L’escola cristiana, en xarxa – Arquebisbat de Tarragona\nL’escola cristiana, en xarxa\nHome / L’escola cristiana, en xarxa\nLa crisi del COVID-19 ha obligat a tancar escoles i confinar-se a casa. El curs ha quedat en suspens. Però la comunitat educativa de l’escola cristiana de Catalunya no s’atura i, des de fa una setmana, ha posat en marxa Escola Cristiana en Xarxa, un lloc web on compartir materials per seguir oferint als alumnes docència online. S’hi poden trobar activitats, idees i, sobretot, propostes. La intenció és donar acompanyament, recursos vinculats al temari per etapes, consells per a les famílies, etcètera.\nPer tal de col·laborar en aquest espai web, cal contactar amb Eloi Aran (earan@fecc.cat) o Rosa Maria Piqué (rmpique@fecc.cat), que validaran els continguts abans de penjar-los. Per fer-hi una aportació cal:\n—Indicar en el subjecte del correu l’etapa i/o curs i/o assignatura del material que es vol compartir. Si no és en el subjecte del correu, indiqueu-ho en el redactat, així com deixar clar el centre escolar, la institució o l’autor del material.\n—No és obligatori enviar el material didàctic en un document adjunt si ja està penjat en obert en alguna banda o si podeu facilitar directament l’enllaç. Si s’envia adjunt, cal que la mida dels arxius no superi els 10MB.\n—Es preveu que aquest espai de solidaritat interescolar tingui una durada acordada amb la necessitat actual.\nEl Departament d’Educació, en el seu document Orientacions per als centres educatius sobre activitats per als alumnes a causa del tancament pel coronavirus, indicava que és el centre docent que, en el marc de la seva autonomia, gestionarà el treball dels alumnes durant el tancament. Cal tenir en compte que el treball habitual a classe, amb interacció entre alumnes i docents, és difícilment substituïble per un treball equivalent a casa. Tot i això, es pot valorar la conveniència de proposar als alumnes algunes tasques que es puguin fer autònomament, amb consultes telemàtiques al professorat quan convingui.\n25 de març: Celebrem la Jornada per la VidaNotícies


Espera activa - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEn programació, espera activa (o busy waiting) és una tècnica en la qual un procés o un fil d'execució comprova repetidament si una condició és certa, per exemple, per saber si l'accés a una secció crítica està habilitat.\nL'espera activa consumeix temps de CPU sense realitzar cap operació, i per tant ha de ser emprada amb cura. Una aplicació comuna és la implementació de spinlocks en els sistemes operatius dissenyats per funcionar en sistemes multiprocessador (SMP).\nHi ha diverses alternatives a l'ús d'esperes actives. La majoria de sistemes operatius proveeixen crides de sistema que permeten bloquejar un procés en un event, com l'adquisició d'un semàfor, un rellotge de sistema, la disponibilitat d'un dispositiu d'entrada/sortida (I/O), etc., essent així innecessari realitzar espera activa. El planificador (scheduler) del sistema operatiu suspèn el procés i permet que la CPU sigui utilitzada per altres processos.\nSi és absolutament necessari realitzar una espera, es pot fer ús de funcions d'espera (delay) que són crides de sistema disponibles en la majoria de sistemes operatius. Aquestes funcions suspenen temporalment el procés o el fil d'execució que s'estava processant, i per tant no s'utilitzarà temps de CPU mentre duri la suspensió. Malgrat tot, en certs casos les esperes actives desitjables. Per exemple, en la implementació de controladors de baix nivell per a maquinari, on no és pràctic utilitzar senyalització mitjançant interrupcions. A vegades les esperes són de fet la forma més ràpida d'accedir a certes dades. Per exemple, pot ser necessari escriure dades de control a un dispositiu i llavors llegir algunes dades d'aquest que no són valides fins al cap de diversos cicles de rellotge. Si per exemple cridem una funció de sistema per retardar la lectura, pot ser que el temps involucrat en execució sigui molt major que el temps que volem estar esperant (degut a la sobrecàrrega involucrada en la crida a aquesta funció).\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Espera_activa&oldid=29097784»\nDarrera modificació: 3 gen 2022 a les 16:00


ADVOCATS LABORALISTES - LOROÑO ADVOCATS. A BILBAO GETXO, BARAKALDO, MADRID. BIZKAIA. ACOMIADAMENTS. LABORAL\nLOROÑO ABOGADOS » SERVICIS » DRET LABORAL I SEGURETAT SOCIAL\nEl nostres despatx d’advocats laboralistes especialitzats garanteix assessorament integral i defensa jurídica en l’àmbit del Dret Laboral i de la Seguretat Social.\nEl nostre mètode de treball es basa en un equip de professionals multidisciplinari que analitza les relacions laborals en l’empresa, des de la gestió laboral fins la més complerta visió de totes elles, donat que en aquest anàlisi hi participen advocats, economistes, fiscalistes i altres professionals que aporten un ampli coneixement de tots els àmbits, lo qual fa possible que les solucions que oferim seguin globals, personalitzades i altament eficaces.\n•Contractació laboral en relacions ordinàries i especials d’alta direcció.\n•Rebuts de salaris.\n•Liquidació d’assegurances socials.\n•Convenis collectius i emplaçaments extraordinaris.\n•Legalització de noves empreses.\n•Estudis de despeses laborals i compensació i beneficis.\n•Auditoria laboral d’empresa.\n•Règims especials de la Seguretat Social: autònoms, empleats de la llar, etc.\n•Tramitacions davant la OTG i TGSS.\n•Responsabilitat de l’empresari por mesures de seguretat inapropiades.\n•Reclamació per accidents de treball.\n•Reclamacions per viduïtat, jubilació.\n•Reclamació per incapacitats permanents en qualsevol dels seus graus; absolutes, total, parcial i gran invalidesa.\n•Determinació de contingències, malaltia comú, malaltia professional o accidents de treball.\n•Incapacitat Temporal i altes indegudes.\n•Assessorament a RR.HH.\n•Assessorament en la negociació amb Comitès d’Empresa.\n•Acomiadaments individuals i collectius (ERO). Procediments Concursals.\n•Tràmits davant el Departament de Treball. Conciliacions laborals.\n•Procediments davant la Inspecció de Treball.\n•Redacció de reclamacions prèvies en la via administrativa.\n•Reclamacions per quantitat, sanció, classificació professional, mobilitat, assetjament, incompliment empresarial, declaratives,…\n•Representació processal davant els Jutjats del Social.\n•Recursos davant tribunals superiors.\n•Procediments d’execució. Tramitacions davant el Fogasa.\n•Expedients d’incapacitat permanent, jubilació i altres prestacions contributives i no contributives\ni baixes mèdiques i accidents de treball, malalties professionals. Despeses sanitàries.\n•Prestacions i subsidis por desocupació.\n•Tramitació d’incapacitats permanents, absolutes i parcials.\n•Reclamacions en recàrrecs por falta de mesures de seguretat. Danys y perjudicis.\n•Estrangeria: permisos de residencia, treball, reagrupació familiar, etc.\n*TERMINIS D’INTERÈS PER RECLAMAR EN DRET LABORAL I SEGURETAT SOCIAL\nEls nostres advocats l’atendran en qualsevol dels nostres despatxos situats a Bilbao, Getxo, Barakaldo (Bizkaia) i Madrid.\n« DRET CIVIL\nDRET MATRIMONIAL »


[Primer equip] Javi Lara i Sergio, també renovats NOTÍCIES\nDesprés de confirmar la continuïtat de Fede, Ricarte i Putxi, el cos tècnic potablava segueix treballant per confeccionar una gran plantilla per al curs 2017-18. El migcampista Javi Lara i el porter Sergio Fernández seguiran a l'AE Prat.\nEl fins llaura tercer capità del primer equip ha arribat a un acord amb el cos tècnic i la directiva de l'AE Prat per defensar com a mínim un curs més els colors de l'AE Prat. En la 2017-18, Javi Lara encara la seva sisena temporada al club, la tercera seguida en la seva tercera etapa com a futbolista potablava. Aquest curs el migcampista barceloní no ha pogut disposar de tota la regularitat que hauria desitjat a causa de diverses lesions, però tot i això ha disputat un total de 26 partits (22 de lliga i 4 de Copa Federació). Amb tot, Pedro Dólera no ha dubtat a voler Javi Lara un any més al seu equip. Qualitat al servei del conjunt!\nLa cinquena renovació ha estat la del porter Sergio Fernánez, que va arribar al Municipal Sagnier l'estiu passat procedent del CE Sabadell B. El bon nivell de Toni Texeira no li ha permès gaudir de gaires minuts aquest curs, en què tan sols ha participat en 7 enfrontaments (3 de lliga i 4 de Copa Federació). Malgrat tot, el jove porter barceloní ha estat capaç de demostrar els seves habilitats en els trams de competició, en els entrenaments i en els temporades anteriors en altres equips, de manera que el cos tècnic veu en Sergio un gran porter de present i futur per al primer equip de l'AE Prat.


El PP insta l'oposició a aprovar la reducció de diputats amb vista a la propera legislatura\nMabel Cabrer recorda que el partit de govern necessita el suport de dos terços de la cambra per aprovar la reforma\n1 min. 28/04/2014 13:19\n260x366 La portaveu del PP, Mabel Cabrer, al Parlament / M. A. CAÑELLAS La portaveu del PP, Mabel Cabrer, al Parlament / M. A. CAÑELLAS\nLa portaveu parlamentària del PP, Mabel Cabrer, ha instat avui els grups de l'oposició, PSIB i MÉS, a aprovar la reducció de 59 a 43 els diputats del Parlament, una iniciativa d'un "Govern valent, centrat en el que realment demanen els ciutadans".\nCabrer ha recordat que la iniciativa, que en qualsevol cas entraria en vigor la pròxima legislatura, ja va ser plantejada fa un mes pel president del Govern, José Ramón Bauzá, a qui els líders de l'esquerra "van plantar" quan els va citar per negociar .\n"Necessitam el seu suport", ha assenyalat la portaveu del PP en referència a la normativa que estableix que una reforma de la Llei electoral ha de rebre el suport de dos terços dels diputats autonòmics.\nCabrer ha insistit que els grups de l'oposició tenen l'oportunitat d'impulsar una reducció de despesa que permetria estalviar 11 milions d'euros per legislatura per destinar a educació, sanitat i serveis socials.


"Necessitam crear espais on ens faci ganes entrar"\nL'ecofeminista Yayo Herrero fa una crida a canviar el model de pensament\n2 min. Palma 01/04/2019 22:20\n651x366 Yayo Herrera / CONSELL DE MALLORCA Yayo Herrera / CONSELL DE MALLORCA\n"Necessitam crear espais on ens faci ganes entrar", assenyala l'activista Yayo Herrero, qui posa damunt la taula els beneficis dels grups de suport, dels afectes i de teixir aliances. Així mateix, remarca la importància de visibilitzar la feina invisible de les dones, en les cures, en les tasques domèstiques, feines no remunerades o mal remunerades, i de deconstruir la visió colonial, que no ens permet veure, segons Herrera, que les dones que cuiden la gent gran d'aquí venen dels mateixos països d'on venen els aliments que menjam.\nAlhora, creu que és necessari un replantejament de la sostenibilitat. "Les energies renovables no ens permetran tampoc viure com vivim. No hi haurà vols 'lo w cost' per a tothom, ni aire condicionat, ni cotxes privats", assegura Herrero. Aquesta activista ecofeminista pensa que no és només canviar el model energètic, sinó el model de consum que tenim i sobretot la mirada. "La humanitat, ho vulgui o no, haurà de viure amb menys energia". Per Herrero, no té sentit aquesta escalada de producció sense objectiu. Cal veure quanta energia invertim per obtenir el que volem i també entendre què és el que realment necessitam.\nL'antropòloga, qui ha estat convidada a participar en el cicle de Xerrades al Consell de Mallorca, ens recorda que som l'única cultura que estableix un abisme entre els éssers humans i la natura, "com si no en fossin part". A més, parla de la importància de posar la vida en el centre de la política, de l'economia i de la cultura, "perquè totes les persones mereixen viure una vida que valgui la pena viure", diu.\nYayo Herrero reivindica el feminisme per plantejar els reptes de futur. "Quan no sé què fer, em deman com ho faria una feminista? " , i qüestiona amb contundència el model econòmic, fins i tot parla de feixisme estructural per descriure les relacions Nord-Sud. De la mateixa manera que critica el sistema econòmic, també ho fa amb el patriarcat, que, diu, ens perjudica a homes i a dones.


Un expert llegeix els llavis de Sofia al vídeo de la seva picabaralla amb Letícia\nFelip també intenta que Letícia ho deixi córrer, però no ho aconsegueix\n04/04/2018 15:28 | Actualitzat a 04/04/2018 16:53\nMoments de màxima tensió entre Letícia y Sofia. | Xarxes socials\nLes imatges duren tot just uns segons, però en aquestes podem apreciar el tens ambient que es viu en aquests moments a Casa Reial. Letícia aparta sense miraments la mà de Sofia, que intenta de totes totes tenir un bonic detall amb les seves nétes, ni que sigui per un moment.\nPerò Letícia no ho permetrà tan fàcilment, encara que hagi expressat, mitjançant la seva companya Inma Aguilar, que se sent profundament consternada pels fets. En qualsevol cas, hi ha una cosa que encara no s'havia fet amb el vídeo per estrany que sembli, i és llegir els llavis dels seus protagonistes.\nLlegeixen els llavis de Sofia\nUn expert en llegir els llavis ha pogut analitzar detingudament els escassos segons de la discòrdia, i ha arribat a les següents conclusions: en un primer moment la reina emèrita s'acomiada dels assistents a la catedral amb un breu «Fins després», tot i que el frec a frec més tens ve després.\nL'esposa de Joan Carles agafa les seves nétes i assenyala al fotògraf familiar de la Casa Reial, mentre li comenta a les petites: «Mira aquí, aquí, aquí». En aquest instant Letícia surt a escena i tapa al fotògraf, una situació que provoca la desesperació de la reina Sofia, que li suplica a la seva nora: «Deixa-ho, per favor».\nGestos carregats de tensió\nAquestes paraules són gairebé idèntiques a les que diu Felip quan apareix per intervenir entre les dues: «Si us plau, deixa-ho», comenta la seva dona mentre l'agafa del braç.\nEl que queda clar és que l'ambient està molt crispat a Zarzuela. Tant és així, que les filles intenten escapar de la situació, tant que arriben a treure de sobre la mà de la seva àvia.


Educació lliure (Borja Vilallonga)\n5 min. 04/04/2016 20:39\nFa unes setmanes, l'ARA narrava la transformació pedagògica de Josep Goday i Manuel Ainaud a la ciutat de Barcelona. Malgrat la significació de la xarxa escolar avançada que van crear, no podem continuar vivint de les glòries i efemèrides del passat -un mal molt català-. Encara recordem de manera compulsiva tant Ferrer i Guàrdia i la seva escola moderna, com els pioners de la pedagogia catalana. El problema d’aquest memorialisme és que rara vegada té traducció en un nou salt pedagògic a Catalunya. Segurament, volem recordar perquè és l’únic mecanisme que ens queda després que el 1939 arrasés amb tot aquest bagatge educatiu.\nCatalunya és doblement desgraciada quant a l’educació. No solament tot el que tenim porta la marca d’una educació convencional, sinó que no hem sabut tornar a ser un centre de reforma educativa i pedagogia avançada. Això no vol dir que no existeixin centres educatius privats que no hagin apostat per models pedagògics alternatius o avançats. El darrer cas és el dels jesuïtes i el seu aprenentatge experimental en el qual els infants són esperonats a ser més creatius. Amb tot, això té relatius pocs efectes en els centres públics, basats en educació radial i estandarditzada. I ja no esmentem els problemes socials que arrosseguen aquests centres, on l’atenció a la diversitat s’ha convertit en la brigada antidisturbis.\nCatalunya és doblement desgraciada quant a l’educació\nEl darrer intent de concebre una escola de pedagogia avançada prové dels col·lectius de Can Batlló al barri de Sants: el centre educatiu autogestionari i cooperatiu Arcàdia. Com el nom indica, es tracta d’un projecte autogestionat per pares i pedagogs, que busca un model educatiu que permeti el millor desenvolupament de l’infant. Pels correus intercanviats amb el col·lectiu, tinc la impressió que encara estan cercant el format del projecte educatiu. Al final, serà l’assemblea la que decidirà quin model apliquen, i probablement serà fruit del compromís.\nHi haurà, tanmateix, infants en aquesta assemblea autogestionària?\nL’any 1968 el físic americà Daniel Greenberg, professor a la Universitat de Colúmbia, va deixar la seva plaça per fundar una antiescola a Framingham, Massachusetts: la Sudbury Valley School. L’anomeno antiescola, però avui el psicòleg de Boston College Peter Gray ho titula “aprenentatge autoguiat”. En català planer, ho podríem descriure com una escola que no té mestres, aules o llibres de text. Té infants que decideixen cada dia què volen fer, lliurement. Un equip de facilitadors els ajuda i guia si els ho demanen. Només si els ho demanen. En cap cas interfereixen en l’aprenentatge dels infants. Si un nen o nena vol dedicar-se tot el dia a jugar a videojocs o a futbol ho pot fer. Si algú té passió pel piano, un facilitador l’ajudarà a aprendre a tocar-lo. I si algú vol estudiar àlgebra, un facilitador amb un doctorat en matemàtiques és a la seva disposició. Confien en els infants i en la seva immensa capacitat d’aprenentatge a través del joc.\nEl secret d’aquesta escola és que els infants tenen plena potestat d’aprendre el que volen i de fer-ho jugant. A més, la pedagogia Sudbury fomenta la cooperació en el joc esborrant les separacions per edat. Tot és una gran família. L’assemblea setmanal de pares, infants i facilitadors gestiona el centre.\nLa Sudbury Valley School no té mestres, aules o llibres de text. Té infants que decideixen cada dia què volen fer\nUn dels grans prejudicis contra la Sudbury Valley School és que els infants no hi aprenen res i que no surten preparats per a la universitat i el món laboral. Segons els estudis de Peter Gray, més del 80% dels antics estudiants desenvolupen la carrera que volen, perquè hi han bolcat passió espontània i esforç voluntari. Si van a la universitat, la nota mitjana a les proves d’accés (els SAT i ACT americans) és als quartils superiors. Entre els exalumnes hi ha la cineasta Laura Poitras, directora del documental Citizenfour sobre Edward Snowden, guardonat amb un Oscar al millor documental del 2015.\nRecentment, l’equip liderat per Tomis Parker ha anat més enllà i, a partir del model Sudbury i la cultura hacker, ha creat els Agile Learning Centers. És el proper pas de l’aprenentatge autoguiat per a la cultura digital col·laborativa i open source. En poc menys de dos anys diverses ciutats americanes han vist néixer el seu Agile Learning Center. La foto que il·lustra aquest article mostra les regles de l’assemblea diària del New York Agile Learning Center.\nÉs possible que Catalunya fos un centre de pedagogia avançada en el passat. Avui la pedagogia catalana viu ancorada en la figura del mestre radial, de les aules i pupitres. Pot ser que, com els jesuïtes, hi posem molts de colors i somriures. Podrem fer creure als infants que fan activitats guais. Però l’essencial d’una educació disciplinant roman intacte perquè l’infant no pot decidir: continua sent un infant que té negada la capacitat d’autoguiar el que vol aprendre realment tot jugant.


L’ABC de l’esperança | Des de la Mediterrània\nPàgina d'inici › Cultura i Societat › L’ABC de l’esperança\nL’ABC de l’esperança\nPosted on 08/04/2014 by elbixo\nSi no hi tenen inconvenient, em faria goig compartir amb vostès una portada del diari espanyol ABC. Més que res perquè la trobo encertadíssima. Segurament és la més encertada de tota la seva punyetera història de fal·làcies i falòrnies. I no, home, no ho dic per això del “Sexo es vida” que hi diu allà a baix a la dreta i que —tot i ser absolutament cert— no em crida l’atenció perquè surt en moltes portades de molts diaris.\nNo la troben sublim i magistral? Pel que aquesta gent pot arribar a donar de si sense que la bava els inutilitzi el teclat de l’ordinador, vull dir. Perquè, cony, ja que avui “El Procés” arriba al Congreso espanyol, ells, evidentment, hi han de dir la seva. I és clar, per a ells la pantomima que es perpetrarà avui al Congreso, amb una gran majoria contrària a que Catalunya pugui expressar-se a les urnes, no és una passa més —necessària— del procés, sinó una mena de topall cojonudo que per cojones acabarà amb el nostre trajecte i els nostres anhels. Per això trobo que la portada és una representació magnífica, fixin-s’hi bé. Hi ha una via, que òbviament representa la democràcia que reclama la majoria de catalanes i catalans, que mor tot just quan arriba al Congreso, representat amb un dels ferotges lleons que en presideixen l’entrada. “El Congreso para els peus a la democràcia”, seria el coi de titular subliminal. En Franco se l’està pelant ara mateix mentre en Suárez li fa de claca.\nDe tota manera, si analitzem una mica més profundament el que ens estan mirant de dir, pot ser que ens agafi un atac de riure i que hàgim de córrer a canviar-nos de calces i/o de calçotets. Però què espera, aquesta gent? Que potser volen que aquesta tarda mateix despengem les estelades del balcó simplement perquè los diputados van en contra nostra? O que ens passin de cop les nostres immenses ganes de sortir al carrer a dibuixar una ve baixa humana? Va, home, va, senyors de l’ABC, que nosaltres som difícils d’espantar! Pensin, sense necessitat d’anar més lluny, que el PSC ens va dir que faria unes primàries, que després va fer una tupinada de merda, i que encara hi ha qui ho troba un legítim acte d’honestedat democràtica. Com si comprar vots de persones que no saben ni què coi voten fos el més normal del món, saben? No, a nosaltres ja no ens espanta ni ens sorprèn res, home. Facin-se’n la idea. Avui ens diran que no. Sí. Però ens ho passarem sobirana, reiterada i metafòricament pel cul. Que per a això el tenim, el cul metafòric, per passar-nos-hi injustícies, fatxenderies i bajanades. I avui farem pleno al 15.\nI sàpiguen, per cert, que ja poden posar tots els lleons de pedra que vulguin en totes les vies de tren que vulguin, que nosaltres viatjarem en avió. I si ens tanquen els aeroports, anirem a peu. I si ens posen cadenats, els tallarem a cops de pixa. Surtin amb els braços alçats —no, un braç només no, alcin els dos, collons, no s’emocionin— i alliberin els hostatges; ha arribat la democràcia.\n‹ Saber manar\nVivir en Mordor ›\nOne comment on “L’ABC de l’esperança”\n08/04/2014 a les 13:31\nClar i català. Molt bé. Però coi, ells poc ho entenen això que Vós els dieu, ja sabeu que aquella ètnia africanoide de l’altiplà junt amb aquella altra sub-ètnia socialistoide, idiomàticament són uni-neuronals. El seu cap no els dóna per tant. Ja ho deia una senyora: D’allà on no hi ha, no en pot rajar.


La Generalitat ofereix una segona línia d’ajuts al sector turístic per mitigar els efectes econòmics de la Covid-19 – elgarrotxi.cat\nA partir d’avui, 26 de juny, a les 9 del matí ja es poden tramitar els nous ajuts directes pel sector turístic a través del formulari de sol·licitud disponible al Canal Empresa. Aquesta segona línia d’ajuts, dotada amb 8,5 milions d’euros, està pensada per a autònoms i empreses que han vist afectada la seva activitat turística per la COVID-19. Podeu consultar la convocatòria amb tots els detalls en el DOGC.\nAquestes subvencions, impulsades novament pel Departament d’Empresa i Coneixement, es dirigeixen a tots els col·lectius del sector turístic que no van poder ser atesos amb la primera línia d’ajuts que es van activar i que continuen necessitant la implicació urgent del sector públic per fomentar la seva recuperació.\nEs tracta d’un ajut en forma d’aportació única per beneficiari amb imports que oscil·len entre els 1.000 i 10.000 euros d’acord amb els següents trams:\nTrobareu més detalls sobre els requisits i requeriments de justificacions en aquest enllaç i per resoldre possibles dubtes, consulteu les preguntes i respostes que han preparat sobre aquest nou ajut.


Urgència d'habitatge a Barcelona: informe de riscos per a la salut - ASPB - Agència de Salut Pública de Barcelona\n10/04/2018 - Entorns\nL’informe “Radiografies de la situació del dret a l’habitatge, la pobresa energètica i el seu impacte en la salut a Barcelona” és un treball conjunt de la Plataforma d’afectats per la Hipoteca (PAH) de Barcelona, l’Aliança Contra la Pobresa Energètica, l’Observatori DESC, Enginyers Sense Fronteres i l’Agència de Salut Pública de Barcelona (ASPB) on es revisa la situació del dret a l’habitatge, la pobresa energètica i el seu impacte en la salut de les persones a Barcelona. S’acaba de fer públic aquest mes d’abril, gràcies a la col·laboració de moltes persones amb problemes d’habitatge que han volgut respondre un ampli qüestionari investigador.\nEn l’informe es mostra els 100 primers casos de les dades recollides en la Plataforma d’Afectats per la Hipoteca de Barcelona (PAH BCN) i l’Aliança contra la Pobresa Energètica (APE) en el període de juliol a desembre de 2017. Per portar-ho a terme s’ha elaborat un qüestionari de 247 preguntes on es recullen dades de perfil sociològic, de salut, d’habitatge i de pobresa energètica de cada cas. Aquests qüestionaris han estat ordenats i sistematitzats en una base de dades que ha permès fer l’anàlisi exhaustiva de la problemàtica d’emergència habitacional i accés a subministraments bàsics de les persones enquestades.\nL’informe tracta els casos de 100 famílies afectades per problemes d’habitatge (tant d’hipoteca, lloguer o d’ocupacions) i del seu accés als subministraments bàsics. L’ASPB hi ha aportat especialment la visió des del punt de vista de la salut i com alguns determinants econòmics i materials la poden condicionar. S’ha vist com aquestes persones tenen més risc de patir mala salut mental i estan més exposades a un pitjor estat de salut percebuda, en especial les dones.\nAmb la publicació d’aquest estudi, on s’exposen dades reals de persones en situació d’inseguretat residencial, es pretén visibilitzar la situació de crisi econòmica i habitacional actual, i la conversió d’un dret com és l’habitatge en quasi un privilegi; tot això sumat a la bombolla del preu de lloguer que existeix en diverses ciutats europees. L’estudi ofereix un gran potencial per a sensibilitzar l’opinió pública i aporta dades úniques de cara a una perspectiva diferent sobre la situació actual d’emergència en l’habitatge i les persones.


Investigadors de la Universitat Rovira i Virgili (URV) i l'Institut de Recerca Sanitària Pere Virgili han avaluat la relació entre diversos lactis i el risc d'aparició de cataractes, i han detectat que el consum habitual de iogurt desnatat redueix el risc de patir-les, han explicat les dues institucions aquest dimarts en un comunicat.\nEl sol pot provocar conjuntivitis, visió borrosa o cataractes\nLes dones que consumeixen iogurt sencer corren menys risc de patir depressió\nL'estudi, realitzat en 5.860 adults amb alt risc cardiovascular, ha analitzat els diferents grups de làctics: lactis totals, llet, iogurt desnatat i formatge, i ha detectat que els individus amb major consum de iogurt desnatat tenien menys risc de patir cataractes.\nEls investigadors -entre els quals hi havia també altres grups de l'estudi sobre dieta Mediterrània Predimed- s'han documentat 768 casos de cataractes amb una mitjana de seguiment de 5,6 anys, i han relacionat el menor risc amb el consum d'alguns lactis per la "matriu saludable que presenten ".\n"Els mecanismes a través dels quals es produeix la formació de cataractes no estan clars encara", i cada vegada es mostra més evidència que processos inflamatoris i oxidatius poden tenir un paper important, han destacat.\nLa dieta podria ser capaç de modular aquests processos, davant el que han destacat que els lactis són naturalment rics en proteïnes i micronutrients importants per a la salut com el calci, magnesi, fòsfor i vitamines A i B12.\nHa realitzat l'estudi la investigadora predoctoral Lucia Camacho, liderat per la investigadora Mònica Bullço i el catedràtic Jordi Sales-Salvadó, partint també que estudis previs han realitzat d'incloure els làctics en una dieta saludable redueix el risc de malalties com diabetis tipus II i síndrome metabòlica.\niogurt desnatat cataractes


lletres de tinta impresa: RECONEIXEMENT DE L'ASSOCIACIÓ DE DONES MATRIA, DE DENIA\nRECONEIXEMENT DE L'ASSOCIACIÓ DE DONES MATRIA, DE DENIA\nMoltes gràcies, Matria, pel reconeixement a la meua obra literària, un orgull rebre la càlida acollida d'amigues i companyes en el feminisme.\nQueden molts sostres de vidre per trencar, i en la cultura i en el món de l'art ben prompte ens frenen. El patriarcat no vol models de dona que facen perillar la cultura androcentrica. Ai! companyes, quant de camí ens queda per recórrer cap a la igualtat.\nPARLAMENT RECONEIXEMENT MATRIA 16-Abril- 2019, Biblioteca Dénia\nAgrair la deferència cap a la meua persona i obra. Un honor i més venint de companyes de treball feminista.\nMatria s'ha guanyat el respecte i reconeixement en tota la comarca per les propostes i actuacions en favor de la igualtat i contra la violència de gènere, amb activitats, tallers, programes en defensa de la dona maltractada i per a prevenir la violència de gènere. Liderant les campanyes de vacunació del 25N, convocant concentracions a Dénia cada vegada que hi ha un feminicidi, des de fa dos anys organitzant el viatge a la manifestació de València del 8 de març, i també des de fa dos anys amb la convocatòria d'aquest Certamen literari per la igualtat de gènere.\nHi ha un aspecte en la lluita per la igualtat de la dona que fins als últims anys no s'ha contemplat amb la intensitat deguda, possiblement perquè la gravetat dels altres aspectes, (violència de gènere, bretxa laboral, discriminació salarial, feminització de la pobresa, escassa representació pública...), es tracta de la igualtat de la dona en el món de la cultura, i més concretament la nostra participació activa en el terreny de la creació intel·lectual, artística, filosòfica, literària, científica ...\nMobilitzar-nos per aconseguir la igualtat cultural és més important i necessari del que en un principi podem pensar, només cal recordar que ha sigut la unió entre "el poder i el saber" la matèria amb què s'han conformat els grups dirigents de cada societat patriarcal. L'accés a la cultura ha sigut tan elitista com l'accés al poder, i als grups marginats se'ls ha privat el pas a ambdós camps.\nNo és per casualitat que sent les dones les primeres transmissores de la llengua, l'educació, la creativitat, com a mestres, mares, àvies, germanes majors, figurem tan escassament en els llocs rellevants de la cultura. Transmetem, però no transcendim.\nL'androcentrisme ha configurat l'arquetipus d'home, i per exclusió complementària el de la dona, ha atorgat papers i educat per construir el món, la societat, la cultura, de la mà, la mirada i la figura de l'home (convé afegir blanc i ric), com si eixe fora l'ordre natural de l'univers i el patriarcat la seua praxi.\nLa cultura oficial, creada des de la perspectiva androcèntrica del món, ha sigut un mitjà de perpetuació de les desigualtats de la societat patriarcal. Per això, al llarg de la història se'ns han ocultat molts models de dones diferents del tradicional, d'aquell que ens assigna un paper submís, secundari i passiu.\nEls models de dona que conformen l'imaginari cultural i artístic estan cosificats pels autors que han transcendit (pintors, escriptors, escultors...). Com denuncia Virgínia Woolf "representen allò que els homes desitgen de les dones, però no sempre allò que les dones són en si mateixes".\nEn literatura, la visió androcèntrica amb què es formulen els arguments, els personatges, els escenaris, el mateix llenguatge, ens aboca a una interpretació parcial de la realitat i de la humanitat.\nSi les dones, després de moltes lluites,hem accedit a la política, és per assumir el poder que ens pertoca i fer política en defensa dels drets humans; si les dones, després de molts menyspreus, hem accedit a la cultura, és per ocupar l'espai que ens correspon, sense sostre de vidre que ens veten l'accés a una bona difusió de la nostra obra, i amb plena llibertat de crear la cultura de la igualtat en la diversitat. Tenim molt a dir i molt a aportar.\nPer això, les forces del masclisme retrògrad que han reviscolat com a zombis, volen acabar amb tots els avanços que hem aconseguit en la lluita feminista i ens han declarat el seu enemic número u, no volen que seguim avançant, ens volen tornar a tancar en casa, a la feina domèstica de servir al baró, submises, transmetent la cultura androcèntrica i els rols del patriarcat.\nPerò ni un pas enrere, en uns dies tenim a la nostra mà el gest democràtic que acabarà amb la desfilada fantasmagòrica que pretén tornar-nos als cinquanta. I després a seguir la nostra lluita, que no ens distraguen tenim molt a fer.\nActuacions com aquest certamen literari de Matria són essencials. Escriure literàriament sobre de la problemàtica de la igualtat de gènere, narrar sobre la realitat que vivim les dones, reflexionar i fer plantejaments narratius des d'una perspectiva diferent de la tradicional són imprescindibles per a seguir avançant.\nI com deia fa uns dies en un altre parlament, no es tracta de fer una literatura de gènere feminista, es tracta de reformular els canons literaris amb perspectiva igualitària, introduir la mirada violeta i la tinta violeta del feminisme per universalitzar la literatura incloent la humanitat sencera.\nVull encoratjar les dones a crear, a expressar-nos i plasmar l'art i la ciència que duem dins, a mostrar sense por la nostra obra, a obrir la porta perquè vole lliure la nostra veu.\nAixí, des de l'amplitud de mirades i diversitat de veus desconstruirem canons, replantejarem models, teixirem formes socials d'actuar més justes, més igualitàries, més compartides, més lliures i més humanes.\nGràcies Matria, i a seguir lluitant per la igualtat.\nRECONEIXEMENT DE L'ASSOCIACIÓ DE DONES MATRIA, DE ...


Arxius de Teatre - Pàgina 5 de 11 - El Círcol\nAl Círcol estem “Bojos pel bisturí”\nLa temporada teatral a Can Cartrons s’obre aquest diumenge 24 de setembre amb “Els bojos del bisturí” i la Companyia Betúlia Teatre. Ray Cooney, un dels grans autors de la comèdia del West End de Londres, una de les meques mundials del Teatre, ens porta un vodevil clàssic, una hilarant comèdia de portes que s’obren i es tanquen en el marc de la […]\nActualització Inscripcions Taller de Teatre 2017-2018 a NOUS ALUMNES\nUs actualitzem a dia d’avui les places lliures que ens queden per a NOUS alumnes al Taller de Teatre 2017-18 del Círcol En aquest quadre en negreta (número places) les places disponibles de cada grup amb el seu horari corresponent 17,30h-19h 19h-20,30h 18h-19,30h 19,30h-21h Dilluns X X X X Dimarts X […]\nJa estem preparant la nova temporada 2017-2018 dels Tallers de Teatre del Círcol que començaran durant la setmana del 12 de setembre En aquest quadre teniu els grups i horaris 17,30h-19h 19h-20,30h 18h-19,30h 19,30h-21h Dilluns X X Petits (7-11 anys) Grans (16-18 anys) Dimarts X X Petits (7-11 anys) Mitjans-petits (12-14 anys) Dimecres X […]\nJa arriben les mostres de teatre d’adults!\nUn nou curs de teatre està a punt d’acabar i els nostres alumnes del taller de teatre d’adults ens presentaran les mostres de final de curs. Aquest any hem crescut molt! Tant en quantitat com en qualitat. Pels alumnes de segon, aquest ha estat un curs d’afiançar coneixements, de descobriment d’un mateix, de guanyar confiança, […]


Corrupció sense aturador - Diari de Girona\nCorrupció sense aturador\nJOSEP CALLOL ? JCALLOL@DDG.CAT Dilluns arriba a judici el cas Treball, que alguns s'entesten a anomenar cas Pallerols perquè va ser el que li va convenir a Unió en un moment determinat. Un tribunal analitzarà el poc que finalment es podrà jutjar, setze anys després que Diari de Girona publiqués la primera informació sobre l'afer.\nEls casos que van arribar a l'opinió pública amb anterioritat -Casinos, Banca Catalana o tot el que envoltava la corrupció socialista- no van servir perquè els empresaris i dirigents polítics que dilluns s'asseuran a la banqueta dels acusats, i els que no hi seran, desistissin d'aprofitar-se de la seva posició.\nTampoc el cas Treball ha estat útil en aquest sentit. Amb posterioritat s'han produït els afers Palau, ITV o Gürtel, només per dir-ne alguns. I, de moment, a Unió els dos afers que s'han jutjat (Turisme i Farreres) li han sortit prou barats: alguns, absolts, i la resta, indultats o "perdonats" amb penes mínimes. O sigui que, fent gala del nostre caràcter mediterrani, això continuarà sense aturador.


elMercadal - Diari optimista de Catalunya - Quelo: "La disbauxa que faig en una sessió és impossible reflectir-la en un format enllaunat"\nHas estat el Dj. dels darrers Freaks Festivals celebrats a Balaguer. Quina és la teva feina en aquest context tan eclèctic?\nAquí no faig un “xou” dels meus. La meva tasca en el Freak Festival es limita a estar en contacte amb els artistes per ha ficar-los les músiques que ells mateixos porten per les seves actuacions. Després, entre actuacions, punxo un tipus de música molt rara, insòlita i bizarra, acord amb la performance general d’aquest tipus d’esdeveniment.\nT’agradaria que les teves sessions s’escoltessin per tot el món? Has fet alguna maqueta per algun local important?\nCaram! Doncs seria un puntàs que per tot el món s’escoltés una sessió meva, però també us dic una cosa: Em sembla que dels pirineus cap amunt no entendrien part d’aquesta sessió. Us imagineu un finlandès ballant a ritme del Fary, el Torrebruno o la Maria Jesus y su acordeon???? jejeje\nEn algun concurs de Dj que demanaven maqueta he dubtat fer-la. La disbauxa que faig en una sessió és impossible reflectir-la en un format enllaunat. L’essència i la sensació del directe no es pot copiar enlloc. M’estimaria molt més fer un càsting, justament, en directe i amb el públic davant.\nAlguna anècdota especial rellevant que ens pugui interessar?\nSempre m’he caracteritzat per punxar el que els altres dj 's no s’atreveixen a punxar, encara que després, anys més tard alguns han seguit part dels meus passos, us fico un exemple: A finals dels 90 la Raffaella Carrà estava en autèntica decadència, era considerat un producte caducat i amb regust ranci. A Balaguer no s’escoltava en cap local, era com perdre crèdit el fet de punxar-la. Dins aquest context advers, vaig començar a punxar-la a bombo i plateret en les meves festes revival, a sobre, presentant-la pel micro amb tota la pompa com la gran artista de les últimes dècades. El resultat, lluny de ser decebedor, va ser un èxit total. El personal embogia amb els seus hits. Temps més tard, algun local s’atrevia a punxar-la i ara per sort, son ja pocs locals que és resisteixen a punxar en un moment o altre el seu gran hit “Hay que venir al sur”\nAquest estiu fas sessions de música? on?\nHe de dir avans de tot, que allà on punxo és perquè m’ho demanen. Al ser una afecció, no vaig repartint targetes amb els meus serveis. Punxo per amics , gent o col·lectius que em coneixen, saben la manera peculiar que tinc de treballar i volen una sessió diferent de les altres i sobretot,\nMitjançant el meu Facebook: “Dijey Quelo” Aquí agrego a tota la gent que m’ho demana i quan he de fer alguna festa els hi faig saber en quin dia i lloc serà.\nQue penses fer en el futur?\nEl futur és completament imprevisible, així donçs, sempre estic pensant en el present i aprenent dels errors del passat, tal com diu el savi, no?\nQuina és la sala o club en què t’hi has sentit més a gust? Perquè?\nPer les festes revival amb els discs de vinil, els locals de tamany mitja i petit. Estàs com si fessis un guateque a casa amb els amics. Si el públic no és excesivament nombrós, la proximitat i el contacte amb aquest m’agrada molt.\nTambé he punxat per grans masses de gent. A la festa major a la carpa la nit del dissabte actuava després de Seguridad Social, tenia davant unes 2000 persones. Aleshores enfoco una mica diferent la sessió i aprofito les grans masses per ha fer-les cantar o ballar cançons amb coreografies molt conegudes per tot-hom, grans hits del bailoteo i la gresca d’ara i de sempre. ”….lo que se tercie!”\nPer teva manera diferent i transgressora de punxar, has estat vetat en algún lloc?\nSi, vaig punxar en la primera nit de Dj’s d’un esdeveniment estiuenc molt conegut que es cel·lebra a la ciutat i malgrat la bona acceptació del públic, a l’edició del següent any ja no comptaven amb mi. Be, en realitat, em va fer fora el Dj organitzador i amfitrió davant el perill que li podia fer la més mínima ombra. La vetllada ha quedat convertida en un sol i monòton estil musical (moltes hores del mateix pal).\nSempre acabes les teves sessions amb el teu lema. Podries dir-lo?\nSiiii i tant, dic això: “No sóc ni el millor ni el pitjor, senzillament……el més Burro!”\nDeixeu-me per últim agrair a tota la gent que ha estat en un lloc o un altre de públic a les meves festes passant-ho bé. Dir-los que són ells els que en realitat fan la festa i que sense ells no seria possible tot això. Milers de gràcies.\nDoncs esperem que et vagi molt bé. Moltes gràcies per aquest moment que ens has prestat!!\nmoltíssimes gràcies a vosaltres i una cordial salutació a tots els lectors d’ Elmercadal.cat\nEndavant amb la revista.\nLlegir 5859 vegades\tDarrera modificació el Dissabte, 20 Febrer 2016 19:30\nMés en aquesta categoria: Jordi Merca "Vaig estar al Club Capítol de Barcelona 3 dies amb les entrades exhaurides" »


Diferència entre les revisions de "Llac Victòria" - L'Enciclopèdia, la wikipedia en valencià\nDiferència entre les revisions de "Llac Victòria"\nRevisió de 01:02 10 oct 2015 (editar)\nÚltima revisió del 12:09 24 maig 2022 (editar) (desfer)\n[[Archiu:Topography of Lake Victoria.png|190px|right]]\nEl '''llac Victòria''' o '''Victoria Nyanza''' (també conegut com a llac '''Ukéréoué''', '''Ukerewe''' o '''Nalubaale'''), forma part dels [[Grans Llacs d'Àfrica|Grans Llacs]] africans. Està situat a l'Est d'Àfrica, en el cor d'una zona densament poblada que llimita en [[Kenya]], [[Uganda]], la [[República Democràtica del Congo]] i [[Tanzània]].\nEl '''llac Victòria''' o '''Victoria Nyanza''' (també conegut com a llac '''Ukéréoué''', '''Ukerewe''' o '''Nalubaale'''), forma part dels [[Grans Llacs d'Àfrica|Grans Llacs]] africans. Està situat a l'est d'[[Àfrica]], en el cor d'una zona densament poblada que llimita en [[Kenya]], [[Uganda]], la [[República Democràtica del Congo]] i [[Tanzània]].\nEstà ubicat en una depressió flanquejada per les dos branques de la [[Gran Vall del Rift]]. En el llac s'hi troben algunes illes, la majoria deshabitades. El primer europeu en descobrir-lo va ser l'explorador britànic [[John Hanning Speke]], que va arribar a vore'l en l'any [], i li va posar este nom en honor a la reina [[Victoria I d'Anglaterra|Victoria d'Anglaterra]].\nÚltima revisió del 12:09 24 maig 2022\nEl llac Victòria o Victoria Nyanza (també conegut com a llac Ukéréoué, Ukerewe o Nalubaale), forma part dels Grans Llacs africans. Està situat a l'est d'Àfrica, en el cor d'una zona densament poblada que llimita en Kenya, Uganda, la República Democràtica del Congo i Tanzània.\nEstà ubicat en una depressió flanquejada per les dos branques de la Gran Vall del Rift. En el llac s'hi troben algunes illes, la majoria deshabitades. El primer europeu en descobrir-lo va ser l'explorador britànic John Hanning Speke, que va arribar a vore'l en l'any 1858, i li va posar este nom en honor a la reina Victoria d'Anglaterra.\nObtingut de «https://www.lenciclopedia.org/w/index.php?title=Llac_Victòria&oldid=204935»\nEsta pàgina fon modificada l'última volta el 24 maig 2022 a les 12:09.


Els colors, l’aigua i la por – Colònies dia 3 – DruidaExperience\nEls colors, l’aigua i la por – Colònies dia 3\nLes aventures continuen a Colònies de la #DruidaExperience, i és que a Can Grau, les nostres instal·lacions espaials estem immersos en la nostra missió secreta!\nDesprés de llevar-nos hem esmorzat ben fort i hem fet els serveis, perquè a totes les missions també s’han de fer serveis! I avui, hem conegut a un nou extraterrestre que ens explicat que li agraden molt els colors i l’aigua! És per aixó que hem gaudit d’un happening de pintura i hem acabat ben pintats, d’un tunel de rentat d’alló més refrecant i com no podia faltar… Una estona a la piscina hem anat!\nBuff!! Quina gana que tenim! Llenties i estofat de vedella es el que dinem!\nA la tarda més coses de l’extraterrestre coneixem a partir de cinc tallers i això és el que tenen les missions, que no parem ni un segon!\nPerò tot no acaba així, després de sopar una nit de por ens hem trobat…i sí, espantats ens hem quedat però segurs dintre de la casa dormirem!\nQue ens espera demà? doncs més aventures i més sorpreses! però aquí us ho explicarem, al web de la #DruidaExperience, el web de l’estiu!\n« El meteorit, la piscina i en Flubber – Colònies dia 2\nEl Tempus, els sobres i la col·laboració – Casal 2, dia 2 »


Programa de reutiliztaci� de recanvis\nEls nostres professionals que es dediquen a la gesti� del departament de recanvis s�n imprescindibles per a un bon funcionament de l�assist�ncia t�cnica, ja que han de controlar i organitzar tot l'estoc disponible al magatzem. No nom�s aix�, sin� que estan formats i tenen experi�ncia per oferir el servei de recerca de qualsevol pe�a, que podem tenir disponible al cap de 24 hores de l�enc�rrec. Aix�, el nostre equip, treballa conjuntament per a donar respostes eficients als nostres clients, i es preocupa per a millorar la qualitat dels nostres serveis.\nDisposem d�una �mplia gamma de refer�ncies d�estoc diferents de la marca oficial i, tamb� una amplia varietat de recanvis alternatius; la majoria material de desgast i de manteniment com s�n: cadenes i dents o filtres i olis, d�entre d�altres.


BLOG Turisme les Garrigues: Espais Naturals Protegits, sovint menystinguts, però espectaculars\nEspais Naturals Protegits, sovint menystinguts, però espectaculars\nL’Associació Leader de Ponent, creada a partir de la fusió dels antics consorcis de l’Urgell, el Pla d’Urgell i les Garrigues, acaba de presentar un projecte per donar a conèixer i potenciar el valor afegit de deu espais naturals protegits de Ponent, dels quals cinc són íntegrament o en part a les Garrigues: els Bessons, secans de Mas de Melons i Alfés, secans del Segrià i Utxesa, vall de Vinaixa i serra de la Llena-muntanyes de Prades.\nLa cara visible del projecte és un nou portal web (www.espaisnaturalsdeponent.cat), en què hi ha una fitxa de cada espai natural amb àmplia informació sobre els seus valors paisatgístics, itineraris i establiments turístics de la zona. Hi destaquen les imatges de qualitat i uns breus vídeos de presentació de cada espai, filmats des de l’aire. El portal inclou també un apartat de notícies i un d’agenda. La iniciativa ha obert també una pàgina a Facebook.\nEl projecte es va presentar públicament el 30 de setembre en un acte al conjunt rupestre de la Roca dels Moros, al Cogul, amb la participació de l’alcaldessa, Núria Civit, el president del Consell i vicepresident de l’Associació Leader Ponent, Antoni Villas, el diputat provincial Enric Mir i el director general de Desenvolupament Rural del DARP, Oriol Anson. I és que entre el Departament d’Agricultura i el Fons Europeu Agrícola de Desenvolupament Rural han finançat el 90% de la iniciativa; el 10% ha anat a càrrec dels Consells Comarcals de les Garrigues, el Pla d’Urgell, l’Urgell i el Segrià. En el desenvolupament del projecte hi han participat, a més, agents vinculats al territori.\nEls deu espais naturals que s’hi inclouen, catalogats de fa anys com a indrets protegits per la Generalitat, “no compten amb una percepció pública adequada al valor que tenen”, es diu des de l’Associació Leader, que destaca la seua riquesa natural (varietat de flora i fauna i excepcionalitat de paisatges). El projecte, per tant, “neix per revertir aquesta mancança, amb la creació de la marca comuna Espais Naturals de Ponent, que vol ampliar l’interès de visitants i contribuir a dinamitzar el territori en l’àmbit social, econòmic i cultural.\n[publicat a SomGarrigues]\nPublicat per LesGarrigues.cat a 17:44


«Ha estat el Congost de les grans nits, amb menys gent» - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\n«Ha estat el Congost de les grans nits, amb menys gent»\nEl tècnic de l'ICL, Aleix Duran, destaca l'ajuda del públic en la reacció\nmarc amposta manresa 30.09.2017 | 23:58\nAleix Duran es dirigeix als membres de la banqueta durant el partit JOAQUIM ALBERCH\nAleix Duran es va mostrar molt satisfet per la primera victòria de l'equip a la LEB, amb patiment però també amb un missatge: l'equip sap reaccionar i sobreposar-se als mals moments. I si ho fa acompanyat del públic, tot serà més fàcil.\n«Estic molt content perquè no era un partit gens fàcil i tenia un escenari perillós, que és el que s'ha donat», va iniciar el seu anàlisi Duran. «Hem començat més o menys bé però amb un intercanvi de cistelles que havíem insistit que no havíem de fer».\n«Al segon quart hem deixat de ficar i ells han tingut tres accions molt afortunades, set punts que ens han afectat molt. I no hem sapigut com reaccionar, hem inventat coses per solucionar-ho. Hem tingut fins i tot sort amb el resultat al descans», destacava el tècnic manresà sobre el 32-36 amb què es va anar al vestidor.\nEl tècnic va saber explicar a l'equip quin era el camí per triomfar: «El partit l'havíem de guanyar al darrere perquè l'encert arribaria, com ha sigut. Hem igualat el partit, semblava que el teníem controlat però han obert forat. I en aquell moment ha aparegut el Congost. Els que eren a pista s'esforçaven, un parell de decisions arbitrals els han esverat. Ha estat el Congost de grans nits, amb menys gent. Hem fet 33 punts a l'últim quart, però a la LEB tens quarts de nou, com el segon».\nA més, va destacar que «han aparegut jugadors amb caràcter. Ningú s'esborrava el partit, tothom ho intentava. Hem demostrat personalitat i caràcter». I respecte a Lluis Costa, màxim anotador, va dir que «hi haurà dies que no farà tants punts, però farà altres coses millor. L'equip no depèn de què ell faci 18 punts, però sí que depèn de la gestió que faci».\nEl tècnic visitant, Ñete Bohigas, destacava que marxava amb una sensació «agredolça» perquè el seu equip havia competit bé i havia controlat el partit: «Els hem ficat en un partit que anímicament el tenien complicat. Hem tingut pilota per posar-nos a un o dos».\nUn doblet d'Isco fa canviar la dinàmica del Madrid a casa\nEl Gironella reacciona a temps i capgira el marcador contra un combatiu Ripollet\nL'Avià encaixa la quarta derrota consecutiva a Sabadell Nord


Però jo no sé com conciliar aquests dos extrems... - Endrets - Geografia Literària dels Països Catalans\nPerò jo no sé com conciliar aquests dos extrems...\nObra:Camins de França (p. 27-28)\nIndret:Casa familiar de Joan Puig i Ferreter\nLa casa on Joan Puig i Ferreter es va criar i créixer està situada al carrer de l'Abadia, número 2, a tocar de l'església de Sant Andreu. En un fragment de Camins de França, la novel·la autobiogràfica, ens descriu quins eren els seus costums de nen i jove, especialment amant de la solitud i d'albirar la mar de dalt el terrat estant. És un text adequat per llegir des de dalt del campanar sempre que obtinguem permís per pujar-hi.\nPerò jo no sé com conciliar aquests dos extrems. Recordo que de petit m'agradava molt d'estar sol. Aquesta inclinació sempre més ha perdurat en mi. A casa els meus oncles, puix que jo mai no he tingut pròpiament una casa pairal, hi havia un balcó solitari, allunyat del centre de l'edifici, que era grandiós. Aquest balcó guaitava a un carrer estret, ofegat pel mur de l'església, altíssim, sota el qual les cases semblaven aclofar-se. Els capvespres de lluna, aquest mur, de mig en dalt, o sia part d'amunt de l'alçària de les cases, era un gran pany de claror encantada. Jo m'arraulia al balcó, de cara al cel. Per damunt la cornisa de l'església que es confonia amb el blau de l'aire, parpellejaven els estels. Alguns semblaven puntes de diamant titil·lant al caire del mur. Passaven carros pel carrer i pagesos lents darrere les cavalleries. Les noies anaven a la font amb els càntirs a la mà i un altre sota el braç. De la placeta veïna arribaven els crits dels nois que hi jugaven. La meva família era a l'altre extrem de la casa. Jo m'estava allí sol, els ulls enlaire, tot endolcit per aquell amarament de lluna a la paret de l'església, i aquella claror m'agradava més que no pas veure la lluna rodona albiradora del terrat de l'altre extrem de casa, on eren reunits els meus. Quan em distreia de fantasiejar, xiulava.\nD'altres vegades, en sortir d'estudi, a l'hora del migdia, solia pujar a les golfes de casa nostra —el porxo que diuen allí— d'amples finestrals. Les alçàries, els horitzons vastíssims plens de misteri de la llum, m'han atret sempre. Hi havia un finestral més ample que els altres, com un trau gegant obert al mur. Al mig d'ell, com un quadre fulgurant emmarcat d'ombra, es veia un bell tros de Camp amb Tarragona al centre. Jo no m'abocava al finestral; tot al contrari, m'arraulia al fons de la paret oposada. D'allí estant veia el gran tros retallat i m'hi embadalia. Sovint me n'havien de venir a treure per baixar a dinar.


News in the newspaper Crónica de Banyeres – March 2021 (2) – Brotherhood of St. George, Banyeres de Mariola\nConcurs de dibuix amb Sant Jordi com a protagonista\nLa Confraria de Sant Jordi ha organitzat un concurs de dibuix dirigit a la població infantil de Banyeres de Mariola en els nivells d’ensenyament d’Infantil, Primary and Secondary. L’activitat s’organitza per a promoure i enaltir la figura del Patró en uns moments en què no és possible fer-lo a través dels mecanismes habituals, atés que no hi haurà festes per segon any consecutiu\nEls participants hauran d’entregar els seus treballs els dies 10 i 11 d'abril (Saturday and Sunday) en horari d’11 a 13 hours, and the 16 d'abril (Friday) of 18 a 21 hours, en la seu de la Confraria de Sant Jordi, finalitzant el termini de presentació aquest últim dia.\nLa temàtica haurà d’estar relacionada amb la festa de moros i cristians i haurà d’incorporar la imatge de Sant Jordi com a protagonista. Es valoraran aspectes com la creativitat i l’originalitat i els participants tindran llibertat de procediment, technique and plastic, sempre que no genere dificultats de reproducció. El format podrà ser vertical o horitzontal i la grandària A4 com a mínim.\nThe jury will be made up of the president, la secretària i dos tècnics de dibuix de la junta directiva de la Confraria de Sant Jordi. Els premis es comunicaran el dia 23 d’abril de manera telefònica i posteriorment es faran públics a través dels comptes oficials de l’entitat en les xarxes socials, lloc en el qual també estan exposades al complet les bases del concurs.\nEnguany es commemora el 75 aniversari dels Sant Jordiets\nEnguany es commemora el 75 birthday (21 d'April 1946 – 21 d'April 2021) de la donació de les imatges dels Sant Jordiets per part de Gregorio Molina Ribera a cadascuna de les comparses festeres que existien en aquell moment: Christians, Old Moors, students, We Moros, Maseros and Morocco. El diumenge següent a la celebració de les festes d’eixe any les imatges van ser entregades als nous capitans de les diferents filaes perquè foren acollides en els seus domicilis. Des d’aquell moment els capitans tenen a casa al Sant Jordiet de la filà durant tot l’any de la seua capitania. Aquesta informació ha sigut plasmada per la Confraria de Sant Jordi en l’estampa dels gojos a Sant Jordi que ha editat enguany.\nLa programació festiva serà bàsicament religiosa\nEls actes de les festes de moros i cristians d’enguany es veuran reduïts, excepte la presentació del Programa de Festes (4 from April to 18 hores per la TV-Intercomarcal) i el disparament d’un castell de focs artificials (23 from April to 22 hours), als de caràcter religiós que ha programat la Confraria de Sant Jordi i la parròquia de Santa Maria. A pesar de tot estaran supeditats a què les normes derivades de l’evolució de la pandèmia no impliquen la seua modificació o suspensió.\nThe day 21 d'abril, Wednesday, them 20 hours, s’oferirà la missa del “Trasllat de Sant Jordi”. The day 22, to 1 in the morning, es voltejaran les campanes, i a les 12 del migdia tindrà lloc el rés de l’Àngelus. The day 23, Friday, them 7:30 h, es voltejaran de nou les campanes i a les 11:30 es celebrarà la Solemne Missa Major a Sant Jordi. A l’eixida de la celebració el predicador signarà en el Llibre d’Or de la Confraria de Sant Jordi en la seu de l’entitat.\nThe day 25 d'abril, them 9:30, es celebrarà en el Cementeri la Santa Missa en sufragi per tots els difunts. Of the 26 d'April 3 de maig tindrà lloc l’Octavari del Patró Sant Jordi, amb la celebració de les misses en intenció de les diferents filaes i entitats relacionades amb la festa. Finalment el 8 May at 20 hores serà la missa pel “Trasllat de Sant Jordi”.\nEls concerts de l’Octavari es celebraran en el temple parroquial. The day 1 May, Saturday, them 19:30 hours, actuarà l’Orquestra Simfònica de la Societat Musical Instructiva Santa Cecília de Cullera, dirigida per Carlos Garcés. El diumenge 2 May at 19:30 hores està previst que actue el Cor Universitari Sant Yago, Valencia.\n1944-04-23, Do Major\n1974-04-23, Accompanying the Abbey House\n2008-06-28, Collecting cardboard


Les bèsties de Teresa Colom – Bearn\ncarlesdomenec 27/01/2015 Entrevista\nLes bèsties de Teresa Colom\nTeresa Colom a Barcelona © Fotografia de Carles Domènec\nLa primera experiència narrativa de Teresa Colom (La Seu d’Urgell, 1973), després de la publicació de diversos llibres de poemes, és ‘La senyoreta Keaton i altres bèsties’ (Empúries), un llibre que conté cinc relats independents amb elements comuns. “En cada conte hi ha un part i neix una criatura que no s’ha format amb normalitat, arribarem a conclusions especials sobre la vida”, explicà l’autora, qui comentà que són històries plenes de tendresa i esperança, aquestes criatures generen superació i ganes de viure”.\nColom assegurà que “la aparent simplicitat del format del conte dóna un punt inquietant, el gènere permet creure’t les coses més inversemblants”, i argumentà que “a la vida real arribem a encaixar coses que sovint són difícils de creure i, a més, ens hi adaptem”.\nL’ambient gòtic del llibre ha begut d’influències no estrictament literàries: “ha estat important l’observació de nena del insectes i la natura, la visió de la neu i les històries familiars, jo m’he criat en paisatges nevats”, indicà Colom. L’escriptora assenyalà que “la natura té una certa crueltat però funciona i acaba donant respostes molt simples, la vida busca viure i sobreviure”. De les rareses del personatges descrits, Colom destacà que “en realitat tots som estranys i els diferents, que s’han de salvaguardar de l’exterior que és hostil amb ells, aporten un món millor”. En aquest context, les bèsties del títol són una referència als animals i a les rareses que tots tenim, i que potser serveixen per conformar precisament la nostra individualitat.\nTeresa Colom col·laborà amb el Diari d’Andorra entre els anys 2008 i 2011. És habitual dels recitals poètics i acaba de ser nomenada comissària de la Setmana de la Poesia 2015.\nPosted in Entrevista and tagged Teresa Colom la senyoreta keaton i altres bèsties empúries andorra seu urgell. Bookmark the permalink.\n‘Acords del Cor’ de Montserrat Gallart\nRafael Tasis, l’heroi de les pastanagues


Millora de camins, material per a la llar d'infants i acabar el pavelló són algunes de les iniciatives - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nMillora de camins, material per a la llar d'infants i acabar el pavelló són algunes de les iniciatives\nd.p. 03.11.2019 | 23:18\nAdaptar un camí per a vianants a la carretera que va d'Avià a Santa Maria, canviar la vorera del carrer de la Flor de la Muntanya, adquirir nou material per a l'escola bressol i comprar una nova bèstia per a l'entitat local del correfoc són algunes de les propostes que han passat a la fase de votació dels pressupostos participatius d'Avià perquè s'executin durant el 2020.\nLa regidora de Participació, Sara Subirana, ha destacat la varietat dels projectes i també la seva qualitat. «Hem aconseguit que la gent s'hi impliqui i presenti iniciatives que tenen sentit i que potser a l'equip de govern no se'ns hauria acudit», diu. «És important que tothom sàpiga les problemàtiques que sorgeixen al poble i les millores que s'hi poden fer», ha afegit. A més a més, ha valorat positivament la creació d'una comissió de seguiment integrada per veïns, tècnics i polítics.\nEnguany hi ha hagut quatre propostes que demanen la finalització del pavelló municipal. «Inicialment no la volíem posar a votació perquè supera, i de bon tros, els 63.000 euros que destinem als pressupostos», ha assegurat Subirana. «Però hem decidit que si és la proposta més votada, dedicarem tots els diners a aquest projecte, a banda de seguir buscant finançament per finalitzar l'obra».\nEls veïns d'Avià votaran entre setze projectes del pressupost participatiu. Berguedà


CANAL 4 PER SUBSTITUIR 4OD PER TOTS 4 | - CANAL\nCanal 4 per substituir 4oD per Tots 4 |\nChannel 4 ha anunciat que el seu servei sota demanda de llarga data, 4oD, arriba a la seva fi i aviat serà substituït pel seu successor. Tots 4 combinaran les opcions actuals de visualització sota demanda amb la possibilitat de veure la televisió en directe i veure una guia del que s'espera durant les properes setmanes.\nEl nou servei també oferirà extres que normalment trobareu en un menú de DVD d'edició especial, donant als usuaris l'oportunitat de veure els comentaris del repartiment i de l'equip d'espectacles populars, així com entrevistes entre bastidors i galeries de fotos dels decorats i actors. durant el rodatge. També hi haurà la integració de les xarxes socials, per als programes individuals i per al mateix Canal 4, ajudant a difondre els programes i continguts populars o especialment bons.\nParlant amb el Telègraf , director executiu de Channel 4, David Abraham, va dir: Després d'haver estat un pioner dels serveis de VoD al Regne Unit, creiem que el futur de la visualització de televisió no passa per una integració lineal o sota demanda, sinó una integració creativa i visual dels dos mons. combinant els punts forts d'ambdós en una sola marca.\nVa continuar suggerint que Tots 4 podrien oferir funcions avançades que altres serveis a la carta no podrien, i va ser pioner en noves maneres de veure els nostres programes preferits i discutir-los entre ells.\nTot això està preparat per a principis de l'any vinent, i els ordinadors i dispositius iOS tindran el primer tast del canvi, seguits d'altres plataformes durant els mesos següents.\n4 On Demand existeix des del 2006. Molt abans que Netflix, Lovefilm i molts altres serveis ens mostressin de què són capaços els serveis de streaming moderns. Serà interessant veure com es fan les 4 fires en un panorama de visualització molt més competitiu.


SERHS Food obté la certificació FSSC 22000 - Serhs Food\nSERHS Food obté la certificació FSSC 22000\nDijous, 09 maig 2019 / Publicat a empresa\nSERHS food, empresa de restauració col·lectiva, responsable de la gestió de la restauració en centenars d’escoles, hospitals, residències i empreses, líder i pionera en l’elaboració de plats cuinats de 5a gamma per a la restauració comercial i col·lectiva, ha obtingut la “Food Safety System Certification 22000”, per a la seva Cuina d’Alt Rendiment (CAR), atorgada per Intertek. Amb aquesta certificació, reforcem el nostre compromís amb la qualitat i el rigor en l’elaboració de plats cuinats, en els quals l’experiència de més de 30 anys ens posiciona com a líders indiscutibles en varietat i especialització per a aquest tipus de productes en la restauració col·lectiva.\nLa FSSC 22000, tenen com a objectiu garantir la protecció del consumidor, disposant d’un sistema estandarditzat per a assegurar la integritat i la seguretat de cada baula dins de la cadena alimentària.\nLa certificació aporta un gran valor en clau de futur pel seu reconeixement internacional i per les garanties que ofereix en seguretat, food defence i frau alimentari.\nDesenvolupada per la Fundació per a la Certificació de la Seguretat Alimentària, el segell FSSC 22000 representa un nou enfocament sobre la gestió de riscos de seguretat alimentària en tota la cadena de subministrament i està reconegut per la Iniciativa Mundial de Seguretat Alimentària (GFSI), composta al mateix temps pels líders mundials experts en la indústria alimentària.\nSERHS food es converteix en la primera i única empresa de restauració col·lectiva a nivell estatal, a ser reconeguda mitjançant aquesta certificació, que està dissenyada per a impulsar l’harmonització internacional i la transparència en les normes de seguretat alimentària. Com indica Raimon Bagó, Director General de SERHS food, “aquesta certificació avala la nostra millora contínua en quant a sistemes i processos, i demostra que SERHS food té un enfocament proactiu sobre la seguretat alimentària amb vocació internacional”.\nLa FSSC 22000 al costat de la resta de certificacions amb les quals compta SERHS Food, avala la nostra companyia en el camí cap a l’excel·lència en la producció d’aliments i servei al client.\nSERHS FOOD gestiona els serveis d’alimentació de Sant Joan de Déu Terres de Lleida – Centre Assistencial d’Almacelles\nAdjudicació de restauració col·lectiva de l’Hospital Universitari Arnau de Vilanova de Lleida i de 19 escoles d’Oviedo\nMesures extraordinaries SERHS Food per prevenció COVID-19


Apple segueix sent revolucionària - YCOM\nApple segueix sent revolucionària\nEn contra dels qui es queixen que la companyia de Cupertino no està aportant res radicalment nou al panorama tecnològic d’ençà que Steve Jobs ens va deixar, jo crec que si que ho fa i, com a mostra, el pas als 64 bits en les seves arquitectures de dispositiu mòbil, i la confiança en els ports Thunderbolt com a evolució/substitució dels USB.\nComença a semblar quelcom habitual que, després de cada esdeveniment de presentació d’Apple, la companyia de Cupertino rebi crítiques per manca d’innovació*, en molts casos al crit de “amb Jobs això no passava” (més o menys). Però, de veritat la casa de la poma ha esgotat la seva capacitat d’evolució continuada i trencadora?\nAl meu parer, ni molt menys. Prenguem com a exemple l’arquitectura de 64 bits que, introduïda en l’iPhone 5S, ha donat ara el salt als dos nous models d’iPad. S’hi posi com s’hi posi Qualcomm, el pas dels 32 als 64 bits sense cap mena de dubte ha de ser avantatjós i no només per la possibilitat de sobrepassar els 4 GB. de memòria RAM en els dispositius, si no també per fer que les apps -el concepte de les quals fa que ja siguin programes lleugers i, per tant, ràpids en temps d’execució-, vagin encara més de pressa que abans. En definitiva, ens ajuda a ser més productius.\nMoltes revolucions s’han fet de manera silenciosa. Quan el primer iMac va desterrar la disquetera el 1998, no pocs usuaris es van queixar perquè no sabien què havien de fer amb les seves vastes col·leccions de disquets. El món del PC va trigar força temps encara a girar-li l’esquena a aquest perifèric, però finalment ho va fer en favor de les unitats òptiques (DVD un cop superat el CD) i l’emmagatzematge en el núvol.\nAl 98 aquest abandonament no va ser vist com una revolució, si no més aviat com una traïció de Steve Jobs als seguidors d’Apple. Tanmateix, el temps ha donat la raó a Apple.\nHi ha canvis que són inevitables, però que per convencions no ens atrevim a ser els primers a posar en pràctica.Moltes vegades, més que inventar, la veritable revolució consisteix en abraçar aquests canvis abans que ningú, que és el que Apple ha fet ja diverses vegades.\nL’ús de ports Thunderbolt en els seus ordinadors, i malgrat la coexistència d’aquests amb ports USB 3.0, també és una petita revolució o, més aviat, l’inici d’una revolució que culminarà més endavant. I, un dia, mirant cap enrere, ens n’adonarem tots de l’abast d’aquestes petites revolucions i de qui les va començar.\n* Poc abans de finalitzar aquest article em comenten que això es tracta d’una nova moda emmarcada en el moviment ‘hypster’. Critiquen a Apple perquè és “el que toca”… cada vegada entenc menys aquest món de bojos.


Blog COFB Farmacogenètica i farmàcia comunitària: la seva relació explicada per experts - Blog COFB\nPosted By admin On novembre 23, 2017 @ 2:27 pm In Món col·legial | No Comments\nEls passats dies 13, 14, 15, 20 i 21 de novembre el COFB va acollir la segona edició del curs Fem camí cap a la farmacogenètica dirigit per la Dra. Montserrat Baiget, directora emèrita del Servei de Genètica de l’Hospital de la Santa Creu i Sant Pau de Barcelona. El curs tenia per objectiu formar els farmacèutics en l’àmbit de la farmacogenètica, perquè en un futur immediat siguin capaços d’oferir serveis farmacogenètics a l’alçada d’una medicina de precisió o medicina P4 (personalitzada, predictiva, preventiva i participativa), que a la pràctica els diferenciarà d’altres proveïdors de farmàcia i crearà un nou nínxol professional en l’atenció farmacèutica.\nDesprés de finalitzar el curs, la Dra. Baiget ens va atendre i ens va explicar que en els darrers anys un dels principals avenços de la farmacogenètica ha estat “la identificació de nombrosos marcadors genètics que prediuen la resposta i/o toxicitat a diversos fàrmacs. Es tracta d’un fet d’especial transcendència, que ressalta la necessitat que els professionals sanitaris estiguin formats en aquesta àrea del coneixement”.\nLa Dra. Montserrat Baiget durant una classe del curs Fem camí cap a la farmacogenètica.\nD’altra banda, Guillermo Bagaria, docent del curs i vicetresorer i responsable d’Atenció Farmacèutica del Col·legi de Farmacèutics de Barcelona, ens va comentar que “no ens podem quedar al marge dels avenços respecte a la farmacoteràpia“. “La formació és inherent a la professió farmacèutica i la farmacogenètica ha de ser pròpia del farmacèutic“. Bagaria també va afegir que la farmacogenètica “és un camp que es troba en un creixement exponencial i en el qual apareixen novetats constantment”. Des del seu punt de vista, la incorporació de la farmacogenètica a la pràctica clínica “és més lenta i, avui en dia, el vincle entre fàrmacs i genètica el trobem fonamentalment en l’oncologia hospitalària on els cribratges genètics són cada vegada més freqüents”.\nLa Dra. Baiget coincideix també amb aquesta afirmació. “La principal aplicació de la farmacogenètica es troba en el camp de l’oncologia, on actualment ja hi ha diversos marcadors genètics d’obligada determinació per prescriure un fàrmac (exemple: anàlisi de l’estat mutacional de KRAS i NRAS per prescriure cetuximab o panitumumab en càncer colorectal metastàtic)”, va afirmar. Les principals línies d’investigació també se centren, segons ella, en el camp de l’oncologia. “Tenint en compte que el càncer es tracta d’una malaltia genètica, és lògic que la resposta farmacològica als tractaments administrats depengui en molts casos de les mutacions detectades als tumors”, va explicar.\nLa farmacogenètica és aquella ciència que estudia la variabilitat dels individus a l’efecte dels fàrmacs a partir de les diferències genètiques que podem trobar entre la població i permet individualitzar els tractaments als pacients. Davant d’una mateixa dosis d’un determinat fàrmac ens podrem trobar amb metabolitzadors ultraràpids (en els que l’efecte serà infraterapèutic) i metabolitzadors ultralents (en els que l’efecte pot ser tòxic). L’Agència Europea del Medicament defineix la farmacogenètica (FG) com la disciplina que estudia la influència que tenen les variacions en la seqüència de l’ADN sobre la resposta als fàrmacs.\nAplicació de la farmacogenètica a la farmàcia comunitària\nSegons Guillermo Bagaria, actualment “s’estan explorant les possibilitats que ofereix la farmacogenètica amb grups farmacoterapèutics concrets i s’estan cercant les sinergies interprofessionals necessàries per establir un protocol, un grup de treball, un pilot i una valoració de resultats a partir dels quals prendre decisions”. Exposa que “igual que pensem que el sexe, l’edat, el pes o l’alçada són paràmetres fonamentals per definir dosis terapèutiques i igual que considerem que aquesta funció ens és pròpia, creiem que tota informació que ens permeti garantir l’ús racional, segur i eficaç dels tractaments hauria de ser incorporada a la pràctica habitual del farmacèutic“.\nDe cara al futur, Bagaria espera que farmacogenètica i farmàcia comunitària estiguin “indissolublement unides” i s’incorpori la farmacogenètica a la pràctica habitual dels farmacèutics. “És un repte important que requerirà esforç i estudi, però cal que les passes que fem en aquest sentit siguin prudents, rigoroses, consensuades, integratives i suposin un balanç cost-eficàcia favorable que ens permetin en un futur concertar el servei”, va afegir.\nLa Dra. Baiget destaca també el potencial de futur de la farmacogenètica: “Es tracta, sens dubte, d’un camp d’investigació en expansió, i cada cop seran més els fàrmacs que requeriran algun tipus de test genètic per tal de poder-se prescriure“.\nL’equip docent del curs estava format per:\nBagaria, Guillermo, farmacèutic comunitari, graduat superior de Biotecnologia, vicetresorer i responsable d’Atenció Farmacèutica del COFB\nBrunet, Mercè, Centre de Diagnòstic Biomèdic. Hospital Clínic, Barcelona\nLlerena, Adrián, Facultat de Medicina, Farmacologia, Universitat d’Extremadura, Membre de la “Pharmacogenetics Working Party” de la EMA\nLa Dra. Baiget considera que el curs Fem camí cap a la farmacogenètica té un “elevat interès“, ja que “permet formar els farmacèutics comunitaris en una àrea del coneixement que, com a experts del medicament, hem de conèixer”. Des del seu punt de vista, “el curs permet que els alumnes s’introdueixin en el món de la farmacogenètica i coneguin com aquesta disciplina està contribuint i, sens dubte, seguirà contribuint en el futur, a una teràpia més personalitzada en l’ús de fàrmacs tan diversos com els antidepressius, els antipsicòtics, els citostàtics o els antiagregants”.\nGuillermo Bagaria coincideix també amb aquestes reflexions i va ressaltar la importància d’una formació com la que es va portar a terme perquè “si els farmacèutics no s’adapten a l’evolució de la ciència, no aportaran a la societat tot allò que aquesta els demana. La ciència avança i ens hem de reciclar permanentment per oferir un servei a la societat rigorós, responsable i útil”.\nAltres publicaions relacionades recollides al Blog:\nQuins són els projectes becats pel COFB a la convocatòria 2016-2017? (Juliol 2016)\nEntrevista a Josep Llop, coordinador del grup de recerca de l’Institut d’Investigació Biomèdica de Bellvitge (Agost 2013)\nURL to article: https://blog.cofb.cat/farmacogenetica-farmacia-comunitaria-la-seva-relacio-explicada-per-experts/


Travessia GR-20 a Còrsega - Entre Muntanyes\nTravessia GR-20 a Còrsega\nEl GR 20, situat a la illa francesa de Còrsega, és una sendera de gran recorregut que creua l'illa de nord-oest a sud-est en un duríssim GR de muntanya amb una longitud d'uns 180 quilòmetres i més de 22.000 metres de desnivell acumulat.\nUneix els pobles de Calenzana, al Nord-oest, amb el poble de Conca, al sud-est, i transcorre íntegrament dins del Parc Natural Regional de Còrsega.\nEl GR-20 es creo en la dècada dels 70, amb la idea de crear un camí que avancés per la línia divisòria de les conques hidrogràfiques oriental i occidental de la illa. Però fins a la creació del Parc Natural de Còrsega l'any 1972 no se li va donar l'impuls definitiu amb la senyalització i condicionament dels refugis.\nEstà considerat un dels GR més bonics d'Europa i també un dels més durs de tot el continent. Bona part dels senderistes abandonen en les primeres etapes el que posa en evidència la gran exigència física i mental d'aquest recorregut. Tenir en compte que té uns 180 Km. de longitud, amb un desnivell acumulat de 22.000 metres, a això afegir-li alguns passos i etapes aèries amb bastant dificultat i amanir-ho amb una calor sufocant si ho feu durant els mesos d'estiu.\nAquesta ruta es pot realitzar en aproximadament entre 10 i 15 etapes i en qualsevol dels dos sentits de la marxa, però cal tenir en compte que els trams més durs de muntanya els trobem en la meitat nord.\nLes guies franceses proposen la ruta en sentit de nord a sud en 15 dies. L'única guia escrita en espanyol, la realitza en sentit invers i en tan sol 10 etapes.\nNosaltres decidim fer-ho a “la francesa”, és a dir de Nord a Sud i en 15 etapes. Creiem que va ser un gran encert posat que d'una altra manera estem convençuts que no haguessis pogut acabar-ho sencer i en algun moment haguéssim “mort” en l'intent.\nEsment a part mereixen els refugis corsos: malament equipat, bastant bruts, sense mantes, i en general molt descurats. El menjar dins de la mitjana de la resta de serveis, dolenta i escassa. Podeu trobar més informació sobre els refugis del GR-20 a la pàgina web de Parc Natural: http://www.parc-corse.org/ (Podeu realitzar les reserves en aquesta mateixa web).\nEsment a part mereixen els refugis corsos: malament equipat, bastant bruts, sense mantes, i en general molt descurats. El menjar dins de la mitjana de la resta de serveis, dolenta i escassa. Per no parlar de la «amabilitat» dels guardes… tota una experiència!\nPodeu trobar més informació sobre els refugis del GR-20 a la pàgina web de Parc Natural: http://www.parc-corse.org/. En aquesta mateixa web, podeu realitzar les reserves en els refuguios, encara que ningú t'assegura que una vegada feta i pagada la reserva cuendo arribis al refugi tinguis la plaça reservada.\nCòrsega, Corse, GR-20


PTP i ADENC denuncien el procés de planificació i els criteris d'explotació del carril Bus-VAO de la C-58 | transportpublic.org\nPTP i ADENC denuncien el procés de planificació i els criteris d’explotació del carril Bus-VAO de la C-58\nAl Conseller de Territori i Sostenibilitat, al President de la Comissió de Territori del Parlament de Catalunya, als grups parlamentaris, al Síndic de Greuges, a la Comissió Europea i als mitjans de comunicació.\nLa posta en marxa del carril Bus-VAO (3 ocupants) de la C58 ha posat al descobert uns fets que ja es veien a venir: la manca de funcionalitat real de la inversió i l’escassa capacitat per promoure una mobilitat més eficient.\nL’ús del VAO és testimonial i les millores d’oferta i demanda al servei d’autobusos totalment insuficients. En tot cas, els resultats han sorprès molt a la baixa en front les previsions intuïdes.\nDavant aquest resultat entenem que no és suficient la denúncia política i el desmarcament d’uns responsables polítics respecte dels anteriors. L’obra ha estat feta a través de l’administració, i la coherència amb la denúncia política imposa revisar el procediment que ha permès la construcció d’aquest carril Bus-VAO. Les responsabilitats a esclarir han de comprendre tot el procediment de l’obra, des del projecte a la seva fiscalització, assumpció tècnica i explotació. Tanmateix s’han de justificar les motivacions per rebaixar la consideració d’alta ocupació, de 3 a 2 ocupants, prevista per al mes de març. Aquest fet atempta contra l’esperit inicial del projecte, que és potenciar l’alta ocupació i el transport públic a l’eix de la C-58, i converteix una actuació construïda en nom de la mobilitat sostenible en una ampliació viària més. El Govern hauria d’estudiar altres mesures més coherents amb l’esperit inicial del projecte, com ara l’especialització de la infraestructura en el transport públic bidireccional o incrementar l’ocupació dels vehicles privats amb mesures de gestió. Allò que importa no és omplir el carril Bus-VAO de vehicles sinó de persones, i un autobús pot portar-ne cinquanta.\nSabem, per experiència repetida, com els estudis de trànsit i els de les rendibilitats de les infraestructures han estat portats repetidament de forma poc consistent i com han estat presents només com a legitimació d’una decisió ja presa prèviament.\nPrimer: Que d’ofici el Conseller obri un expedient de depuració de responsabilitats que comprengui tant la tramitació interior com la fiscalització i revisió del projecte redactat per professionals externs.\nSegon: Que la Comissió de Territori del Parlament de Catalunya endegui sessions de control sobre el procediment i els elements de context que han portat a aquesta realitat.\nTercer: Que el Síndic informi si aquest cas és únic i quins haurien de ser els mecanismes que esmenessin una ja vella tradició de l’administració.\nQuart: Que la Comissió Europea, institució que ha finançat la meitat de la inversió, prengui cartes en l’assumpte i vigili de forma fefaent l’atorgament d’ajudes a projectes mancats de justificació o amb justificacions parcials.\ni Cinquè: que els mitjans de comunicació expressin i difonguin la demanda social de major rigor en el treball de les administracions públiques.\nDenunciem que aquest carril Bus-VAO és un cas espectacular dins una llarga línia de tradició de mancances dels projectes i de les tramitacions per part de les administracions, de la qual en són alguns exemples:\n(1) Que els mateixos funcionaris que dirigeixen els projectes de l’administració i que se’n responsabilitzen siguin els responsables de respondre les al·legacions dels ciutadans, fent alhora de jutge i de part. Tenim l’experiència repetida de topar amb murs administratius degut a la manca de receptivitat per part de l’administració de les al·legacions que no són admeses per qui està directament compromès en un determinat projecte i solució.\n(2) Que les administracions es tapen les unes a les altres i admeten les mancances de l’altra, tot deixant els ciutadans com a únics vigilants i denunciants de les mancances i ocultacions. Per exemple: un impresentable i deficient estudi de mobilitat en l’Estudi Informatiu de la B40 per part del Ministerio de Fomento no ha estat ni mencionat per part de les al·legacions de la Direcció General de Carreteres de la Generalitat, i han de ser els ciutadans qui ho posin de manifest.\n(3) Que tot i els canvis en les direccions polítiques dels Departaments de la Generalitat, fruit dels canvis de govern, sovint els mateixos funcionaris mantenen les mateixes inèrcies i les mateixes maneres de fer, de manera que arriben a esdevenir un obstacle major davant els canvis progressius que no pas els polítics que encapçalen els Departaments .\nEn conclusió, si no fos amb crus fracassos com el del carril Bus-VAO de la C58, la ciutadana es mantindria encara més indefensa i amb la impossibilitat real de vetllar, fer un seguiment, participar i ser escoltada en les decisions de les administracions. Aquest cas demana un profund aclariment.\nNOTA. Aquest no és un cas de corrupció (delicte que penalitza el benefici particular en l’exercici de la funció pública). Aquest és un cas de mala gestió, que també ha de ser bandejada. L’Estatut de Catalunya avalat pel Tribunal Constitucional reconeix el dret a la bona administració a l’article 30.\nCatalunya, 15 de febrer de 2013\nPreviousPrevious post:Per primera vegada a Catalunya, Renfe aplicarà ‘tarifes regionals’ sobre serveis d’alta velocitatNextNext post:Propostes de la PTP al Pla de Mobilitat Urbana de Barcelona\nCarril bus VAO C58


Primers acords per a la implantació de busos... - Govern.cat\nLes primeres substitucions d’autobusos es realitzaran a les connexions entre l’estació de Sant Joan, a Sant Cugat del Vallès, amb el polígon Can Sant Joan i a la de l’estació d’Olesa que arriba fins a Esparreguera\nA la resta de línies, fins a arribar a les set previstes, s’està actualment valorant quin és el vehicle que tècnicament s’adapta millor a les necessitats de cada recorregut\nAquesta actuació forma part de la política de descarbonització de la mobilitat que impulsa el Govern\nEl Departament de la Vicepresidència i de Polítiques Digitals i Territori, a través de la Direcció General de Transports i Mobilitat, i Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya (FGC) han signat els primers acords per a la substitució de l’actual flota d’autobusos d’aportació que connecten amb les estacions d’FGC per altres d’elèctrics. Les primeres línies on es realitzarà aquesta substitució són la que va des de l’estació de Sant Joan, a Sant Cugat del Vallès, fins al polígon Can Sant Joan i la de l’estació d’Olesa que arriba fins a Esparreguera. Està previst que els nous busos estiguin en circulació la primavera de 2022. Aquest pla de descarbonització dels busos d’aportació a les estacions de Ferrocarrils forma part del Compromís d’Acció Climàtica del Govern i de l’Estratègia 10/30 d’FGC, alineats tots dos amb l’Agenda 2030 de les Nacions Unides.\nEls acords s’han signat amb les empreses concessionàries d’autobús i suposen l’adquisició de nous vehicles elèctrics. A la línia de Can Sant Joan, operada per Marfina Bus (grup Moventis), se substituiran els actuals vehicles dièsel (tres articulats de 18 metres i un de 15 metres) per quatre autobusos articulats de 18 metres elèctrics. La demanda anual en aquesta línia és de 436.000 viatges (dada de 2019). A la línia Olesa de Montserrat-Esparreguera se substituiran els dos actuals autobusos dièsel de 12 metres per altres dos d’elèctrics. La demanda d’aquesta línia és de 44.000 viatges/any (dada de 20219).\nPel que fa al sistema d’alimentació elèctrica dels vehicles, en el cas de la línia de Can Sant Joan, s’instal·larà un punt de càrrega ultra ràpida en el moment en què el bus espera a l’estació de Sant Joan. FGC subministrarà l’energia elèctrica comprada en alta i transformada amb una disponibilitat immediata. En el cas d’Olesa, els autobusos estaran dotats de bateria de càrrega lenta nocturna alimentada a les mateixes cotxeres que usa l’operador.\nLínies de bus amb una demanda anual de 700.000 viatges\nA la resta de línies d’aportació, fins a arribar a les set previstes, s’estan fent proves amb diferents vehicles i fabricants per determinar l’opció tècnicament més viable per a cada recorregut, en funció de les possibilitats que ofereix el mercat i de les perspectives que pot arribar a oferir a curt termini en un sector, el de l’autobús elèctric, en ple desenvolupament. Les línies que s’estan analitzant són: Bellaterra-Parc de l’Alba; Sant Vicenç dels Horts-Torrelles de Llobregat; Capellades-estació; Piera-urbanitzacions; i Piera-Hostalets de Pierola. El total de les set línies d’aportació d’aquest pla de descarbonització tenen una demanda anual de prop de 700.000 viatges (dada de 2019).\nAquesta actuació resulta innovadora pel que fa a la incorporació de vehicles elèctrics a la prestació de línies interurbanes de bus ja que l’ús de vehicles elèctrics s’adreça principalment a la prestació de serveis en àmbits urbans i, per tant, cal treballar amb els proveïdors de vehicles i amb els operadors per garantir que els busos elèctrics triats garanteixin l’autonomia i fiabilitat necessàries així com el sistema de càrrega més adequat en funció de les característiques específiques del recorregut a cobrir.\nFoment de la intermodalitat bus-tren\nFGC col·labora des de l’any 2000 amb diferents operadors en el finançament de línies de bus interurbanes, competència de la Generalitat de Catalunya (a través de la Direcció General de Transport i Mobilitat), en tant que són en part o en la seva totalitat línies de bus que aporten viatgers a Ferrocarrils i assumint el supòsit que si no existís la línia de bus, el viatger que avui fa l’enllaç no utilitzaria el servei ferroviari. D’aquesta manera, es fomenta la intermodalitat tren-bus, coordinant horaris, establint uns enllaços de qualitat i promovent a la vegada l’ús del transport públic.\nEn base a aquesta col·laboració, la Direcció General de Transport i Mobilitat i FGC han impulsat conjuntament la millora ambiental dels vehicles de bus que presten aquests serveis i en determinar quins són els vehicles elèctrics més adequats a les característiques del servei de cada línia, el sistema d’alimentació més favorable i, finalment, l’impacte econòmic de la substitució del parc.\nLa progressiva substitució de vehicles amb tracció mecànica per vehicles elèctrics s’emmarca en la política del Govern de descarbonitzar la mobilitat com un factor essencial en la lluita contra el canvi climàtic. Així mateix, aquesta substitució també contribueix a una millora de la qualitat de l’aire i a una reducció de la contaminació acústica. La directora general de Transports i Mobilitat, Mercè Rius, destaca que a Catalunya “un 30% de les emissions de gasos d’efecte d’hivernacle són degudes al transport terrestre i, per tant, és un dels camps en els que s’ha de treballar més intensament”. “Qualsevol actuació dirigida a incrementar l’ús del transport públic d’una banda i a substituir els combustibles fòssils de l’altra ens acosta a l’objectiu que ha fixat la Comissió Europea de reduir les emissions com a mínim un 55% de cara al 2030”, ha dit Rius.\nPer a la presidenta d’FGC, Marta Subirà, “la lluita contra el canvi climàtic i la contaminació atmosfèrica són aspectes fonamentals per a Ferrocarrils. Per això actuem en tots aquells àmbits que són de la nostra competència, com per exemple en el consum d’energia elèctrica 100% solar des d’aquest 2021 o la reducció de la petjada de carboni de la nostra pròpia activitat, i també en aquells altres àmbits on tenim capacitat d’actuació, com és el cas de les línies d’autobús d’aportació. En aquest sentit, amb aquests busos elèctrics aconseguirem reduir l’emissió de 800 tones/any de gasos amb efecte d’hivernacle a l’atmosfera. És el que equival a la captació de carboni que fan 183.000 arbres en un any, és a dir,un parc i mig de Collserola”.\nSubirà també manifesta que en un context d’emergència climàtica, “la descarbonització de la mobilitat és primordial per reduir les emissions. A més, Ferrocarrils, que està evolucionant d’empresa ferroviària a empresa de serveis de mobilitat, ofereix una mobilitat sostenible amb més transport públic i amb el foment de la intermodalitat per captar demanda del vehicle privat cap a mitjans més sostenibles”.\nPDF | 625


IF Barcelona 2016. Dramatúrgies de l'Objecte. Del 17 al 27 de novembre de 2016 - Putxinelli\nPosted by Putxinel·li | nov. 7, 2016 | Cursos, Festivals, Formació, Llibres, revistes i exposicions, Portada | 0 |\nDesprés del Curs d’Iker Vicente, del Simposi sobre Dramatúrgies de l’Objecte i de la Jornada Internacional d’Educació i Titelles, activitats que s’han fet totes al Institut del Teatre, el Festival IF es trasllada a l’Arts Santa Mònica, al començament de les Rambles de Barcelona, per iniciar les residències de cinc artistes el treball dels quals es podrà veure des del 17 fins el 27 de novembre. Igualment, durant dos caps de setmana, els dies 19 i 20 de novembre, i el 3 i 4 de desembre, hi haurà una programació familiar també a Arts Santa Mònica a càrrec dels titellaires Néstor Navarro i Núria Mestres. S’exposa a continuació el projecte del IF Barcelona, així com el detall de les residències presentades, de la programació familiar i de les col·laboracions amb altres entitats.\nInfern, exposició Figures del Desdoblament, IF Barcelona 2015.\nIF Barcelona 2016 es configura en tres àmbits d’actuació:\n1) Un programa de recolzament i impuls a la creació i producció en forma de residències, que acull a 5 artistes els processos de creació dels quals seran visibles a Arts Santa Mònica del 17 al 27 de novembre.\n2) Un programa de recerca i educació, de la mà de l’Institut del Teatre de la Diputació de Barcelona, amb la realització d’un simposi i d’un curs monogràfic.\n3) La programació de dos espectacles dirigits a públic familiar.\nAcollirà els 5 projectes en residència, durant la fase de creació a l’Espai residències i entre els dies 17 a 27 de novembre en forma de showcase dels processos de creació a l’Espai Balcó. Acollirà igualment la programació familiar.\nL’Arts Santa Mònica, amb el cartell de l’exposició ‘Figures del Desdoblament’.\nConcentra els aspectes pedagògics i de pensament d’IF Barcelona, amb el Simposi “Dramatúrgies de l’objecte”, la VI Jornada Internacional sobre Educació i Titelles i el curs monogràfic de manipulació de titelles gegants de carrer a càrrec d’Iker Vicente.\nIF Barcelona col·labora amb la Sala Fènix en la realització de l’exposició «Dones i mans», fotografies de dones titellaires de Jesús Atienza.\nIf Barcelona col·labora amb el festival Lluèrnia d’Olot amb l’aportació d’un espectacle d’ombres a càrrec de Núria Mestres.\nIF Barcelona – Dramatúrgies de l’objecte és un projecte que s’organitza des de l’Associació Interseccions juntament amb Arts Santa Mònica i l’Institut del Teatre.\nOrganitzen i produeixen: IF Barcelona – Associació Interseccions, Arts Santa Mònica, Institut del Teatre de la Diputació de Barcelona\nAmb la col·laboració de: Teia Moner, Sala Fènix, Festival Lluèrnia, Unima Catalunya\n17 de novembre: inauguració a les 20 hores\n18, 19, 20 de novembre: showcase públic de projectes per part dels artistes, d’11 a 19 hores (diumenge 20, d’11 a 14 hores).\n22 al 27 de novembre: exposició d’instal·lacions durant els horaris d’obertura del centre, Espai Balcó.\nPrograma educatiu a l’Institut del Teatre:\nDel 24 al 28 d’octubre: curs de manipulació a càrrec d’Iker Vicente\n3 i 4 de novembre: Simposi «Dramatúrgies de l’objecte»\n5 de novembre: VI Jornada Internacional d’Educació i Titelles\n19 i 20 de novembre a les 12h\nArts Santa Mònica, Sala d’Actes. 8 €\n3 i 4 de desembre a les 12h\nArts Santa Mònica, Espai Balcó. 8 €\nPrograma de residències. Presentació\nSempre des del punt de vista del teatre de titelles o figures, aquest 2016 hem convocat cinc artistes i companyies a participar en unes residències de treball al Centre Arts Santa Mònica, a Barcelona. Amb una varietat molt heterogènia d’experiències, procedències, recorreguts i interessos de cada un d’aquests artistes, el que podrem veure enguany són processos de recerca teatral, focalitzada específicament en el teatre d’objectes i la creació de sentits i realitats més enllà d’allò que és aparent. Es tracta de cinc treballs d’investigació i creació artística al límit de la percepció, que transgredeixen els tòpics, allò que és conegut, evident, superficial.\nTitelles de totes les mides sorgeixen de les mans de la manipuladora/actriu davant mateix del públic, esperonen la seva imaginació i prenen vida per tal de compondre un escenari ple d’històries,en què tant la manipuladora com els éssers manipulats en són protagonistes.\nExposició de fotografies Dones i mans\nSala Fènix, del 2 de novembre al 18 de desembre\n«L’any 2009, la Cristina Robledillo, titellaire i antropòloga, em va proposar fer un treball de documentació sobre les dones que treballen en el món dels titelles. Ella va fer les entrevistes i jo les fotos. Les que hi ha aquí són el resultat d’aquell treball.\nFoto de família de les titellaires retratades. Foto: Jesús Atienza\nSempre he pensat que no estava acabat: hi ha moltes més titellaires i aquests últims anys la fornada de dones que es dediquen als titelles ha crescut; a més, amb una professionalitat i una qualitat excel·lent tant de construcció com de manipulació. Quan la Sala Fènix em va plantejar fer una exposició, automàticament vaig pensar en aquest material. Volia que es pogués veure per tenir una mica de perspectiva i poder-ho continuar. No hi són totes, en falten un munt. El meu agraïment a les dones titellaires».Jesús Atienza\n– Preu de les entrades: la visita als projectes en residència és gratuïta\n– Els espectacles familiars tenen un preu de 8 €.\n– Venda d’entrades d’espectacles familiars partir d’una hora abans de l’espectacle i a través del web www.ifbarcelona.cat\nPrevious‘Dones i Mans’, inaugurada l’exposició de Jesús Atienza a la Sala Fènix. Debut de Maria Planes\nNextAcaba el Guant 2016 de Valls amb l’Arlequí de Paolo Rech i Gigio Brunello


La Llum groga: He tornat a apostar...\nPublicat per Llum a les 21:29\nAix... que intrigada em deixes ;-)\n29 de gener de 2008 a les 21:54\nA veure, si no expliques el per què del teu somriure, com a mínim explica de què anava l'aposta, no?\n29 de gener de 2008 a les 23:48\nsomriure ... tot un poema ... salut\n30 de gener de 2008 a les 7:39\nAniràs a la LLuna quant s'acabi el compte enrere??? :-P\nA mi també m'agrada la canço i la pel.licula i l'amor, i be, totes aquestes tonteries :-P\nPD: L'has guanyat o que???, que has guanyat en el fons i per que???, no ens pots deixar amb el queeeeeeeee :-S\n30 de gener de 2008 a les 9:52\nA veure, així en general: no vull pas explicar de què va tot plegat. Si ho volgués explicar ja ho hauria explicat directament, no?\nPel que fa a l'aposta, és una aposta "llarga". La resposta la sabré abans del dia 9 de març. En un dels casos (guanyar o perdre), ho sabré abans. En l'altre, m'hauré d'esperar al 8 de març a les 12 de la nit.\nLa resposta és a cobrar el dia 9 de març. Sí, és el dia de les eleccions, però no té a veure directament amb les eleccions. Vull dir que es cobra aquest dia perquè hi ha les eleccions, però no té res a veure amb les eleccions.\nNo ho sé, sé que no està massa bé anar-ho deixant tot sense explicar, però sempre he fet el mateix, sempre he estat aquí amb les mateixes condicions. Mai he dit les coses del tot clares, no? Ho dic perquè després de tant de temps hi ha algú que ara es queixa perquè faig això (?)\nL'aposta queda entre ella i jo. I això de les apostes ho vaig explicar fa temps, però em fa mandra buscar-ho. Ho sento, potser tinc massa mala llet, però no penso dir-ne res més. Potser a principis de març dic si l'he guanyat o no. I prou.\nJo Mateixa: el que passarà quan arribi a zero és una sorpresa :-)\nA mi m'encanten la pel.lícula i la cançó i... tot plegat! Per aquest camí sí que t'escolto i et contesto :-)\nLlum Tranquil·la, no cal que en diguis res més. A mi m'agrada això que no acabis de deixar les coses clares. Ara, de la mateixa manera que dic això dic que sempre intentaré llegir entre línies els teus posts i descobrir de que va i, potser, intentar que diguis alguna cosa més també, però sense esperar realment resposta, només de broma.\n30 de gener de 2008 a les 14:29\nHo sé, Tirai. Em sap greu haver-ho dit així, i no em sap greu que algú intenti treure'm les coses. El que em sap greu és que algú se m'enfadi perquè dic les coses així. No sé si m'explico. Sempre ho he fet així, i retreure-m'ho ara és una manera més de voler-me fer malament, quan jo sempre he sigut així. Ara, i abans.\nA mi també m'agrada llegir entre línies :-)\nUi, els comentaris m'estan quedant massa bordes.\nUn somriure? :)\nUn somriure, clar que sí :-)\n30 de gener de 2008 a les 15:30\nAu, un per cada post fins que arribis al zero!\nJo quan aposto, ho faig bé... Sempre m'agrada jugar-m'hi les pizzetes que fan al forn que hi ha al costat de l'institut!! :P\n30 de gener de 2008 a les 15:58\nLaia, m'has fet somriure. Nosaltres tampoc ens hi juguem diners. Ens hi juguem... altres coses. Ja fa temps que sempre que quedem vaig de gorra, i em sap greu... A veure si aquest cop guanya ella l'aposta :-P\n30 de gener de 2008 a les 22:07\nQui s'enfada aquí? Si ja ho sabem que les fas aquestes coses, ets implacable! Però per més que et llegim i sabem el que fas, no podràs evitar que vulguem saber més, perquè carai, ens quedem amb les ganes, cosa que no està malament, ja que escrius cada dia, i nosaltres encara en volem més, no és mal senyal, no. Demanar és gratis, i nosaltres ho fem. Després tu fas el que vols, com sempre, que per això estàs a casa teva.\n31 de gener de 2008 a les 0:55