoVINYA: Gradis'Ciutta. Robert Princic fundada el 1997, després de completar la seva Önologiestudiums, el celler Gradis'ciutta, però la tradició vitivinícola de la família Princic es remunta a l'any 1780 Avui en dia, no només el celler familiar és una de les principals empreses en Collio, però Robert és també president del consorci celler a la regió. Robert Princic produeix en gairebé 20 hectàrees, distribuïdes en els pujols de Gorizia, Capriva del Friuli i Dolegna del Collio, vins regionals autèntics, típics. Gradis'ciutta és un nom poc comú i relativament nou per als vins de la Collio.RAÏMS: 100% Chardonnay ENVELLIMENT: Va ser seguit per la fermentació amb un 80% en dipòsits d'acer inoxidable amb temperatura controlada amb el 20% en bótes de roure. "Sud lie" madurat, es barregen els jocs abans de ser embotellat.PREPARACIÓ: La vinya de la qual es troben els raïms en els llocs Zavognza, Pozar i Bukova a una altitud de 120 a 180 metres sobre el nivell del mar. mètode Guyot. Producció de 70-80 quintars per litre. Els raïms es pressionen suaument i es van emmagatzemar a 10 ° C durant 24 hores. MARIDATGE: pollastre, carn blanca.TEMPERATURA DE SERVEI RECOMANADA: 6-11 ° CGRADUACIÓ ALCOHÒLICA: 13,5%\nDescripció de Gradis'ciutta Chardonnay Collio Goriziano 2017\nGradis'ciutta Chardonnay Collio Goriziano 2017 (Chardonnay)\nNas: És clar i intens, que recorda a poma, plàtan, flors d'acàcia i mel, amb notes de vainilla.\nBoca: Suau i elegant, que s'obre amb una simetria perfecta dels sabors i es tanca amb un gust de vainilla obvi i un suau acabat, molt de temps.\nDENOMINACIÓ D'ORIGEN: Collio GorizianoVINYA: Gradis'Ciutta. Robert Princic fundada el 1997, després de completar la seva Önologiestudiums, el celler Gradis'ciutta, però la tradició vitivinícola de la família Princic es remunta a l'any 1780 Avui en dia, no només el celler familiar és una de les principals empreses en Collio, però Robert és també president del consorci celler a la regió. Robert Princic produeix en gairebé 20 hectàrees, distribuïdes en els pujols de Gorizia, Capriva del Friuli i Dolegna del Collio, vins regionals autèntics, típics. Gradis'ciutta és un nom poc comú i relativament nou per als vins de la Collio.RAÏMS: 100% Chardonnay\nENVELLIMENT: Va ser seguit per la fermentació amb un 80% en dipòsits d'acer inoxidable amb temperatura controlada amb el 20% en bótes de roure. "Sud lie" madurat, es barregen els jocs abans de ser embotellat.PREPARACIÓ: La vinya de la qual es troben els raïms en els llocs Zavognza, Pozar i Bukova a una altitud de 120 a 180 metres sobre el nivell del mar. mètode Guyot. Producció de 70-80 quintars per litre. Els raïms es pressionen suaument i es van emmagatzemar a 10 ° C durant 24 hores.\nMARIDATGE: pollastre, carn blanca.TEMPERATURA DE SERVEI RECOMANADA: 6-11 ° CGRADUACIÓ ALCOHÒLICA: 13,5%\nOpinions sobre Gradis'ciutta Chardonnay Collio Goriziano 2017\nLa teva puntuació de Gradis'ciutta Chardonnay Collio Goriziano 2017:Puntua Gradis'ciutta Chardonnay Collio Goriziano 2017:\nPilar Prats , Oct 18\nGradis'ciutta Chardonnay Collio Goriziano 2017 és original\nOpinions sobre altres anyades de Gradis'ciutta Chardonnay Collio Goriziano 20172016\nNotes de fruites blanques com la poma. Vi profund, amb gust de fruits vermells.\nSi et va agradar Gradis'ciutta Chardonnay Collio Goriziano 2017, també pots gaudir de ...\nGradis'ciutta Chardonnay Collio Goriziano da Italia\nSi vols comprar Gradis'ciutta Chardonnay Collio Goriziano 2017, a Uvinum trobaràs els millors preus de Vi blanc Collio Goriziano.