Custo Barcelona desfila a Cartago\nEl dissenyador ha presentat la col·lecció a la Setmana de la Moda de Tunísia. La revolució ha estat "anímica més que política", ha dit\nEFE Tunísia 17/04/2011 19:29\n260x366 Desfilada de Custo Barcelona a la Setmana de la Moda de Tunísia / Tarek H. Slama Desfilada de Custo Barcelona a la Setmana de la Moda de Tunísia / Tarek H. Slama\nCusto va presentar ahir la seva darrera col·lecció a la Setmana de la Moda de Tunísia, un dels primers esdeveniment artístics que té lloc a Tunísia després de l'enderrocament de l'expresident Zine el-Abidine Ben Ali, el 14 de gener.\nLa Setmana de la Moda s'ha tirat endavant malgrat la proximitat de la revolució i molts dissenyadors han decidit de participar-hi en solidaritat a la causa. Custo ha explicat que "ha estat un gest de solidaritat" amb un país que ha fet una revolució "meravellosa" perquè "ha estat més anímica que política".\n"Reconec que tenia curiositat per tornar a Tunísia des que fa anys vaig venir de vacances i sabia que aquest país havia donat grans noms de la moda, com Azeddín Alaya", ha comentat el dissenyador.\nA l'Acropolium de Cartago, s'hi ha presentat la col·lecció de Custo Barcelona que es va veure a Nova York el mes de febrer, davant l'atenta mirada de dissenyadors, artistes, personalitats tunisianes del món de la cultura i empre saris del món de la moda, europeus i dels països del golf Pèrsic. Línies pures i colors neutres, així com peces de colors càlids i vius, i la barreja de diferents teixits defineixen la col·lecció.\nEls canvis socials que s'han viscut al país en els darrers mesos també s'han reflectit en les creacions dels joves creadors tunisians.


El temps a Palamós: Dijous 10 de gener: tramuntanada freda\nLes Illes Formigues rebent l'embat de les onades aixecades per la tramuntana, el passat dijous 10 de gener al migdia.\nEl passat dijous 10 de gener vàrem tenir un dia de rigurós hivern, amb una marcada sensació de fred, degut a la combinació entre l'important descens del termòmetre experimentat i la presència de tramuntana intensa que deixà una ratxa màxima de 76 km/h a Palamós.\nL'arribada d'una llengua d'aire fred polar continental fins al Mediterrani Occidental i Central, va fer que l'hivern es presentés amb molta contundència fins a la Costa Brava.\nSegons el radiosondatge de Barcelona de les 12:00h, es detectaren isotermes de -3 ºC a 850 hPa, a més, els models numèrics ens indicaven que a l'Empordà la massa d'aire encara era més freda a uns 1500 metres, amb isotermes de -6 ºC.\nLa unió entre l'aire fred polar continental i la presència de tramuntana intensa agreujaren la sensació de fred. Per exemple, com que a Palamós vàrem tenir una temperatura màxima de 8 ºC i la tramuntana arribava fins a 30 km/h de mitjana, la temperatura de sensació era de només 4 ºC al migdia.\nAixí mateix, podem constatar que la baixada de temperatura més forta va esdevenir a Monells. Si el dimecres van arribar a tenir 14,6 ºC de màxima, el dijous es van quedar amb només 8,1 ºC, amb la qual cosa el mercuri descendí 6,5 ºC entre un dia i l'altre. D'altre banda, veiem que a Monells també hi va haver un fort descens de la temperatura mínima respecte el dia anterior, amb tan sols -3,7 ºC. Cal tenir present que aquesta població travessada pel riu Rissec queda una mica resguardada del vent.\nD'altre banda, la temperatura mínima va ser més alta a la resta de poblacions de la comarca per efecte del vent. Això va fer que la segona mínima més baixa fossin els -0,2 ºC de La Bisbal d'Empordà.\nEn un altre ordre de coses, tal com sol succeir quan el vent bufa de terra cap a mar, la tramuntanada va aixecar un fort onatge mar endins, amb nombrosos blancalls, però arran de costa tan sols s'observà mar arrissada o marejol, especialment a la meitat sud del litoral palamosí, entre la badia de Palamós i Castell. No obstant això, en el sector de Cala Estreta va arribar una marcada mar de fons, amb maror, a més, les illes Formigues es veien afectades pel fort onatge que hi havia a poca distància de la costa.\nAl davant del cap de Begur es va enregistrar una alçada màxima de l'onatge de 8,2 metres a les 12:00h i un alçada mitjana de 4,45 metres a les 08:00h.\nMapa de temperatura a 850 hPa del passat dijous 10 de gener a les 13:00h. Veiem l'entrada d'una llengua d'aire fred polar continental que portà isotermes de -3 ºC a Barcelona i isotermes de -6 ºC a la Costa Brava.\nRatxes màximes de vent del nord enregistrades a l'Empordà el passat dijous 10 de gener, segons Meteocat i Meteoclimatic:\nPortbou 118 km/h., Pantà de Darnius-Boadella 118 km/h., Sant Climent Sescebes 87 km/h., Navata 83 km/h., Figueres 81 km/h., Roses 78 km/h., Bellcaire d'Empordà 74 km/h., Verges 72 km/h.\nMar de fons a Cala Estreta i alguns núvols baixos, el passat dijous 10 de gener al migdia.\nMés dades meteorològiques del passat dijous 10 de gener del 2019 a Palamós., temperatura màxima 8,2 ºC (8,9 ºC al passeig del Mar i 8,2 ºC a La Fosca), mínima 5,3 ºC (4,9 ºC al passeig del Mar i 5,1 ºC a La Fosca).\nTemps assolellat, amb alguns núvols baixos decoratius empesos pel vent, siguent més destacats al damunt de la mar que no pas en terra., al matí es van veure de 0/8 a 3/8 Cu i Sc., a la tarda van aparèixer de 0/8 a 2/8 Cu i Sc.\nVent: fins les 06:00h hi va haver vent del N i NNO, a 25-30 km/h de mitjana., a partir de llavors vent del N i NNO, a 20-25 km/h de mitjana., a partir de les 10:30h bufà vent del N i NNO, a 25-30 km/h de mitjana., a partir de les 16:30h s'observà vent del N i NNO, a 20-25 km/h de mitjana., a partir de les 21:00h hi va haver vent del N i NNO, a 20 km/h de mitjana.\nRatxa màxima de vent 76 km/h N.\nEstat de la mar amb mar arrissada o marejol entre la badia de Palamós i Castell, però maror al sector de Cala Estreta, mar de fons del NNE i mar de vent del N, onatge més fort a poca distància de la costa i nombrosos blancalls., mar endins hi havia mar brava (onatge sig. de 4,45 metres a la 08:00h davant del cap de Begur, de 4,34 metres a les 12:00h i de 4,22 metres a les 18:00h)., alçada màxima de l'onatge 8,2 metres a les 12:00h.\nPressió atmosfèrica màxima 1020 hPa, mínima 1013 hPa. Humitat relativa màxima 56 %, mínima 41 %. (Dades de meteoclimatic.com i Puertos del Estado)\nOnades impactant contra les Illes Formigues, el passat dijous 10 de gener al migdia.\nLa tramuntana dibuixà aquestes boniques ondulacions sobre la sorra de la platja de Castell. Tècnicament s'anomenen ripple-marks.\nMar de fons a Cala Estreta el passat dijous 10 de gener al migdia. Al fons veiem la famosa barraca de pescadors, element patrimonial sota protecció.\nSi fem l'habitual repàs general a la temperatura màxima, en aquest cas a la registrada el passat dijous 10 de gener al Baix Empordà, es veu com va experimentar una baixada més o menys important en totes les poblacions, respecte el dimecres.\nPer exemple, a Monells la temperatura màxima va baixar 6,5 ºC respecte el dia anterior, a La Tallada d'Empordà baixà 5,7 ºC i a Castell d'Aro va descendir 5,4 ºC.\nA Palamós la màxima descendí 5,6 ºC.\nEn aquest sentit, els 9,5 ºC registrats a Castell d'Aro van ser la màxima més alta del dia, en canvi, els 7,7 ºC de Palafrugell van ser la màxima més baixa.\nFinalment, la temperatura mínima va pujar amb major o menor intensitat a gairebé tots els llocs, respecte el dimecres.\nA La Tallada d'Empordà la mínima va ascendir 4,2 ºC respecte el dia abans, a Torroella de Montgrí també pujà 4,2 ºC i a Castell d'Aro ascendí 2,5 ºC. A Monells hi va haver una excepció, amb una mínima 2,4 ºC més baixa.\nA Palamós va pujar 0,9 ºC.\nEls -3,7 ºC que hi van haver a Monells van ser la mínima més baixa de la jornada, per contra, els 5,3 ºC de Palamós i de Palafrugell es quedaren com a mínima més alta. Dades de Meteoclimatic i Meteocat\nMàximes registrades el passat dijous 10 de gener al Baix Empordà, segons el Servei Meteorològic de Catalunya. Entre parèntesi us poso la temperatura mínima:\nCastell d'Aro 9,5 ºC (3,3 ºC)., La Bisbal d'Empordà 8,7 ºC (-0,2 ºC)., Torroella de Montgrí 8,4 ºC (4,9 ºC)., La Tallada d'Empordà 8,2 ºC (3,8 ºC)., Monells 8,1 ºC (-3,7 ºC).\nMés fotos del passat dijous 10 de gener


CRÉDITO Y PROPIEDAD DE LA TIERRA EN EL PAÍS VALENCIANO | Fons Editorial\nA finals del segle XVIII, la propietat de les terres que circumden la ciutat de València -la comarca de L'Horta- es troba en proporció aclaparant en mans d'individus o institucions pertanyents als sectors socials privilegiats i avecindados a la capital. És aquest un fenomen sobradamente conegut i repetidament provat. No obstant això, el procés que hauria conduït a semblant situació ens era gairebé completament desconegut en les seues causes concretes i cronologia. A partir de fonts documentals inèdites, Fernando Andrés Robres intenta en el present treball omplir aquest important buit i la recent historiografia valenciana, amb resultats sempre interessants i no poques vegades sorprenents. Una violenta crisi sacseja el sistema creditici valencià en la primera meitat del segle XVIII, lesionant seriosament els interessos dels rentistas, condicionant la seva posterior conducta econòmica i deixant sentir la seva influència en els canvis que, durant la centúria, van a remodelar el mapa de la distribució social de la propietat en l'horta de València. Es descobreix així una nova i fins al moment ignorada seqüela de la Guerra de Successió. A més, això no és tot. La crisi del crèdit constituirà el motor i donarà forma en gran part al procés de penetració dels sectors socials privilegiats en l'estructura propietària de l'horta. Però aquest procés adquirirà molt ràpid personalitat pròpia, desenvolupant, en relació amb la conjuntura econòmica, una dinàmica inesperada i determinant d'una evolució en absolut lineal, arribant després de successives fases ben definides, i a causa del seu caràcter marcadament especulatiu, al seu autoofegament. L'estudi reaviva així, amb aportació d'informació original, la polèmica sobre els límits del creixement econòmic del set-cents valencià i sobre la forma en què es va dur a terme la transició al capitalisme a les nostres terres.


Noms alternatius: Varfreym\nWarframe és un joc gratuït de ciència ficció de la cooperativa TPS que va desenvolupar Digital Extremes és el creador de The Darkness 2. En una carrera a la vora de l'extinció, els jugadors en línia de Warframe pertanyen a la carrera Tenno. Els jugadors han de manejar armes antigues de la Terra Vella per derrotar als Griners amb aquesta arma, que volen aprofitar l'imperi i buscar eliminar Tenno.\nAbans de jugar al joc Warframe, assegureu-vos que l'equip compleixi els requisits del sistema següents, com ara: freqüència del processador: 2 GHz; RAM: 1 GB; Targeta de vídeo: 128 MB. El registre de Warframe no us portarà molt de temps i no causarà dificultats:\nA la pàgina principal, seleccioneu Registre;\nEntreu un correu electrònic;\nIntroduïu el vostre inici de sessió;\nIntroduïu la contrasenya i confirmeu-la;\n, seleccioneu Iniciar sessió.\nWarframe és un shooter, fet en el popular format de joc gratuït. Quan toqueu Warframe, el vostre heroi pertany a la raça Tenno: són criatures violentes després d'haver estat infectades amb algun virus còsmic. Tenno està intentant guanyar diverses curses de competició en Warframe en línia alhora. Race Greenery: aquestes són persones antigues que viuen en el desig constant de matar-les i el desig de guerra. Tenno té un nombre menor de lluitadors i un equipament tècnic deficient, però Warframe els ajuda a guanyar en aquesta difícil batalla: aquests són els anomenats exoesquelet especials, que ofereix als combatents una velocitat i força increïbles en el joc Warframe.\nV serà interessant per jugar, ja que disposa de vuit tecnologies:\nL'element Warframe no és només un vestit nou amb un aspecte lleugerament modificat, sinó tota una tecnologia amb la seva pròpia arma especial. Si teniu una armadura estable, podeu atacar de manera segura als agressors, que estiguin armats a les dents, en combats tancats i, si esteu perfectament entrenat en un tir de gran abast, podeu posar fàcilment als oponents a Warframe. A més de les armes de foc, sempre tindreu una espasa darrere de l'esquena que, quan es bomba deliberadament, és capaç de destruir a tots seguits: des de la gent de Greeners fins a la gent de l'armadura.\nPer a diferents èxits, rebràs premis en Warframe online. Cada cop de l'oponent s'observa en les estadístiques i després es canvia a XP, que es pot gastar per augmentar la supervivència de l'heroi, la velocitat del seu moviment, els problemes causats per l'arma i les característiques d'aquesta arma:\ntaxa de recàrrega\nquantitat de cartutxos al titular i altres\nPot bombear no només l'arma principal (metralladores o escopetes) en Warframe, sinó també pistoles i espases. Si heu guanyat prou experiència i no sabeu on gastar-la, obtindreu espais addicionals que augmentaran el poder de l'heroi. Però hi ha objectes en el Warframe del joc que no pots canviar per una moneda habitual. El platí va ser inventat per a ells: aquests són diners en efectiu, que es marquen a la botiga amb monedes de plata. El Platinum in Warframe en línia es ven per diners reals, i dóna accés al jugador a tot: armes i guerra de guerra exclusives, la versió Pro d'actualitzacions. La vostra atenció també atraurà armes i naus espacials, a bord de l'acció del joc Warframe en línia.\nEl joc està bonicament dissenyat i té grans gràfics, i els efectes del joc Warframe són sorprenents. A més, amb l'ajuda d'una optimització professional, podeu veure tot aquest miracle fins i tot en els sistemes més avançats.\nJocs Jocs MMORPG en línia Warframe


SERVEI COMUNITARI - Portal de Voluntariat i Suport Associatiu\n1 comentario\t/ Uncategorized / Por adminentitats\nEntitat redactora: Creu Roja a Esplugues de Llobregat – Sant Just Desvern\nL’impuls del servei comunitari, per part del Departament d’Educació, per a l’alumnat de secundària obligatòria és una acció que vol promoure que els alumnes experimentin i protagonitzin accions de compromís cívic, aprenguin en l’exercici actiu de la ciutadania, i posin en joc els seus coneixements i capacitats al servei de la comunitat. Aquesta proposta serà efectiva pel curs 2020-2021 com activitat curricular per a tots els centre educatius. En aquests moments, són els centres que realitzen activitats de Servei Comunitari com a bones pràctiques de la seva acció acadèmica diària.\nDes de la Creu Roja a Esplugues de Llobregat – Sant Just Desvern duem dos anys treballant en aquesta línia amb instituts de la localitat. Pretenem donar resposta a aquesta proposta educativa mitjançant les nostres activitats i projectes participatius on donem cabuda als i les alumnes dels centres perquè puguin realitzar tasques relacionades amb el Servei Comunitari.\nCom a entitat entenem que el servei comunitari no supleix la funció de les nostres persones voluntàries ni de l’equip tècnic. L’alumnat és una figura col·laborativa i participativa que desenvolupa accions pròpies de l’entitat d’acord a les seves competències curriculars definides prèviament amb el professorat del centre de referència.\nDurant el curs escolar 2016/2017 vàrem comptar al llarg de la setmana del 12 al 16 de juny amb la participació de 9 alumnes de 1r de batxillerat de l’Escola Isabel de Villena. Les tasques desenvolupades s’encabien en les activitats proposades al col·lectiu major de 65 anys. Varen participar, amb el suport de la persona voluntària de referència de l’activitat, en tallers de promoció de la salut (ioga i passejades), prevenció i millora de les habilitats cognitives (taller de memòria), participació i millora de les relacions personals (taller de digitalització de dispositius mòbils) i seguiment i control de signes vitals (presa de biomesures i glucèmia).\nTaller de digitalització amb dispositius mòbils\nEn aquest curs escolar 2017/2018, des de mitjans de març, estem comptant amb la participació de 26 alumnes de 1r de batxillerat del Col·legi Natzaret que realitzen les seves hores de Servei Comunitari en dos àmbits d’actuació: Intervenció Social i Serveis Preventius. En aquest darrer estan rebent nocions bàsiques de primers auxilis per poder abordar qualsevol situació d’emergència en la que puguin estar presents. Pel que fa a l’àmbit social, participen en projectes i activitats adreçades en l’atenció a persones majors de 65 anys a les que a través de trucades telefòniques i la realització d’enquestes, els hi fan un seguiment del seu estat de benestar físic i de salut.\n‘’El otro día estuvimos hablando con las personas mayores para ver cómo estaban, mientras hablábamos se iban creando lazos, entre ellas y nosotros’’ D.M. (estudiant Col·legi Natzaret).\n‘’He disfrutado mucho durante este voluntariado porque hemos estado en contacto directo con gente mayor que se encuentra sola, vive con alguien o tiene alguna discapacidad y me he sentido muy cómoda hablando con estas personas.’’ M.G. (estudiant Col·legi Natzaret).\n‘’Hemos aprendido mucho sobre primeros auxilios, a parte el voluntariado es muy interesante. La parte de voluntariado en que hemos hecho con las personas mayores en\nmuy satisfactoria’’ J.M. (estudiant Col·legi Natzaret).\nTanmateix destacar que com a entitat hem de plantejar-nos un cronograma acurat de les\nactivitats que podem oferir a l’alumnat per adequar-nos no sols a les pròpies necessitats que\ntenim sinó també a les pràctiques en les que l’alumnat pot participar d’acord a les competències curriculars que es volen treballar.\nPositivament destacar l’alta disposició i il·lusió dels alumnes als que hem acollit. Són joves molt participatius i amb una molt bona empenta a l’hora d’implicar-se en la tasca que desenvolupen.\nL’experiència de ser una part implicada i receptora d’alumnat del Servei Comunitari és molt\nenriquidora per a la institució, doncs fa possible transmetre, de primera mà, la nostra missió i visió a través de les accions que desenvolupa Creu Roja a un col·lectiu jove.\nEl 25 de maig de 2017 es constitueix a Esplugues la Comissió de Servei Comunitari dins del\nPla Educatiu d’Entorn del municipi promogut des del Servei Educatiu del Baix Llobregat VIII. La Comissió està representada per una persona referent de cada centre educatiu del municipi, representats del Servei Educatiu del Baix Llobregat, representats de l’Ajuntament d’Esplugues de Llobregat i la Creu Roja d’Esplugues de Llobregat – Sant Just Desvern, com a entitat col·laboradora.\nL’objectiu de la comissió és donar eines útils per vincular la pràctica del Servei necessitats del territori i enfortir la xarxa comunitària. En aquest sentit, la línea d’actuació és\nfacilitar el desenvolupament dels projectes de Servei Comunitari als centres educatius, a través del contacte i la coordinació amb les entitats d’àmbit social.\nDes de Creu Roja, i com a part implicada en la Comissió, instem a la resta d’entitats del municipi a que participin en la formació del proper 17 d’abril perquè coneguin què és el Servei Comunitari i pugin formar-ne part.\n1 comentario en “SERVEI COMUNITARI”\nabril 13, 2018 a las 11:58 am\nÉs mol aclaridor i posa en valor la tasca de l’entitat compromesa amb els joves i la localitat.\nCoordinador del Servei Educatiu


‘L'estiu és diví' proposa visitar el patrimoni cultural eclesiàstic\nPàgina d'inici\tNotícies\t‘L’estiu és diví’ proposa visitar el patrimoni cultural eclesiàstic\nCom podem ser responsables i prevenir els incendis?\nRestauraran part de l’Hospital de Cartró de Capdella\n‘L’estiu és diví’ proposa visitar el patrimoni cultural eclesiàstic\nCatalonia Sacra aposta per la dinamització turística d’esglésies, monestirs i santuaris\nPatricia Pérez - Divendres, 30 de juliol de 2021\nL'església romànica de Santa Maria de Terrasa - Gettyimages\n‘L’estiu és diví’ és el nom amb el qual Catalonia Sacra convida a visitar el patrimoni cultural de l’Església durant les vacances. Amb la voluntat d’anar recuperant tant com sigui possible la normalitat, la Xarxa Catalonia Sacra proposa a la ciutadania gaudir de les vacances tot coneixent catedrals, monestirs, santuaris i ermites d’arreu de Catalunya, plens de valors artístics, històrics, espirituals i sentimentals.\nEs tracta d’una campanya que promou les visites al patrimoni cultural religiós, monuments que atorguen una experiència de tranquil·litat, bellesa, reflexió i pausa. Dins la llarga llista de tresors patrimonials, trobem la basílica de la Sagrada Família de Barcelona, la basílica de Sant Feliu de Girona, el santuari de la Mare de Déu de Montserrat o la Seu Vella de Lleida, entre molts d’altres.\nDins dels programa hi ha diferents tipologies de visita per conèixer des de les grans catedrals fins a les petites ermites de muntanya, totes elles testimonis de l’arrelament del cristianisme al territori. Art medieval, barroc o modern que parla de l’evolució de la sensibilitat espiritual i de les capacitats tècniques i estètiques dels avantpassats. A més, també busca donar a conèixer joies de primer nivell que no són massa conegudes ni visitades, anant més enllà dels equipaments eclesiàstics més famosos de Catalunya, com el santuari del Miracle de Riner, l’església de Santa Maria la Romànica o la parròquia de Sant Esteve de Llanars.\nCatalonia Sacra va ser creada el 2012 amb l’objectiu de dinamitzar el patrimoni cultural eclesiàstic d’una manera conjunta, per tal de posar-lo en valor i oferir-lo a la societat. Un treball que aposta per la divulgació cultural, la formació, el treball en xarxa i la dinamització turística.


Positivo Man inaugura el seu nou outlet divendres 8 d'octubre - Diari de Terrassa\nPositivo Man inaugura el seu nou outlet divendres 8 d’octubre\nLa inauguració comptarà amb un disc-jockey i es convidarà a una copa de cava\nPositivo, que ja fa cinc anys que va crear aquest concepte, fa una clara aposta per a un nou local per als homes, al carrer del Pare Llaurador. Es tracta de Positivo Man Outlet, una botiga amb productes de qualitat a preus assequibles, que oferirà tot un ventall de peces de roba, calçat o complements, de marques com Jack&Jones, Levi’s o Super Dry. La idea és anar introduint una marca pròpia, encara que el projecte es troba en una fase inicial. El dia 8 d’octubre es farà la inauguració oficial i, a més d’ofertes molt interessants per als clients, actuarà un disc-jockey i convidaran a una copa de cava.\nEls germans Ismael i Sergio Rodríguez, són els artífexs d’aquesta firma, que compta amb nou punts de venda a Catalunya, com Martorell, Valls, Mollerussa, Sabadell, Tàrrega, Manresa o Esparreguera. A Terrassa, a més d’aquest outlet, també tenen una botiga per a la dona: Ella. Una està situada al carrer Santa Maria Mazzarello número 80 i una altra al carrer de la Font Vella número 37. A més, compten amb un establiment per als més joves, Positivo Boy & Girl, al carrer de Vinyals.\nA l’abast de la clientela, aquest establiment ofereix dessuadores, pantalons, camises, roba interior, sabates, cinturons i molt més. En definitiva, el client pot sortir vestit de dalt a baix si opta per entrar a comprar a Positivo Man Outlet. “El producte que et pots trobar pot ser de nova col·lecció, però aquí, com és un outlet, el trobarem més econòmica, amb descompte, encara que sigui producte nou”, expliquen.\nEl target dels seus clients el situen al voltant dels 20-40 anys, però recorden que “avui en dia un home de 60 anys pot vestir amb aquestes peces de roba més actuals. “Nosaltres sempre diem que vestim a l’home actual i no volem encasellar a la nostra clientela a una edat concreta”. La roba que tenen és “més casual, una mica esport, però no és de tendència”. També disposen de roba de vestir i aquest és un concepte pel qual aposten. “Aquí et pots vestir per sortir de nit a fer una copa o pel dia a dia”, comenten.\n“Estem en fase de creixement i la idea és créixer més”, expliquen, i afegeixen que “la marca Positivo Man està feta per proveïdors d’aquí i vam començar amb camises, després pantalons i ara estem fent dessuadores i samarretes”, si bé, l’objectiu no és que les botigues se subministrin només amb roba de la seva marca. “Volem que Positivo Man com a marca, convisqui amb les altres marques i que sigui una marca complementària”, apunten.\nReiteren que, a Positivo Man Outlet, que abans era Ell, tenen el mateix producte que a les altres botigues i no ha baixat la qualitat. Resalten Jack&Jones, una de les seves marques més presents a la botiga, “ té un ventall d’estils molt variats”, apunten. Les marques són les que fixen cada temporada “els estils” de cada any i asseguren que “tot i que portem aquí des de l’any 1992, aquest punt de venda és completament nou i neix amb un concepte diferent i aquí trobaran peces a un preu més econòmic”.\nPositivo Man Outlet està situat al carrer del Pare Llaurador, 275 i el seu número de telèfon és el 93 780 61 70.\nTemes:Positivo man outlet, Terrassa


El PS se suma a la manifestació pel dia de la dona\nCristina Valen participarà en els parlaments de l'acte\n2 min. Andorra la Vella 04/03/2019 18:10\n651x366 Recollida de signatures per part d'Stop Violències per legalitzar l'avortament a Andorra. / ARXIU ANA Recollida de signatures per part d'Stop Violències per legalitzar l'avortament a Andorra. / ARXIU ANA\nEl Partit Socialdemòcrata (PS) donarà suport a la manifestació convocada el divendres 8 de març per Stop Violències i altres entitats feministes amb motiu de la celebració del Dia internacional de la dona treballadora. Una representant de la formació, la vocal del comitè executiu Cristina Valen participarà en els parlaments de l’acte, amb la voluntat de reiterar "el compromís existent amb aquesta causa, com evidencien les diferents iniciatives realitzades, sobretot en l’àmbit parlamentari, al llarg de la darrera legislatura", posen en relleu des de la formació.\nDes del PS reivindiquen la feina feta al Consell General a favor de les dones i posen com a exemple que van defensar la introducció via esmena a la llei per a la igualtat de tracte i la no-discriminació de mesures com la reserva de places per a dones a les direccions de les administracions i entitats públiques, proposta que no va ser acceptada per la majoria de Demòcrates per Andorra, lamenten. A més, recorden que la llista nacional presentada de cara a les eleccions generals del 7 d’abril és paritària en els deu primers llocs i que "fa temps que als òrgans directius hi ha una notable presència de dones". Justament, destaquen, una d’elles serà l’encarregada de participar en els parlaments finals de la manifestació. Valen és vocal de l’executiva del PS, també representant de la Joventut Socialdemòcrata d’Andorra (JSA) i encapçala la llista territorial de d’Acord a Canillo.\nManifestació conjunta d'Stop Violències i Acció Feminista pel 8 de març\nAcció Feminista es concentrarà a la plaça Lídia Armengol el 8 de març\nProgressistes denuncia que la nova llei laboral fomenta acomiadaments\nLa manifestació del 8M queda en concentració


Articles de la realitat*: Menys discursos, més recursos.\nrealitat* / Articles de la realitat* / Menys discursos, més recursos.\nComunicat de l'Àrea de d'Educació de Comunistes de Catalunya sobre l'inici del Curs Escolar 20/21\nAssistim, atònites, a la reobertura dels centres educatius al llarg del territori després de mesos de confinament i d’un estiu ben diferent als anteriors. La pandèmia s’ha instal·lat en la quotidianitat i mentre la combatem amb mesures de conscienciació i de corresponsabilitat social, l’administració ganduleja i fa tard. El Departament d’Educació encapçalat pel senyor Bargalló no ha fet els deures d’estiu. Allunyats de l'autocrítica, en les diferents instruccions, comunicats i rodes de premsa ofertes a dia d’avui passen ràpid per qüestions de cabdal importància a l’hora d’organitzar la reobetura segura i equitativa dels centres escolars. Això té lloc en un context de misèria material en el si de les classes treballadores, provocada per l’enèssima crisi del sistema capitalista que, en la seva dinàmica desreguladora dels serveis públics, ha retallat fins a la impotència la capacitat de donar una resposta organitzada i planificada a les conseqüències - d’altra banda previsibles- de la pandèmia. Perquè sí, existeixen els mitjans, però no la voluntat de posar-los al servei de tota la ciutadania.\nDes de l’Àrea d’Educació de Comunistes de Catalunya volem expressar la valoració que en fem de tot plegat: de quines són les pobres condicions en les que comença el nou curs, de quin és el paper que l’administració està jugant en aquest procés, de com ha de reaccionar la comunitat educativa en el seu conjunt i, en definitiva, de quina escola volem més enllà dels elements conjunturals esdevinguts arrel del Covid-19.\nL’Educació pública, en totes les seves vessants, ha de ser considerada com un dret inalienable i per tant un servei bàsic i essencial. Això significa que ha de ser una prioritat de tot govern democràtic. La situació actual ha posat de manifest el desinterès repetit dels diferents governs d’ahir i d’avui per l’educació pública, retallant de manera considerable l‘autonomia financera i la capacitat d’organitzar i planificar la realitat que envolta als agents educatius des d’una perspectiva democràtica i socialment compromesa amb el bé comú. La manca de recursos que avui pateixen els centres educatius per a fer front als aspectes de la pandèmia no és producte de la crisi actual sinó de la manca d’inversió pública en l’educació al nostre país. D’aquella pols, venen aquests fangs.\nEl Departament d’Educació ha demostrat no tenir una idea clara ni una direcció del sistema educatiu català, més enllà d’algunes proclames formals buides de contingut. Les dificultats a l’hora de donar resposta a la crisi de la Covid-19 des dels centres educatius, perceptibles des del primer moment, es deuen a la manca de planificació a mig i llarg termini però també a la continua desmembració del sistema educatiu públic en detriment de la mercantilització educativa, procés del qual el Departament d’Educació de la Generalitat n’ha format part de manera proactiva i decidida. Amb nocturnitat i traïdoria.\nAquesta manca de planificació i de decisió es tradueix en la carència de personal docent, sociosanitari i laboral en els centres educatius, l’increment dels quals pal·liaria en bona part els efectes negatius de l’inici de curs en el context actual. La dedicació de partides pressupostàries “extraordinàries” per la contractació massiva de personal educatiu hauria de ser una de les prioritats del Departament a l’hora d’engegar el curs 2020/21. Però tot i l’anunci d’injecció de diners provinent del Fons Covid - que d’altra banda no aconsegueix recuperar les retallades en educació iniciades el 2010- i a pocs dies de l’inici del curs, els centres educatius no han rebut més professionals, obligant-los a fer mans i mànigues per tirar endavant el nou curs pagant un alt preu pel que fa a la salut laboral i a la qualitat educativa. I, si de manera excepcional acaben entrant nous professionals, tal i com ha recentment declarat el conseller Bargalló, ho faran amb el curs començat i per tant amb una major dificultat per coordinar la tasca docent. Un despropòsit. Malauradament, no hi ha res nou sota el sol.\nEn aquest sentit, cal denunciar la falta de compromís del Departament a l’hora d’assegurar la reducció de les ràtios així com l’ampliació dels espais de docència, dotant als centres educatius de recursos per fer front al curs escolar que comença. La reducció de ràtios assegura la qualitat educativa en general i millora el rastreig del virus en particular. Hem de convertir les demandes conjunturals del moment en demandes estructurals, que han de quedar-se per assegurar un futur equitatiu.\nPel que fa a les mesures de protecció i prevenció dels contagis en els centres educatius, el Departament d’Educació ha caigut en la màxima de les irresponsabilitats. Els centres han rebut consignes, a voltes contradictòries i incompletes, pel que fa a les mesures sanitàries, però han estat els equips directius els qui han hagut de planificar i posar en marxa un pla especial sense cap recurs especial. Si sumem la precarietat, ara ja endèmica, dels recursos escolars i la pobra distribució d’EPIs als centres per a un desenvolupament segur de les activitats lectives de forma presencial, el curs es presenta més complicat del que hauria de ser, tenint en compte la situació d’excepcionalitat social que vivim.\nNosaltres, així com la majoria de la comunitat educativa i dels seus agents socials i sindicals ho tenim clar: per assegurar la màxima normalitat del curs cal fer inversions que estiguin a l’alçada dels objectius. És per això que, en sintonia amb les demandes dels principals sindicats de l’àmbit educatiu, exigim els següents compromisos per part del Departament d’Educació:\nReduir les ràtios a 15 (secundària) i 10 (primària) alumnes per aula.\nAmpliar les plantilles docents en un 33% per fer possibles les ràtios de 15 i 10 alumnes i estabilitzar-les, tot eliminant els elements de precarietat laboral avui molt present en el personal interí i de substitució.\nHabilitar més espais escolars i construir-ne de nous.\nAugmentar el personal laboral als centres (personal sanitari, de neteja, educadors socials, d’administració,...).\nEl curs escolar avançarà, i ens en sortirem. I això serà degut a l’alt grau de responsabilitat i professionalitat del personal docent i laboral que des de ja es deixen la pell per assegurar allò que l’administració menysté: un retorn segur a l’escola. Per tota la feina feta, per tots els esforços que s'estan fent i per tota l’energia que es necessitarà per engegar el curs 20/21 en les condicions actuals, ara més que mai, cal que cridem ben fort: amb l’Educació no s’hi juga!\nEtiquetes de comentaris: 11 de setembre, Covid-19, Educació


Residence La Medicea Florència Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia dell'Ariento 3 Rosso , Centre Històric, Florència, Itàlia, 50123 - Veure al mapa\nApartament 2 Habitacions (4 Adults) - Planta 4 (Two-Bedroom Apartment (4 Adults) - Fourth Floor)\nEstudi (2 Adults + 2 Nens) - Planta 3 (Studio (2 Adults + 2 Children) - Third Floor)\nEstudi (2 Adults + 2 Nens) - Planta 4 (Studio (2 Adults + 2 Children) - Fourth Floor)\nMés informació sobre Residence La Medicea\nSituat en el cor de Historical Center, Residence La Medicea és un lloc ideal des d'on descobrir Florència. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Per opcions de turisme i atraccions locals, no es necessita anar enfora ja que l'hotel gaudeix proximitat a Cappelle Medicee, Alice Atelier, Mercato Centrale - Mercat Central.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Residence La Medicea és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Els clients de l'hotel poden gaudir de habitació familiar, servei de bugaderia, ascensor.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, cuina americana, nevera per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Residence La Medicea és una elecció inteligents per a viatgers a Florència, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nCal que informeu el Residence La Medicea de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació.


Europa premia la implantació d'hàbits d'estalvi i d'optimització de l'energia per part de l'entitat - Òmnium Cultural\nEuropa premia la implantació d’hàbits d’estalvi i d’optimització de l’energia per part de l’entitat\nÒmnium Cultural ha guanyat el premi de la Lliga PIMAC, una competició europea que busca millorar la gestió energètica d’organitzacions de menys de 250 treballadors. En aquesta primera fase, l’entitat ha queda al capdavant de les 29 empreses de tot l’Estat espanyol que s’hi han presentat i en 13è lloc a nivell europeu (d’un total de 175 empreses i entitats d’Alemanya, Àustria, Bulgària, Dinamarca, França, Irlanda, Itàlia i Malta). “Som una entitat que en els darrers anys s’ha reorganitzat molt”, afirma Pere Casanovas, responsable de RSC d’Òmnium. “Apostem per millorar les relacions laborals i tot el que tingui a veure amb els comportaments”, afegeix qui ha liderat aquesta millora de l’entitat.\nL’eficiència dels petits canvis\nLa competició ha durat des de l’abril de 2015 fins el maig de 2016. Abans de començar, Ecoserveis va auditar energèticament la seu nacional d’Òmnium Cultural. Aquest punt de partida ha servit per, seguidament, canviar la lluminària cap a la tecnologia LED, adaptar les sales i els llocs de treball per guanyar en llum solar i canviar de proveïdor d’electricitat sent ara Som Energia l’empresa subministradora d’electricitat. El principal estalvi energètic (30% en la factura elèctrica) ha vingut per l’ajustament de la potència contractada a la demanda real de la seu, la qual cosa permet generar uns ingressos no previstos que s’invertiran en més mesures d’eficiència energètica, com en la incorporació de la figura del gestor energètic permanent a l’entitat.\n« Òmnium Bages convoca la 34a edició dels premis Lacetània Catalunya Central\nÒmnium La Garriga a la Fira d’Entitats »


Joan Calmet, regidor a Manresa: «No haver aprofitat el 2022 hauria estat un error flagrant» - Regió7\nJoan Calmet, regidor a Manresa: «No haver aprofitat el 2022 hauria estat un error flagrant»\nEstà convençut que el Camí Ignasià és la principal oportunitat turística de la ciutat lligada a sant Ignasi i que cal continuar picant pedra per tal que doni els resultats esperats\nManresa | 21·12·21 | 06:25 | Actualitzat a les 08:02\nJoan Calmet a la plaça Major de Manresa | OSCAR BAYONA\nJoan Calmet Piqué (Fonollosa 1959), Llicenciat en Magisteri per la UAB, empresari durant 32 anys al sector del comerç audiovisual i regidor a l’Ajuntament de Manresa des del 2013, viu el projecte Manresa 2022 al capdavant de la regidoria de Turisme des del 2016.\nDe qui és l’autoria dels lemes Manresa 2022 Transforma i Manresa 2022 (et) transforma?\nI encara hi havia una tercera versió que era La ciutat que es i et transforma. A nivell conceptual, va sorgir de la Comissió de Valors. De les moltes comissions que vam posar en marxa el 2014 per treballar tots els temes, és l’única que es manté en actiu i és la que intentava definir l’intangible de Manresa 2022. Si parlem d’esports, de gastronomia, de cultura, d’educació... tot això ha de tenir un paraigües, que són els valors. Vam fer un diagrama on en van sortir un fotimer, vam destacar els que ens semblaven més indicats i, d’aquests, en vam triar tres: espiritualitat, transformació i canvi social, i quan en vam anar a buscar un, ens vam quedar amb transformació.\nPodem donar el Papa per perdut o encara confia que vingui?\nAixò li has de demanar a ell.\nEn la presentació del programa d’actes de Manresa 2022, l’alcalde va ser força explícit...\nSí, però no tenim un no. Com va dir ell, una cosa d’aquestes no es diu d’un dia per l’altre i potser sí que ens hem refredat una mica, però, fins que no hi hagi una resposta taxativa, un «no», jo crec que no hem de tancar la porta.\nEra la gran aposta per projectar la ciutat i ha fallat? Decebut?\nNo. Això de generar expectatives és el que té. Recordo que en algun moment algú va dir que vindrien 100.000 pelegrins i som a l’any 21 i els 100.000 pelegrins, pandèmia a part, on són? No es poden posar segons quines expectatives si no ets capaç de matisar-les moltíssim. El projecte és potent, és interessant, val la pena i té gruix.\nQuè els diria als més escèptics, als que pensen que s’haurien d’haver destinat els diners a altres necessitats de Manresa?\nUn 500 aniversari és una efemèride prou important com per, des d’una òptica d’administració pública, que és la meva, no deixar-la passar. Jo hi veig totes les virtuts i avantatges. No és incompatible. S’ha de fer això i s’han de fer altres coses. La nostra gran singularitat a nivell turístic és la petjada ignasiana i ser el final del Camí Ignasià, a part de la centralitat, que és més important del que volem pensar. Si per una banda vols fer una aposta de turisme de ciutat i, per l’altra, tens una cosa singular, no haver aprofitat el 2022 hauria estat un error flagrant, una irresponsabilitat. S’havia de fer.\nD’aquí a 50, 100 anys, com li agradaria que es parlés de la celebració del 2022 a Manresa?\nQue Manresa va fer una celebració digna, malgrat els entrebancs del moment, que són molts. Que vam ser capaços d’estar a l’alçada de la importància de l’esdeveniment, i que la ciutat li va saber treure rendiment des de tots els punts de vista imaginables.\nLligat al tema turístic, hi ha pendent el trasllat de l’Oficina de Turisme a l’antiga fonda de Sant Antoni. Quan preveu que es faci?\nLa darrera vegada que ho vaig consultar em van dir que s’anava sobre el previst i que al voltant de l’estiu vinent s’hauria d’inaugurar.\nCreu que el Camí Ignasià pot ser un nou Camí de Sant Jaume?\nSí. Quan va començar tota aquesta moguda, algú em va dir que el més important de tot era el camí. Jo en aquell moment segurament no hi vaig prestar l’atenció necessària, però, a mida que hem anat arribant al final d’aquest procés i he anat veient com funciona el món, clarament veig que l’oportunitat de Manresa amb tot això està vinculada al camí. Des d’una òptica de turisme, hem de pensar que avui en dia el sector caminador, senderista, esportista, és un sector a l’alça. Que els camins que estan ben organitzats funcionen molt bé. A Espanya i a Europa n’hi ha uns quants i el retorn és molt gran. La gent hi va i un 20% diu que ja en té prou; un 20%, que li ha agradat tant que vol repetir-lo, i un 60%, que li ha agradat tant que en vol fer un altre. Aquí, el que hem de fer és continuar treballant la promoció i divulgació perquè el camí ja existeix. Per a Manresa, si funciona, és brutal perquè et poden arribar cada any 30, 40, 50.000 persones i, quan arribes al final del camí, t’hi quedes. La mitjana al de Sant Jaume és de tres dies. I aquesta gent, que fa? Despesa. Mengen dormen, volten, compren el record...\nA Manresa l’oferta hotelera és limitada. Fins l’alcalde va parlar de la possibilitat de convertir l’alberg del Carme en un hotel.\nHem de fer una reflexió que crec que és molt pertinent, en aquest cas. La demanda és la que genera l’oferta. No al revés. Si fos tan fàcil, jo tornaria a obrir la botiga de discos i la gent tornaria a venir a comprar. D’oferta n’hi ha, bàsicament centrada en apartaments turístics, que n’hi ha 137 o 138. Va tancar un hotelet que tenia vuit habitacions però van obrir 22 cabanes a l’Oller del Mas, tot i que el target és diferent. Si aquí comença a arribar gent de debò, d’aquí a un, dos, tres, cinc anys, no patiu que sortiran les empreses que faran hotels. A dia d’avui no n’hi ha però sí que hi ha allotjaments.\nI és el que interessa a la ciutat, que hi hagi apartament turístics?\nQuantes més fórmules tinguis, més atractiu ets. Alberguista, pis turístic, algun hotel, caravanes... Un destí turístic consolidat, quanta més varietat tingui, millor.\nQuè falla actualment que, tot i tenir elements de pes com la Seu, la Cova i el Balç, ve poca gent?\nUn destí turístic és una feina d’uns 20 anys, diuen els que hi entenen. Jo crec que nosaltres vam començar a fer turisme seriosament, que vol dir tenir un projecte, un pla de treball, personal que s’hi dediqui i recursos, fa sis anys. Vam contractar un professional i ens hi vam posar. Has de detectar bé els teus recursos. Això ho hem fet i ho sabem, i has de començar a treballar incansablement a l’entorn d’aquests recursos, i no fer invents. Tenim un entorn natural que no està malament, un patrimoni que està bastant bé, la centralitat, i això és important, sobretot pel turista internacional perquè podem ser un excel·lent campament base per a gent que vingui a Catalunya que no vulgui anar estrictament a Barcelona i cerqui centralitat. I tenim la part de relat. Pot funcionar, però s’ha d’anar explicant i venent. I vol dir preparar bé la ciutat, els sectors. El de restauració ha de fer les cartes en català, castellà, francès i anglès, cosa que no fan. Ha d’obrir el diumenge, cosa que hi ha una part molt important que no fa. I en el tema de l’allotjament, hem d’anar burxant i si tenim capacitat de desllorigar l’alberg, ho hem de fer.\nManresa ha tingut suport per part de la Companyia de Jesús?\nSí. Amb rotunditat. Quan vam començar el 2013, que hi havia el Quico Riera de superior i el Ramon Sanllehí de gerent, en bona part van ser els que ens van dir: eh, que d’aquí a deu anys passa això. La seva part l’han fet. La posada al dia de la casa d’exercicis i de la Cova. Ara, tenen les seves dinàmiques i objectius, que no han de ser necessàriament els mateixos que nosaltres.


Fotoperiodisme per la llibertat dels presos a Catalunya Nord - VilaWeb\nFotoperiodisme per la llibertat dels presos polítics a Catalunya Nord\nL'exposició itinerant 'Visca per la llibertat' recorre disset municipis del país en solidaritat amb els presos polítics\nCatalunya Nord ha participat activament en la reivindicació dels drets nacionals amb manifestacions de tota mena i també ha mostrat una gran solidaritat amb els presos polítics i els exiliats. Un bon exemple n’és l’exposició ‘Visca per la llibertat’, organitzada per l’associació Angelets de la Terra, amb base a Perpinyà. Creada el 2001 per Ramon Jordi Faura i Labat, treballa per la defensa de la llengua i la cultura catalanes a Catalunya Nord. ‘Visca per la llibertat’ és una mostra itinerant de fotoperiodisme que viatja fins al juny per disset municipis de Catalunya Nord i el Principat.\nMés de 30 fotògrafs nacionals i internacionals, com ara Patricia Bobillo, Marcelo Aurelio, Joan Belsa, Jordi Batet, Sergi Bernal, Robert Bonet i Brigitte Boher, hi exposen imatges destacades i d’una gran qualitat del referèndum de l’1-O, la repressió de l’estat espanyol, la mobilització dels carrers i la solidaritat amb els presos polítics i exiliats.\nLa reivindicació del dret d’autodeterminació de la nació catalana és un altre dels ítems d’aquesta iniciativa, que també ofereix els anomenats Concerts per la llibertat. Música i memòria, perquè a cada municipi es projecta un documentari sobre el referèndum de l’1-O, seguit d’un debat obert.\nFotografia deMarcelo Aurelio\nFotografia de Jordi Batet\nFotografia Joan Miquel Labrador\nL’exposició ha estat visitada, entre, més pel president Quim Torra i l’ha apadrinada l’actor Sergi López.\nLes viles que acullen l’exposició són les següents: Cervera de la Marenda, Banyuls de la Marenda, Portbou, Vilanova de Raó, Salelles, Arles, Òpol i Perellós, Pesillà de la Ribera, Portvendres, Estavar, Llívia, Alenyà, Vilafranca de Conflent, Sant Joan de Pladecorts, Morellàs i les Illes, els Banys d’Arles i Palaldà i Matamala.\nConvocatòria: de gener a juny del 2019\nLloc: exposició itinerant per quinze municipis nord-catalans i dos del Principat\nAquest acte solidari organitzat per Angelets de la Terra és un dels centenars que es fan cada setmana a tot el país per a demanar l’alliberament dels presos polítics i el retorn dels exiliats. VilaWeb els aplega i us els explica a la secció ‘No esteu sols’.


Kurdistan: la lluita solitària per la convivència comunitària - VilaWeb\nKurdistan: la lluita solitària per la convivència comunitària\nAl New World Summit de Brussel·les, Adem Uzun i Dila Dirik van exposar la terrible situació a la regió de Rojava\nPel 'parlament nòmada' organitzat pel New World Summit a Brussel·les del 19 al 21 de setembre, molts dels ponents van exposar situacions dramàtiques i casos esfereïdors de repressió estatal contra els seus pobles: els ahwaz, àzeris i balutxis a l'Iran; els tàmils a Sri Lanka; els uïgurs al Turquestan Oriental… Però l'exemple més gràfic (i colpidor), el va protagonitzar Adem Uzun, membre del Congrés Nacional del Kurdistan, que va haver d'avançar la seva intervenció per a poder volar urgentment a Síria, arran de la gran ofensiva de l'Estat Islàmic contra la vital regió kurda de Rojava.\nAl Kurdistan Occidental o Rojava ('oest', en kurd), des del 2012 el règim del president sirià Baixar al-Assad va desaparèixer del mapa. Un Comitè Suprem Kurd, amb el suport armat de les Unitats de Protecció Popular (YPG), ha controlat des d'aleshores aquest territori i l'ha aconseguit mantenir lliure de la guerra oberta que es desenvolupa a Síria. La relativa calma en aquesta franja fronterera amb Turquia ha permès de posar-hi en pràctica a gran escala el confederalisme democràtic, un concepte d'autogovern a tots els nivells (polític, social, econòmic, ambiental…) que defensa el moviment kurd des de la renúncia a la creació d'un estat independent, a partir del 1999.\nQuan el Partit dels Treballadors del Kurdistan (PKK) va començar la guerra contra Turquia, el 1984, el somni dels kurds era de construir un estat nació propi. Però al tombant de segle, i amb el màxim dirigent Abdullah Öcalan a la presó, es va canviar de mentalitat: 'Els kurds som víctima dels estats nació, som víctima de les fronteres imposades el segle XX per les potències occidentals, que ens van dividir. Si aconseguíssim un estat, amb una sola moneda i una sola llengua, per exemple, de fet no canviaríem res! Què passaria amb les minories dins el nostre territori, com els àrabs, assiris, caldeus, cristians, turcmens...? Si tinguéssim el nostre estat nació homogeni, què en faríem? Les prohibiríem i les perseguiríem, com fan amb nosaltres?' Fou una de les reflexions que va deixar a Brussel·les Adem Uzun abans de pujar a l'avió per a coordinar la resistència a la nova amenaça dels kurds, aquesta vegada a Rojava i protagonitzada per l'Estat Islàmic.\nUn Estat Islàmic que no ha sortit del no res, deia convençut: 'Al Pròxim Orient circulen massa armes, a l'Irac i a Síria s'han marginat els sunnites, la criminalització de l'islam a Occident genera radicalització, es venen armes a l'Aràbia Saudita i a Catar, dos països que donen suport als gihadistes… Ni l'ONU ni ningú no salvarà els kurds del fonamentalisme islàmic, sinó l'autoorganització.'\nDe fet fa dos anys que les unitats de l'YPG i el PKK el combaten, però fins ara la comunitat internacional no n'havia fet gens de cas. De lluitar sols, els kurds en són a desgrat i per força alumnes avantatjats: fa dècades que s'oposen al règim uniformitzador de l'Iran i a un dels exèrcits més potents de l'OTAN, el turc; han patit i resistit el dictador Saddam Hussein a l'Irac; i fa dos anys que mantenen a distància les forces sirianes de Baixar al-Assad i contenen la barbàrie gihadista. Excepte al Kurdistan Meridional, controlat per 'un govern sotmès a les potències occidentals', l'ajuda exterior ha estat nul·la. O contrària, s'afanyava a puntualitzar Uzun: 'Turquia sempre ha tingut ple suport dels poders occidentals contra els kurds, encara ara. És membre de l'OTAN i vol entrar a la UE. Al principi del 2000, quan el PKK va fer el canvi de mentalitat i va decretar un alto-el-foc per a avançar cap a la dissolució, la UE va decidir d'inscriure'l en la llista negra d'organitzacions terroristes!', comentava irat: 'Volien inestabilitat i que continués la guerra, en benefici seu. Els estats nació a Europa es beneficien de la guerra i de la inestablitat al Pròxim Orient. Posant el PKK a la llista, Turquia encara es va sentir més legitimada per a continuar la guerra.'\nAra que l'Estat Islàmic és el gran enemic a la zona, de cop i volta la comunitat internacional comença a dir en veu baixa que el PKK potser no era tan dolent, afegia Azun sorneguerament dolgut: 'Com que els nostres milicians són els qui van creuar la frontera des de Síria per a salvar milers de iazidites i més minories perseguits pels gihadistes a l'Irac i ara els plantem cara a Rojava, ja hi ha veus que insinuen que els grans estats s'haurien de repensar això de la llista negra. Però el que s'han de repensar, sobretot, és la seva política de doble moral al Pròxim Orient. Els recursos al Kurdistan i els seus interessos geopolítics a la zona sempre han estat més importants per ells que no pas la població que hi viu.'\n'Resistència és vida', diu un tradicional eslògan kurd. El podria haver pronunciat perfectament Uzun per a tancar la seva ponència abans d'anar-se'n cap a Síria a coordinar, justament, la manera d'aturar l'amenaçant atac de l'Estat Islàmic. Però no va ser ell, sinó Dilar Dirik, qui el va llançar amb ràbia a l'auditori en l'última conferència dels tres dies de New World Summit a Brussel·les.\nAquesta activista del Moviment de Dones Kurd, visiblement afectada per les més de setanta mil persones que havien hagut de fugir cap a Turquia en tan sols vint-i-quatre hores, va emfasitzar per què era important resistir ara al Kurdistan Occidental: 'A Rojava, els últims dos anys s'ha pogut implementar el confederalisme democràtic que fa temps que proposem, centrat en un moviment de base radical, en la col·lectivització, en l'ecologia…, i en la igualtat de gènere.' I és que les dones kurdes, va continuar, pateixen no sols la discriminació ètnica i socioeconòmica, sinó també la patriarcal de l'estat nació i de la seva pròpia comunitat, a més del feminicidi que vol portar a terme l'Estat Islàmic. En aquest sentit, als tres cantons creats pel consell regional kurd a Rojava s'ha establert un mínim d'un 40% de dones en tots els àmbits de decisió, a més de mesures contra la violència masclista. 'Als cantons on hi ha minories àrabs o assíries, s'aplica la mateixa quota de dones dins aquestes comunitats. L'experiència és realment molt interessant.'\nI és que la proposta de confederalisme democràtic supera el nacionalisme i els kurds: és un model que pot servir a les altres societats de la zona. Dirik insisteix que Rojava no es vol separar de Síria, sinó buscar una manera perquè totes les nacions i minories puguin viure juntes. En aquesta petita part del Kurdistan, ara amenaçada per la intolerància religiosa i els eterns interessos internacionals, els kurds i els altres grups tenen els mateixos drets: 'Volem descentralitzar, no unificar, perquè cada regió sap millor què necessita, no el centre.'\nRojava ha demostrat fins ara que es podia crear un sistema paral·lel, una alternativa de democràcia ben real i radical respecte als quatre grans estats nació en què es divideix el Kurdistan. Sense qüestionar-los territorialment, però sí democràticament. Aquest 'procés de modernitat democràtica, no de modernitat capitalista', com matisava Dirik, també té en el punt de mira Turquia.\n'Els kurds de Turquia reclamen drets democràtics per a ells, però també per als turcs.' En l'actual argumentari del moviment kurd, cal un canvi a la constitució del país per a retirar poder a l'estat i donar-lo a la societat. Per això no en tenen prou de reclamar una autonomia democràtica sols per al Kurdistan, sinó que la volen per a tot el país. Només així, creuen, es pot reforçar la democràcia a l'estat. Segueix fil per randa aquesta línia argumental el Partit Democràtic Popular, l'última iniciativa política kurda creada conjuntament amb organitzacions i moviments d'esquerra de Turquia. Va néixer el 2012, poc abans de les protestes d'indignats al parc Taksim Gezi d'Istanbul, el mateix any en què al Kurdistan Occidental, ara amenaçat per l'Estat Islàmic, reeïxien a implantar el confederalisme democràtic.\nMés informació sobre Rojava:\nUn blocaire de VilaWeb, en directe des de la frontera amb el Kurdistan sirià\nIntervenció d'Adem Uzum.\nDila Dirik, al Teatre Reial Flamenc de Brussel·les.\nEl confederalisme democràtic, en un mapa.


Els antics monstres ja no fan por | La Teiera\n← La bèstia de la festa\nContrastos vora el mar →\nEls antics monstres ja no fan por\nPosted on 15 Juny 2014\tby spalomar\n«Monstre./ Ésser fabulós o real que presenta una conformació contrària a l’orde natural, com és ara una combinació d’home i de bèstia, la presència de dos caps, etc.»\nLa visió de la cucafera és la del monstre popular, l’animal fabulós que incorpora trets d’espècies reals per a esdevenir mítica: cos com de tortuga, coll llarg i cap semblant al d’un cocodril, tot i que la seva aparença pot variar segons la població. La cucafera o tarasca –en referència a la vila occitana de Tarascó, on se situa la llegenda medieval del monstre dominat per santa Marta– forma part de la representació d’éssers que, com els dracs, es dedicaven a malmetre conreus i a cruspir-se els ramats i les persones.\nSi en la seva aparença, l’animal volia ser ferotge i espantar grans i petits en el passat, el cert és que, en l’actualitat, les bèsties festives acaben –o directament, comencen– aconseguint l’efecte contrari. Són objecte de curiositat i d’atracció per a la canalla que s’hi apropa, amb més o menys respecte, esdevenint icones de la festa i de joc. Els antics monstres —representació del mal d’arrels infernals que amenaçava la humanitat i que havia de ser vençut per un sant o un arcàngel— ja no fan por.\nReus ha estrenat, aquest dissabte, una cucafera infantil. La construcció de la Cucafera de Reus, impulsada per l’AMPA i els xiquets i xiquetes de l’escola Els Ganxets, ha estat a càrrec de Manel Llauradó i la nova figura ballarà per carrers i places a les festes de Sant Pere i de Misericòrdia, i, de ben segur, convidada a d’altres celebracions. Ballarà perquè en la seva aparició ja compta amb ball propi i ha anat acompanyada dels alumnes de l’Aula de Sons.\nEl fet que surti una nova figura al carrer, amb una funció definida –en aquest cas, participar al seguici infantil–, amb tonada i ball propi, bastida a partir d’una campanya de micromecenatge, constata la voluntat d’enriquir el patrimoni festiu de la ciutat a partir de la iniciativa col·lectiva de mares, pares i canalla de l’escola Els Ganxets.\nBèstia ferotge que esdevé simpàtica quan ruixa amb aigua, amb un joc d’obrir i tancar la boca mentre estira el coll –prou ben aconseguit en el ball– que potser espantarà una mica, però segur que no massa, ha sortit al carrer acompanyada, a més de la Mulasseta i el Drac petit de Reus, de dues cucaferes més: la petita de Tortosa i la de Tarragona. Aquí teniu imatges de les cucaferes:\n2 respostes a Els antics monstres ja no fan por\n15 Juny 2014 a les 22:08\na tu potser no et fan por… perquè ja ets una mica ganàpia, però t’asseguro que jo he vist nens -això si els molt petits- plorant de desesperació davant de dracs, cucaferes i bèsties diverses. En tot cas, depen de com es portin les bèsties, de com les facin anar… la nova cucafera de Reus no l’he vist portar.\n15 Juny 2014 a les 22:26\nI és clar que les figures de la imatgeria popular poden fer por, o respecte, sobretot als més petits. La temença, si més no inicial, forma part d’aquesta descoberta del món festiu que ben aviat, i molt sovint, esdevé fascinació… I no sempre depèn de com es portin. Ben sovint constato aquest fet a l’exposició sobre la Festa Major que tenim al Museu de Reus, davant la mulassa o els gegants centenaris que s’estan ben quiets.\nDe totes maneres el títol d’aquesta entrada al blog no vol apuntar tantes reflexions. Només constata de com éssers sorgits de la imaginació popular per atemorir esdevenen figures de festa, portades per canalla, que s’ho passa d’allò més bé.


LES VACUNES: EL SISTEMA IMMUNITARI FA MEMÒRIA – BIONYETES\n18 octubre, 2019 20 març, 2021\nEl nostre sistema immunitari té memòria, cada vegada que troba un intrús que no havia vist mai el registra a la seva base de dades i guarda en el magatzem alguna de les armes contra ell. Així, si torna a aparèixer ja estarà tot preparat per atacar-lo abans que ens pugui fer mal. I les vacunes van d’això, presentem al nostre sistema immunitari intrusos que em modificat perquè no siguin perillosos, així si mai ens ataquen de veritat ja tindrem les armes preparades.\nSi voleu conèixer tots els personatges del sistema immunitari, els tipus de vacunes que podem trobar i els falsos mites al voltant de les vacunes… Seguiu-me!\nEl sistema immunitari fa memòria d’un nou intrús\nLa Júlia té un any, està a la sala d’espera de la seva metge, hi ha vingut amb el pare. Està jugant amb uns blocs de colors quan el pare l’agafa per entrar a la consulta, dins hi veu l’infermer aquell tan simpàtic que porta una agulla a la mà, “Oh! No! Vacuna altra vegada!”. La Júlia corre a agafar son pare que està parlant amb la metge, no paren de repetir una paraula ben extranya: “Triple vírica”. De cop sent una punxada i es posa a plorar “Això ha fet mal!” pensa, però abans que se n’adoni, el pare li fa un petó al front i li passa tot el mal.\nSota la pell de la Júlia les cèl·lules immunitàries que estaven patrullant per la zona detecten que ha entrat un intrús i encenen les senyals d’alerta, comencen a llençar unes molècules anomenades citoquines. Les cèl·lules immunitàries del voltant veuen les citoquines i corren a ajudar els seus companys. La Júlia comença a plorar altre cop, li fa mal a la punxada i li està sortint un bony que està molt calent. La metge li comenta al pare que aquell bony és una reacció d’inflamació normal, que indica que el sistema immunitari està actuant i està sà, que s’infla i s’escalfa per atreure més cèl·lules immunitàries. És normal.\nDins el bony l’activitat és frenètica, s’hi han trobat macròfags, neutròfils i cèl·lules dendrítiques que estan llençant més senyals d’alerta alhora que s’estan menjant els intrusos per treure’ls del mig. Totes intueixen que allò que acaba d’entrar no és normal, que podria ser perillós i per això ho estan atacant. La cèl·lula dendrítica sap que elles soles no podran contra l’intrús, que necessiten armes més potents i específiques contra aquella cosa estranya que acaba d’entrar, i sap on pot trobar aquestes armes.\nLa cèl·lula dendrítica coneix un lloc anomenat nòdul limfàtic, sap que allà hi pot trobar els millors especialistes del sistema immunitari. Al nòdul hi ha cèl·lules B, són les úniques que saben com fer anticossos per immobilitzar i senyalar als intrusos. També hi ha les armes més letals de totes, les cèl·lules T CD8, ningú com elles reconeix els intrusos i els elimina de manera més eficaç. Per últim, però no menys important, la cèl·lula dendrítica sap que si ningú coordina aquell atac les conseqüències poden ser desastroses i que ningú millor que les cèl·lules T CD4 pot fer aquesta feina.\nLa cèl·lula dendrítica ha arribat al nòdul, s’ha emportat unes mostres de l’intrús per ensenyar-lo. Passeja per allà preguntant si algú el coneix, ha de trobar les cèl·lules indicades, les que estan fetes per reconèixer i atacar a aquest intrús en concret. Hi ha moltes cèl·lules B i T que no el reconeixen, elles volen un altre intrús diferent, però al final la dendrítica troba les cèl·lules indicades. Les cèl·lules B fetes contra aquest intrús es posen en formació en forma de cercle, les cèl·lules que estan al centre comencen a créixer, s’estan convertint en cèl·lules plasmàtiques que fabricaran anticossos contra aquell intrús a tota màquina. Al voltant del cercle de les cèl·lules B hi ha les cèl·lules T CD4 i CD8, les primeres agafen els megàfons per començar a coordinar l’atac i les segones preparen les armes, totes juntes comencen el camí cap a la zona on ha entrat l’intrús.\nAmb tot això la Júlia ja és a casa, esta jugant amb la mare a fer pessigolles, la mare intenta no acostar-se a la cama de Júlia, sap que encara li fa mal de la injecció. Tot i així, la mare nota que la Júlia té una boleta prop de l’engonal, “la vacuna està fent l’efecte desitjat, ja s’han activat les cèl·lules del nòdul!” pensa la mare, que coneix una mica com funciona el sistema immunitari.\nAl nòdul les cèl·lules B i T contra l’intrús s’estan expandint, per això augmenta de mida. No obstant, hi ha alguns soldats que no van a la guerra i es queden en repòs, són les cèl·lules B i T de memòria que es quedaran rondant pel cos de la Júlia per si aquest intrús torna a molestar, estar ja preparats. Si aquest intrús entrés una segona vegada, les cèl·lules de memòria s’activarien ràpidament creant nous soldats per combatre’l. Això faria que aquest segon atac sigués molt més ràpid i efectiu, impedint que aquell intrús malvat mai pogués fer mal a la Júlia.\nCom modifiquem els intrusos perquè no siguin perillosos\nLa vacuna de la Júlia era la triple vírica, que protegeix contra tres intrusos o agents patògens diferents causants del xarampió, la rubèola i les galteres. Els intrusos o agents patògens són virus o bacteris que causen alguna malaltia, en el cas de la vacuna de la Júlia són tres virus, i si es posa els recordatoris quan toca mai podrà tenir alguna d’aquestes malalties.\nPerquè el sistema immunitari tingui les armes preparades contra un agent patogen l’ha d’haver vist alguna vegada. Per això el que fem amb les vacunes és presentar aquest agent modificat perquè no ens faci mal, però activi i creï les armes del sistema immunitari. Així, classifiquem les vacunes en funció de la modificació que tingui l’agent patogen per no ser perillós.\nEn les vacunes atenuades l’agent patogen està atontat, l’hem debilitat perquè no ens provoqui cap malaltia però en certa manera segueix viu. Això fa que tingui un comportament similar al de l’agent original, és a dir, anirà al seu teixit diana i provocarà una resposta immunitària similar al original. Però no patiu que en cap cas l’agent podrà multiplicar-se per causar una infecció. Que actuï com l’agent original representa un gran avantatge per a nosaltres, ja que provocarà una reacció del sistema immunitari complet on tots els personatges de la vacuna de la Júlia hi participaran. Això farà que es creï una molt bona memòria i no calgui fer recordatoris d’aquella vacuna, ja que la memòria amb la primera dosi serà tan forta que durarà tota la vida. La part negativa d’aquestes vacunes és que tot i ser altament improbable, no és impossible que l’agent reverteixi i torni a l’estat original. Per altra banda, les vacunes atenuades no solen estar recomanades en embarassades i individus immunodeprimits ja que tot i que l’agent està atontat podrien suposar un problema en aquets casos. De totes maneres això depèn molt de la vacuna a la que ens referim.\nUna altra opció són les vacunes inactivades, és a dir, el patogen completament mort. Amb aquesta opció no hi ha perill que l’agent torni a despertar, així que no tenen cap tipus de perill per molt remota que sigui la possibilitat. La part dolenta és que el patogen a l’estar mort ni es comporta com l’original ni indueix una resposta immunitària tan intensa; això farà que hi hagi menys efectes secundaris que en el cas anterior. A la vegada, però, costarà més que el sistema immunitari creï memòria, amb lo qual caldran recordatoris de la vacuna i additius que intensifiquin l’efecte, com els adjuvants.\nDe les vacunes que contenen els patògens completament morts, n’hi ha varis tipus que consisteixen en parts de l’agent patogen i no el patogen complet, com poden ser: les formades per subunitats; les que contenen els polisacàrids de la superfície dels bacteris; i les que estan formades de les toxines que desprèn el patogen, inactivades. Totes elles són molt fàcils de produir i es té una gran experiència en el seu desenvolupament, el que representa un gran avantatge. No obstant, no provoquen una bona resposta immunitària, en alguns casos només indueixen la producció d’anticossos: a les cèl·lules T (que ataquen directament el patogen), ni pessigolles. Tot i així, la majoria indueixen una memòria molt dèbil que caldrà anar recordant. A més, al tractar-se de trossos i no del patogen complet, pot ser que no encertem en el tros que fa que les cèl·lules que patrullen en el nostre cos en busca d’intrusos (neutròfils, macròfags, cèl·lules dendrítiques,…), reaccionin de manera més eficaç.\nSi en una vacuna contra el virus X utilitzem la coberta del virus X que afecta a humans i el genoma del virus X que afecta a vaques, aconseguirem que el nostre sistema immunitari desenvolupi memòria contra el virus humà, ja que reaccionarà contra la coberta, però mai serà perillós, ja que amb el genoma del virus de vaca mai es podrà multiplicar en les nostres cèl·lules. Això són les vacunes d’intercanvi, i com les atenuades provoquen una bona resposta immunitària i memòria, gràcies a que el l’agent està “viu”, el que ens permetrà fer vacunes d’una sola dosi i amb menys efectes secundaris que les atenuades. De totes maneres, segueixen sense estar indicades per a persones immunodeprimides.\nEspero que les nostres fitxes de cada tipus de vacuna us ajudin a resumir i entendre tota aquesta informació!\nFAQs: falsos mites\nEl sistema immunitari és una de les coses més complexes del nostre cos, sinó pregunteu a qualsevol estudiant de biologia quina va ser l’assignatura que més li va costar… i si li sumes les vacunes, la cosa es complica cada vegada més. Al tractar-se d’un tema complex i que requereix de certs coneixements fa que quan falta informació es malentenguin algunes coses, el que provoca que és donin afirmacions errònies. Si això li sumes una comunitat antivacunes cada cop més nombrosa que només fa que augmentar la incertesa, ja estem fotuts. Tot plegat comporta un descontrol que només afavoreix l’aparició de falsos mites i dubtes entre els pares que han de vacunar als seus fills, perquè no oblidem! la majoria de vacunes són en la infància, quan els pares volen el millor pels seus fills i es troben abromats amb tanta informació, quan la majoria no sap separar la certesa de la malentesa.\nPerò deixant de banda els fets científics, la veritat és que es calcula que les vacunes han salvat entre 2 i 3 bilions de vides a tot el món, que ja hi ha vacunes per més de 30 malalties infeccioses, i que aquestes són un dels avanços més brutals de la ciència i la societat. Així que en la meva opinió aquesta seria la meva resposta a alguna de les afirmacions falses envers les vacunes:\n“Ja no cal que vacunis els teus fills, aquestes malalties ja estan eradicades”\n“Òbviament la vacunació a ajudat a reduir moltes malalties, algunes d’elles a eliminar-les del tot, però això ha estat gràcies a la vacunació precisament. A més, potser a aquí les malalties han desaparegut però no en altres països, i avui en dia la gent es mou molt, per tot el món, el que pot repartir els patògens encara més.\nA més, és molt egoista pensar que la vacunació només ens ajuda a nosaltres. Hi ha moltes persones que per el seu estat de salut no es poden vacunar (immunodeprimits, persones amb malalties greus,..), si deixem de vacunar-nos nosaltres els més afectats seran ells. Perquè sí! Si deixem de vacunar-nos les malalties reapareixeran, sinó mireu el rebrot de xarampió i tos ferina a Suècia i Japó; ha anat lligat a la disminució de l’índex de vacunació”\n“Les vacunes tenen efectes secundaris que poden comportar malalties molt greus”\n“Clar que tenen efectes secundaris! Estan creant una resposta immunitària igual que faria una malaltia, però són efectes que, per una banda, demostren que el sistema funciona correctament i, per l’altra són efectes lleus, de dolor i enrogiment al lloc de la punxada, febre en algunes vacunes, etc… (En el cas de la Júlia ja veiem perquè passa tot això).\nS’ha intentat relacionar les vacunes amb malalties més greus com la mort súbita, la leucèmia, l’esclerosi múltiple, l’Alzheimer o l’esterilitat. En tots els casos els estudis fets posteriorment (els trobareu en el link de cada malaltia) han demostrat que no hi ha cap relació entre les vacunes i aquestes malalties, no és el mateix que dues coses passin al mateix temps a que una sigui la causant de l’altra i els estudis ho demostren així. També per algunes d’aquestes malalties han aparegut mètodes de diagnòstic molt millors en la etapa de la vacunació massiva, el que fa que apareguin molts més casos que abans ens haguessin passat desapercebuts.\nEl cas més sonat és quan es va intentar relacionar les vacunes amb l’autisme. Va ser un estudi que es va publicar a la revista científica més prestigiosa, “The Lancet”, i no només es va demostrar posteriorment que totes les dades d’aquell estudi eren falses, sinó que el seu autor (Andrew Wakefield) havia actuat per interessos econòmics, ja que anava a ser contractat per una empresa que volia denunciar la farmacèutica que precisament produïa aquestes vacunes. Òbviament, el senyor Wakefield va ser acomiadat i se li va impedir tornar a exercir la medicina.\nAixí que de moment, no tenim cap estudi científic que demostri que les vacunes poden provocar una malaltia greu, ni fets que ho indiquin i l’únic estudi que hi hagut era una farsa, podem considerar ja que les vacunes són segures? Jo crec que sí”\n“Posar moltes vacunes de cop fa que augmentin els efectes secundaris”\n“Un pot pensar que això passa, però si tenim en compte que durant tot el programa de vacunació el nostre cos reacciona contra 123 parts dels patògens (antígens) i que un simple refredat ja en presenta entre 5-10, i una laringitis 50, oi que ja no sembla tant 123 antígens durant tota la infància?\nL’Institut de Medicina dels Estats Units va presentar un estudi que demostrava que les vacunes no representaven una sobrecarrega pel sistema immunitari dels nens, és més, i això ja ho dic jo, els nens estan exposats a molts estímuls, a vacunes i molts d’altres, i és precisament l’exposició a tots aquests estímuls el que els fa desenvolupar un sistema immunitari sa.”\nAixí que abans de creure’ns alguna cosa és important contrastar-la, si és amb un estudi científic rigorós millor, i sinó sempre hi ha un amic científic que et pot ajudar (pensa que la majoria estem al atur). Només així podrem conèixer la realitat de les vacunes i moltes altres coses.”\nNomés us volia deixar aquest enllaç, és de l’Associació Espanyola de Pediatria i hi trobareu tota la informació concreta de vacunes que necessiteu: calendari, descripció de cada vacuna, efectes adversos que podeu esperar,… crec que és un bon lloc per trobar informació per tots aquells que us heu quedat amb ganes de saber alguna cosa més. I sempre, sempre, en cas de dubte pregunteu a un especialista.\nSi voleu més detalls sobre alguna cosa, teniu algun dubte extra o qualsevol idea que se us pugui acudir em podeu preguntar el que vulgueu, estic aquí per ajudar-vos!\nPer acabar volia donar les gràcies a la Marta per la seva ajuda amb el meu primer article!\nUnderstanding modern-day vaccines: what you need to know. Volket Vetter et al. 2018. Annals of Medicine\nVaccine immunology. Claire-Anne Siegrist. Vaccine Immunology\nComité asesor de vacunas. Asociació Española de Pediatria.\nJavier Cárdenas propaga el bulo de las vacunas y el autismo. Ángela Bernarndo. 2017. Hipertextual.\nEtiquetes BiomedicinabionyetaCienciaDivulgació científicaDivulgación científicaIlustración científicaimmunologiaimmunologymicrobiotasciencescience communicationscience ilustrationvaccinesvacunasvacunes\nEntrada anteriorCART: EL NOU CLAN DE CD8\nEntrada següentla compactació del adn\nES MUY MALA IDEA BEBER ALCOHOL PARA PASAR EL FRÍO ￼\nPICANTE NO ES UN SABOR, ES DOLOR


El Impulsat pels departaments de Joventut i Equitat del Consell Comarcal del Maresme, el Protocol s’està treballant pluridisciplinarment i compta amb el suport de la Direcció General de Joventut i l’acompanyament tècnic del Centre Jove d’Atenció a les Sexualitats (CJAS).\nDe Pineda de Mar a Frontignan\nLa Carla Martín és una jove de 22 anys de Pineda de Mar que passarà 9 mesos a Frontignan dins el programa de Voluntariat del Cos Europeu de Solidaritat.\nEn aquest temps, la Carla realitzarà tasques de suport en temes de juventut i cultura municipal. Aprofitarà, a més, per fer una immersió en llengua francesa\nL’intercanvi l’ha gestionat el Servei de Mobilitat Internacional Internacional. Us ho expliquem en el Butlletí del mes de maig:


Afea Due Palermo Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Principe Di Belmonte 33, Palermo Centre, Palermo, Itàlia, 90139 - Veure al mapa\nAfea Due Guest houses, ubicat a Palermo Centre, Palermo, és una destinació popular per a viatgers. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Afea Due Guest houses asseguren una estada plaentera als seus clients. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, ascensor.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, escriptori, mini bar, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Afea Due Guest houses és una elecció inteligents per a viatgers a Palermo, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nTots els tipus de viatgers (8) Parelles (5) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (1) Grups (2)


Enric Curto Fotografia: Aquí hi han bones fotos?\nFa uns dies, fugint de la calor vaig fer una breu escapada al Pirineu. Una visita, que per cert recomano, és el poble de Baguergue, el més alt de la Vall d'Aran i considerat en determinats rànquings "uno de los pueblos más bonitos de España". Mentre passejava pel seu nucli urbà vaig sentir que algú feia el següent comentari: "Venid, venid, que aquí hay fotos buenas!". Això em va fer reflexionar i fer-me preguntes. ¿Les fotos ja existeixen prèviament i el que cal és tan sols trobar-les? o bé, ¿La foto és una nova realitat que parteix de la mirada i de la ment del fotògraf?\nAmb el comentari d'aquesta persona podríem entendre que allà teníem vàries "postals" ja preparades i que tan sols cal fer el "clic". Sembla que l'ajuntament del poble, que regula amb normatives i permisos la seva organització urbanística, hi té molt a veure amb el nostre èxit fotogràfic. També els veïns que posen flors i altres ornaments, amb més o menys encert, ens preparen "la foto". Fins i tot els pardals que voletegen per la plaça, o aquell gat mandrós que s'estira a l'empit d'una finestra, o la senyora del barret original que camina en contrallum, estan fent la fotografia.\n¿Podem arribar a creure que és l'atzar qui col·loca la foto davant nostre? En aquell moment vaig arribar a considerar que potser sí que hi ha instants en que els elements es conjuguen esperant que el fotògraf les vegi. De fet, moltes vegades que he estat en algun indret, he tingut la sensació que quelcom podia ser d'interès i s'escapava de la meva percepció. Tots els objectes, la gent i el paisatge que estan al voltant nostre, queden definits per la llum que els dona caràcter. El bon fotògraf serà aquell que en sap aïllar la seva essència i captar-ne l'ànima.\nPodem crear una fotografia aportant nosaltres llum i objectes, o bé interpretar escenes ja compostes en el nostre entorn. Potser les fotos estan però, sigui com sigui, la nostra creativitat és indispensable.\nI és que no cal visitar determinat poble bonic o una vila florida per fer "bones fotos que estan allà". Podem trobar imatges que emocionen en llocs que poden semblar anodins, però els hem de saber mirar, con deia Cartier Bresson, amb l'ull, la ment i el cor. És a dir, "la foto" no està ja feta i a punt perquè aquell que passa la capti amb la seva càmera, sinó que, té part o molt de nosaltres mateixos. ¿No us ha passat que al observar una imatge i valorar-la heu pensat que tècnicament està bé però no us emociona? Doncs bé, és degut a que falta aquesta comunicació essencial entre fotògraf i observador.\nSovint, lluny de llocs on "m'han preparat la foto", he aconseguit trobar el que, al menys per a mi (potser no per altres), eren "emocions visuals", i és que les bones fotos no estan aquí o allà, sinó que estan a tot arreu, especialment a la nostra imaginació.\nPosted by Enric Curto - photographer at 13:11\nLabels: BLANC I NEGRE, ESTIL, FOTO, PAISATGE


Retencions a les carreteres per l'Operació Tornada - Diari de Girona\nRetencions a les carreteres per l'Operació Tornada\nLa tornada del pont de la Puríssima va estar marcat per la crema d'un cotxe a la C-16 a Bellver de Cerdanya\nddg/acn | girona 11.12.2017 | 10:05\nDurant tota la jornada d'ahir, les carreteres van estar patint retencions com a conseqüència de l'Operació Tornada del pont de la Puríssima. A les comarques gironines, les carreteres més afectades van ser les que connecten amb els Pirineus.\nLes carreteres catalanes van viure ahir un dia complicat, ja que la tornada dels dies de pont va causar nombroses retencions. Els problemes van ser principalment a les carreteres de muntanya, en direcció a Barcelona o Girona.\nA les comarques gironines, la incidència més greu va ser al migdia, quan un cotxe va cremar a la C-16 a l'altura de Bellver de Cerdanya.\nUna dotació de Bombers s'hi va desplaçar per extingir el foc, que va calcinar totalment el vehicle. Tot i que no hi va haver cap ferit, l'accident sí que va provocar problemes en la circulació de la via. Quan els Bombers van aconseguir apartar el turisme de la via, a la C-16 hi havia 4 quilòmetres de congestió a l'accés al túnel del Cadí i 6 quilòmetres més de cua a la C-162, des d'Alp fins a l'enllaç amb la C-16.\nA més a més, a Ripoll també hi va haver forces retencions, sobretot a la C-17 en direcció Barcelona, amb 3 quilòmetres de retencions. L'enllaç de l'N-260 amb la C-17 també estava afectat al llarg de quilòmetres.\nA les carreteres gironines també s'hi van haver de sumar les vies tallades de la GI-544 a l'altura d'Espinelves, com a conseqüència de la Fira de l'Avet que s'ha fet durant tot aquest pont de la Puríssima.\nA la resta de Catalunya, la C-14, l'N-230 i la C-16 van ser les vies amb més retencions. Al migdia, a la C-14 hi havia fins a 15 quilòmetres de cua, entre la Seu d'Urgell i Organyà, principalment de vehicles que tornaven d'Andorra. A l'N-230 també hi havia 15 quilòmetres de circulació lenta entre Vilaller i el Pont de Suert, en aquest cas de vehicles que venien de la Vall d'Aran.


Les indústries culturals i creatives, per Andreu Bosch – El Iris.cat – Digital d'informació i cultura\nLes indústries culturals i creatives, per Andreu Bosch\n2 agost, 2018 - by Bep Al·lès - Deixa un comentari\nEn aparença, aquests dos termes, indústria i cultura, poden semblar contradictoris. Que la cultura mai no pot esdevenir una activitat econòmica, que els resultats de l’activitat cultural no pot ser una mercaderia, que comprar art pot ser l’inici de la seva prostitució, són arguments que podrien posar en qüestió aquest enunciat.\nPerò si ens aturam a pensar, què fem quan compram una entrada per a un concert, sigui de música clàssic o un concert de rock? Com assistim a un espectacle teatral si no és previ pagament d’una quantitat de doblers? Un llibre el podem llegir a una biblioteca però qualcú l’ha comprat. I d’altra banda, no val res pintar un quadre o fer una pel·lícula? L’actor de teatre, ho ha de fer “per amor a l’art” a hores perdudes i s’ha de dedicar a una altra feina per sobreviure? Un músic que ha passat anys i anys de formació no ha de poder viure de la seva feina?\nPer a arribar a gaudir d’un concert, al darrere hi ha una sèrie d’activitats que entren de ple en el camp de l’empresa, la indústria i l’economia. La producció en sí que implica el disseny de l’espectacle, les hores d’assajos, disposar d’un local, la difusió, la propaganda… en definitiva, tota la infraestructura necessària perquè aquell projecte tiri endavant i resulti econòmicament viable esdevenen activitat empresarial.\nEl mateix podem dir quan es tracta de publicar un llibre, d’un disc, d’una pintura o de produir un audiovisual. Tot implica un procés, uns mitjans, un personal, que d’una manera o altra té relació amb el món de l’economia i de l’empresa, entesa aquesta en un sentit ample.\nEns ho podem mirar des d’un altre punt de vista. L’activitat cultural genera llocs de feina, mou l’economia, contribueix al PIB i crea empreses. Què és sinó una editorial, una discogràfica, una productora d’espectacles teatrals, musicals o audiovisuals si no una empresa?\nLa cultura s’ha de contemplar també des del vessant econòmic. Amb dades del 2009 del llavors Ministeri d’Educació, Cultura i Esports, l’activitat de les indústries culturals i creatives a l’Estat Espanyol va superar els 41.000 milions d’euros i va generar 625.000 llocs de treball amb un total de 100.000 empreses. Açò va representar un 4 % del PIB, un 3,3 % de l’ocupació i un 3,1 % del total de les empreses.\nAmb dades també del 2009, a les Illes Balears hi havia 2.184 empreses dedicades a l’oci i la cultura entre arts gràfiques, activitats editorials, cinematogràfiques i de vídeo, de creació artístiques i espectacles… I amb dades més antigues i abans de la crisi (2005), a les Illes hi havia un total de 6.308 treballadors. S’han de tenir en compte també els treballadors públics de les administracions que gestionen la cultura.\nCapítol a part mereix parlar dels beneficis econòmics de la cultura lligats al sector del turisme. Les nostres Illes gaudeixen d’un important patrimoni cultural i artístic que és un potencial important d’atracció de turistes i visitants (El turista potser el podem relacionar més amb sol i platja i el visitant més interessat en el coneixement i gaudi de l’entorn natural i patrimonial).\nEvidentment, l’existència mateix de la indústria cultural no exclou la cultura entesa com a gaudi o com a mitjà de creixement i empoderament personal o col·lectiu sigui dut a terme a nivell individual o en grup a través d’alguna entitat. Tampoc exclou l’organització d’esdeveniments culturals que duen a terme organitzacions sense ànim de lucre, entitats culturals, ateneus o associacions diverses, tot i que molts d’aquests esdeveniments han de recórrer al món de l’empresa i estan subjectes a la normativa que regeix qualsevol activitat econòmica: contractes d’artistes, lloguer d’equipaments, drets d’autor…\nPer indústria cultural s’entén aquella activitat econòmica que combina la creació, producció i comercialització de continguts de naturalesa cultural que inclou tradicionalment els sectors editorial, audiovisual (televisió, cinema, multimèdia, etc.), arts escèniques, patrimoni, arts visuals i artesania. A part de les tradicionals, inclou altres activitats com el disseny industrial, la producció de software i altres.\nEn aquest context, hem de celebrar la creació de l’Institut d’Indústries Culturals de les Illes Balears (ICIB) per part del Govern, amb la finalitat d’impulsar el desenvolupament de les indústries culturals de la nostra Comunitat. Els seus objectius són recollits en els Estatuts que actualment estan en fase d’exposició pública.\nD’entre algunes de les funcions d’aquests Institut podem destacar: Fomentar el desenvolupament de les empreses relacionades amb les indústries culturals i ajudar a implantar noves empreses. Donar suport a les iniciatives empresarials de promoció de productes culturals i impulsar el consum interior, l’exportació, la difusió i la promoció en circuits internacionals d’aquests productes. Impulsar la col·laboració entre les empreses i els creadors culturals. Difondre la informació relativa als ajuts i als serveis que els organismes de qualsevol àmbit territorial de les Illes Balears destinen a les indústries culturals. Promoure la innovació creativa i la recerca d’ofertes de qualitat de noves estètiques i nous llenguatges. Fomentar la producció audiovisual i digital i promocionar les Illes Balears com a localització de rodatges.\nD’entre els tipus d’ajuts que l’ICIB posarà en marxa destaquen els préstecs retornables i les línies de finançament per a inversions.\nSens dubte, la creació d’aquests Institut és una bona notícia. I no només pels valors intrínsecs de la cultura sinó perquè les indústries culturals són un estímul per als processos d’innovació, del coneixement i el talent creatiu, perquè ajudaran a la diversificació de l’economia de les nostres illes i, en definitiva, perquè han de jugar un paper important en la transició cap a un nou model productiu.\nQuè ens passa als homes? Veles e vents per Andreu Bosch\n“No és abús és violació”\nPodria el Drac matar Sant Jordi?\nArticle anterior “Duelo”, per Eduard Riudavets\nSegüent article La responsabilitat dels periodistes i de tots (J. Bosco Faner Bagur)


Registrar dominis .halal - Entorno Digital\nRegistre de dominis .halal\nDominis | Dominis | Extensions de dominis | .halal\nRequeriments de dominis .halal\n- Amb la compra del teu domini .halal pots seleccionar els nostres serveis de DNS per l'activació del teu domini ".halal".\n- Entorno posa a la teva disposició amb el registre del domini .halal una àmplia gamma de serveis de hosting, servidors virtuals i certificats SSL.\n- Si estàs interessat en la recuperació o vigilància d'un domini .halal pots veure la nostra secció de serveis corporatius.\n- Al comprar el domini web amb l'extensió .halal podem ajudar-te en el teu projecte de presència a internet amb aplicacions opensource tipus Wordpress, Drupal, etc. o projectes a mida allotjats en el teu domini web .halal\nPer registrar dominis genèrics .halal has de completar el formulari de registre on-line.\nEls dominis .halal es poden contractat entre 1 i 10 anys.\nPer renovar dominis .halal aquests han d’estar en període de renovació i es poden renovar entre 1 i 9 anys.\nEls dominis .halal també admeten renovació anticipada.\nPer a transferir dominis .halal és necessari:\nAl transferir dominis .halal aquests es renoven per un any més a partir de la data d'expiració. El procés té una durada máxima de 5 dies.\nNomés podem fer un canvi de titular d'un domini .halal si Entorno Digital és el Registrador acreditat. Si no és així, el primer que hem de fer és transferir-lo a Entorno Digital.\nEl canvi de titular de .halal té un cost de 50 euros (preus sense IVA) .\nPots modificar els contactes i servidors de DNS dels teus dominis .halal a través del teu panell de control, al que pots accedir des de l‘apartat “USUARI REGISTRAT” del nostre web.\nTarifa de dominis .halal\nSi gestiones varis dominis .halal o altres dominis territorials posa't en contacte amb nosaltres per conèixer els nostres descomptes per volum.\nSi necessites qualsevol aclariment per registrar dominis .halal o contractar un servei de hosting posa't en contacte amb nosaltres.


Condemnats des de la cantonada (3-0) – Club de Futbol Atlètic Gironella\nCondemnats des de la cantonada (3-0)\n27 noviembre, 2017 Atlètic Gironella Primer equip 0\nL’Atlètic Gironella ha perdut per 3 a 0 aquest diumenge al camp del Tona, en el partit corresponent a la 13a jornada de lliga. Dos gols a pilota aturada i un ràpid contracop van sentenciar un enfrontament on els gironellencs van tornar a estar tous en defensa i van pagar cars els errors puntuals.\nEls locals van començar trepitjant fort. En poc més de 20 minuts ja havien fet dos gols. El primer, en un embolic a l’interior de l’àrea després d’un córner; el segon, en un nou servei de cantonada que Eduard Fortetva rematar des de l’interior de l’àrea petita. Mentrestant, el Gironella es mostrava molt imprecís en la sortida de pilota i poc resolutiu en els metres finals.\nL’equip de Ponti va disputar una primera part força gris. Els berguedans van perdre la majoria de duels individuals davant un Tona que va ser més intens i va jugar com va voler fins passada la mitja hora de joc. Canvis de joc constants, arribades per banda, pressió alta van desgastar un Gironella que poc a poc van treure’s la son de les orelles. Al final del primer temps arribarien les primeres ocasions clares del partit per als visitants. La més destacada, una falta lateral que gairebé acaba en gol en pròpia porteria.\nA la represa, els de Ponti van millorar encara més. Els primers minuts de la segona meitat van ser els millors del Gironella, que va començar a combinar i a buscar les esquenes de la defensa osonenca. L’entrada d’Èric Santmartí i Rubén Palomo al descans va donar aire fresc al mig del camp i a davant, i va aportar el revulsiu que necessitava l’equip per donar emoció al partit. De fet, el linier va anul·lar un gol a Santmartí per fora de joc molt dubtós.\nEl Gironella, però, no va ser capaç de retallar distàncies i, amb el pas dels minuts, l’embranzida inicial es va anar diluint. L’equip va dominar tota la segona meitat, però les arribades i el perill dels primers minuts van anar clarament a menys. I en aquest escenari, el Tona tenia les de guanyar i ho va aprofitar per sentenciar en una jugada aïllada. Una pilota perduda per Palomo al cercle central va servir als locals per enllaçar un parell de passades i plantar-se sols davant Jofre. Eduard Fortet va fer el seu segon gol i va sentenciar el partit.\nA partir d’aquest moment, el ritme de partit va anar cap a caiguda. El Gironella va seguir tenint més possessió, però les aturades del joc, reiterats fores de joc dubtosos i la manca d’encert en els metres finals van impedir als de Ponti retallar distàncies. No hi hauria més gols i el Gironella se’n tornaria cap a casa amb les dues badades a pilota aturada gravades a la retina.\nEl postpartit: Tona 3 Gironella 0\n“Portem moltes setmanes igual: el dia del Berga ja ens van marcar a pilota aturada; contra el Matadepera, dos gols de córner; i avui, dos més. Al futbol es marquen molts gols a pilota aturada i nosaltres hem de ser més forts. Ens han rematat dos córners molt tancats al primer pal, i això és culpa de tots. Jo hi he d’incidir més però el jugador ha d’entendre que ha de ser més agressiu i contundent. Ens trobem que moltes situacions del joc les perdem perquè ens falta agressivitat, no només a pilota aturada. No passa res si algun cop s’ha de fer una falta. Ens hem de posar a l’alçada de la resta d’equips per poder competir-ho tot. Confio que l’equip competirà els dos partits que queden fins a final d’any, però hem de créixer defensivament. Ara ja no vull que l’equip creixi amb pilota, m’estimo més que es faci fort en defensa i, si cal, que sigui més directe en atac.\n(Sobre la dimissió de Xavi Posas com a entrenador de l’Avià) Quan canvies d’entrenador, el jugador que no juga veu una oportunitat. Ara els ve un calendari ontenen més opcions de sumar, ja que s’enfronten a rivals més directes (OAR Vic, Gironella, Can Rull…) Però no em fa por: nosaltres anirem a Avià i pot passar qualsevol cosa, com en qualsevol partit. Ara bé, treballarem per estar a un nivell alt i intentarem fer el que calgui per treure punts, tant el dia de l’Avià com la setmana que ve contra el Sabadell Nord. Hem d’anar partit a partit.”\n“Les dues jugades de córner ens han penalitzat molt. A la represa, hem sortit més endollats però el tercer gol ens ha matat. Ho hem intentat però avui no hi ha hagut manera. Ens falta molta intensitat i contundència per resoldre les jugades a pilota aturada. Sabíem que el Tona era un equip fort, sobretot a casa, on cedeix molts pocs punts, però crec que hi podíem haver fet alguna cosa més si estiguéssim més concentrats. De cara als dos partits que queden fins Nadal, crec que hem d’anar a sumar punts, sigui com sigui. Sabem que probablement el partit contra el Sabadell Nord serà una mica més complicat que el de l’Avià però cada jornada s’haurà de treballar molt per treure punts.”\nExtret d’Entrerivals: http://www.aquibergueda.cat/esports/2017/11/27/condemnats-des-de-la-cantonada-3-0/\nEl Gironella paga cares les protestes (0-3)\nTorna la Quina!!!


Docencia – Pàgina 2 – Badalona Comunicació\nVisitem l’Escola Progrés\nlanostraescolabdn Visitem les escoles!\tBadalona, Brainstorming, Docencia, Ensenyament, Escola, La nostra escola, Projecte audiovisual, Televisió de Badalona\t0\nEls nens i les nenes de l’Escola Progrés ja han escollit el tema i avui els toca fer la pluja d’idees, el “Brainstorming”. Els hem explicat que la imaginació no té límits i que, sovint, les idees més esbojarrades són les millors.\nCom fer un bon guió!\nlanostraescolabdn Vídeo Manuals per fer els millors reportatges!\tBadalona, Com fer un guió, Docencia, Ensenyament, Escola, La nostra escola, Projecte audiovisual, Televisió de Badalona\t0


Els estudiants es poden preinscriure al grau d’Història de l’Art i Arqueologia, a Gestió en Turisme i Hoteleria o a Tècniques de Desenvolupament d’Aplicacions Web i Mòbils\nLa Universitat Rovira i Virgili ofereix per al curs vinent cinc nou graus per respondre a les necessitats del mercat laboral amb ocupacions emergents i noves formes de treball que demanen perfils molt determinats. Es tracta del grau d’Història de l’Art i Arqueologia, el grau de Gestió en Turisme i Hoteleria, el grau de Geografia, Anàlisi Territorial i Sostenibilitat, el grau de Tècniques de Desenvolupament d’Aplicacions Web i Mòbils i el grau de Tècniques de Bioprocessos Alimentaris. En total, s’ofereixen 41 graus i 7 dobles titulacions. La preinscripció es va obrir el 5 de juny i estarà oberta fins al 2 de juliol.\nEn l’àmbit d’Arts i Humanitats s’ofereix el grau d’Història de l’Art i Arqueologia, que integra les dues disciplines en un únic ensenyament. Habilita per interpretar obres d’art, monuments i vestigis arqueològics incorporant les noves tecnologies i metodologies digitals i l’aprenentatge pràctic, a través del treball de camp. Es tracta del primer grau conjunt que existeix a les universitats i segueix el model europeu, ja consolidat. A través de les mencions, els estudiants podran aprofundir en la disciplina que prefereixin i sortiran preparats per treballar en qualsevol àmbit de la recerca, la conservació i la difusió i promoció del patrimoni artístic i arqueològic.\nEls graus que s’ofereixen a la Facultat de Turisme i Geografia s’han renovat per adaptar-se als canvis del mercat laboral. D’una banda, el grau de Gestió en Turisme i Hoteleria forma els estudiants per ocupar llocs de responsabilitat en la gestió d’empreses i institucions turístiques i ofereix la possibilitat de cursar la menció en Gestió Hotelera o la menció en Gestió de Destinacions Turístiques, per poder ocupar posicions amb nivells de responsabilitat de càrrecs intermedis o direcció d’operacions en diversos àmbits. Aquest grau té una visió pràctica de la formació i facilitadora de la inserció laboral, per això hi ha dues assignatures de pràctiques en empreses i compta amb els agents del territori per impartir la docència.\nEl grau de Geografia, Anàlisi Territorial i Sostenibilitat pretén donar als estudiants una nova visió sobre els models de desenvolupament sostenible i la planificació territorial. A més, forma especialment en les tecnologies de la informació geogràfica. Amb aquests coneixements els estudiants estan preparats per treballar tant en les àrees de medi ambient, territori, urbanisme i desenvolupament local de l’administració pública com en consultoria al sector privat.\nComenta el contingut : La URV ofereix cinc nou graus per cobrir perfils demandats pel mercat laboral