relacions: com de normal és la teva vida sexual? | inclusaodiferente.net\nCreus que no tens prou sexe? Llegeix això.\nUs pregunteu quant de sexe realment tenen tots els altres? Spoiler: probablement no és tant com creieu. Rachel Hills, autora de El mite del sexe, demana que les dones s’honestin sobre la seva vida sexual ...\nQuan tenia vint anys, vaig anar a moltes festes i vaig treballar per donar-me un parell de feines de somni. Vaig tenir una successió d'amistats que afirmaven la vida i vaig coquetear amb homes macos i devastadors. Una cosa que no vaig fer, però, va ser tenir relacions sexuals.\nNo és que no volgués sexe o que no pogués trobar algú amb qui fer-ho. Almenys, no de la manera que ho volia: amb algú que em va agradar i en el qual podia confiar per no ser un fanal a la setmana següent.\nÉs molt lluny de la fantasia de Tinder de dones solteres assegurades que omplen els plats en un bufet sexual que pot menjar, però històries com les meves són més habituals del que podríeu pensar. Segons l'Enquesta nacional sobre actituds i estils de vida sexuals del 2013, un de cada cinc joves de 25 a 44 anys no ha tingut relacions sexuals en el darrer mes; entre els entre 16 i 24 anys, el nombre ascendeix al voltant del 40%.\n'Si no esteu en una relació, s'espera que us connectareu amb la gent', diu Sarah, de 25 anys, un dels més de 200 homes i dones dels quals vaig parlar sobre la seva vida sexual pel meu nou llibre, El mite del sexe. 'Sóc solter i no tinc relacions sexuals des de fa tres anys, però no he d'estar constantment a la recerca.' A continuació, hi ha les enquestes de sexe realitzades per promocionar un producte o servei (llegiu: no exactament científic), que 'sobreestimen massivament la freqüència que les persones tenen relacions sexuals', afirma la psicòloga social Petra Boynton.\nNo és d'estranyar, doncs, que molts de nosaltres ens sentim com que ens estem quedant al cap de la vida sexual, i ens preguntem si som prou sexy, sexual prou, o si les nostres relacions són fins a zero. I és la bretxa entre l'expectativa i la realitat que he arribat a anomenar 'El Mite del Sexe'.\nPerò, què és realment “normal” quan es tracta de sexe? I més sexe iguala una relació més feliç? Em vaig asseure amb 13 dones per veure alguna #realtalk sense restriccions. Això és el que havien de dir ...\n'Tenim relacions sexuals al voltant d'una vegada al mes', Portia, de 26 anys, té una relació\n“La meva xicota i jo estem molt concentrats en la nostra\ncarrera d’advocats. Quan vam començar a sortir, vam fer relacions sexuals cada vegada que ens veiem\nmútuament: dues o tres vegades al dia. En realitat, va ser difícil fer-ho\nquantifiqueu quantes vegades hem tingut relacions sexuals, mentre ens quedem al llit\ncom tenyir les celles\nhores Tres anys després, seguim molt enamorats, però sovint\nsent que el nostre temps no és el nostre. Tenim relacions sexuals al voltant d'una vegada a\nmes, de vegades un cop a quinze dies. Suposo que ara no és un\nprioritat del dia a dia. '\n'Dormir amb molta gent se sent alliberador' Kate, de 27 anys, soltera\n'Vaig sortir d'una relació de set anys l'any passat, així que l'última vegada que vaig ser solter, tenia 19 anys. Em sento com abans de trobar la meva persona' per sempre ', hauria de dormir amb un grup de persones i se sent alliberador. . Veig casualment un parell de persones, ja que volia veure com seria pensar només en els homes sexualment, més que no pas emocionalment. Em trobo amb els nois amb què dormo a Tinder, Twitter o a través d’amics. Tinc relacions sexuals un cop a la quinzena i estic content amb això ”.\n'Voler sexe de nou és nou' Harriet, 23 anys, en una relació\n'He estat amb el meu xicot durant deu mesos,\ni tenim relacions sexuals aproximadament tres vegades per setmana. Sóc un supervivent de relacions sexuals\nviolència i la meva relació anterior no tenia gaire sexe\nEncara estava processant el que m’havia passat. Les dues vegades hi vaig estar\nviolats es trobaven en el context d’una relació: la idea que només\nsucceeix amb un desconegut en un carreró fosc és pessebres. Volia dir que en tenia\nun disc sexual molt baix durant molt de temps, per la qual cosa voler tornar a fer sexe\nrealment nou per a mi.\n'Estem relaxats al respecte' Olivia, de 25 anys, casada\n'El meu marit i jo fem sexe aproximadament dues vegades per setmana,\nsi ens ve de gust o si el temps ho permet, però no hi ha pressió.\nQuan ens vam conèixer, fa sis anys, hi estaríem cinc vegades per setmana, però\nles coses s’han calmat. Una bona vida sexual hauria de ser plaent,\nobert i divertit. '\n'No tinc relacions sexuals' Nicki, 30 anys, solter\n“L’última vegada que vaig fer relacions sexuals va ser el dia de Sant Valentí: un amic anava de visita a Espanya i ens vam connectar. Abans, no feia dos anys que feia relacions sexuals. Em va semblar un disc i em va molestar: tothom vol sentir-se desitjat. Quan el meu amic em va dir que vindria a quedar-se, em va agradar: 'Aquesta és la meva oportunitat!' En una relació, m’agrada fer relacions sexuals la majoria dels dies, així que hauria d’estar dormint molt al voltant per tenir tant com volgués i estar solter. Ara mateix, no ho faig en absolut.\n'Un cop cada dos mesos', Marta, de 26 anys, en relació\n'La meva parella i jo fem sexe quan ens veiem\naltres, però som a llarga distància, per la qual cosa no és tan sovint com vulguem.\nHem estat junts un any i ens hem vist sis vegades\nperíode. Vaig tenir aquesta suposició ingènua que des que érem separats, així\nmolt, tindríem relacions sexuals cada dia quan ens visitéssim, però\naixò seria esgotador. Quan fem relacions sexuals, és força intens.\nNo és una cosa maleïda, que pot durar fins a dues hores, i tu\nNo puc esperar fer sessions sexuals de dues hores cada dia. '\n'No tenim sexe en el sentit tradicional' Bryony, de 38 anys, en relació\nEl nombre de vegades que tinc sexe depèn del que vulguis dir amb 'sexe'. El meu xicot té malalties de neurones motores, cosa que significa que hem de treballar al voltant de les coses. El sexe penetrant és bastant incòmode, ja que està paralitzat de la cintura cap avall. Pot sentir tot i el seu penis funciona, però no es pot moure, així que només ho hem provat algunes vegades. En canvi, tenim molt de sexe oral, masturbació, acaronament i petons; ho fem cada cop que ens veiem, que és aproximadament un cop a la setmana. És més holístic que qualsevol cosa que he experimentat amb ningú. ”\n'Mai he tingut relacions sexuals' Lucy, de 28 anys, soltera\nMai no hi ha hagut oportunitat de fer relacions sexuals. La gent diu que em falta una part important de l'experiència humana, però no ho veig així. De vegades, em sento estrany per això, però no puc saber si em surten coses o perquè la societat em fa sentir així. Mireu Shoshanna a Girls a la primera temporada: mai va ser el fet més gran que ella fos verge, però només tenia 22 anys. Sento que no s’hauria de reconèixer el sexe com a normal.\n'Fem l'esforç, fins i tot si estem massa cansats', Jessica de 33 anys, casada\n“Tenim un jove de dos anys i tots dos treballen a temps complet. Algunes setmanes, tindrem relacions sexuals cinc vegades; d’altres, en absolut. No hi ha cap altra manera, tret de posar els esforços en iniciar-lo quan estem massa cansats de moure'ns. És necessari sentir-se a prop els uns dels altres, de manera que definitivament hi ha una “presa d’un per a l’equip” de tant en tant. Per exemple, si estic super cansat, però el meu marit és divertit, diré en broma: 'D'acord, ho podem fer, però només vaig a mentir aquí.' També dirà coses similars.\n'Una o dues vegades a l'any' Liz, de 29 anys, soltera\n“Em sembla depriment, però tinc relacions sexuals una o dues vegades a l’any. Ni tan sols necessàriament algú en tindria, mai sovint un amic o un borratxo. Simplement succeeix i no torna a passar mai més. M'agradaria més sexe, però el que més m'agradaria és una relació. Estic buscant alguna cosa significatiu.\n'De tres a quatre vegades a la setmana' Bridget, 33 anys, en una relació\n'De tres a quatre vegades a la setmana. Aquest és el compromís. Si li tocava, seria cada dia; i darrerament, si em tocava, seria un o dos cops per setmana. Es mostrarà interès per venir darrere meu quan estic a la cuina i em pressionarà contra mi o, al matí, deixarà clar que té una erecció. Està demostrant que està atret per mi, així que no vaig a queixar-me. He sortit amb nois que no estaven tan interessats i no van sortir.\n'Sempre estem dient que hauríem de tenir més sexe' Phoebe, de 32 anys, casada\n“La meva dona i jo fem sexe aproximadament un cop per setmana, de mitjana. Sempre estem dient que n’hauríem de tenir més, però tampoc crec que cap de nosaltres està insatisfet, perquè encara preferim veure la televisió la majoria de nits. No ens tombem, però. I normalment estem agafats de la mà al sofà, de manera que encara hi ha aquesta sensació d’intimitat ”.\n'M'encanta no haver de confiar en la libido d'una sola persona', Alex, de 26 anys, en les relacions\n'No sóc monògam amb dos companys de llarga durada, tots dos homes, i dorm amb d'altres de forma casual. De mitjana, tinc relacions sexuals un parell de cops per setmana. Podria veure a les meves parelles i conèixer altres nois en una setmana, o pot ser que hi hagi una setmana on tothom estigui ocupat, o ens reunim i ningú vulgui fer sexe. No haver de confiar en la libido d’una sola persona és fantàstic. Si passo més d’un mes sense sexe, puc reviure el meu perfil OKCupid per recollir algú, tot i que hi ha més relacions que només amb relacions sexuals ”.\nEl programa Big Bang: Què és normal ara?\n'Així, ja ens heu explicat amb quina freqüència totes aquestes persones tenen relacions sexuals', us sento protestar. 'Però, com hauria de saber si en tinc prou?'\nTens raó, i això és intencionat. Hi ha una raó per la qual aquestes històries són diferents i és que hi ha una enorme variació en la manera en què experimentem el sexe. Això no només passa per la freqüència que ho fem, sinó pel que fem i per què ens sentim. Els solters i les parelles que facin swing tres vegades a la setmana existeixen, segur, però no són tan freqüents com creieu.\nMireu, aquí teniu el cas: no hi ha cap fórmula establerta per a una vida sexual feliç. Tenir molt de sexe no significa necessàriament que la vostra relació sigui perfecta, de la mateixa manera que un encanteri sec no vol dir que hagis perdut el seu mojo. 'Hi ha tantes maneres de mesurar el funcionament d'una relació', diu el doctor Boynton, 'des de com et posis i per quina distància us trobeu atractiu, fins a com us comuniqueu i quines coses feu per gaudir del vostre temps junts. '\nI la millor notícia de tots és que tenim el poder de canviar les històries que escoltem sobre el sexe, i això significa més #realtalk. Qui entra?\nEl llibre de Rachel El mite del sexe: el desfasament entre les nostres fantasies i la realitat ja està disponible.\nS'han canviat alguns noms.\nEl gurú de la cura de la pell de Meghan Markle té una nova gamma i això no és només un bombo, sinó que literalment ha canviat el meu tipus de pell\nAquestes són les 16 peces de Primark que sortiran de les prestatgeries que ara s’ha aixecat\nLes millors barres de xampú per encaixar-se si voleu ajudar al medi ambient\n12 bosses de platja que heu de portar per vacances aquest estiu


Olot senyalitzarà els excrement de gos per denunciar l'incivisme dels seus amos - El Gerió Digital\nDijous, 7 d'abril de 2016 12:31h\nEl regidor de Medi Ambient, Josep Guix, i el cap de la Policia Local d'Olot, Ignasi López © ACN\nA més de la distribució de banderoles en aquests barris, l'agent cívic també deixarà banderoles a altres punts de la ciutat on es detecti aquesta problemàtica. La campanya és molt visual i convida a fer una reflexió sobre com el conjunt d’actes incívics pot arribar a ser una problemàtica social i afectar tota la ciutadania.\nSegons un qüestionari realitzat per l'equip de Civisme i Convivència de l'Ajuntament d'Olot l’any 2014, els excrements a la via pública era un dels temes que més preocupava als ciutadans i els gossos, en l'àmbit de la seguretat. Per donar resposta a aquesta situació, l'Ajuntament va iniciar al mes de novembre una primera campanya informativa. En una carta que es va fer arribar als propietaris d’animals de companyia d’Olot es recordaven les obligacions que comporta la tinença d’animals.\nLa tpassada tardor, la Policia Municipal va intensificar els controls a la via pública. Agents de paisà van vetllar pel compliment de la normativa i en cas d’observar infraccions, van imposar la sanció corresponent (d'un import de 100 euros en el cas de detectar que s’embrutava la via pública amb defecacions d'un animal).


Crit d’alerta de l’oposició: “Tenim una ciutat bruta i deixada” - Línia Nou Barris\nCrit d’alerta de l’oposició: “Tenim una ciutat bruta i deixada”\nAlba Losada|2021-09-01T17:46:44+02:001 setembre 2021|Barcelona|Línia Nou Barris\nDes de l’Associació de Veïns de la Barceloneta alerten de la situació del barri. Foto: Àlex Recolons/ACN\nBarcelona té una assignatura pendent amb la neteja. Així ho considera l’oposoció, tal com per exemple ho va manifestar dilluns el portaveu d’Esquerra Republicana (ERC) a l’Ajuntament, Jordi Corones. “Hem constatat, passejant per tots els barris, que tenim una ciutat bruta i deixada”, va alertar Corones, qui alhora va criticar la falta de previsió per part del consistori. “Ni s’han planificat les plagues, ni es fa el manteniment adequat de parcs i jardins i l’espai públic, ni s’ha dotat la Guàrdia Urbana de prou recursos per controlar l’incivisme”, va afegir. Pel que fa a les plagues de rates i paneroles, el regidor va insistir que alguns dels districtes més afectats són el de Sant Martí, Ciutat Vella o les Corts.\nPer part seva, el grup municipal de Junts per Catalunya (JxCat) va criticar ahir que el govern d’Ada Colau i Jaume Collboni no ha estat, des del seu punt de vista, capaç d’aturar els episodis d’incivisme de les festes majors de Gràcia i Sants i les aglomeracions i botellades a les platges i en altres punts de la ciutat.És per aquesta raó, que el portaveu del partit, Jordi Martí, va demanar un replantejament de les estratègies de prevenció, civisme i seguretat a la ciutat.\n“Falta de previsió”\nLes valoracions negatives sobre les actuacions municipals davant l’incivisme que s’ha desencadenat a les festes majors de Sants i Gràcia també arriben des del PP. El seu cap de files, Josep Bou, va deixar molt clara la visió del seu partit dilluns. “Hi ha actituds individuals que no tenen cabuda a Barcelona i denunciem també la falta de contundència i previsió en l’organització del dispositiu de seguretat que, tot i el reforçament del nombre d’agents, s’ha tornat a veure superat”, va afirmar Bou fent referència a una realitat que, per part de l’Ajuntament, es va valorar amb força menys alarmisme.\nTot i que el tinent d’alcalde de Seguretat, Albert Batlle, va lamentar el mateix dia “l’explosió d’incivisme” del passat cap de setmana a les festes de Sants, també va dir que no havia succeït res “especialment greu” i, a més, que el dispositiu de la Guàrdia Urbana i dels Mossos d’Esquadra estava correctament dimensionat.\nEl calvari de la Barceloneta\nUn dels casos més preocupants és el de la Barceloneta, que està lluny d’alliberar-se de l’incivisme que tant l’ha colpejat des de l’aixecament de l’estat d’alarma. El vicepresident de l’Associació de Veïns de la Barceloneta, Manel Martínez, ha assegurat aquest dimecres que les botellades i les aglomeracions han persistit al barri durant tot l’agost. “A partir de la una de la nit els cossos policials desallotjaven les platges, però hi havia gent que es dispersava pels carrers o que anava de festa a pisos turístics”, ha expressat Martínez. “Hem tingut una vida quotidiana maltractada”, ha afegit.\nPel que fa a la brutícia de la Barceloneta, Martínez ha estat contundent. “El barri mai havia estat tan brut”, ha explicat fent referència al fet que, segons considera, els serveis de neteja municipals són insuficients. “Les platges han quedat tocades: estan brutes i hi ha vidres i trossos de plàstics”, sentencia.


Dinamarca aposta per integrar l’agricultura en el model territorial – Think like a mountain\nDinamarca aposta per integrar l’agricultura en el model territorial\nNota publicada al portal de l’Ecodiari d’ahir dimecres 18 d’abril.\nUna delegació del municipi danès de Hjoerring va visitar ahir la seu del Consorci del Parc Agrari del Baix Llobregat\nUna delegació de polítics i funcionaris responsables de polítiques d’ocupació i planejament territorial del municipi danès de Hjoerring va visitar ahir la seu del Consorci del Parc Agrari del Baix Llobregat. L’objectiu de la visita era conèixer de primera mà la figura del parc agrari com a gestor d’un espai productiu i econòmicament viable en un entorn periurbà i veure com s’integren, en aquesta activitat professional, valors territorials, turístics i paisatgístics.\nLa visita s’emmarca en un moment en què el municipi de Hjoerring està iniciant els treballs previs per desenvolupar un nou pla especial. En una regió que combina una forta presència del sector agrícola i ramader amb un turisme important i la presència d’un dels ports més importants de Dinamarca, la delegació danesa s’ha traslladat fins a l’àrea metropolitana de Barcelona per observar i estudiar diversos àmbits econòmics i productius.\nEls visitants han incidit en la capacitat de generar lloc de treball que pot tenir aquest espai agrari en un sector considerat estratègic per aquest municipi. La incorporació de nous pagesos emprenedors i, també, l’aparició d’empreses com Can Perol, Cal Rosset o l’Hortet del Baix, que es dediquen a la venda directa de productes cultivats en l’àmbit del Parc, són alguns exemples d’un sector viu i amb potencials clars de futur.\nTambé ha despertat molt d’interès els òrgans de gestió del Parc, en què de forma consorciada hi són presents els municipis que aporten territori al Parc, la Generalitat de Catalunya, la Diputació de Barcelona i el Consell Comarcal, però també i el sindicat agrari majoritari a la comarca Unió de Pagesos. La presència del món agrari en la presa de decisions que afecten l’espai agrari del Baix Llobregat és una bona mostra del paper central que hi juga l’agricultura professional i productiva.\nEn aquest sentit, els càrrecs electes danesos s’han interessat per la manera com dins del Parc Agrari s’aconsegueix integrar l’objectiu fonamental que en aquest espai es desenvolupi una activitat productiva i econòmica viable amb el fet que, alhora, sigui ambientalment sostenible i generadora de paisatge.\nLa delegació, encapçalada pel president del Consell Municipal de Polítiques Ocupacionals i integrada per membres de quatre formacions polítiques amb representació al consistori i els responsables d’àrees tan transversals com Economia, Ocupació o Planificació Territorial, ha estat rebuda a la masia de Can Comas pel director del Parc, Josep Montasell, i la tècnica Sònia Callau.\nEntrada prèvia Cataluña mantiene la hoja de ruta acordada sobre la reforma de la PAC\nEntrada següent Ja hi ha data per fer públic el cabal mínim per a l’Ebre


Educació per a una societat responsable, tot transformant universitats a través de l’RRI - Blog CaixaCiència\nMitjançant diverses conferències magistrals i amb la participació en panels transdisciplinaris i sessions col·laboratives, professionals del sistema de recerca i innovació, personal docent universitari, representants d’organitzacions de recerca científica i de museus de ciència, entre d’altres, es van afegir al debat sobre com i per què cal integrar l’RRI (Recerca i Innovació Responsables) a l’ensenyament superior universitari.\nAra que HEIRRI es troba en la recta final, la conferència ha servit per presentar el treball dut a terme al llarg dels darrers tres anys i, també, per consolidar la comunitat implicada amb l’ensenyament de pràctiques responsables en recerca i innovació.\nEls programes formatius i els materials desenvolupats per HEIRRI es basen en metodologies innovadores i participatives. A més, estan adaptats als diferents nivells educatius i contextos: graus, màster, doctorat, MOOC, cursos d’estiu, formació per a formadors, cursos per a professors de secundària, etc. Aquests programes es presenten en format multimèdia i són accessibles, en obert, a través de la plataforma del projecte RRI Tools, coordinat per la Fundació Bancària ”la Caixa”.\nProgrames formatius del projecte HEIRRI accessibles a través de la plataforma RRI Tools.\nD’entre els materials formatius, HEIRRI està produint una sèrie de vídeos en què, d’una manera molt atractiva, es tracten alguns dels grans reptes i possibles escenaris de futur als quals s’enfronta la ciència del nostre temps. L’objectiu és que serveixin per introduir el concepte de l’RRI i fomentar-ne el debat. De moment s’han presentat dos vídeos: un sobre l’envelliment i un altre sobre l’alimentació.\nCrònica de la conferència via tuits #HEIRRIconf.\nLlibre resum de resultats del projecte HEIRRI.\nÀlbum de fotos de la 2a conferència HEIRRI.\nAfegeix-te a la HEIRRI Community!\neducació - heirri - rri - universitat


Pastoral | La Salle Figueres\nUna proposta de Valors. La Comunitat Educativa estimula l’alumnat perquè adopti una actitud positiva, lliure i decidida davant els nostres valors: responsabilitat, creativitat, justícia, convivència, interioritat i transcendència.\nL’objectiu principal del departament de Pastoral és acompanyar els alumnes en la participació activa dels valors de solidaritat, interioritat, transcendència i responsabilitat.\nEl Departament de Pastoral està format per un grup de professors de les diferents etapes i cicles del col·legi. Des d’aquest departament s’elabora una programació tenint en compte el caràcter propi i la línia evangelitzadora marcada per La Salle Catalunya.\nTreball de la interioritat\nL’equip de pastoral vetlla per dinamitzar i oferir als professors i als alumnes materials per treballar els temps litúrgics, la reflexió del matí, les celebracions durant el curs, la setmana solidària o les campanyes de solidaritat i convivències.\nLes jornades de convivència les trobades entre les diferents escoles de La Salle.\nLes celebracions de Nadal i Pasqua\nLes campanyes de solidàries.\nAquest any, més que mai, des de La Salle Figueres ens hem volcat en la Campanya de Nadal amb l’objectiu d’ajudar el Banc d’Aliments de la nostra comarca i també a la Fundació Comtal, entitat de La Salle que treballa per la igualtat de drets en l’àmbit educatiu dels nens i nenes vulnerables. La Campanya Solidària ha suposat un exercici de solidaritat de la nostra Comunitat Educativa i a la vegada un aprenentatge per a tots els nostres alumnes.\nLes imatges i les xifres parlen clar: SOM UNA ESCOLA SOLIDÀRIA gràcies a vosaltres!\nDurant el primer trimestre, s'han portat a terme diferents activitats HARA que complementen l'educació emocional dels alumnes. Destaquem l'activitat nadalenca HARA que han fet tots els alumnes de l'escola. Podeu veure les imatges a l'Instagarm de l'escola amb el hastag


Ara Llibres | Catàleg | El viatge de la Cilka\nNúria Parés Sellarès i Anna Puente i Llucià\nTags: Novel·la estrangera, Supervivència, Guerra\nDe l’autora del l’èxit internacional El tatuador d’Auschwitz, arriba la història d’amor i resistència inspirada en la vida de la Cilka. La seva bellesa va ser la seva condemna; l’amor, la seva salvació.\nLa Cilka només té setze anys quan el comandant del camp de concentració d’Auschwitz-Birkenau la converteix en la seva concubina. Separada a la força de la resta de presoneres, la Cilka se salva de morir-se de gana i de la cambra de gas.\nQuan s’acaba la guerra i alliberen el camp, la Cilka és acusada de col·laboracionista per haver-se’n anat al llit amb l’enemic i és condemnada a treballs forçats en un gulag de Sibèria. Allà, la Cilka s’enfronta a més perills, alguns de nous i alguns que li resulten horriblement familiars, inclosa l’atenció indesitjada per part dels guàrdies. Però un dia coneix una metgessa que li dona protecció i li ofereix cuidar-se dels malalts del campament, una feina titànica tenint en compte les condicions brutals en què viuen.\nDesafiant la mort i el terror cada dia, la Cilka descobreix una força que mai no havia sabut que tenia, i que dins el seu cor encara hi ha lloc per a l’amor. De nena a dona, de dona a cuidadora, el viatge de la Cilka és exemple de resistència de l’esperit humà... i de la nostra voluntat de sobreviure.\n«Com pot tirar endavant? Com pot treballar per a un nou enemic? Vivint mentre veu com les dones que l’envolten es consumeixen, s’afamen, s’encongeixen, moren. Però ella... ella viurà.»\n(Nova Zelanda) és una autora d’èxit internacional, apassionada per les històries de supervivència, superació i esperança. El 2003, mentre treballava en un gran hospital públic de Melbourne, li van presentar un avi que possiblement tenia una història digna d’explicar. El dia que la Heather i en Lale Sokolov es van conèixer, a tots dos els va canviar la vida. La seva amistat va anar creixent i en Lale es va embarcar en un viatge d’autoanàlisi durant el qual va confiar a la Heather els detalls més íntims de l’Holocaust. Originalment, ella va escriure la història d’en Lale en format guió (un text que va quedar en les primeres posicions de diversos concursos internacionals), però finalment la va convertir en la seva novel·la debut, El tatuador d’Auschwitz (Amsterdam, 2018). La segona part, El viatge de la Cilka, continua la història d’aquest supervendes mundial.


Miriam i Desiré de ‘GH 14’ també denuncien el ‘bullying’ que els va fer Miguel Frigenti a les xarxes\nS’afegeixen a Lorena Edo\nLes tres exconcursants van reaparèixer a ‘Viva la vida’ per parlar dels forts atacs del col·laborador i la seva mare\n20 de de setembre del 2021. 12:24\nMiguel Frigenti és a l’ull de l’huracà en aquests moments. Després del seu últim enfrontament amb Isabel Rábago a la gala de dijous de ‘Secret Story’, els col·laboradors de la cadena han pres partit per un o per l’altre. No obstant, aquest assumpte ha passat a un segon pla després que Lorena Edo, concursant de ‘GH 14’, denunciés públicament els atacs que Frigenti i la seva mare li van dedicar durant el seu pas pel concurs.\nAhir ‘Viva la vida’ es va fer ressò dels vídeos que la Lorena publicava aquesta setmana a Twitter, i en què es veu el col·laborador de ‘Sálvame’ al costat de la seva mare insultant-la pel seu aspecte físic: «No et posaria a fer bolos, et posaria en un zoo», li deien entre altres perles Frigenti i la seva mare.\nEl programa va parlar amb la Lorena, però també amb dues exconcursants més de ‘Gran Hermano’, la Miriam i la Dessiré. Totes dues també van patir el ‘bullying’ de Frigenti. La primera recorda que, a més de dir-li «dents de cavall i tot això», el tertulià va tenir una actitud masclista: «Jo entro a la casa i m’anava a casar. Com que després vaig tenir un romanç amb un noi, em va dir puta, meuca...», va explicar la Miriam, que recorda que el Miguel feia «muntatges de vídeos amb mi i la cara d’un cavall».\nCosmo estrena ‘Saving Lisa’, l’adaptació francesa de ‘Madre’ amb Victoria abril\nRauw Alejandro, la bomba que prepara Netflix per a la segona temporada de ‘Sky Rojo’\nLa segona d’elles va ser atacada per la seva condició de transsexual. «No és una dona, encara li queda molt per ser considerat Gremlin. Quin esperpent de carn amb ulls. Fa fàstic veure’l», va escriure Frigenti a Twitter. «Em sorprèn moltíssim que algú del col·lectiu LGTBI m’ataqués amb el tema que soc un tio. Els comentaris que a mi em van fer són totalment denunciables», afirma Dessiré.\nDesprés de conèixer aquests testimonis, Emma García va afirmar sorpresa: «M’he quedat... Que no sé per on tirar». La resta de col·laboradors van condemnar les paraules de Frigenti, però Diego Arrabal va anar més enllà: «Aquest home no pot estar assegut en un plató de televisió. És una barbaritat el que fa a la noia de ‘Gran Hermano’».\nSecret Story Gran hermano


✅ La novetat de Zara que tu mateix pots modificar com et doni la gana\nLa signatura d'Inditex ha tornat a ampliar la gamma de peces customitzables\nRedacció 05/10/2020 14:23h\nFa un any i mig Zara va posar en marxa un dels seus serveis més esperats: el de la personalització de peces. La signatura d'Inditex va començar amb pantalons i jaquetes vaqueres perquè els seus clients puguin lluir unes peces úniques amb les seves inicials per marcar la diferència.\nedited | Customize your favourite garment * Check country availability Disponible for TRF, Man and Kids #zaraedited\nUna publicació compartida de ZARA Official (@zara) el 6 Ago, 2019 a les 11:09 PDT\nAquesta personalització es va estendre posteriorment a una línia de bosses bàsiques i ara, la marca l'ha ampliat a un dels articles que mai falten a l'armari i que són tot un bàsic: la camisa.\nLa nova peça de Zara\nZara ja permet personalitzar aquesta peça que és tot un comodí estilístic, ja que pot combinar-se amb tota mena de peces, amb l'armilla tendència de la temporada, un blazer per a un 'look' més formal o bé amb 'jeans', pantalons 'joggers' i fins i tot amb faldilles estampades o d'efecte pell que estan molt de moda.\nUna publicació compartida de ZARA Official (@zara) el 30 Set, 2020 a les 11:01 PDT\nSegons 'La Vanguardia', la firma ha posat a la venda quatre models de camisa: dues llises, una en color blanc i una altra en blau cel, i dos amb estampat de ratlles en blanc i blau. Uns articles que pertanyen a la seva línia sostenible 'Join Life', és a dir, que estan confeccionats amb cotó orgànic que s'ha cultivat utilitzant fertilitzants i pesticides naturals. Cada camisa té un preu de 29,95 euros i està disponible des de la talla XS fins a la XL.\nUna publicació compartida de ZARA Official (@zara) el 30 Set, 2020 a les 06:31 PDT\nUns dissenys senzills per aconseguir looks casuals de deu que poden convertir-se en una peça molt especial gràcies a aquest servei que ofereix Zara. El procés de personalització és molt fàcil. Un cop seleccionada la talla de la peça s'ha de clicar la pestanya 'Edita'. Tot seguit s'obrirà una finestra amb el menú d'edició.\nUna publicació compartida de ZARA Official (@zara) el 30 Set, 2020 a les 01:26 PDT\nPrimer s'ha de triar la posició del text: butxaca esquerra; zona dels botons, just a sota de la butxaca o el puny. El següent pas és escriure el text, amb un màxim de quatre caràcters, de manera que es recomanen les inicials de la persona o bé un missatge clau.\nL'últim pas és el color de la font, també en tres opcions diferents: blau, negre o bordeu. Una manera original d'aconseguir una peça única a un preu de molt baix cost.


Els treballadors del transport sanitari s'indignen per les retallaldes - Garrotxa Digital\nEls treballadors del transport sanitari s’indignen per les retallaldes\nComentaris tancats a Els treballadors del transport sanitari s’indignen per les retallaldes\nL’anunci de retallades en la sanitat comportarà que deixin de prestar servei algunes ambulàncies de la demarcació de Girona i això ha indignat els professionals del transport sanitari. Denuncien que l’atenció sanitària es veurà directament repercutida per la decisió del Govern català.\nProfessionals del transport sanitari s’han concentrat aquest matí davant de l’Hospital Sant Jaume d’Olot per denunciar les retallades anunciades pel departament de Salut, que afectarà el servei d’ambulàncies de la demarcació de Girona. Denuncien la supressió de fins a set serveis d’ambulàncies a les comarques gironines, la qual cosa farà segons afirmen més precari el transport sanitari programat. Segons els sindicats, a girona desapareixerà ambulàncies a Arbúcies, Ripoll i Banyoles. Es reduiran les hores del servei també a Girona, Blanes, celrà, Empuriabrava i a Besalú, on l’ambulància que fins ara operava les 24 hores del dia passarà a estar en servei només 12 hores durant la nit. El sector denuncia que aquesta mesura repercutirà directament en el servei que ofereixen des d’Olot, ja que les ambulàncies de la ciutat hauran de cobrir el servei també en aquella zona. La conseqüència, segons els professionals, és l’alentiment del servei. Després de la concentració davant l’Hospital Sant Jaume, els manifestants han començat una marxa reivindicativa que ha acabat davant de l’Ajuntament d’Olot.


A presó els dos detinguts pels Mossos amb 11 antecedents policials per delictes contra la salut pública\nUn agent en el desmantellament d'un punt de venda de droga al barri de Sant Josep Obrer MOSSOS D'ESQUADRA\nDivendres, 09 Febrer 2018 19:19\nEls Mossos d'Esquadra han donat per desmantellat un important punt de venda de drogues al barri Sant Josep Obrer de Reus. Els agents van detenir una dona de 46 anys i un home de 52 anys, veïns de Reus, com a presumptes autors d'un delicte contra la salut pública i el jutge del Jutjat d'Instrucció en funcions de guàrdia de Reus va decretar aquest dijous el seu ingrés a presó. Els arrestats acumulen 11 antecedents per delictes contra la salut pública. La policia catalana va realitzar dues entrades judicials a domicilis ubicats al carrer Mas Pellicer de Reus en el marc d'una investigació encetada al desembre arran de diverses informacions sobre el presumpte tràfic de drogues al barri de Sant Josep Obrer. Un dels domicilis s'utilitzava com a centre de preparació de la droga i l'altre com a punt de venda.\nEn l'operació es van comissar 69 dosis preparades per a la venda d'heroïna, 20 dosis de cocaïna, 100 grams de cabdells de marihuana, material per a la preparació de la droga i altres objectes de valor que podrien procedir d'altres il·lícits penals com ara 13 rellotges de polsera de primeres marques.\nAmb dos domicilis diferents, els detinguts tenien desvinculat l'habitatge productor del de venda. Així, podien minimitzar pèrdues en cas que la policia descobrís el punt de venda i mantenir aliè a la investigació el centre de producció. Arran de la investigació no es descarta que es duguin a terme futures detencions relacionades amb aquest punt de venda desmantellat o amb els objectes de valor recuperats.


Alemanya – Guia de Roses\nHome Tag "Alemanya"\nRoses promociona els seus càmpings en una de les principals fires europees del sector\nL’Àrea de Turisme de l’Ajuntament de Roses està present entre el 20 i el 24 de febrer, juntament amb l’Estació Nàutica, a la fira Reise Camping d’Essen (Alemanya), per donar a conèixer la destinació i tota l’oferta de càmpings de què la població disposa. La participació en aquest important esdeveniment europeu del sector del càmping […]\nEl reconegut pediatre i escriptor Carlos González ofereix una xerrada a Roses sobre autoritat i límits\n“L’autoritat i els límits durant la infància i l’adolescència”, és el títol de la xerrada que oferirà Carlos González el proper dissabte 10 de desembre, al Teatre Municipal de Roses. (44) 00\nDel 19 al 23 d’octubre, seixanta representants d’agències especialitzades en l’organització d’esdeveniments, associacions, agències de comunicació i travel mànagers dels principals mercats europeus visiten les comarques gironines per participar en la iniciativa Costa Brava Business Days. (28) 00\nEl Festival de cinema tanca la inscripció per participar a la 28ena edició de Girona, amb una participació d’obres de tot el món. La ciutat esdevé un atractiu pel talent del 75% dels països reconeguts per Google. (86) +10\nAl desembre els mitjans alemanys es van fer ressò de la fortuïta trobada d’un home amb dos cadells de lleó africà en un aparcament de la localitat de Zielitz, al nord-est del país. (93) +10\nLa nova cúpula de l’Agència Espacial Europea (ESA) vol construir una base permanent en el nostre satèl·lit. (12) 00\nEl guardó de la DCC, que té 85.000 membres, s’ha lliurat avui a Essen, en el marc d’una fira internacional de turisme i càmping. (68) +10\nOxfam Intermón demana a Espanya que no abandoni el poble sirià\nEspanya només va donar un 37% dels fons que li correspondrien per aquesta crisi humanitària i es va comprometre a acollir 854 sirians per la via del reassentament el 2015, dels quals encara no ha arribat cap (26) 00


La microbiota regula la resposta immunitària de l’organisme enfront la malaltia inflamatòria intestinal « Bloc del Clínic\nUn article que publica avui la revista Cell revela un nou mecanisme pel qual la microbiota intestinal, el conjunt de bacteris de l’intestí, regula les respostes del sistema immune que donen lloc a malaties autoimmunes, en les que els glòbuls blancs de la sang ataquen a cèl·lules del nostre propi cos. L’estudi, coordinat per Pere Santamaria, investigador de l’IDIBAPS i de la Universitat de Calgary, revela que la microbiota intestinal s’aprofita de glòbuls blancs que causen diabetis per protegir l’hoste contra la malaltia inflamatòria intestinal.\nLa microbiota intestinal, que està formada per, aproximadament, un bilió de bacteris per gram de matèria fecal, proporciona a l’organisme nutrients i vitamines essencials i ajuda a digerir components alimentaris de difícil digestió. A més, contribueix al desenvolupament normal de la immunitat, és a dir, a educar el sistema immunitari per fer la seva tasca. No obstant, quan es desajusta, la microbiota pot promoure malalties autoimmunes a través de diversos efectes sobre glòbuls blancs, que són els que ens defensen de les infeccions, però que també poden atacar els nostres propis teixits, provocant malalties inflamatòries.\nEn general, aquests efectes no són específics i controlen l’equilibri entre els tipus de glòbuls blancs amb diferents funcionalitats, per exemple, inflamatoris o antiinflamatoris. En conseqüència, l’equilibri entre aquests i altres tipus de cèl·lules immunes probablement varia en funció dels canvis en la microbiota intestinal. “De fet, es pensa que juga un paper clau en l’augment constant de la incidència de malalties autoimmunitàries en les darreres dècades en les societats industrialitzades, un augment que s’ha associat a majors taxes d’higiene, per l’ús d’antibiòtics o neteja en general”, assenyala Pere Santamaria.\nEn l’article publicat a la revista Cell els investigadors han descobert un nou mecanisme pel qual la microbiota intestinal pot regular els glòbuls blancs que causen autoimmunitat: una proteïna expressada per un component prevalent de la microbiota provoca el reclutament a l’intestí d’un tipus específic de glòbuls blancs quan comença la colitis ulcerosa, un tipus de malaltia inflamatòria intestinal. Aquest reclutament produeix la supressió de la inflamació. És a dir, la penetració de la paret intestinal per part de la microbiota digestiva normal en resposta a un desencadenant de la colitis ulcerosa té un efecte crida per tal d’extingir la inflamació.\nD’altra banda, el tipus de glòbuls blancs que ha permès aquest descobriment també van revelar un altre fenomen desconegut anteriorment: que alguns glòbuls blancs que causen diabetis tipus 1 existeixen en el cos perquè es necessiten per protegir l’organisme contra la malaltia inflamatòria intestinal. “Això indica que la microbiota intestinal expressa proteïnes que poden provocar l’activació o regulació de glòbuls blancs que participen en malalties autoimmunitàries específiques que són distals a l’intestí”, explica Santamaria.\n“En conjunt, aquestes noves observacions tenen profundes conseqüències terapèutiques i descobreixen mecanismes nous que permeten una millor comprensió de la relació simbiòtica que existeix entre la microbiota intestinal i l’organisme”, conclou Pere Santamaria.\nColitis ulcerosa, Diabetis, glòbuls blancs, limfòcits, malaltia inflamatòria intestinal, microbiota, Pere Santamaria


la improbable amistat de Selena Gomez i Jennifer Aniston van començar totes a un bany -->\nLa poca amistat de Selena Gomez i Jennifer Aniston van començar en un bany\nSelena Gomez, la benvolguda cantant de pop, és una amiga íntima de Jennifer Aniston en aquests dies, però les circumstàncies que envolten el funcionament dels dos anys enrere són estranyes, com a mínim. Creixent, Gomez va idolatrar a Aniston pel seu paper com a Rachel a l'èxit show, Friends. Bé, un dia, en un esdeveniment de la Vanity Fair, la cantant Rare va topar amb Aniston mentre estava al lavabo. Va ser increïble trobar-se amb la seva actriu favorita, que diu Gómez, inicialment va ser molt amable amb ella. Uns anys després, Fast Forward i Gomez van tenir l'oportunitat d'entrevistar a un dels seus amics més propers.\nJennifer Aniston acull Ellen, Selena Gomez\nMentre Ellen Denegres estava lluny del seu show per fer un descans, Aniston va tenir l'oportunitat d'acollir a Ellen. Per descomptat, un dels convidats al programa va ser Gomez, que va estar allà per promoure el llançament del seu àlbum número 1, Rare.\nDavant de l’aire, Gomez amb prou feines podia contenir la seva il·lusió quan anava a les xarxes socials per anunciar que tindria l’oportunitat de parlar amb Aniston, ella mateixa. “Una de les meves entrevistes preferides de la meva vida amb la meva infància / actual reina. Podeu veure demà si voleu '! va dir en una de les seves històries d’Instagram.\nAniston i Gomez Reminisce sobre la llarga amistat al llarg dels anys\nGipó | AshiSingh\nTan bon punt Gomez va arribar a l'escenari, no va poder deixar de somriure. Els dos van recordar amb broma sobre la seva amistat i la seva estranya reunió anys abans. Tot i això, tot era una rialla per als dos. Evidentment era evident que Aniston també estava gaudint de passar el temps amb Gomez, igual.\n'Sempre has estat tan dolç. Realment ets un autèntic fan. És fantastic. Ens coneixem des de fa anys. Heu estat a casa meva. Hem tingut pizza. Noia després del meu propi cor, ens encanta una pizza o què? Ens encanta una pizza ', va dir Aniston a la seva amiga. 'Sí, ho fem', va coincidir Gómez.\nGomez comparteix una curiosa història de com els dos primers anys es van reunir en un bany\nEls dos van començar a parlar del moment en què es van conèixer per primera vegada al bany anys abans, i va fer que l'audiència esclatés a riure. 'Bé, ningú no sabia qui jo era, i tu estaves al bany, amb un vestit negre', va començar Gómez, amb Aniston responent amb broma: 'D'acord, estrany'.\n“I crec que vam estar a alguna cosa d’esdeveniment a Vanity Fair, i vaig estar allà amb la meva mare, vaig entrar al bany i et vaig veure, i eres igual de simpàtic. Acabava de sortir del bany i tornaves i el meu cor, com aturat. I em vaig despertar i vaig córrer a la meva mare i em va semblar: 'oh déu, només vaig veure Jennifer Aniston'. Gomez compartia emfàticament.\nJennifer Aniston i Selena Gomez van gaudir de la interacció en el programa\nTot i que només va ser un segment curt en un programa de xerrades amb Aniston, Gomez va compartir que era una cosa que només podia haver somiat de fer, referint-se a arribar a compartir escenari amb l'actriu Friends.\nPerò, segons els dos que es veuen amb regularitat junts en cerimònies de lliurament, així com, dirigint-se a les cases dels altres, hi ha segur que hi haurà moltes més oportunitats per passar a passar un futur en el futur. I, per pensar, tot va començar en un bany.\nLa Llei Duane Martin reconeix amb prou feines les acusacions de maltractament de Tisha Campbell-Martin en la presentació de custòdies infantils\nNotícies El certificat de mort de David Cassidy demostra que el cantant ha estat cremat\nLa Llei L’amic acusat de Chris Brown elimina publicacions socials agressives de la nit d’agressions sexuals presumptes\nEstrelles Kendall Jenner permet que tot plegat quedi al vídeo de la roba interior de bany\nNotícies Jodie Sweetin afirma que no guanya tants diners que els seus exens\nLa Llei El contracte de 'Fortnite' Gamer Tfue amb el clan FaZe finalment es va revelar.\nEstrelles Kate Upton passa a NSFW per a la representació de Tinder de biquini - Acceptat el 'repte Dolly Parton'\nDiddy celebra la inducció de Biggie en el rock and roll Hall of Fame fent crits als carrers!\nAyesha Curry mostra el bikini taronja a les vacances a la platja amb Steph\nCarrie Underwood topa amb l'estat del bombo a la traje i la Fedora. El vídeo BTS mostra Instagram


Alèxia Putellas, pilota d’or, futbol femení en alça - Coses a dir\nL’època per al futbol femení s’augura bona i ho celebro, i molt. Lluny queden els anys on jugar a futbol al pati de l’escola amb els nois era vist de mala manera. De fet, era l’únic lloc on es podia jugar, no hi havia equips femenins de futbol i les que hi jugàvem, érem considerades poc femenines i altres qualificatius poc edificants que m’estalvio de reproduir. Un dia, un mestre va confessar als meus pares que era una llàstima que jo no fos un noi perquè hagués pogut ser futbolista… I sí, m’agradava molt jugar al futbol, a l’escola i a casa, però tots els meus referents eren masculins (del barça, per ser més exactes), les noies no podíem jugar en cap equip femení perquè no existien en aquella època i ens conformàvem a jugar al patí de l’escola o quan podíem (generalment amb germans i cosins en trobades familiars). Poc després vaig deixar de jugar als patis perquè el joc era massa brut entre els nois; ja era 8è de bàsica (el què avui seria 2n d’ESO), i vaig reciclar-me a àrbitre per posar ordre al camp. Però allò era impossible perquè els nois anaven a la seua. I vaig passar a jugar a bàsquet. Fins que no vaig arribar a la Universitat no vaig tornar a jugar a futbol, però aquest cop en un equip femení de futbol sala. Va ser un plaer veure que no era l’única noia a qui agradava jugar a futbol. No hi havia equips de futbol femení ni cap altra lliga que no fos la universitària. I vaig seguir jugant després d’acabar perquè havíem fet colla i era una manera de seguir veient-nos i estar una mica en forma, fins que em vaig trencar els lligaments del genoll i es va acabar el joc; just quan l’Alèxia començava a jugar als 6 anys jo ho deixava, als 28. En aquests vint-i-tants anys que han passat l’evolució del futbol femení ha anat en progressió. Ara ja hi ha equips femenins arreu i les noies poden jugar a futbol fora de l’escola. No són vistes com a éssers estranys, sinó com a esportistes, malgrat encara el futbol que mou masses (diners) és bàsicament el masculí (dels sous d’uns i altres ja en parlarem un altre dia perquè hi ha molt camí a córrer).\nTornant a l’Alèxia, em va fer molt feliç que una jugadora catalana del barça guanyés el prestigiós guardó; al costat tenia a Messi, el nostre gegant ara al PSG, que va guanyar la seua setena Pilota d’Or per la darrera temporada al Barça i a la selecció argentina. I Pedri, una jove promesa del planter blaugrana, va guanyar el premi per als joves. Així doncs, el Barça és el primer club del món a guanyar la Pilota d’Or femenina i masculina, i també a tenir tres representants al mateix temps guanyant el preuat reconeixement. El passat, el present i el futur són del Barça.\nFutbol al pati\nD’altra banda, el pati de l’escola ha estat notícia aquesta darrera setmana. Hi ha hagut polèmica pel fet de l’anunci que es limitarà el temps de futbol al pati. A l’escola són els nois els què continuen dominant els patis jugant al futbol i és una contínua font de conflictes. Ho sé de primera mà per l’experiència dels patis viscuts només durant aquest curs. Els temps canvien i ara els nois i noies que volen jugar a futbol (o hambol o bàsket…), ho fan als seus respectius clubs, estan federats, tenen una lliga… Els patis han de ser un lloc d’esbarjo on es puguin fer altres activitats que no siguin, només, jugar a futbol i per això (abans de la pandèmia), els dinamitzàvem amb altres alumnes de cursos superiors que, un cop a la setmana en torns rotatoris, anaven al pati de 1r per fer jocs diversos. Mentrestant, la pista és el centre d’atenció i són els nois, majoritàriament, els que hi juguen i l’ocupen.\nLes escoles que han limitat els dies/temps del futbol al pati han comprovat que hi disminueix la conflictivitat i hi augmenta l’ús col·lectiu de l’espai. No és (només) una qüestió de nens/nenes. Ho és d’uns quants/tothom. Ho és d’ús educatiu\n— Josep Bargalló Valls (@JosepBargallo) December 7, 2021\nEl que rebla el clau és la frase de la Marta Rojals en el seu article setmanal: “S’hauria de dir més que l’escola no ha de reflectir la societat, senyora, de cap manera, sinó que l’ha de millorar”. I és aquest el sentit de l’anunci que pretén millorar la convivència en un espai educatiu. Els nois i les noies poden jugar a futbol als seus respectius clubs que, ara sí, n’hi ha de totes les categories i gairebé a tot arreu, però l’escola ha d’oferir altres alternatives i incloure a tothom.\nAquesta entrada s'ha publicat dins de Futbol, Espectacles i Cinema, per Mònica Amorós i Gurrera | Deixa un comentari. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent


La Comunitat Valenciana rebrà enguany un de cada quatre euros de la inversió en el corredor mediterrani - À Punt\nLa Comunitat Valenciana rebrà enguany un de cada quatre euros de la inversió en el corredor mediterrani\nLa ministra de Transports, Mobilitat i Agenda Urbana, Raquel Sánchez, defén a Castelló de la Plana l'aposta del govern espanyol per la infraestructura, i que enguany l'executiu invertirà 387 milions en terres valencianes\nLa ministra de Transports i Mobilitat, Raquel Sánchez, durant l'acte a Castelló de la Plana / Doménech Castelló (Efe)\n20 de gener 2022 - 13:25\nLa ministra de Transports, Mobilitat i Agenda Urbana, Raquel Sánchez, assegura que en 2022 la Comunitat Valenciana rebrà inversions per valor de 387 milions d'euros per al corredor mediterrani, la qual cosa representa "un de cada quatre euros" del pressupost que el govern central dedicarà a completar la infraestructura ferroviària. Un projecte que ha defensat com una "aposta inequívoca" de l'executiu de Pedro Sánchez, recordant que des de 2018 s'han aprovat licitacions per vora 3.318 milions d'euros, "a ritme d'una per setmana".\n"Pocs projectes" han rebut tant de suport del govern central durant 2021 i 2022 com el corredor mediterrani, ha explicat Sánchez, que ha destacat que en els últims dos anys "s'han consignat inversions que quadrupliquen els pressupostos del 2018 i hem reduït el termini que ens havia marcat l'anterior govern en dos anys". (...) "Estem compromesos a continuar perquè estem convençuts de les bondats d'aquesta infraestructura", ha afirmat.\nLa ministra ha fet aquestes declaracions en un acte al Grau de Castelló sobre el corredor mediterrani organitzat pel diari Mediterráneo, al qual també ha assistit la delegada del govern, Gloria Calero, el conseller d'Educació, Vicent Marzà, el president de la Confederació d'Empresaris Valenciana (CEV), Salvador Navarro i el president de l'Autoritat Portuària de Castelló, Rafa Simó, entre altres.\nPocs projectes han rebut tant de suport del govern central durant 2021 i 2022 com el corredor mediterrani Raquel Sánchez - Ministra de Transports i Mobilitat\nEntre les actuacions per a 2022 a la Comunitat Valenciana, la ministra ha destacat la inversió de 189,8 milions per a desenvolupar el tram La Alzina-Xàtiva-València, que permetrà reduir en mitja hora el temps de viatge entre Alacant i València.\nTambé ha mencionat que l'any que ve es preveu adaptar a l'ample internacional del tram València-Castelló-Vandellós; les obres per a l'adaptació a l'ample mixt entre València i Almussafes (11,5 milions), el desenvolupament de terminals intermodals logístiques; i avançar en l'estudi informatiu del túnel passant de València, la doble plataforma de València-Castelló i el nou accés ferroviari al Port de Sagunt.\nRespecte d'aquests estudis, Sánchez ha subratllat la importància que té aprovar-los, destacant que si bé "no tenen tanta repercussió pressupostària, són necessaris perquè el corredor avance". En aquest sentit, també ha avançat que l'executiu espanyol està estudiant millores en diversos trams, amb la intenció de preveure necessitats futures.\nNo hi ha excuses per a accelerar les obres perquè la infraestructura siga una realitat en 2026 Salvador Navarro - President de la CEV\nEn el seu torn de paraula, el portaveu de la patronal CEV, Salvador Navarro, ha advertit la ministra que "no hi ha excuses per a accelerar les obres perquè la infraestructura siga una realitat en 2026". "La nostra economia ha de continuar sent competitiva i això passa perquè les infraestructures també ho siguen", ha recalcat.\nPer la seua banda, el president de l'Autoritat Portuària de Castelló, Rafa Simó, ha dit que el port castellonenc "enfoca el seu futur en el ferrocarril" i ha assegurat que "ja ningú dubte que és una infraestructura fonamental per a tot Espanya; que s'ha aconseguit cohesió reivindicativa i que existeix per part del govern de Pedro Sánchez la més sensibilitat i compromís".


Publicat el 21 Agost, 2019 6 gener, 2022 per Joan Llinàs Cuadros\nSegons David Foster Wallace quan més luxoses són unes vacances més sensació de seguretat i comoditat esperes obtenir. Per contra, la sensació de sorpresa i d’aventura es veu irremissiblement reduïda. En definitiva, si inverteixes la suficient quantitat econòmica, et pots proporcionar unes vacances on tot està estipulat fins al darrer detall: des del berenar flexitarià eco-friendly, fins a la música que ha d’acompanyar el teu avistament de balenes. Pots, inclús, quantificar la dosi d’adrenalina que vols experimentar llogant alguna experiència d’aventura més o menys controlada. També pots mesurar el teu grau d’immersió en la gastronomia local, i experimentar més o menys les peculiaritats socials i culturals del país que visites, segons el teu nivell de tolerància. Viatjar així és com anar a un supermercat: tu tries quina gamma de productes vols que passin a formar part del rebost del teu record. Alguns senten una falsa llibertat i una legítima sensació de privilegi, d’altres no poden defugir el sentiment de pèrdua d’autenticitat que comporta aquesta forma de viatjar.\nLes guies de viatges de l’editorial lonely planet han resultat ser una bona eina pels viatgers que no es poden permetre els viatges-producte de categoria premium. Et donen una petita introducció a la història, la cultura, les arts, i els costums del país on viatges, a més de proporcionar-te tot un recull de llocs per visitar, dormir i menjar. Resulten molt útils per aquells viatgers que no coneixen gran cosa del país que visiten. Tot i així, un ús abusiu d’aquestes guies pot acabar propiciant un viatge-producte on tot el que experimentaràs i faràs estarà delimitat pels consells que et donarà la guia: on menjar, quines experiències imprescindibles has de viure, com interactuar amb els locals… Si no et surts del guió i segueixes la recepta del viatge que et proposen també obtindràs les sensacions i les emocions que et venen descrites en les seves pàgines: el goig d’un trekking amb guia, el delit de menjar un plat de la gastronomia local davant una posta de sol, la tranquil·litat d’un passeig pels voltants d’un parc.\nL’aritmètica de les teves emocions.\nSI no es va en compte, però, es pot acabar experimentant aquella desagradable sensació d’endinsar-se dins una atracció turística i sentir-se partícip d’una de les màximes aberracions de la postmodernitat, el late tourism: les cues infinites, l’olor a sucre de les parades a l’entrada, els selfies com a fi en si mateix, la massificació del visitar, els grups de jubilats de les fotos a discreció que no van enlloc, els joves dels altaveus amb música, la mare que renya el fill perquè li ha caigut el gelat, el pare que encoratja la família a aguantar una estona més…. Tant pot ser un temple xintoista a Japó, una pizzeria centenaria a Nàpols, o el cim de l’Everest. Tot és susceptible de convertir-se en producte de consum turístic si no es té la suficient cura. A vegades, mantenir-nos allunyats potser la millor forma de respecte.\nAprendre a viatjar avui en dia és aprendre a fugir dels llocs- atraccions turístics. Aquells on tot està regit per la brevetat, on visitar es converteix en passar per damunt. Com engolir en comptes de menjar.\nTot i així, encara hi ha esperança pel viatger contemporani. Encara es poden viure experiències que no han estat cosificades pel consumisme. Algunes, fins i tot, poden ser ben inesperades, com endinsar-se dins un bany tradicional per a la rutinaria neteja personal. És el cas de l’onsen japonés.\nEls onsen són els banys tradicionals japonesos. D’origen volcànic, són banys termals antiquissims en algunes zones de Japó com a Yamagucho o a Matsuyama. Avui en dia, es poden trobar a tot arreu, tant a hotels, com a ciutats o pobles. És considerat el lloc de bany i neteja personal de Japó. La majoria estan dividits en dues estances. La primera sol disposar d’unes cistelles on es poden dipositar els objectes personals i el yukata, l’única peça de roba amb la que es pot entrar als onsen. A més, hi sol haver algunes piques amb mirall on un es pot acabar d’endreçar quan ha sortit del bany. L’altra estança és on es troba l’ofuro, el bany pròpiament, on l’aigua sol estar a més de trenta graus. A més de l’ofuro, en aquesta estança també hi podem trobar unes dutxes situades just a l’entrada i a un metre del terra, acompanyades de petits tamborets i d’uns simples pots de xampú i suavitzant. Alguns onsen, solen incloure en aquesta estança una sauna, com a concessió a la modernitat, i un jardí d’estil zen darrere un gran cristall situat enfront de l’ofuro.\nDins l’onsen s’han de seguir unes estrictes normes de conducta ben estranyes per a qualsevol nouvingut, i aquí és on rau la seva especificitat. Els banys estan dividits per sexes, i no està permès entrar amb cap peça de roba a la zona de bany (just una petita tovallola per refrescar el front o la nuca). La roba i totes les pertinences s’han de deixar a les cistelles de la primera estança. Pensant-ho bé, és possible que sigui l’únic lloc públic del món on un hi entra lliurament però amb la condició de fer-ho completament despullat. Ni tant sols es pot entrar amb unes sandalies o xancles.\nEl teu cos és la teva única i autèntica propietat.\nUna vegada s’accedeix a la segona estança, on es troba l’ofuro, el primer que es sent és la intensa calor i el lleuger onejar de l’aigua del bany. El primer que s’ha de fer és saludar amb una breu mirada i un concís moviment de cap els possibles usuaris que hi pugui haver. En cap cas s’ha d’establir una conversa en aquesta estança, tampoc en el cas que es vagi acompanyat d’un conegut.\nA l’onsen, l’experiència és sempre individual, mai compartida.\nAbans d’introduïr-se dins el bany és necessàri rentar-se a les dutxes. Està mal vist dutxar-se dret. T’has de seure en el tamboret i no esquitxar fora del teu redol. L’experiència és individual i les seves condicions irrenunciables són el respecte i la distancia.\nDins l’onsen no hi ha cap rellotge, el temps és sempre subjectiu. Tampoc hi ha rètols, ni anuncis, ni fil musical, ni pantalles. Sobretot no hi ha pantalles. No hi ha res on puguis fixar l’atenció més enllà dels teus pensaments i de l’espai que t’envolta.\nJa ets dins el bany. L’aigua està molt calenta, massa. Però aguantes una estona mentres observes el jardí zen que tens al davant i comences a ser conscient que mai arribaràs a ser tant pulcre i tant discilinat com aquell jardí minimalista on cada petit detall està pensat i cuidat. Vols tenir un caràcter i una personalitat de jardí zen, però no ets capaç d’aguantar cinc minuts sense bellugar-te dins aigua calenta, sense pensar en les possibles notificacions del teu mòbil, ni en el que has o hauries de fer quan surtis de l’onsen, on seràs d’aquí unes hores, o el que hauries de fer quan tinguis cinquanta anys, o el que hauries d’haver fet fa dos dies.\nMai seràs tan perfecte com un jardí zen.\nQuan te’n vols adonar, la pressió sanguínia ja t’ha baixat gràcies a la calor i tot comença a anar una mica més lent. El fluxe frenètic i boirós de pensaments es va relentint, i agraeixes el sofriment previ. En aquest moment ningú vol la teva atenció, ningú et vol vendre res, ningú et vol jutjar. No ets un consumidor, ni un ciutadà, ni un amic, ni un aficionat al futbol. Estàs alliberat de totes les multituds que contens, de tot el que ets. I ara, què faràs? Però el teu cervell no està avesat a estar tot sol i cerca estímuls que el distreguin. Tens un cervell configurat a la sabana africana però ensinistrat en el capitalisme salvatge. Mires l’home que hi ha a l’altre part de l’ofuro, ell no et mira. Ell té els ulls tancats i està concentrat en sí mateix. Ell està més aprop de ser un jardí zen, tu ets una selva incontenible. Deu tenir setanta anys i manté l’esquena en una perfecta línea recta. Et fas conscient de la teva postura i corregeixes la teva posició: baixes les espatlles, treus el pit i col·loques bé l’espatlla. Fer-se conscient d’un mateix observant els altres. Tens ganes de sortir, de partir, d’anar a l’altra estança i acabar d’endreçar-te. És la mateixa sensació que tenies quan eres un nin i sabies que faltava poc perquè sonés el timbre que donava punt a la darrera classe. Però et forces a aguantar una estona més, a mantenir la mirada clavada en el jardí, a respirar millor.\nDisciplinar-se és aprendre a tolerar certs patiments.\nÉs en aquest moment quan comences a pensar amb claredat. Penses que som el que pensem quan no tenim estímuls que ens distreguin. Penses que defora aquell onsen tot són estímuls. La conclusió no t’agrada. Analtzes críticament. L’home surt del bany. No et diu res, ni et mira, coneix bé el procés. Estàs totsol. Sents la teva respiració, profunda, acompassada, propera. I el renou del constant onejar de l’aigua.. Fa anys que no sents un mateix so de forma constant. Mantens aquest estat. No saps quan de temps fa que has entrat. Ja estàs preparat per sortit.\nEtiquetes: crítica, opinió, viatgesCategories: Sin categoría\nSegüentLa Mobofest i l’odi etern a la homogeneïtat musical


Mor Maria Beneyto als 85 anys d’edat - Edicions bromera\nEdicions Bromera vol manifestar el condol a tots els familiars i amics de l’escriptora Maria Beneyto, qui ens ha deixat als 85 anys edat. Amb la mort de Maria Beneyto mor una de les grans veus de la poesia valenciana i una de les nostres escriptores...\nEdicions Bromera vol manifestar el condol a tots els familiars i amics de l’escriptora Maria Beneyto, qui ens ha deixat als 85 anys edat. Amb la mort de Maria Beneyto mor una de les grans veus de la poesia valenciana i una de les nostres escriptores més rellevants.\nMaria Beneyto (València, 1925-2011) és una de les figures més destacades entre els poetes i novel·listes valencians del segle XX. La seua vocació creativa i la voluntat d’escriure en la seua llengua materna es van imposar en el panorama desolador de la postguerra. Va destacar en els dos gèneres, poesia i narrativa, a partir dels anys 50, sobretot arran de guanyar el Premi Ciutat de Barcelona amb el llibre de poemes Ratlles a l'aire (1956). Però la dècada posterior és la de la seva producció narrativa, on resulta imprescindible esmentar la novel·la La dona forta (1967), considerada una de les millors novel·les de tot el llarg període històric del franquisme.\nLa seua obra poètica va ser premiada als certàmens més importants de l'època, tant en castellà com en valencià, i nombrosos intel·lectuals li van donar suport. Dels seus últims llibres publicats destaquen Després de soterrada la tendresa (1993) i Elegies de pedra trencadissa (1997), publicats per l'editorial Bromera. És també en aquesta editorial on publicarà el seu llibre més recent, també poètic: Bressoleig a l’insomni de la ira (2003), Premi de la Crítica Catalana.


ORDRE EMO/221/2012, de 20 de juliol, per la qual es garanteix el servei essencial de neteja que presta l'empresa Limpiezas Ecológicas del Mediterráneo, SA, a les dependències de les delegacions d'Hisenda de la província de Girona. - DOGC. Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya - Legislació - VLEX 390377470\nVista la convocatòria de vaga presentada pel sindicat Comissió Obrera Nacional de Catalunya, CCOO (registre d’entrada de data de 10 de juliol de 2012 als Serveis Territorials del Departament d’Empresa i Ocupació a Girona), prevista a partir de les 6.00 hores del dia 23 de juliol de 2012, amb caràcter indefinit, i que afecta la totalitat de la plantilla de l’empresa que realitza el servei de neteja de les dependències de les Delegacions d’Hisenda a la província de Girona;\nAtès que el servei de neteja s’ha de considerar un servei essencial per a la comunitat, ja que la seva interrupció afectaria drets fonamentals com és el de la salut, d’acord amb els articles 15 i 43 de la Constitució;\nAtès que s’han de garantir les màximes condicions higienicosanitàries per tal d’evitar qualsevol risc de contaminació, valorant que el dret a protegir és el de la salut;\nAtès que cal mantenir un determinat nivell mínim d’higiene en les dependències de les delegacions d’Hisenda en atenció al moviment de ciutadans que diàriament accedeixen a aquestes dependències i a la durada indefinida de la vaga, s’estableixen uns serveis mínims consistents en la neteja de sanitaris un cop a la setmana i la neteja de la resta de les dependències una vegada al mes;\nAtès que la matèria orgànica susceptible de descomposició pot suposar un risc per a la població en convertir-se en matèria putrescible i perillosa, que provoca males olors i multiplicacions microbianes, caldrà realitzar-ne la recollida en tots els supòsits;\nAtès que les parts han arribat a un acord en les seves propostes de serveis mínims tal com consta en acta de data 19 de juliol de 2012, estesa als Serveis Territorials de Girona;\nAtès que s’ha demanat informe a l’Agència de Protecció de la Salut del Departament de Salut;\nAtès el que disposen l’article 28.2 de la Constitució; l’article 170.1.i) de l’Estatut d’autonomia de Catalunya; l’article 10.2 del Reial decret llei 17/1977, de 4 de març; el Decret 120/1995, de 24 de març, de la Generalitat de Catalunya, i les sentències del Tribunal Constitucional...\nORDRE ECF/458/2009, de 21 d'octubre, per la qual es fa pública la convocatòria per a la concessió de subvencions per finançar projectes d'atracció de talent emprenedor i directiu (2009-2010) i d'aprovació de les bases reguladores.


el metro de barcelona - línia L4 - Llucmajor\nTrens de Catalunya > TMB > el metro de barcelona > línia L4 > Llucmajor\n< Via Júlia\nL'estació Llucmajor de la línia L4 del metro de Barcelona va posar-se en servei l'any 1982, amb la obertura del tram entre Guinardó i Via Júlia. La parada està situada sota el passeig Verdum, entre els carrers Lorena i Formentor, amb vestíbul a cada extrem de l'estació. Al costat Via Júlia hi ha dos accessos, un per Passeig Verdum/Llucmajor i un altre pels Jardins d'Alfàbia. Aquests dos accessos conflueixen en un vestíbul dotat de taquilla, màquines de venda de bitllets, torniquets de control d'accés i un bar. Al costat Maragall, hi ha un altre vestíbul amb un accés des de Pi i Molist. Els combois circulen per un nivell inferior format per dues vies amb andanes laterals de 94 metres de llarg. L'enllaç entre el vestíbul del costat Via Júlia i les andanes es realitza mitjançant escales i escales mecàniques mentre que l'enllaç entre el vestíbul del costat Maragall i l'andana de la via 1 també es realitza mitjançant escales i escales mecàniques però l'enllaç entre aquest vestíbul i l'altra andana només usant escales.\nVestíbul del costat Via Júlia (maig 2005) Una altra vista del mateix vestíbul, al costat nord de l'estació (maig 2005) Vista general de Llucmajor (maig 2005) Unitat 1100 fent parada a la via 2, circulant direcció La Pau (maig 2005)\nL'estació des de l'accés de l'andana de la via 1 al vestíbul nord (maig 2005) Enllaç entre andana i vestíbul (maig 2005) Creuament de trens (maig 2005) Una 1100 a Llucmajor (maig 2005)\nDes de l'andana de la via 1, un tren fent parada a la via 2 (maig 2005) Accés a l'estació des del vestíbul sud (maig 2005) El vestíbul sud, amb accés des de Pi i Molist (maig 2005) Un metro a punt de sortir cap a La Pau (maig 2005)\nLlest per sortir (maig 2005) L'estació des de l'andana de la via 2, costat Maragall (maig 2005) Tren que va Trinitat Nova fent entrada a l'estació (maig 2005) Cap d'una unitat 1100 (maig 2005)


VOLS TREBALLAR COM AGENT COMERCIAL-CAPTADOR/A DE SOCIS?\nMonosessió presencial | Conductor: Barcelona Activa i Wesser | Durada: 02:30 Hores\nEn aquesta sessió, tindràs l'oportunitat de conèixer a l'empresa WESSER i participar al procés de selecció que estan portant a terme per incorporar un nou equip d'agents comercials/captador/es de socis a Barcelona. Si estàs interessat/ada inscriu-te en aquest esdeveniment de reclutament i networking adjuntant el teu currículum en format PDF. Valorarem la teva candidatura i ens posarem en contacte amb tu per confirmar-te l'assistència. Continguts\nPrograma: · 9:30-10:00h.Benvinguda i presentació de l'acte a càrrec de Barcelona Activa.\n· 10:00-10:30h.Presentació d'empresa WESSER, descripció del lloc de treball i característiques del procés de selecció.\n· 10:30-12:00h.Dinàmiques i/o entrevistes individuals amb l'empresa i lliurament de CVs.\nLloc: Ca N'Andalet, passatge Andalet nº11\nAquesta oferta està vinculada al Programa 30Plus (inclou contractació, formació, orientació i acompanyament a la recerca de feina) Perfil d'entrada\nCaptador-promotor de socis porta a porta a Barcelona, per a una de les ONGs més reconegudes: AECC (Associació contra el càncer) Lliurament documentació\nA l'arxiu adjunt trobaràs la informació del perfil sol·licitat i les condicions de l'oferta de feina. Si estàs interessat/ada, estàs a l'atur, tens 30 anys o més, ets DONO , estàs empadronat a BCN i compleixes amb el perfil, inscriu-te a aquest Esdeveniment de Reclutament i Networking adjuntant el teu currículum en format PDF.\nSessió presencial: Dijous 13 de Juliol de 2017 Horari: 09:30 - 12:00h. Ca n'Andalet, Passatge Andalet,11, BARCELONA, 08032, 93 357 52 52Inscripció tancada.


Les darreres 24 hores s'han superat sense cap nova mort per COVID-19 a l'Hospital d'Olot i tres noves altes - Garrotxa Digital\nLes darreres 24 hores s’han superat sense cap nova mort per COVID-19 a l’Hospital d’Olot i tres noves altes\nOlot - Publicat a les 15.48\nL’Hospital d’Olot ha actualitzat les dades de seguiment per casos de coronavirus al centre sanitari en les darreres 24 hores. En aquest període, no s’ha produït cap mort pel coronavirus a l’hospital. Per contra, el centre ha pogut comunicar tres noves altes de pacients que han pogut marxar al seu domicili, des d’on seguiran el control a través del servei d’atenció primària. Aquestes noves altes se sumen a les nou de les quals s’ha informat els darrers dies.\nEn aquests moments, l’Hospital d’Olot comptabilitza 100 afectats per coronavirus a la Garrotxa, 49 ingressats al centre hospitalari, un d’ells, a la Unitat de Cures Intensives. Els altres 51 contagis corresponen a mig centernar de professionals de la Fundació de l’Hospital d’Olot i Comarcal de la Garrotxa, nou més que en la darrera actualització. L’hospital indica que aquestes dades corresponen a les últimes 48 hores.\nDes de l’inici de la pandèmia, 15 persones han mort per causa de la COVID-19 a l’Hospital d’Olot i Comarcal de la Garrotxa, totes d’edat avançada i amb patologies prèvies.\nSegons va anunciar ahir el president del govern espanyol en roda de premsa, les perruqueries serien els primers negocis a obrir portes a partir de dilluns, amb cita prèvia i amb aforament limitat, però des del Gremi de Perruquers d’Olot i Comarca no ho tenen…\nL’ocupació hotelera a Olot durant la Fira de Sant Lluc ha estat del 80% de mitjana\nL’afluència de visitants a la Fira de Sant Lluc s’ha traduït en una ocupació hotelera d’un 80% de mitjana. Així ho ha expressat el regidor de Promoció de la Ciutat a l'Ajuntament d'Olot, Estanis Vayreda, que ha assegurat que la millor nit ha estat…\nEl conseller d’Interior de la Generalitat de Catalunya, Miquel Buch, ha anunciat aquest migdia que el Govern està ultimant una resolució que comportarà el tancament de zones comercials com ara pistes d’esquí, gimnasos, locals d’oci i àrees comercials…


Consell de Joventut de Riuprimer: de març 2009\ndivendres, de març 27, 2009\nV Premis Literaris Pacte de Sant Sebastià.\nDes del Consell de Joves de Riuprimer, us convidem per V any consecutiu a participar als Premis Literaris Pacte dels Vigatans, commemorant els fets del 17 de maig de 1705 a recer de l’ermita de Sant Sebastià, paratge emblemàtic de la plana de Vic.\nEnguany, tot i el procés de transformació que està passant pel Consell, amb l'ajut d'Òmnium Cultural d'Osona, hem mantingut la convocatòria d'aquests ja emblemàtics premis literaris, amb les mateixes subvencions que rebiem des de l'any passat com a mínim. Esteu tots convidats a participar-hi, aquí teniu les bases:\nV PREMIS LITERARIS PACTE DE SANT SEBASTIÀ\nHi podrà concórrer qualsevol persona que no hagi publicat ja dos poemaris o dos llibres de narrativa. Els treballs hauran de ser inèdits, escrits en català i no premiats anteriorment.\nEls premis són oberts a les categories següents:\n· Infantil: menors de 13 anys. Prosa i poesia. 2 premis, consistents cadascun en un lot de llibres i música, valorat en 70 €.\n· Juvenil: de 13 a 17 anys. Prosa i poesia. 2 premis, consistents cadascun en un lot de llibres i música, valorat en 100 €.\n· Sènior: majors de 18 anys. Prosa i poesia. 2 premis dotats amb 150 € cadascun.\nExtensió: per a les obres de poesia, un únic poema o recull que no excedeixi de 200 versos. Per a les de prosa, un mínim d'una pàgina per a la categoria infantil, i un mínim de 4 pàgines i un màxim de 20 per a les categories juvenil i sènior.\nPremi especial Llorenç Tomàs. Amb motiu de l’aniversari del Pacte dels Vigatans a l'ermita de Sant Sebastià. Qualsevol text en poesia o prosa que tingui relació amb la Guerra de Successió o amb Sant Sebastià, ja sigui de ficció o basat en fets històrics. Dotat amb 200 €. Extensió màxima de 200 versos o 20 pàgines en prosa.\nEs podran presentar dos treballs com a màxim per modalitat i autor.\nLes obres s’hauran de lliurar abans del 4 de maig de 2009, per quintuplicat, mecanografiades en fulls DIN A4 per una sola cara i a doble espai, i dins un sobre tancat on constarà el pseudònim i la categoria en la qual es participa. Dins el sobre s’hi adjuntarà una plica on constaran les dades de l’autor: pseudònim, nom i cognoms, edat, adreça, telèfon i adreça electrònica.\nAdreça de lliurament de les obres:\nC/ del Sol, 32.\n08505 Santa Eulàlia de Riuprimer (Osona)\ncjriuprimer@gmail.com – www.cjriuprimer.blogspot.com\nEls premis seran atorgats per la votació d’un jurat qualificat i representant de les entitats organitzadores.\nVeredicte i lliurament de premis: dissabte 16 de maig de 2009, a les 5 de la tarda, a l'ermita de Sant Sebastià.\nLes obres guanyadores quedaran en dipòsit del Consell de Joves de Riuprimer, que tindrà el dret de publicar-les per qualsevol mitjà si ho troba escaient. El jurat podrà deixar qualsevol premi desert si ho creu convenient. En cas que es produeixi un problema o qualsevol dubte no contemplat a les bases, el jurat i l'organització decidiran segons el seu criteri. Les obres no guanyadores es podran passar a recollir avisant prèviament al CJR.\nposted by txevi taxvs @ 6:20 p. m. 0 comments\nResultat de l’enquesta sobre la valoració de la Festa Major d’estiu 2008 i nova enquesta\nResultat de l’enquesta sobre la valoració de la Festa Major d’estiu 2008:\nEn total s’han rebut 26 vots, i la majoria van ser en sentit molt positiu, predominen els excel·lents, amb gran majoria de notables i bens. Només 4 persones la canviarien o la van trobar malament. La nova enquesta que us proposem demana l’opinió sobre la primera etapa del Consell de Joves, 2005-2009, que ara es troba en un procés de canvi i relleu generacional. Com valores la trajectòria del consell des del seu naixement al 2005 fins al cap d’any 2008-2009.\nResultats enquesta anterior sobre la Festa Major d’estiu 2008:\nExcel·lent 8 31%\nNotable 6 23%\nBé 6 23%\nSuficient 2 8%\nInsuficient 0 0%\nMolt Malament 1 4%\nHi faria alguns retocs i innovacions 1 4%\nLa canviaria radicalment 2 8%\nNo m'interessa aquest tema 0 0%\nposted by txevi taxvs @ 6:19 p. m. 0 comments\nCommemoració del Pacte dels Vigatans 1705 - 2010\nConvocats els VI Premis Literaris Pacte de Sant Se...\nCrònica de la commemoració de l'Acord dels Vigatan...\nAquest dissabte 16 de maig no falteu a Sant Sebast...\nResultat de l’enquesta sobre la valoració de la Fe...\nVídeo de La Desperta: Com fer un bon Tió\nTerratombats - El pare Noel (Que no et prengui el ...\nCampanya Cagum el Pare Noel 2008. Taller de Tions


EXTRAORDINÀRIES (2020) - Diverses autores | El Biblionauta\nMagnífica antologia de narradores del fantàstic en català coordinades per Ricard Ruiz Garzon.\nEls banys al safareig van deixar d’agradar-li el dia que hi va trobar la seva mare amb enagos flotant cap per avall, ofegada a dins l’aigua.\n– Esperança Carrió\nAmb un somriure recorda que és igual en quina acabis. Sempre guanyes, perquè el premi és ella. Però, en el fons, sempre guanya ella, perquè les caselles són seves i, encara que creguis que te l’estàs menjant, és ella qui se’t pot cruspir quan vulgui. Per alguna cosa és la reina.\n– Inés Macpherson\nQuan vaig assabentar-me de la publicació d’Extraordinàries em va semblar una molt bona notícia per a les lletres catalanes. Una antologia de relats de “gènere” (d’aquí un parell de línies entrarem en el tema de la terminologia) escrits per autores catalanes, encara poc conegudes o publicades, que probablement preveiem com a futures veus del fantàstic català? M’hi llanço de cap! Darrerament em trobo agraint, sovint, a editores, teòriques i antòlogues la feina que estan fent per començar a diversificar el perfil hegemònic de l’autor de gènere fantàstic. En aquest cas particular a Males Herbes, per aventurar-se a publicar aquestes quinze autores i presentar-nos una antologia tan eclèctica, que permet veure el gran ventall de sensibilitats que se’ns presenta en aquesta nova fornada.\nEn efecte, la selecció de relats és variadíssima en estils, gèneres i veus narratives. Què els constitueix com a antologia, doncs? Resumiré breument el que l’antòleg, en Ricard Ruiz Garzón, explica en el pròleg. En una paraula i dues accepcions: el gènere i el gènere.\nPer una banda, tot són dones. I no ens hem de prendre aquesta classificació a la lleugera. Perquè les dones escriuen històries diferents que les dels homes. L’explicació es senzilla: el conjunt d’experiències que han viscut al llarg de la seva vida s’ha vist afectada pel fet d’estar en una societat que estableix diferenciacions i jerarquies per gènere i, per tant, experimenten la vida diferent que els homes. Com que el nostre cànon literari, fins ara, s’ha engreixat de l’única perspectiva de l’home blanc cisheterosexual, qualsevol narrativa feta des d’una altra (ja sigui per ser d’una autora racialitzada, queer, discapacitada o atravessada per qualsevol altre eix d’opressió) ens sembla diferent. Per tant, mentre siguem llegides des de l’alteritat, caldrà seguir reivindicant-nos. I per això és capital remarcar que es tracta d’una antologia conformada per autores: perquè proposen un canvi de perspectiva sobre temes més o menys clàssics de la literatura de l’insòlit, fruit directe del fet que les seves autores siguin, en efecte, dones. Però no ens deixem encantar en la subcategoria “de dones”. Aquesta és només una eina cap a la diversificació real i sense prejudicis de la literatura.\nPer altra banda, tots els relats es poden classificar com a relats “de gènere”, que Ruiz Garzón proposa anomenar literatura de l’insòlit. Diu en Ricard en el pròleg que l’insòlit és un concepte marc que ajuda a incloure totes les varietats de la literatura no realista o no mimètica que comença a obrir-se pas en la jungla terminològica que existeix en l’actualitat, on alguns parlen de fantàstic per referir-se al conjunt (editors i llibreters, per exemple) i altres, en canvi, ho circumscriuen al subgènere todorovià de trencament de la realitat (el món acadèmic, sobretot) .\nAixí, l’antologia recull realment una àmplia gamma de subgèneres i, dins d’aquests, aproximacions més clàssiques i d’altres més experimentals.\nPel que fa a la fantasia, per exemple, la majoria de relats beuen més de la tradició del conte i la llegenda que no pas de la bruixeria i l’espasa o l’èpica. I dins l’ús de la rondalla o la mitologia trobem deconstruccions en ambdós sentits: formes clàssiques per a parlar nous temes, o contes tradicionals enfocats amb noves perspectives, siguin estructurals, de to o de punt de vista. A més, tots ells aprofiten la finalitat ètica o didàctica amb la què s’empraven antigament les llegendes per a fer incisió en temes sociològics o antropològics, com podria ser el cas d’ “El conte” d’Eva Espinosa; de temes tan actuals com la salut mental, que és el cas del relat de Maria Arazo, “Una de la marea”, o una qüestió classiquíssima dels contes tradicionals com és el ritual de pas d’adolescència “Si a flor d’aigua surt un peix”, d’Esperança Carrió.\nHi ha relats que es decanten més cap a la ciència-ficció, tot i que aquí ja començo a trobar més hibridacions i per tant em costa més clavar-hi l’etiqueta, i per tant hi englobo aquells que d’una manera o altra centren el punt no-mimètic en la tecnologia o la ciència. Però és una categorització estranya, perquè aquí dins hi trobem des de l’humor de Cristina Xifra, amb “En perill d’extinció”, que ens retrata un humà fatxenda addicte a les xarxes socials que s’ha d’encarregar de negociar amb els extraterrestres, fent una radiografia molt satírica de la naturalesa humana, fins al delicat estil de Gemma Martí O’Toole (“Solastalgia”), que ens planteja el conflicte intern d’un pare en relació amb el seu fill, retratant el dolor emocional del nostre protagonista a través d’un context ambiental que materialitza a l’exterior el seu esfondrament interior. O el ”NEAT” d’Inés Macpherson, que amb una veu narrativa directa i esmolada com un bisturí ens endinsa en l’edifici d’una corporació privada que promet immacular a aquells que ho necessitin. Haig d’admetre que quan vaig acabar el relat ho vaig fer amb una sensació de fastigueig, però trobo que tal com planteja l’autora el relat és una de les reaccions que pretenia provocar, i encara que no m’agradi la sensació en si, crec que cal lloar la capacitat evocativa de Macpherson.\nI hi ha dos relats que em tempten a classificar-los com a bizarro, aquest nou gènere no-mimètic tan ampli que treballa des de l’estranyesa, amb l’humor com a base d’una deconstrucció que pot estar tractada molt seriosament, i que no perfilaré més perquè a la que comences a posar-hi parets, la definició trontolla i un text que no encaixa per a res en aquesta de sobte perceps clarament, com si d’una visió mariana es tractés, que es tracta de bizarro. Jo diria que “La carn vol carn”, de n’Aina Riera Serra, ho és. Gairebé em diverteix classificar-lo com a eròtico-bizarro, amb un estil directe i cru, sobre la primera cita entre dues noies. I també el relat “Sóc la llevadora” de la Roser Cabré-Verdiell, que per a mi s’endú la palma de l’antologia. Tenint en compte que aquesta és tan dispar pel que fa a temes i estils, és possible que em sembli el relat més excels perquè toca un tema que m’interessa profundament (l’organització sociopolítica de la humanitat) d’una manera complicada i, així i tot, se’n surt. Compta amb un personatge protagonista que ens enganxa, a qui acompanyem en un viatge personal i emocional, enfocat amb una veu narrativa molt suggerent; així ens assenyala, a partir d’un cas individual amb què empatitzes, les falles de tot un sistema.\nEn conjunt, doncs, trobem una quinzena de relats que no tenen res a veure entre ells en qüestió de contingut ni forma, però aquesta disparitat és un dels punts forts de l’antologia: la visió d’un futur divers i amb espai per als gustos i sensibilitats de totes les lectores. És la presentació de quinze veus pròpies que trepitgen fort el terreny de la literatura insòlita catalana i que, espero, han vingut per a quedar-se. Crec fermament que aquesta publicació ho constata.\n1s 2020, Arazo_Maria, Bartomeu_Elena, Blasco_Àngels, Cabré-Verdiell_Roser, Carrió_Esperança, Espinosa_Eva, MacPherson_Inés, Martínez_Anna, Millor llibre CiFiCat, Mimó_Muntsa, Nafria_Gemma, O'Toole_Gemma Martí, Polanco_Elena, Ressenya CiFiCat, Riera_Aina, Tomàs_Laura, Xifra_Cristina\nPrevAnteriorEntrevista a Cassandra Khaw\nSegüentL’HORROR SOBRENATURAL EN LA LITERATURA (1927) – H. P. LovecraftNext\nAutor convidat\t4 de novembre de 2020\nDaniel Genís\t15 de maig de 2014


Fecha de actualización: 12/12/2013\nRepertori fantàstic de 29 tipus d'àvies, que ha escrit i il·lustrat la Raquel Díaz per homenatjar l'important paper d'aquestes a la societat. Hi ha àvies per a tots els gustos: les que tot ho arreglen, les llunàtiques, les que es preocupen massa, les que són unes "cuinetes", les col·leccionistes, les modernes, les tiquis-miquis… segur que trobareu la vostra i recordareu molts dels moments tendres que passeu o que passàveu amb ella, això si no era del tipus bruixa, que també n'hi ha. Però per a aquesta ocasió destaquem a les iaies desmemoriades:\n"Hay abuelas que pueden recordar perfectamente lo que desayunaron un domingo de hace ciento veinte años… pero, sin embargo, no se acuerdan nunca de tu nombre; son las llamadas abuelas Desmemoriadas y las hay de dos tipos: las preocupadas por esos involuntarios tropezones de la memoria y las despreocupadas, que son las divertidas porque han decidido que allá donde no llegue su memoria llegará la improvisación"\nTrobareu informació completíssima dels seus secrets: del que guarden als armaris, a les butxaques, dels tipus de petons, de les seves essències, mascotes, refranys… perquè ho sapigueu tot.\nHeras, Chema , Osuna, Rosa\nBarcelona : Kalandraka, 2006\nAquesta és la tendra història d'una parella d'avis: el Ramon i la Ramona. A ell li encanta ballar, ella continua tan presumida com sempre i pensa que s'ha tornat molt lletja, el Ramon en canvi no ho veu així...\n"L'avia somrigué i anà a mirar-se al mirall: "Sóc lletja com una gallina sense plomes".\n-No diguis això dona! Ets tan bonica com el sol! I fes el favor d'afanyar-te, que hem d'anar a ballar! "\n[Madrid] : Kókinos, cop. 2008\nEl domador de somnis és un avi que té un do especial, és el de somiar el que vulgui, fins i tot somia per encàrrec. A la recerca d'anhels i somnis perduts o impossibles acudeixen a ell, el forner, la fruitera, el cambrer, el mecànic... i alguna cosa canvia encara que sigui en somnis.\nQui millor que un avi o una àvia per fer possibles els somnis i desitjos dels seus néts? També per fer-los somiar explicant-los mil i una històries...\nBarcelona, [etc.] : Océano, 2012\nUn besnét va rememorant el passat del seu besavi a través del jardí d'aquest. El besavi més que jardiner és un artista, que amb les tisores de podar va modelant plantes i arbusts i dibuixant la seva història.\nEntrar en aquest jardí és entrar en un món fantàstic, on cada figura evoca una part important del passat del besavi: quan era nen i vivia en una granja, quan era soldat, quan va fer el primer petó... cada pàgina és un fet destacable que mereix ser recordat.\n"Él solía recordarlo todo. Ahora ya és muy viejo, y a veces olvida algunas cosas, como su sombrero de paja favorito. Pero las cosas importantes las recuerda el jardín"\nDurrant, Geraldine , Forshall, Rose\nBarcelona : Elfos, 2010\nL'àvia d'aquest conte, és una dona velleta molt especial... ningú ho diria, però de jove havia sigut pirata. Li agrada recordar vells temps i n'està molt orgullosa de la professió que va triar, la reivindica per a les noies. Ella va salvar l'avi de les mans de Cor de Pedra, Dits Llargs i Navalla Esmolada. Malgrat els anys, continua sent valenta, decidida, divertida i enginyosa:\n"El pobre avi va descobrir que el gelat bomba que prepara porta pólvora de debò... I quin ensurt va tenir! Però l'àvia li va dir que allò li passava per fumar a taula."\nPremi RAW BBC, Londres, Concurs de Narrativa.\nL'àvia pirata a la recerca de l'or perdut / Geraldine Durrant; Rose Forshall\nLa Abuela gangster\nWalliams, David , Ross, Tony\nUna altra àvia gens convencional és l'àvia del Ben. Aparentment és com moltes, porta dentadura postissa, té els cabells blancs, li encanta fer mitja, té cura dels seus néts... fins aquí tot un avorriment, segons ell... però un dia Ben descobreix que la seva àvia no és el que sembla, porta una vida molt més emocionant, és una de les lladres més buscades per la policia i, sense adonar-se'n, es veu immers en una trama extraordinària on no hi falta ni una gota d'acció, diversió i misteri.\n"La abuela bajaba como una alpinista por el muro del hospital. Había anudado varias sábanas entre sí y se deslizaba a buen ritmo por la pared del edificio. Ben no se lo podía creer..."\nHoms, Núria , Julve, Òscar\nEn aquests dos contes, per als més petits, trobem una àvia que és una fada fadrina i un avi que és un superheroi. Els dos reflecteixen, de manera divertida, la complicitat que hi ha entre avis-néts, i tot l'amor que senten un per l'altre.\n"Obro els ulls i sento la veu de l'avi! Avui serà un gran dia!"\n"La meva àvia és especial, molt especial: té poders màgics i tot el que li demano es fa realitat!"\nBarcelona [etc.] : Océano, cop. 2008\nAquest és un àlbum, amb poc text, sobre l'art d'envellir. L'autor ens presenta a tot un seguit de personatges, que per edat podien ser els nostres avis, amb molta vitalitat: ballen, canten, juguen, llegeixen, pinten, comparteixen, recorden, celebren moments especials, i sobretot els encanta penjar-se de les branques dels arbres. Tots apareixen amb la mateixa actitud vital que la d'un nen o d'un jove, i és que en el fons ser-ho o no depén d'aquest esperit i voluntat de ser-ho.\nGómez Mata, Marta , Nazareth, Carla , Nazareth, Carla\nBarcelona : Comanegra, 2010\nObrir aquest llibre és endinsar-se en un món fascinant, ple de màgia i encant, d'avis i àvies. En recull 25 i a cadasú el presenta d'una manera especial, com si fossin estrelles... per aquesta raó trobem un índex al que l'autora ha anomenat Firmament dels avis. En aquest firmament hi ha 13 Perseides i 12 Leónides: trobem l'àvia bressola, l'àvia bagul, l'àvia filadora, l'àvia embarbussaments, etc i també l'avi geògraf, l'avi forner, l'avi rei... volem destacar en aquesta ocasió l'avi guardià de les paraules:\n"L'avi guardià de paraules treu el seu llaç i com si fos un avesat caçador de gaseles, atrapa paraules que volen caure en l'oblit. L'avi guardià de paraules s'entesta en aconseguir que els mots fugissers no es converteixin en paraules oblidades sinó en paraules pronunciades que cap malaltia les condemni, que persisteixi el record"


Visita guiada a la ruta literària Fages de Climent de Castelló d’Empúries i Empuriabrava per les Festes del Carme – Guia de Roses\nHome ALT EMPORDÀ CASTELLÓ D'EMPURIES Visita guiada a la ruta literària Fages de Climent de Castelló d’Empúries i Empuriabrava per les Festes del Carme\nVisita guiada a la ruta literària Fages de Climent de Castelló d’Empúries i Empuriabrava per les Festes del Carme\n24 entitats animalistes demanen a l’Ajuntament de Castelló d’Empúries que no porti els animals a la gossera de Figueres\nMor un cicliscla que circula per la C-260 al terme municipal de Castelló d'Empúries\nLa CUP de Castelló d’Empúries presenta la primera edició de la campanya “Diners al Carrer”\nL’Ajuntament impulsa una prova pilot per substituir els plataners d’Empuriabrava\nEl proper diumenge 16 de juliol a les 11 h del matí i en el marc de les Festes del Carme d’Empuriabrava tindrà lloc una visita guiada gratuïta a l’Itinerari Literari Carles Fages de Climent del municipi, que recorre espais i indrets de Castelló d’Empúries, Empuriabrava i el Parc Natural dels Aiguamolls de l’Empordà estretament lligats a la seva vida i obra, a través de fragments escollits de la seva obra.\nL’itinerari literari va ser elaborat per la Càtedra de Patrimoni Literari M. Àngels Anglada – Carles Fages de Climent de la Universitat de Girona dirigida per la Dra. Mariàngela Vilallonga, amb la col·laboració del Departament de Patrimoni Històric de l’Ajuntament de Castelló d’Empúries i amb selecció de textos de Joan Ferrerós i Jordi Pla, i va ser senyalitzada per l’Ajuntament de Castelló d’Empúries mitjançant una vintena de punts i plaques amb els fragments literaris escollits.\nAquesta ruta fagesiana permet als visitants de la vila i els seus encontorns assaborir-ne tot el valor, alhora que també l’exquisidesa dels textos del poeta empordanès per excel·lència. Tota la informació de la ruta, així com la traducció en diferents idiomes, es pot trobar també a la pàgina web municipal.\nAra fa un any es va afegir un nou punt de la ruta al conjunt escultòric Eolus d’Empuriabrava obra de l’escultor Josep Tapiola, a la rotonda de la cruïlla dels carrers Rubina i Flamicell de la marina residencial, que va ser inaugurat l’any 1969 amb motiu del primer aniversari de la mort de Fages de Climent. També durant l’any 2016 es va col·locar una placa explicativa a l’Hotel Empòrium de Castelló d’Empúries relacionada amb l’escriptor empordanès i amb la seva obra Empòrion, la de les tres muralles, escrita coincidint amb l’obertura l’any 1965 de l’establiment hoteler, que enguany ha estat distingit amb una Estrella Michelin.\nLa visita guiada a la ruta Fages de Climent, organitzada pel Museu d’Història Medieval de Castelló d’Empúries, serà gratuïta i tindrà lloc aquest diumenge 16 de juliol, a partir de les 11 h del matí des de la plaça dels Homes, i cal reservar prèviament al telèfon 972 25 08 59, o bé per correu electrònic a reserves@empordabrava.net.\nprevious Exposició retrospectiva: 25 anys de Concurs de Dibuix i pintura de la Natura “Memorial Albert Ramon i Estarriol”\nnext 500 participants pendran la sortida aquest diumenge a la 5a Mugada\nCastelló d’Empúries viurà una nova prova del circuit comarcal de cross el proper dissabte 28 d’octubre al Trabuc\nCastelló d’Empúries celebrarà la festa de la Candelera amb un programa ple d’activitats\nGas Natural Distribucion subministrarà gas al nucli de Castelló d’Empúries


Badanotis :: El barri de Morera estrena aquest dissabte la nova plaça de Rosalía de Castro, amb una festa infantil\nEl barri de Morera estrena aquest dissabte la nova plaça de Rosalía de Castro, amb una festa infantil\nRedacción - 25/05/2012 03:27\nAquest dissabte, 26 de maig, a les 19.00 hores, tindrà lloc la inauguració de la plaça de Rosalía de Castro, un nou espai públic situat entre els carrers de València, Galícia i Astúries, al barri de Morera. L'alcalde de Badalona, Xavier Garcia Albiol, assistirà a la inauguració de la plaça, un acte en el que hi haurà inflables per als nens.\nLa nova plaça és un espai de 1.200 m2 amb diferents murs, rampes i grades. S'han col·locat dues fonts, bancs, papereres i també jocs infantils. A més, s'ha ampliat la xarxa de clavegueram i s'ha instal·lat l'enllumenat públic.\nL'obertura de la plaça de Rosalía de Castro ve a sumar-se a tota una sèrie d'actuacions desenvolupades pel Govern municipal al barri de Morera en els darrers mesos, entre elles la col·locació de bancs nous a la plaça de Roma; el cobriment d'escocells amb resina a l'avinguda de Morera i el carrer d'Astúries; la neteja d'un solar a l'avinguda de Morera i la col·locació d'una marquesina a la parada d'autobús de la rotonda de l'Alguer. A més, també s'ha condicionat l'accés a la zona d'aparcament del carrer del Dipòsit.


Parròquia Núria - Baptisme\nEl sant Baptisme és el fonament de tota la vida cristiana, el pòrtic de la vida en l'esperit i la porta que obre l'accés als altres sagraments. Pel Baptisme som alliberats del pecat i regenerats com a fills de Déu, esdevenim membres del Crist i som incorporats a l'Església i fets partícips de la seva missió (Catecisme de l'Església Catòlica, n. 1213).\nA on acudir per a ser batejar\nFora del cas de necessitat (malaltia, urgència…), el lloc propi del baptisme és l'església. En general, cal que l'adult sigui batejat a l'església parroquial pròpia, i l'infant, a l'església parroquial dels pares, si una causa justa no aconsella una altra cosa (cf. canon 857 del Codi de Dret Canònic [CIC]). En aquest enllaç podeu cercar quina parròquia us pertoca per domicili. El concepte de domicili está determinat pel cànon 102 de el Codi de Dret Canònic.\nCELEBRACIÓ DEL BAPTISME A LA NOSTRA PARRÒQUIA:\nEls pares tenen l'obligació moral de procurar que els infants siguin batejats dintre les primeres setmanes; al més aviat possible després del naixement (o fins i tot abans) han de trobar-se amb el rector de la parròquia per a concertar el bateig del seu fill i preparar-s'hi degudament (cf. CIC c. 867).\nPer tal de poder batejar un infant, cal que ho demanin els pares (o un d'ells, o el tutor), i que "hi hagi esperances fonamentades que serà educat en la religió catòlica" (si no, el baptisme serà diferit, pero mai no denegat, cf. CIC c. 868). Segons el Dret canònic de l'Església catòlica, la situació personal dels pares (per exemple, separats o divorciats o no casats) o el seu comportament no poden ser causes legítimes per a denegar el baptisme del fill.\nPer a sol·licitar el bateig d'un infant a la nostra parròquia, cal que els pares (o un altre familiar autoritzat) passin pel despatx parroquial, o bé que concertin un entrevista per telèfon o correu electrònic.\nLa preparació dels pares consisteix en una entrevista amb el ministre que celebrarà el bateig, en horari a convenir.\nEl bateig es podrà celebrar qualsevol dia de l’any (llevat de dijous, divendres i dissabte sants), tot acordant-lo amb la parròquia. Recordeu que, fora de cas d'urgència, no se celebren baptismes durant el temps de Quaresma.\nQui són els padrins i qui pot ser-ho?\nLa funció del padrí és assistir el batejat en la seva iniciació i educació cristiana, i vetllar per a què meni la vida cristiana que és conforme al baptisme. En el cas dels infants, ha d'ajudar els pares en aquesta tasca, i té la responsabilitat de suplir-los quan sigui menester (cf. CIC c. 872).\nEn el bateig, ha d'haver-hi un padrí o una padrina, i si són dos, un padri i una padrina (cf. CIC c. 873). Ha de ser batejat catòlic, haver complert 16 anys, i haver rebut els sagraments de la confirmació i de l'eucaristia (cf. CIC c. 874).\nFormulari per a la inscripció del baptisme d'infants: Petició de Baptisme - INFANTS.pdf\nA partir de l'ús de raó (7 anys), l'administració del baptisme no pot fer-se segons el ritus dels infants (que són batejats en la fe de l'Església que professen els pares), sinó que ja cal comptar amb la voluntat explícita i la preparació oportuna del candidat.\nFins als 12 anys, els nens i nenes han de seguir la preparació de la catequesi de forma semblant a la preparació de la primera comunió (vegeu catequesi parroquial).\nA partir d'aquesta edat, cal fer una preparació personalitzada durant un cert temps. Es necessari parlar amb el rector de la parròquia per a establir el pla de preparació. Els adults han de seguir el camí d'iniciació cristiana previst per l'Església diocesana, i el seu bateig està reservat al bisbe (que pot delegar en un sacerdot).\nEn el moment del bateig, els adults reben també la confirmació i la primera comunió.\nFormulari per a la inscripció del baptisme d'adults: Petició baptisme - ADULTS.pdf