Celebra aquest Carnaval a l’illa d’Eivissa - Eivissa\nEivissa és una destinació única per celebrar els dies màgics de Carnaval gràcies a un clima suau que permet desfermar la imaginació…\nEivissa és una destinació única per celebrar els dies màgics de Carnaval gràcies a un clima suau que permet desfermar la imaginació sense patir que el fred desllueixi les disfresses i les diverses rues i els tallers infantils que s’organitzen a tots i cadascun dels seus municipis. Un cap de setmana imminentment familiar, per gaudir sense que l’edat suposi un obstacle, i perfecte per als qui fugen de les massificacions i prefereixen viure aquests dies de manera diferent.\nUna de les activitats més antigues i tradicionals que ofereix l’illa, i que dona el tret de sortida d’aquestes dates, és el conegut com a Dijous Llarder, que enguany se celebrarà dijous 20 de febrer a la plaça de Vara de Rey i que oferirà un gran berenar popular a base d’una truita de patates gegant que el públic podrà degustar, a més de diverses activitats musicals i de dinamització per fer contents els més petits. Per fer realitat aquesta gran truita acostumen a invertir-se prop de cent quilos de patates, quinze quilos de cebes i, aproximadament, sis-cents ous pasteuritzats.\nUna vegada l’estómac sigui ple tindrà lloc el concurs de “mariol·los” en què el repte és disfressar-se amb peces de roba o objectes artesanals, o que es tinguin per casa, i mostrar l’originalitat i la desimboltura dels concursants.\nDel 20 al 25 de febrer, l’Ajuntament d’Eivissa impulsarà diverses activitats pensades per als més petits, entre les quals destaquen animació de carrer o putxinel·lis, i que culminaran amb la Gran Desfilada de Carnaval, en què serà possible guanyar fins a sis premis diferents. Una exhibició d’alegria i color que s’iniciarà diumenge 23 de febrer a les 11.30 hores a l’avinguda de Santa Eulària i que continuarà per l’avinguda de Bartomeu Roselló, els carrers Isidor Macabich i País Valencià i l’avinguda d’Espanya, fins a acabar al passeig de Vara de Rey. A més, la jornada de diumenge clourà amb la preparació d’una gran paella popular, organitzada pels veïns del barri des Pratet i oberta al públic general a un preu popular de 12 euros.\nUna festa de carrer que també s’extrapola a altres localitats com Sant Antoni de Portmany, on la seva particular rua començarà a l’avinguda Doctor Fleming a les 17.30 hores, fins a acabar amb un lliurament de premis i una festa posterior al passeig de Ses Fonts.\nLa desfilada a Santa Eulària des Riu començarà a les 17.00 hores al carrer José Guasch Vich, en direcció als carrers César Puget i Sant Jaume, fins a acabar a la plaça d’Espanya. En altres municipis, com Sant Josep de sa Talaia o Sant Joan de Labritja, les comparses i les desfilades amb carrosses, música, confeti i balls elaborats recorreran els carrers principals dels pobles i premiaran la creativitat i la posada en escena dels seus participants.\nLes activitats culturals, com ara els concerts musicals i les obres de teatre, són un altre dels plats principals d’aquestes dates. L’espai cultural Can Ventosa presentarà divendres 21 i diumenge 23 de febrer, a les 20.30 hores, l’obra de teatre “Carnaval”, de l’autor Jordi Galcerán, dirigida per Àngels Martínez.\nDimarts 25 de febrer tindrà lloc el tradicional enterrament de la sardina, el trist comiat fins al 2021 d’aquests dies en què convertir-se en superherois o malvats és possible.


El Pebrasset: Els telòmers\nEls extrems d’un cromosoma els denominem telòmers i estan formats per seqüències d’ADN molt repetitives. Protegeixen i cobreixen els braços dels cromosomes i els doten d’una estabilitat. L’augment de la grandària dels telòmers (segons un estudi realitzat) està directament relacionada amb la pràctica d’exercici físic i portar una dieta equilibrada.\nLa longitud dels telòmers està sobretot vinculada amb l’envelliment. Quan més curts són, la cèl•lula queda més desprotegida (es debilita la “capa exterior”, el telòmer) i més ràpidament morirà, per tant, més ràpid envellim. La grandària dels telòmers no està relacionada tan sols amb la vellesa; quan més curts són, augmenta el risc de sofrir certes patologies i malalties com per exemple el càncer o els problemes cardiovasculars.\nEls telòmers indiquen una certa predisposició a desenvolupar cert tipus de malaltia degenerativa, però no son claus per decidir el nostre destí.\nSegons un estudi realitzat, uns científics van dividir un grup de 35 persones (totes elles havien estat diagnosticades amb càncer de pròstata i no havien estat sotmeses a ningun tipus de radioteràpia fins el moment) en 2 grups. Un grup el formaven un conjunt de 10 persones que van haver de canviar el seu estil de vida: portar una dieta basada en verdures sobretot, fer exercici i incrementar les seves relacions socials. El segon grup estava compost per 25 persones les quals van seguir amb el ritme de vida que\nportaven, sense cap alteració notable. Al cap de 5 anys es va poder comprovar que la grandària dels telòmers havia augmentat un 10% en aquelles persones que havien modificat els seus hàbits i els telòmers de les persones que no ho havien fet havien disminuït un 3%, s’havien acurtat. A la fi es va arribar a la conclusió què: els nous hàbits saludables adoptats per les persones del primer grup, havien provocat la crescuda dels seus telòmers.\nSi canviem el nostre estil de vida a un més saludable, reduirem les possibilitats de sofrir qualsevol tipus de patologia o malaltia degenerativa.\nNou genoma vinculat a l’obesitat\nPublicado por Miquel Tormo en 9:21\nEtiquetas: 2013-2014, bio2bat, cromosomes, tormosanjuanm


Exposició Lleixà = gravador. La disciplina de l'obra seriada. 50 anys, Exposicions a Figueres – Oci a Empordà\nEts a: Empordà > Canal d'Oci > Agenda > Girona > Exposicions > Figueres > Exposició Lleixà = gravador. La disciplina de l'obra seriada. 50 anys\nExposició Lleixà = gravador. La disciplina de l'obra seriada. 50 anys\nMuseu de l´Empordà\nRambla, 2 17600 - Figueres\ndel 6 de Octubre al 10 de Desembre de 2017\nEl Museu de l'Empordà inaugura aquest divendres 6 d'octubre, a les 19h, l'exposició "Lleixà = gravador. La disciplina de l'obra seriada. 50 anys". Es tracta d'una mostra que commemora el mig segle de dedicació a la tècnica del gravat de l'artista Daniel\nLleixà (Barcelona, 1949). Pintor barceloní de naixement, l'any 1975 va descobrir l'Empordà, la seva gent i els seus paisatges, i en va quedar completament captivat. Tant és així que va decidir fixar‐hi la seva residència, primer a Parets d'Empordà –on des del 2001 es pot visitar l'Espai Lleixà– i després a Tonyà, actual residència i taller del nostre apadrinat pintor de cels, remalleres, quaderns i botons. I també, com aquesta exposició ara demostra, artífex de gravats.\nLa mostra, que ocuparà la sala d'exposicions temporals del museu des del 6 d'octubre fins al 10 de desembre, reuneix una selecció de 78 gravats, 34 planxes, 3 quaderns d'aquarel∙les i la caixa Ser, un llibre de bibliòfil il∙lustrat amb 16 gravats sobre el poemari Iceberg, de Juan Jesús Aznar. Bona part d'aquests gravats són inèdits, ja que és la primera vegada que Daniel Lleixà presenta la seva faceta com a gravador. Només unes quantes d'aquestes peces que ara surten a la llum van poder veure's a l'exposició "Selecció d'obres de diferents èpoques", que va tenir lloc durant el mes de juny al local de l'Associació d'Amics del Museu d'Art de Girona (Girona).\nEls 78 gravats que componen l'exposició s'han agrupat en vuit temàtiques, totes elles vinculades a algun element intrínsec o característic de l'Empordà: Arbres, on predomina la representació del xiprer i l'olivera; peixos de bosc; paisatge, on apareix\nla platja i els aiguamolls, entre d'altres; mugrons, on es plasma de manera icònica la imatge del massís del Montgrí vist des de la badia de Roses; cargols; Monturiol, on els peixos es converteixen en el famós submarí de l'inventor figuerenc; pa, element\nrecurrent de l'escola artística empordanesa; i diversitat, on trobem els gravats més antics de l'artista i on es troben els símbols que l'han consagrat i reconegut com a pintor, com ara els botons que corden i descorden, els núvols de paper estripats, les\nfletxes i els insectes. I tots ells sorgeixen del paper amb la minuciositat i virtuosisme tan característics de Daniel Lleixà.\nPer aquest pintor de clausura, la tècnica del gravat és el mitjà idoni per experimentar amb la forma i el color, tot obtenint un resultat que ell defineix amb el concepte "multivariació". És a dir, des del seu punt de vista, el gravat no el porta a fer una obra impersonal i seriada, sinó que la seva creativitat i llibertat artística intervenen instintivament perquè cada gravat nascut de la mateixa planxa sigui diferent i únic.Daniel Lleixà es deixa portar per l'impuls creatiu i juga amb l'atzar per tal d'obtenir les seves representacions artístiques. Unes representacions que, tal i com expressa l'autor, perden el sentit si no aconsegueixen exposar‐se i mantenir un diàleg amb l'espectador.\nEl Museu de l'Empordà i el servei de publicacions de l'Ajuntament de Figueres han editat el catàleg de l'exposició, titulat de manera homònima Lleixà = gravador. La disciplina de l'obra seriada. 50 anys. Aquest es podrà adquirir per 15 euros al museu des del dia de la inauguració.\nPel que fa a les activitats vinculades a la mostra, s'oferiran visites guiades al costat de Daniel Lleixà els dies 14 d'octubre, 12 de novembre i 9 de desembre (totes a les 11h). També s'organitzarà l'activitat educativa "Capsa dels núvols de l'Empordà", un taller de creació plàstica on s'utilitzaran els núvols de l'Empordà com a temàtica i les empremtes i les textures com a recurs. L'activitat es realitzarà per a les famílies els diumenges 29 d'octubre i 19 de novembre (12h) i el dissabte 2 de desembre a les 17h. S'hi podran inscriure tanmateix les escoles que ho desitgin. Totes les activitats són gratuïtes.\nLes visites i tallers es poden reservar trucant al 972 50 23 05 o enviant un correu a infome@museuemporda.org


L'ombra que ens delata — Saforguia.com\nL'ombra que ens delata\nSi t'enganye, t'ignore i em descobreixes espiant... Quan sobtadament t'alce la veu i et negue el meu suport... Si faig del desfici una marató televisiva, del xat un càsting d’identitats falses... Quan et siga infidel, m'apropie dels teus somnis... Si t'assabentes que et critique o m’invente enemics i odis... Aleshores, sabràs de la meua ombra...\nConvertida en tot allò reprimit: Pensaments, emocions, impulsos negatius, fets vergonyosos... tot massa desagradable per acceptar-ho! De tot això, hem anat teixint el dol del nostre reflex, cobrint de pudor les nueses de l’odi, fins a pervertir-nos en flaires convencionals que enamoren. Mentrestant l'aranya de l’ego assetja sota l'atapeït vel.\nEl tratge ens l’encomanen a la infantesa, i amb els anys anem confeccionat-lo amb retalls d'altres teles, algunes d’elles molt antigues, d’altres folrades de creences, tabús, rancúnies...\nAixí, evitem transpirar emocions, actituds i comportaments 'inadequats' o que ens esdevindran febles a la llum. Iniciem la bastida de l'altre "jo". Un personatge elegant, acceptable i conscient. Una figura correcta, moral, digna per a guanyar-se l’acceptació, l'estima, l'atenció i el prestigi social.\nD'altra banda, ¿som sabedors que tot allò que rebutgem de l’altre hi és al mirall de l’aljub?. Perquè molts dels sentiments que ens desperten les persones que ens envolten –odi, rebuig, superioritat, prepotència, etc–, tenen correspondència amb una part del "jo" que no acceptem. Això forma part de la nostra ombra. Segons Carl Jung (psiquiatra i psicòleg suís) projectem en els altres allò que no volem veure de nosaltres, el que no podem acceptar.\nPer tant, un bon exercici d’autoconeixement per saber quins són els nostres punts "d’ombra" consistiria a analitzar els sentiments que ens desperten les persones amb qui no concordem, no suportem i/o rebutgem, ja que aquestes il·luminaran les nostres foscors. Es tracta d’un mecanisme psicològic anomenat projecció que ens ajuda a adonar-nos de quines coses externes o persones ens afecten. Així, per enfrontar-nos a la nostra ombra cal acceptar que hi és, tenir la valentia necessària per encarar-la i l’honestedat justa per desnivellar la balança del fictici equilibri emocional. Només així podem sostraure la nostra vertadera potencialitat, l’energia positiva que ens ajudarà a créixer, a ser tot el que volem ser.\nLa nostra ombra és fosca, secreta i perillosa. És tot allò que no volem veure i que ens cega, les coses que amaguem i ens delaten, les mentides que ens dediquem i els regalem. El parany que ens empara, però ens venç i ens allunya el nostre "jo".\nPer fer que desaparega una ombra has d’omplir-la de llum. (Shakti Gawain).


La Cibeles celebra la Lliga amb fredor\nNomés 25.000 aficionats acompanyen els jugadors del Madrid en una tarda plujosa\nEl Reial Madrid va celebrar el títol de Lliga davant de només 25.000 persones per culpa de la pluja. Casillas va posar la bufanda a la Cibeles i Mourinho no va poder evitar tornar a parlar del Barça.\nN.G / A.G. BARCELONA. 04/05/2012 00:00\n260x366 Iker Casillas, a dalt de la Cibeles, aguantat per un empleat de l'Ajuntament. / ALBERTO MARTÍN / EFE Iker Casillas, a dalt de la Cibeles, aguantat per un empleat de l'Ajuntament. / ALBERTO MARTÍN / EFE\nL'endemà de proclamar-se campió de la Lliga a Bilbao, el Reial Madrid va celebrar el títol amb els aficionats de la capital d'Espanya. La ciutat no va sortir al carrer en massa -només hi havia 25.000 aficionats, segons la policia madrilenya- per celebrar un campionat que l'equip blanc no guanyava des del 2008. Tot i la pluja que va caure a Madrid fins a l'inici de la festa blanca, des de primera hora de la tarda els aficionats més fidels sí que van anar fins a la plaça de la font de la Cibeles per celebrar el seu 32è títol de Lliga.\nEls jugadors del Reial Madrid van desplaçar-se des del Santiago Bernabéu fins a la Cibeles en un autobús descapotable en què es podia llegir, al davant, "32 Lligues", i, al darrere, "Gràcies, madridistes". Un cop allà van saludar els aficionats des de la passarel·la que l'Ajuntament de Madrid havia preparat perquè els blancs poguessin arribar a la deessa, i el capità, Iker Casillas, va complir la tradició i va ser l'encarregat de posar la bandera i la bufanda del Madrid a l'estàtua.\nEls jugadors del Madrid no van parlar directament amb l'afició ni li van llançar missatges, com acostumen a fer els del Barça, i només van fer declaracions a la televisió oficial del club. "Tenim un superequip i hi tornarem l'any vinent", va dir Granero, mentre que Cristiano Ronaldo va comentar: "Estic molt feliç. És la meva primera Lliga a Espanya. L'afició s'ho mereix. La temporada ha estat espectacular, hem jugat molt bé i ens mereixem ser campions. L'any vinent alguna cosa guanyarem un altra vegada". Finalment va acabar assegurant que no l'obsessiona tornar a ser pitxitxi.\nMourinho, amb el Barça al cap\nJosé Mourinho, en unes declaracions divulgades aquest dijous a Portugal per la televisió portuguesa SIC, i que va fer dimecres en exclusiva dins de l'autocar del Madrid sortint de San Mamés, va criticar els que pensen que l'únic futbol que existeix és el del Barça. "El Barça és un equip que ha practicat i practica un dels millors futbols de la història. Una altra cosa diferent i que alguns il·luminats, que també tenim al nostre país, pensen és que és l'únic futbol que existeix, i aquí s'equivoquen", va dir el tècnic, que va afegir: "És gent que coneix el futbol de Google. Escriuen a internet www.google.com i absorbeixen el coneixement, però en saben poc. El futbol és més que això. Nosaltres practiquem un futbol espectacular i marquem un nombre de gols sorprenent".\nTot i això, l'entrenador portuguès va reconèixer que té "més mèrit" vèncer un conjunt com el Barça, al qual va qualificar com "un gran equip que seguirà sent-ho". "Nosaltres intentarem ser una mica millors l'any que", va concloure.


Esther Blázquez, de l'IES l'Estació, 3r premi al concurs de curts "Acurta't" d'Agullent\nL’alumna de l’IES l’Estació Esther Blázquez Casanova va obtenir el tercer premi del concurs de cinema curt, "Acurta’t" Vila d'Agullent 2012, lliurat el mes de juliol. L’alumna, que en l’actualitat realitza el segon curs del Batxillerat d'Arts, va realitzar el vídeo en companyia dels seus amics Lorena Velasco Puerto, Jairo Molina Carbonell i Alí Alien Fadli. El curtmetratge, titulat “Llum del camí” mostra les peripècies de Júlia Valor, una xica jove dedicada a la prostitució que és raptada i maltractada, Àngels la troba tirada al sol d'un polígon industrial i sense pensar-s’ho l'ajuda a canviar de vida per deixar els carrers, Júlia aconsegueix feina i parella i anys després publica la biografia de la seua vida titulada, "Llum del camí". La creació en suport audiovisual és un dels camps que abraça el Batxillerat Artístic.\nUN POC DE BONA LITERATURA:\nSi Nadal se us fa una mica llarg, L'ANDANA us convida a passar una bona estona amb un joc de creació pròpia i una mica de gran literatura. Seguiu les instruccions i podreu gaudir d'un inquietant conte de Nadal escrit pel gran escriptor francès Guy de Maupassant (5 d'agost de 1850 – 6 de juliol de 1893)\nCompleta aquest conte amb les paraules que trobaràs a la sopa de lletres i que obeeixen a les definicions del quadre següent:\nFenomen estrany que no pot explicar-se per raons naturals, sinó per la intersecció d’alguna divinitat.\nIdees fermes de les quals un està fortament convençut, siga de tipus moral, religiós, polític, etc.\nPersona que està legalment autoritzada per a professar i exercir la medicina\nPartícules menudes i lleus que poden surar en l’aire.\nEn plural, mesura itinerària de valor variable, segons els països.\nTaller on es fon i treballa el ferro\nFemella del gall\nQue té les facultats pertorbades per la ingestió d’alcohol\nQue causa pànic o terror\nInnocent, que és fàcil d’enganyar o convéncer\nAdjectiu, imatge relacionada amb els fantasmes\nReunir un grup de gent per algun motiu determinat\nResina gomosa i aromàtica que s’usa en algunes cerimònies religioses\nAtifell sacramental que s’usa per contenir l’hòstia consagrada\nposseïda per una força psicològica externa\nUn record de Nadal? Doncs, sí. En tinc un, un de ben estrany. Una història fantàstica. Sí: vaig viure un miracle, la nit de Nadal. Ja sé que sentir-me parlar així us resulta estrany. Jo no crec en res i, tanmateix, he vist un (1) ____________________. Sí, l’he vist amb els meus propis ulls, us ho assegure. Aquell fet que vaig viure em va sorprendre molt. No perquè crega en les vostres creences, sinó perquè sé que la fe pot moure muntanyes. Us confesse que si allò que vaig veure no em va fer creure, almenys, em va fer dubtar i molt de les meues (2)__________________________.\nPer aquell temps, jo era (3)_______________ rural i vivia en un poblet de Normandia. L’hivern d’aquell any va ser horrorós. La neu va arribar a les darreries de novembre, després d’una setmana de gelades. Es veien avançar pel nord els grans i foscos núvols i les (4)___________________ de neu van començar a caure, monòtonament. Tanmateix, en una sola nit, tota la plana va quedar sepultada.\nLes granges, aïllades enmig dels camps ocults entre cortines d’arbres emblanquinats de neu, semblaven desaparéixer sota aquella escuma espessa i lleugera. Cap soroll no travessava ja l’espai quiet. Solament els corbs, en bandades, descrivien figures brodades al cel, i després queien sobre els camps buscant sota la neu un poc d’aliment.\nA les llargues nits, se sentia sols aquella lleu remor apagada de la neu que no parava de caure.\nAixò va durar vuit dies amb les seues nits. Després, quan la nevada es va detenir, el terra acumulava un mantell de cinc peus. Durant les tres setmanes següents, de dia, un cel net i clar, com un cristall blau. De nit, el cel se sembrava d’estrelles en un espai com de pur gel.\nLes cases ombrívoles, els arbres ennegrits i els camps deserts... tot feia efecte de mort, de mort de fred. Cap persona ni bestiar no eixia de casa. De tant en tant, se sentia espetegar algun arbre, com si les seues branques s’hagueren partit pel fred. En aquelles circumstàncies, les granges semblaven separades per milers de (5)___________________.\nEs vivia com es podia. Només jo, el metge, procurava desplaçar-me ací i allà per atendre els malalts més greus, exposant-me a quedar colgat en algun clot del camí invisible. Així, em vaig adonar que un terror misteriós planava sobre el país. Alguns deien sentir en la nit uns xiulets aguts. Altres unes veus desconegudes, com gent que passava misteriosament. Certament, un espant estrany envaïa els esperits de la gent, com si temeren que alguna cosa terrible haguera de passar.\nEl ferrer, el bo de Joseph, vivia en la seua (6)_______________________ en un petit llogaret. Com que necessitava pa, va decidir arribar al poble i, de pas, poder trobar-se amb algú amb qui intercanviar unes paraules. Va decidir tornar molt abans de la nit.\nEs va enfilar pel camí ocult sota la neu i va creure distingir, vorejant un mur, un ou blanc. Un ou tan blanc com la resta del món que l’envoltava. Sí, era efectivament un ou. Però, d’on venia? Quin animal l’havia dipositat allí? En qualsevol cas, semblava un ou de (7) ___________________ i encara estava un poc calent. Així que va decidir portar-li’l a la seua esposa.\n—Pren, dona, mira quin ou més bo he trobat al camí!\n—Un ou al camí? De segur que estàs (8) ___________________ —va estranyar-se la dona.\n—Mira’l! Si encara és calent. L’he guardat a la butxaca perquè no es refredara.\nLa dona no va tenir més remei que creure’s el seu marit. Va deixar caure l’ou en l’olla on la sopa ja bullia. El ferrer li va comentar el que es deia en la comarca. Mentre, van servir el sopar i es disposaren a tastar la sopa.\n—I si hi ha alguna cosa en aquest ou? —va esclatar la dona.\n—Alguna cosa? Què vols que hi haja?\n—Doncs, què sé jo? —va insistir la dona.\n—Au! Menja-te’l i no sigues ximple.\nFinalment, ella el va obrir. Era com tots els ous i semblava ben fresc. El va tastar.\n—Què, quin gust fa aquest ou? —li va preguntar l’home.\nPerò ella no li va ja respondre, sinó que va clavar els seus ulls de sobte immòbils en els ulls del seu marit. La mirada es tornà embogida, (9) ______________________________ i va començar a proferir uns estranys xiscles i a manifestar unes convulsions indescriptibles de cap a peus. I va rodolar per terra i va fer uns crits horrorosos.\nTota la nit es va debatre entre espasmes espantosos, deformada per tremolors esfereïdors, per terribles convulsions.\nEl seu marit, incapaç de dominar-la, va haver-la de lligar i ella bramava sense parar amb una veu horripilant i infatigable:\n—El tinc dins! El tinc a dintre!\nEm varen cridar a l’endemà. Vaig anar com vaig poder i vaig subministrar a aquella pobra dona tots els calmats que coneixia. Però no vaig poder fer res. Era boja.\nA velocitat increïble, aquella estranya notícia va arribar a totes les cases i tots van saber que la dona del ferrer havia estat posseïda pel dimoni. La gent que va voler aproximar-se a la casa del ferrer, corria espantada en escoltar aquella veuarra deformada i inhumana de la dona.\nVaren prevenir el rector del poble, un vell i (10) ________________________ sacerdot. Va acudir amb les seues coses com si anara a administrar els sagraments a un moribund. Finalment, alguns quatre homes valents sostenien la boja, el sacerdot va pronunciar unes fórmules d’exorcisme. I la dona es recargolava i feia crits i treia bromera per la boca. Tanmateix, aquell mal esperit no va ser expulsat en tota aquella nit.\nAixí, va arribar Nadal sense que haguera canviat res. La vespra de Nadal, al matí, el sacerdot em va visitar. Em va dir que desitjava que aquella malaventurada dona assistira a la missa de la Nit de Nadal. Potser Déu podria fer un miracle en aquella mateixa hora en què Jesús havia nascut d’una dona.\nNo m’hi vaig saber negar. Tot i això, no creia en miracles.\nA la nit, les campanes de l’església cridaven els fidels a la Missa del Gall. El seu so era com una súplica somorta en el cel desolat. La lluna blava il·luminava (11) ________________________ el paisatge. Les gents, com éssers negres es van (12) __________________________ en colles cap a l’església.\nJo havia agafat els quatre homes mes forts del poble i em vaig dirigir a la casa del ferrer. La posseïda, nugada als extrems del llit amb grosses cordes, encara feia aquells horrorosos crits. Igualment nugada, ens la vam endur. Vam passar pel lateral de l’església, entre la mirada expectant i acovardida dels fidels. Vam tancar la boja a la sagristia. Quan estaven donant la comunió, vaig donar l’ordre i varen obrir la porta de la cambra que ocupava la boja i la vam portar als peus de l’altar.\nEls llums, els ciris encesos, la gent agenollada, l’olor d’(13)________________________, tot allò va fer un efecte horrible en aquella pobra dona, que va tornar a proferir aquells crits terribles que van fer fugir alguna gent. Però aquells quatre homes la tenien immobilitzada i la van ajupir fermament a terra.\nLlavors, el capellà va agafar la (14) ________________________ flamejant de raigs d’or, amb l’hòstia blanca al seu interior, i la va posar davant de l’endimoniada. I aquella dona es va quedar immòbil davant d’aquell objecte radiant. Semblava (15) _____________________, fascinada per aquella visió. I el capellà estava tan quiet que semblava una estàtua.\nEn un moment donat, la dona va baixar els ulls, com vençuda per aquella visió sagrada. I va tornar a obrir els ulls i els va tornar a tancar, i va fer un últim crit, que va ser com un eco que es va perdre en les penombres de la nau. Després, va semblar com dormida, o (16) ___________________.\nSe la vàrem emportar a sa casa i allí va dormir durant quaranta hores. Quan es va despertar, res no recordava de la seua follia. I ningú no li ho va voler contar.\nAixí. Ho torne a dir, vaig assistir a un miracle, tot i que no sóc creient.\n25 de desembre de 1882.\nPublicat per L'ANDANA a 11:23 Cap comentari:\nPostal d'Agata Cano, 2n Batxillerat Artístic\nL’escalfor de les cases, el fred al carrer. Els llums de Nadal il·luminen els sostres de les llars. Els arbres, arrelats a l’esperit nadalenc, intenten arrapar el cel amb l’estrella a la punta i apleguen, al seus peus, tots els desitjos de prosperitat. Els carrers també són plens de llums multicolors que il·luminen la ciutat i la desperten de la letargia infeliç que la cobreix anualment. I els aparadors de les botigues són llocs per als somnis. Als aeroports les mares tornen a sentir els fills entre els seus braços, i les famílies, aplegades al menjador, envoltant la taula, riuen i parlen incansablement mentre els vidres entelats de fred els aïllen del món i els deixen fruir dels preats instants de felicitat col·lectiva que estan esperant durant tot l’any.\nPublicat per L'ANDANA a 13:59 Cap comentari:\nFESTA DE NADAL DE L'IES L'ESTACIÓ\nJulio Juan i les alumnes de grup de teatre de 3r ESO\nEl dia 21 de desembre se celebrà al saló d'actes del centre la tradicional gala de Nadal, brillantment conduïda per Joan Albero i Anna Sanfèlix. La gala s'inicià amb el lliurament de premis del concurs fotogràfic "VII Recorregut literari per la Vila d'Ontinyent", que comptà amb la presència de la regidora Rebeca Torró. Continuà després amb el lliurament del premis del concurs del "X Concurs de targetes de Nadal". En acabant un duet musical format per Paula Gramage, flauta, i Anna Soler, oboè, ens amenitzà amb una peça interpretada amb exquisida sensibilitat. Continuà la gala amb el lliurament de premis del concurs de pastissos patrocinat per l'AMPA, que tingué enguany un èxit destacat . Finalitzà l'acte una paròdia de la sèrie televisiva "Lo que se avecina", interpretada pel grup de teatre de 3r d'ESO, dirigits pel professor Julio Juan, que divertí l'alumnat amb els seus gags.\nJoan Albero i Anna Sanfèlix, presentadors\nPremi fotogràfic: Alfred Bernabeu, la regidora Rebeca Torró, J.F.Maestre , Iolanda Gil, Sergi Garcia, Pere Vañó\nConcurs de targetes de Nadal: Joan Cogollos, Bernat Ferrero, Sílvia Llin i Pere Vañó\nPaula Gramage i Anna Soler\nGuanyadors del concurs de pastissos\nPublicat per L'ANDANA a 18:17 Cap comentari:\nL'IES L'ESTACIÓ LLIURA ELS PREMIS DE LA SETENA EDICIÓ DEL CONCURS "PASSEIG LITERARI PER LA VILA D'ONTINYENT"\nFotografia d'Irene Sanchis\nCom cada curs, des de fa ja set anys, l'alumnat de Quart d'ESO de l'IES l'Estació participa en la recreació d'escenaris i passatges de l'apassionant novel·la El justícia, de Joan Torró, guiats per Alfred Bernabeu, catedràtic de Valencià del nostre centre. L'activitat consisteix en una visita guiada per la Vila d'Ontinyent, on els lectors poden reconèixer alguns dels escenaris de la novel·la. En El justícia (Edicions Bromera) un jove filòleg ontinyentí realitza un fabulós viatge en el temps, fins a l'Ontinyent del segle XVI, on participa de forma activa en alguns fets protagonitzats pel justícia de la ciutat i on el jove s'enamorarà de la seua filla.\nEl primer premi ha recaigut en la persona de José Francisco Maestre Belda, mentre que Sergi Garcia Micó i Iolanda Gil Francés, han aconseguit el segon i tercer premi, respectivament. El lliurament de premis s’ha realitzat en la festa de Nadal celebrada el 21 de desembre al saló d'actes del centre, amb la presència de Rebeca Torró, Regidora de l'Ajuntament d'Ontinyent, que patrocina el concurs. Formaven el jurat la vicedirectora, Joana Rufino, la cap de departament de Dibuix, Cèlia Vidal, i Alfred Bernabeu i Vicent E. Belda, del departament de Valencià.\n1r PREMI: José Francisco Maestre Belda\n2n PREMI: Sergi Garcia Micó\n3r PREMI: Iolanda Gil Francés\nPublicat per L'ANDANA a 17:05 Cap comentari:\nL’alumnat de Comerç visita l’empresa Tèxtils Mora\nEl dia 20 de desembre l’alumnat del Cicle Formatiu de Grau mitjà de Comerç, juntament amb els professors Ana García, M. Creu Fontana i Carlos Pardo, van visitar l'empresa TÈXTILS MORA d'Ontinyent. La visita va ser dirigida pels tècnics de fàbrica Miguel Ángel Camps i Teresa, que es van encarregar durant gairebé dues hores de mostrar i ensenyar al nostre alumnat tot el procés de fabricació de les mantes, des del procés de filatura, teixiduria de punt per ordit (Rachel), teixiduria de trama (Jacquard), l’estampació, acabats mecànics (gofrat, esmerilat, perxats, tundosat) fins a la confecció final, incloent el tractament d'aigües residuals que té l'empresa. Es va aprofitar també per veure l'organització de l'empresa, la logística interna, el moviment dels materials dins d'ella i el procés de preparació de les comandes per a la seua exportació i venda a nivell internacional. En finalitzar la visita l'empresa va tenir un detall d'agraïment amb tot l’alumnat.\nL'objectiu global de la visita, que era donar a conèixer el procés de fabricació de la manta, es va complir molt satisfactòriament.\nDes d'aquestes línies de L’ANDANA, el professorat vol agrair a l'empresa TÈXTILS MORA la seua inestimable ajuda i col·laboració en la formació del nostre alumnat, així com la seua predisposició a futures col·laboracions entre l'empresa i l'IES l'Estació. També cal agrair al Sr. Sebastià, com a Cap de Recursos humans i al Sr. José Maria Torras, el seu inestimable suport al centre.\nPublicat per L'ANDANA a 17:02 Cap comentari:\nRubén Penadés Silvetre estrena la seua primera obra simfònica als setze anys\nRubén Penadés, que cursa 1r del Batxillerat Musical a l’IES l’Estació, i cinquè de Grau Professional (Grau mitjà) al Conservatori professional de música d'Ontinyent, ha estrenat amb gran èxit la seua primera obra amb sols setze anys. L’obra, titulada “Una altra vida” va ser interpretada per La Unió Artística Musical, sota la batuta de Jordi Fuster, el passat 24 de novembre al teatre Echegaray. L'obra, que és el resultat de tres mesos de treball, intenta defugir els tòpics de la música festera.\n“Una altra vida” pretén descriure els bons i els mals moments viscuts pel jove compositor ontinyentí junt a les persones que formen part de la seua vida. “Després de tindre clar quin seria el tema, se’m ma ocórrer que l’obra havia tindre en cada secció un instrument que pogués representar aquelles persones que sempre m’han acompanyat; així que podem trobar al llarg de l’obra un solo de flauta, de trompa, d'oboè…, que són com petits homenatges”.\nPer a l’autor, que estudia percussió, l’obra és un repte amb ell mateix, que es va plantejar quan alguns companys músics es queixaven que quasi tots el nous “compositors” que sorgien solien iniciar-se sempre en la música festera. L’obra va rebre molt bones crítiques en la seua estrena El jove músic explica amb veritable modèstia que ell és l’autor de l’obra, però evita usar el nom de compositor perquè diu que encara li queda gran. Així i tot el resultat és certament notable i es pot escoltar en el següent enllaç d’internet: http://www.goear.com/listen/951cdbb/una-altra-vida-ruben-penades-silvestre\nI també a YouTube:\nImatge de La Guia de Comerç Local\nPublicat per L'ANDANA a 8:48 Cap comentari:\nAbelardo Muñoz, emèrit professor de l'IES l'Estació, una vocació didàctica inesborrable\nEl nostre estimat professor, el catedràtic Abelardo Muñoz, que gaudeix ja d'una merescuda jubilació, segueix vinculat al nostre centre. D’una manera totalment altruista, encara ens ofereix mostres de la seua notable experiència didàctica amb la realització puntual d'algunes pràctiques i lliçons magistrals als laboratoris del Departament de Física i Química.\nLa figura del professor emèrit ha estat i és encara menystinguda en el nostre sistema educatiu, però és bastant evident que, si una societat no pot menysprear l'empenta i la capacitat d'aprenentatge i de treball del jovent (com ara ocorre), tampoc no pot prescindir de la basta experiència i del bagatge de coneixements que acumulen alguns professionals, que són ara jubilats per edat, però que conserven intactes les seues facultats, la seua capacitat d'ensenyar i d'il·lusionar l'alumnat.\nTot seguit, adjuntem la ressenya d'una classe magistral, realitzada per l'alumne Pablo Ferri.\nEl passat divendres dia 14, els alumnes de 2 de Batxillerat de la modalitat de ciències ( diürn ) tinguérem el privilegi de participar en una profitosa pràctica de física, a càrrec del durant molts anys catedràtic de l’IES L’Estació, Abelardo Muñoz.\nEl professor, servint-se d'un to planer i entenedor, inicià la xerrada amb una breu introducció històrica vers l’electromagnetisme, en què emfatitzà el caràcter acumulatiu de les ciències, així com la trista falta de reconeixement que sofreixen les grans ments del passat. Seguidament, procedí amb l’exposició d'un conjunt de fenòmens de natura electromagnètica, deixant entreveure l’aparença “màgica” d'aquests (atracció i repulsió entre imants, desviació d'agulles imantades al pas de corrent elèctric, el seu canvi del sentit, en funció del sentit del corrent... ). Un cop mostrades les fonts del camp magnètic, continuà amb la realització d'un seguit de processos experimentals. Aquests últims tenien per objecte donar una visió general al voltant de les propietats que el camp magnètic atorgava a l’espai que voltava les seues fonts (atracció de determinats cossos, acció entre fils de corrent, interacció entre el camp i els corrents que circulen per espires tant circulars com quadrangulars...). Com a cloenda, comentà la gran utilitat que oferia la conversió d'energia elèctrica en energia mecànica i a l’inrevés.\nEn conclusió, esdevingué una pràctica més que fructífera, que donà sentit als coneixements teòrics tractats al llarg del trimestre.\nPablo Ferri, 2n Batx. C\nPublicat per L'ANDANA a 11:15 Cap comentari:\nL'IES L'ESTACIÓ i L'ANDANA us desitgem Bon Nadal i un millor any 2013\nMil reis mags per fer possibles els nostres millors desitjos\nAutora de la postal: Àgata Cano Blasco\n(2n del Batxillerat Artístic)\nPostal guanyadora del concurs de targetes nadalenques organitzat pel Departament de Dibuix de l'IES l'Estació.\nJA ÉS NADAL A L'IES L'ESTACIÓ\nAmb el fred i la fi de la primera avaluació, per fi arriba Nadal a l'IES l'Estació. Com cada curs, l'alumnat del Cicle F.G. Mitjà de Comerç, dirigit pel professor Carlos Pardo, ha iniciat l'activitat de confecció d'objectes i motius decoratius nadalencs amb materials de diversa procedència. L'alumnat s´ha dividit en diversos grups: dos grups s´han encarregat del disseny, d'arreplegar tot el material necessari i del seu muntatge i decoració, mentre que el altres grups han decorat la classe per fora, utilitzant pintures per a finestres, paper de colors i altres materials de reciclatge.\nCom podem observar a la imatge de l'arbre realitzat amb llaunes de refresc, el resultat és al mateix temps espectacular i paradoxal, ja que ens invita a una profunda reflexió sobre el veritable sentit d'aquestes festes. En qualsevol cas, cal felicitar l'alumnat i el seu professor pel seu treball i, des de L'ANDANA, desitjar-los, a ells i també a les nostres lectores i lectors, Bon Nadal i fer-los partícips a tots dels nostres millors desitjos.\nPublicat per L'ANDANA a 21:00 Cap comentari:\nL'EQUIP CICLISTA DE PROFESSORS DE L'IES L'ESTACIÓ\nVerygüevo és el nom de l'equip ciclista format per alguns professors de l'IES l'Estació (Julio Juan, Joan Cogollos, Ernest Seguí, Isaïes Blanco, Pep Pascual, Rafa Calatayud... ) i d'altres professors i professores amb ganes de fer esport, conèixer fantàstics paratges de muntanya del nostre entorn i passar una bona estona de companyonia en les eixides dels caps de setmana.\nEl nom "Verygüevo" és una deformació de la ja deformada expressió col·loquial "veriueu-ho" popularitzada pel gran humorista Xavi Castillo de Pot de Plom, en el seu punyent i divertidíssim programa de teatre d'investigació (Veriueu-ho).\nDes d'aquestes pàgines de L'ANDANA, l'equip us convida a participar en una de les seues trepidants i competides "xallenger Verygüevo BTT", que tenen el seu punt de màxima rivalitat davant d'una gran taula i un bon esmorzar per agafar forces.\nPublicat per L'ANDANA a 18:13 Cap comentari:\nMarisol es jubila\nLa nostra estimada companya de la secretaria de l'IES l'Estació, Marisol Navarro, es jubila avui, després de dedicar vint-i-nou anys de treball al nostre institut.\nPotser coneixeu només Marisol d'encreuar amb ella unes paraules, des de l'altra part del mostrador; potser només us heu fet una salutació afectuosa, mentre ella ordena un interminable llistat. Potser ella us ha fet arribar el vostre títol de batxillerat o d'educació obligatòria, o d'un cicle formatius; o us ha ajudat a completar una matrícula o una beca, una instància o un escrit. Haureu notat de seguida el seu caràcter dispost, respectuós, amable i sempre discret; i haureu notat també de seguida la seguretat de qui porta tota una vida entre papers i documents administratius, com un peix en l'aigua, simplement fent més fàcil la vida a la gent.\nEls que hem tingut la sort de conèixer-la de prop, de treballar a prop d'ella, hem gaudit a més a més de la seua diligència, de la seua facilitat de copsar i comprovar el més mínim detall, de corregir l’error administratiu més petit; també la seua capacitat d'esmenar les errades involuntàries dels altres, amb la naturalitat de qui se sap completament necessària, sense un sols gest de vanitat.\nEls que hem tingut l'oportunitat de treballar a prop d'ella, de compartir el dia a dia, sabem a més a més que és una dona encantadora i entranyable a qui és un gust saludar de bon matí i donar-li un bes afectuós, i una abraçada, en tornar d'unes curtes vacances. Perquè fa la impressió que Marisol viu i creix només de l’afecte dels altres, que el seu somriure dolç i agraït és capaç d'il·luminar ell sol les fredes entranyes de paper del nostre vell institut.\nMarisol és una gran persona i una gran professional, que deixarà un inesborrable record en les seus companyes d'administració, en els i les conserges, en les altres persones dels diferents serveis, també en el professorat i en l’alumnat.\nAdéu, Marisol, molta sort en el teu nou viatge per la vida; te'n vas, altres afectes et reclamen. Et trobarem molt a faltar. Ens quedem ací, a la nostra sort, plantant cara a uns nous temps ingrats. Sabem que ningú podrà omplir el teu buit, perquè la teua amistat, la teua dolçor, la teua discreció, la teua alegria, se'ns havien fet absolutament imprescindibles; i tu ho saps i somrius.\nPublicat per L'ANDANA a 11:00 Cap comentari:\nEl bou i el pont Vell\nFot. Alba Sabaté (1r Batx. C), per al concurs de "El justícia" 2011\nEl pont Vell torna a sentir el lleuger formigueig sobre les seues gèlides pedres. Milers de cames inquietes fent-li cosquerelles li anuncien l’arribada de desembre. Escolta els trons, olora l’essència del corral i torna a sentir lliscar pel seu llom les potes del bou. La gentada nerviosa s’esmuny per sobre seu ràpidament, repel·lint els bruscos moviments de la bèstia. Potser és aquesta la força que manté en peu el vell pont Vell, que roman tot l’any a l’aguait, expectant, sols per poder tornar a sentir el ressò de les peülles del bou colpejant la seua pell, i el seu càlid i espantat alé.\nPublicat per L'ANDANA a 20:36 Cap comentari:\nL'alumne de l'IES l'Estació, Alexandre Muñoz Gutiérrez, premi extraordinari al rendiment acadèmic d'Educació Secundària Obligatòria\nDels quatre expedients acadèmics més alts de la localitat, tres pertanyen a l'IES l'Estació\nJordi Micó, Alexandre Muñoz i Paula Gramage\nEls premis extraordinaris al rendiment acadèmic d'Educació Secundària Obligatòria són una iniciativa de la Conselleria d'Educació Formació i Ocupació, en la qual participa tot l’alumnat dels centres públics, privats i concertats de la Comunitat Valenciana. L’alumnat premiat rebrà un diploma a l'excel·lència en el rendiment acadèmic, i es farà constar en seu historial i expedient escolar.\nAlexandre Muñoz Gutiérrez va aconseguir una nota mitjana de 10 en els cursos de Secundària Obligatòria, la qual cosa significa que va merèixer la millor qualificació possible en totes les avaluacions de tots les àrees de l’ESO. Alexandre, que ara cursa primer del Batxillerat de Ciències, toca el piano i és un gran amant dels esports, sobretot tennis i futbol.\nPer la seua banda, hi ha dos alumnes més entre les quatre millors notes de la localitat; es tracta de Paula Gramage Sanchis i Jordi Micó Torró, que estudien primer en el Batxillerat Científic i en el Batxillerat d'Humanitats, respectivament. Es dóna la circumstància que tots dos són també grans músics; Jordi toca la trompeta i Paula, la flauta i el piano.\nTots tres alumnes, que són companys i amics des de fa anys, han destacat l’esperit de companyonia i de superació que es viu en les aules de l’IES l’Estació.\nPublicat per L'ANDANA a 0:10 Cap comentari:\nAlumnes d'informàtica de l'IES l'Estació, tercers a Alcoi en el concurs App Inventor\nL'IES l'Estació va participar amb cinc aplicacions realitzades per onze alumnes de diferents cursos i tutoritzats pels professors Jose Federico Muñoz, Silvia Sancho, Mª José Micó i Pere Crespo. Aquesta segona edició, celebrada el 23 de novembre a la Universitat Politècnica d'Alcoi, ha sigut un èxit de participació amb 57 aplicacions presentades, 15 col·legis /instituts diferents de 6 poblacions diferents, amb una participació aproximada de 200 alumnes. Segons l'organització el nivell va ser molt alt, respecte de l'any anterior.\nPublicat per L'ANDANA a 17:40 Cap comentari:\nComença en concurs escolar de literatura en valencià\nJA HA ARRIBAT EL SAMBORI\nBASES 2013 (extracte)\nPer tal de promoure i difondre l’ús literari del valencià dins l’àmbit escolar, la Fundació Sambori ha decidit convocar i impulsar el 15é Premi Sambori, adreçat a l’alumnat d'Infantil, Primària, Secundària, Batxillerat i Cicles Formatius,Formació de Persones Adultes i Escoles Oficials d'Idiomes (EOI). Es regirà d'acord amb les següents bases:\n1. El concurs serà de creació literària, i el treball podrà anar acompanyat d'il·lustracions que també seran avaluades.\nBatxillerat i Cicles Formatius .......... 5 pàgines\nPrimer i Segon Cicle d’ESO ............ 4 pàgines\n4. Els treballs es presentaran amb una lletra Arial en cos 12, o bé manuscrits.\n5. Tots els treballs hauran d'anar acompanyats del full de participació, degudament complimentat, adjunt a aquestes bases. I no s’escriurà ni el nom del participant ni el del centre en el treball original.\n7. El termini de presentació serà el dia 12 de febrer de 2013.\nLLIUREU ELS VOSTRES TREBALLS ALS PROFESSORS DE VALENCIÀ\nPublicat per L'ANDANA a 14:01 Cap comentari:\nEsther Blázquez, de l'IES l'Estació, 3r premi al ...\nUN POC DE BONA LITERATURA: Si Nadal se us f...\nFESTA DE NADAL DE L'IES L'ESTACIÓ Julio Juan i ...\nL'IES L'ESTACIÓ LLIURA ELS PREMIS DE LA SETENA ...\nL’alumnat de Comerç visita l’empresa Tèxtils Mora...\nRubén Penadés Silvetre estrena la seua primera o...\nAbelardo Muñoz, emèrit professor de l'IES l'Estac...\nL'IES L'ESTACIÓ i L'ANDANA us desitgem Bon Nadal ...\nJA ÉS NADAL A L'IES L'ESTACIÓ Amb el fred i ...\nVERYGÜEVO L'EQUIP CICLISTA DE PROFESSORS DE L'IE...\nMarisol es jubila La nostra estimada compan...\nOPINIÓ El bou i el pont Vell Paula Gramage ...\nL'alumne de l'IES l'Estació, Alexandre Muñoz Gut...\nAlumnes d'informàtica de l'IES l'Estació, tercer...\nComença en concurs escolar de literatura en vale...


25% de castellà a l’escola: Quinze dies pel 25% | Opinió | EL PAÍS Catalunya\n17 MAI 2022 - 11:49\tCEST\nManifestació per la llengua. ALBERT GARCIA\nDe vegades l’autocensura t’imposa silencis per no dir sense embuts el que penses, allò que diries davant d’una colla de fidels i d’un etilisme suficient. És per això de les disculpes del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) a causa de la tirallonga de faltes perpetrades en la darrera interlocutòria sobre el 25% de castellà a l’escola. Primer, per la sobergueria de fer-la en català quan tots sabem que les sentències en català ronden un miserable 7%; segon, per la falta de cura i la malaptesa de no poder escriure un document de força jurídica amb una qualitat que no passaria la selectivitat; i finalment, pel fet en si de demanar disculpes per un document que comporta un certificat de defunció. És com si Joseph Ignace Guillotin hagués demanat perdó perquè la fulla estava una mica bruta.\nSembla que ens trobem a la disjuntiva final, al caire de la desobediència, amb el focus posat sobre el conseller d’Educació Josep González-Cambray, que té quinze dies per donar instruccions clares a tots els centres escolars per fer complir la quota judicial del castellà, amb la consigna explícita que sigui en una de les matèries troncals, no fos cas que hi destinéssim l’educació física. El tribunal també s’ha encarregat d’aigualir els propòsits que tot plegat pogués ser regulat pels projectes lingüístics dels centres, que era la manera que el Departament d’Educació i els partits polítics que volien canviar la Llei de política lingüística tenien per fer-nos creure que blindaven la immersió. Per descomptat ja s’ha anunciat que s’hi presentarà recurs, a la interlocutòria, però caldria preguntar-se què hi guanyem apel·lant a la mateixa instància que t’ha condemnat.\nNo sé fins a quin punt s’ha banalitzat fins ara tot el que ha vingut des de l’àmbit judicial, i tot sovint s’ha desqualificat els jutges com a ineptes, desinformats i malintencionats. O també s’ha carregat contra la justícia, així en general, i s’ha qüestionat que tingués alguna mena de competència en l’organització de la vida pública. “D’on l’han tret, aquest 25%?, hem de deixar que parlin els experts”; “és el Parlament qui té les competències en matèria d’Educació i en Política Lingüística”, etc. Són coses que hem sentit un cop i un altre sense que ningú hagi fet esment que la justícia no és una entitat a banda, no són una colla de funcionaris circumspectes més o menys jerarquitzats, no són gent que facin les coses a la babalà. La justícia és una de les potes de l’Estat, i és l’Estat mateix qui està decidit a canviar els usos lingüístics de l’escola. Wert no ho podia dir més clar.\nI aquí, mentrestant, parapetats rere el tòpic que la immersió era un model de cohesió exemplar i la consigna que la immersió no es toca, hem vist com apareixia un partit l’únic objectiu del qual era posar fi a l’escola en català (i tan bon punt ho ha aconseguit l’han esborrat del mapa) i com s’incrementava la pugna judicial a través d’entitats amb recursos econòmics indefinits. Hi havia senyals suficients per haver previst un pla B que no fos modificar a correcuita una llei, la de política lingüística, amb la pretensió de traslladar tota una responsabilitat que havia de ser política a les direccions dels centres, que des d’aleshores no ha fet sinó denunciar la pròpia indefensió. Al capdavall, la interlocutòria del TSJC almenys els ha tret tota la pressió davant de possibles denúncies de les famílies i l’ha traslladada íntegrament al conseller Cambray.\nLa immersió és morta, això convé dir-ho. Se l’ha endut per davant el context sociolingüístic global (la primera pèrdua va ser el pati), la innovació pedagògica (les dinàmiques del pati han entrat a l’aula a través del treball cooperatiu) i la desídia dels anys del procés, en què s’especulava amb l’oficialitat única del català mentre l’edifici feia aigües. I, per descomptat, els estratagemes de l’Estat mateix, que prendrà el 25% com una pica a Flandes per abastar fins al 50% tan bon punt la justícia resolgui el cas de Canet. Potser és hora de canviar de model, de deixar de pretendre construir un sol poble a través de la llengua, i començar a pensar maneres de defensar els drets dels catalans catalanoparlants, que avui ja són minoria a Catalunya.


Play English | Faros HSJBCN\nGènere: Aventura gráfica\nDesenvolupador: Tonika Games\nEdat recomanada: 7+\nPreu: 29,99 €\nPàgina web del videojoc: http://es.playstation.com/psp/games/detail/item275177/PlayEnglish™/\nLa promoció diu que una hora de joc equival a deu hores de classe. Potser és massa arriscat i atrevit, sobretot venint d’una empresa especialitzada en l’ensenyament de l’anglès que té molt bona reputació.\nEn el joc serem Jaime Rubio (James Blond en anglès), un detectiu espanyol de gran fama però amb un baix nivell d’anglès que serà requerit per resoldre un cas de robatori d’una obra d’art de la National Gallery de Londres, per la qual cosa anirem a Anglaterra per ajudar a resoldre’l. Però no estarem sols, ja que comptarem amb l’ajuda d’un dispositiu "ultra avançat" anomenat P.A.T.O. (Personal Assistant Teaching Organizer) amb el que ens mantindrem en contacte amb les persones que ens acompanyen durant tota la investigació. Entre aquestes destaca l’inspector Vaughan, una graciosa recreació virtual de Richard Vaughan, amb la veu del famós professor. Aquest ens anirà ajudant amb el nostre anglès i avisant-nos dels nostres errors.\nLa història està configurada com una aventura gràfica dividida en 14 capítols més l’introductori, en els que anirem resolent pistes fins al final. Com és habitual en el gènere, haurem d’interactuar amb molts personatges que ens conduiran per l’aventura amb preguntes, respostes i reptes. Haurem de triar les preguntes i respostes adequades si volem acomplir la missió correctament, però si optem per donar-li un to més còmic amb frases diferents (algunes de divertides, altres d’absurdes), aconseguirem efectes curiosos.\nEls reptes són molts i variats, i al final de cada capítol haurem d’aprovar una sèrie de deu més, cada un d’ells format per diversos mini-reptes que són l’equivalent a un examen: gramàtica, ordre de paraules, vocabulari, etc. A més, podrem veure la nostra puntuació en funció dels nostres errors i encerts. Òbviament hi ha límit d’errors i la quantitat d’aquests només depèn del nivell, que podrem canviar en qualsevol moment, així com usar comodins si ho necessitem, però que treuen punts. Sens dubte, es pot tornar a jugar sempre cada capítol per augmentar la puntuació i revisar l’après.\nSi bé el títol destaca perquè és entretingut i compta amb el "Mètode Vaughan" per ajudar-nos amb l’aprenentatge de l’idioma (fins i tot té personatges amb accents molt variats), els seus errors tècnics i narratius llastren massa el resultat general: imatge i so (incloent l’avorrida música) no estan en absolut a l’alçada: uns gràfics massa senzills, unes animacions extremadament limitades i una sincronització labial molt escassa. Fins i tot el doblatge és realment dolent, excepte el de Vaughan, que afegeix un punt de varietat i diversió amb els seus acudits si fallem.\nA més, l’absència total de ritme fa que passada una bona estona, hom s’avorreixi. Tampoc ajuda gens que hi hagi masses reptes al final del capítol: deu i cadascú amb deu preguntes, que sumen gairebé 100 preguntes. Es fa etern, més encara tenint en compte que, si al final de les proves no aprovem, cal tornar-les a fer totes.\nTot i això no és un mal joc i Tonika Games (l’estudi espanyol que l’ha desenvolupat) ha fet una bona feina al introduir la metodologia de Vaughan, però ha descuidat el que la PSP pot donar més, sobretot en la velocitat de l’acció. Compleix el seu objectiu, que és ajudar amb l’anglès d’una forma diferent i divertida, però només si passem per alt els seus nombrosos errors tècnics i narratius.\nA l'estiu, evita la deshidratació dels nens\nAl meu fill li fa mal la gola i té febre, però és una grip o un refredat?\nAlts nivells d'agents contaminants en mares i nens


Telèmac: Johnny va agafar el fusell (#144)\nFa uns quants anys, durant els primers anys d'universitat, se'm va acudir llegir El raïm de la ira de John Steinbeck, el vaig acabar i vaig prometre que mai més no el tornaria a llegir. És l'única vegada a la vida que m'ha passat això, ja que en general provo de rellegir tant com puc. En aquest cas, l'impacte va ser tan gran que, tot i que la novel·la em va encantar, em va emocionar, em va semblar d'una altra dimensió i em va deixar pensant que no hi havia prou Nobels al món per donar-los tots a Steinbeck, vaig decidir que no la tornaria a llegir mai més. Potser vaig ser massa radical, i d'aquí a uns anys oblidaré el per què de tot plegat i faré un cop de cap i m'empassaré les paraules i la tornaré a llegir. Però encara no ha arribat aquest moment. No que hi pensi constantment, en això, però de cop el record em va tornar al cap tot just començar Johnny Got his Gun de Dalton Trumbo (1905-1976). La impressió que és una novel·la massa dura per a la digestió s'acaba dissipant al final, potser perquè es fa força curta, i perquè el to de la narració va canviant progressivament, fins que al final el discurs polític s'acaba menjant una mica (encara que només sigui una mica) el dramatisme dels fets relatats. Potser Steinbeck va ser més subtil en aquest sentit. Però al capdavall, em vaig quedar pensant què tenen els americans que ho saben fer tan bé això, desmuntar els seus propis ideals i mites polítics amb aquesta mena de textos de sofriment. Potser és que s'ha de ser americà i d'esquerres. Si és qüestió d'escollir, i com que El raïm de la ira ha quedat fora de la contesa abans de començar, potser em quedo amb Escorxador-5 de Kurt Vonnegut, que fa el mateix amb una mica més d'humor i una mica més de surrealisme i originalitat, tot i que potser encongeix el cor de la mateixa forma. Johnny va agafar el fusell es va publicar el 1939, just abans de començar la segona guerra mundial, i ha estat considerada des de llavors com a pamflet pacifista imprescindible cada cop que els Estats Units s'ha embrancat en una nova guerra. La novel·la, però, s'ambienta a la primera guerra mundial, i aparentment parteix d'un fet real en què Trumbo es va inspirar per aconseguir aquest commovedor relat sobre una consciència atrapada en un cos mort. El soldat americà Joe Bonham es desperta en un hospital sense braços ni cames, ni ulls, boca ni nas, a conseqüència de l'esclat d'una bomba alemanya mentre lluitava a la trinxera. L'alimenten i el fan respirar artificialment sense el seu consentiment. La primera part de la novel·la és un malson kafkià en què Joe prova d'analitzar la seva situació racionalment i acaba descobrint el seu estat poc a poc. A la vegada, el seu monòleg interior el porta al record de diferents episodis de la seva adolescència i joventut a Colorado, que en moltes ocasions guarden paral·lelisme amb la joventut del mateix Dalton Trumbo. La segona part de la novel·la se centra en els esforços de Joe per comunicar-se amb l'exterior, a través del codi Morse, i arriba al seu gran clímax quan finalment aconsegueix ésser escoltat. La tècnica utilitzada és l'stream of consciousness, de forma que en un mateix capítol trobem diferents records i percepcions tots barrejats. A més, com si fos una mena de lògica compensatòria per la pèrdua de membres i de sentits del protagonista, els records del passat arriben amb una exuberància terrible en la seva proximitat i calidesa. La novel·la en si mateixa es va construint a base d'aquests fragments inconnexos de diferents relats, com si el text mateix fos el reflex d'un cos mutilat i desmembrat. En la mateixa direcció apunta, crec, la manca de desenllaç. A mesura que avança la lectura, el focus temàtic se centra més en la comunicació i l'empatia, tot i que les possibilitats d'aquesta comunicació quedin tallades precisament per la manca d'empatia que Joe acaba trobant en els seus receptors. Així doncs, una lectura interessant, molt realista i conmovedora de vegades, brillant en l'estil i el recurs a les imatges, i que de ben segur no pot deixar ningú indiferent.


Quinze startups catalanes s'instal·len a Silicon Valley\nFont: Flickr CC by christian.rondeau\nEl principal pol tecnològic del món ofereix moltes oportunitats de negoci per a les empreses TIC.\n15 empreses TIC catalanes s'han establert a Silicon Valley els darrers anys. Startups de sectors com la mobilitat, el social media o Internet com Teambox, Techideas, Lucierna, 3 Scale, Fluendo, Multiplica, Justinmind, Password Bank, Inbenta, Softonic, ReviewPro, Inspirit, Userzoom, Teaming i Innovalley han fet aquest pas en els darrers cinc anys empesos per la possibilitat d'estar al punt de mira d'inversors i nous clients i poder establir aliances amb partners de prestigi.\nEls responsables d'aquestes empreses justifiquen la presència a un dels principals pols tecnològics i emprenedors del món per aspectes com la flexibilitat i la innovació de l'entorn, les facilitats per emprendre, la importància que es dóna al talent i les grans possibilitats per créixer i fer negocis en un mercat altament competitiu.\nAixí mateix, els emprenedors catalans instal·lats a Silicon Valley destaquen la facilitat de trobar inversors en aquest entorn. La clau és el networking, que permet arribar amb facilitat a empreses i altres emprenedors interessats.\nAquesta tendència continua a l'alça, donat que altres projectes tecnològics catalans com Catchcoom, Whisbi, Ilustrum i Quicker estan preparant el salt a Silicon Valley per als propers mesos.


La Lliga continua per al Barça d’handbol a Puente Genil - FC Barcelona\nHomeSeccionsHandbolPrimer EquipNotíciesLa Lliga continua per al Barça d’handbol a Puente Genil\nLa Lliga continua per al Barça d’handbol a Puente Genil\nLa localitat cordovesa acollirà dimarts el partit entre blaugranes i l’Ángel-Ximénez Puente Genil\nAitor Ariño, un dels extrems del Barça d'handbol. / FOTO:ARXIU-FCB\nEncara amb el regust del liderat del Grup B de la VELUX EHF Champions League a la boca, després de superar diumenge el Kolding, ara toca centrar-se en la Lliga Asobal Bauhaus, en què els blaugranes visiten la pista dels cordovesos a les 20.45 h de dimarts.\nEls blaugranes arriben a Puente Genil en un punt culminant de forma. Els 12 jugadors blaugrana que van disputar el Mundial iniciaran, un cop finalitzi el partit, un procés d’adaptació del seu estat de forma per afrontar la resta de la temporada.\n“S'ha de donar descans a jugadors que tenen un punt de forma molt alt per al punt de la temporada en què estem i que cal recuperar a nivell físic i mental”, considera Pascual, pel que fa a aquest procés.\nEl tècnic blaugrana fa viatjar a la localitat andalusa 16 jugadors, deixa a Barcelona Wael Jallouz i hi incorpora Oriol Rey, del segon equip del Barça d’handbol.\nLluitant a la Lliga\nDesprés d’un meritori triomf, a la darrera jornada, davant una de les revelacions de la Lliga Asobal Bauhaus com és el BM Benidorm. Els homes entrenats per l’exjugador blaugrana Fernando Barbeito sumen 14 punts i ocupen l’onzena posició de la competició.\nÁngel Ximénez Puente Genil mostra un joc equilibrat entre les facetes ofensives i defensives aprofitant l’experiència de Barbeito a la banqueta. Els andalusos busquen afiançar-se a la Lliga, en la seva segona temporada a la màxima categoria de l’handbol estatal. A més a més, els de Còrdova van superar per 5 gols el Villa de Aranda, a l’anada de quarts de Copa, i tenen moltes opcions de ser a la Final a Quatre de la competició.\nEn l’únic precedent a la pista de Puente Genil, la temporada 2013/14, els blaugranes van haver de treballar de valent per imposar-se per 25 a 32.\nVictòria soferta i treballada (25-32)


Torve Hotels - PREUS AMB ELS DESCOMPTES MÉS GRANS a tots els hotels a Torve\nCerca totes les ofertes d'hotels a Torve Entrada:\nMapa de Torve mostra el mapa Per què escollir agoda? Més de 265.000 hotels arreu del món\nTrobar els preus més barats en els millors hotels a Torve, Estònia és fàcil amb Agoda.com. Oferim una gran gama d'hotels per ajudar-vos a trobar el millor lloc on estar a Torve. Moltes àrees, cada una amb una atmòsfera distinta, esperen ser descobertes a la ciutat. Torve té moltes atraccions per explorar amb un passat fascinant, un present intrigant i un emocionant futur. Hi ha tantes coses per fer, potser vol quedar-se una altra setmana o més per tal d'experienciar-ho tot. No es retrassi i resevi avui per tenir les millors ofertes d'hotel a Torve!\nHotels principals a Torve Elecció popular!\nTots els hotels deTorve\nTorve hotels per categoria:\nHotels de 3 estrelles a Torve\nHotels barats a Torve - Torve Hotels de luxe\nHotels Torve populars:


Nintendo | Desembre 2021\nPassar de Monster Hunter: World to Generations Ultimate? Reprodueix el mode Prowler\nLa transició del nou i brillant caçador de monstres: el món a l’ara arcaic Monstre Hunter: Generations Ultimate és difícil. Les pedres metàl·liques són d’un sol ús, els pickaxes, la gestió d’inventaris és una tasca enorme i moltes coses són un ...\nRecentment, Square Enix va llançar Final Fantasy VIII Remastered per a les consoles modernes. El joc era molt esperat, tot i que el producte final no ha complert les expectatives d'alguns jugadors. Mentre que alguns personatges eren tractats en un mode nou ...\nNintendo retalla el preu de New 3DS per la meitat del Black Friday\nSi voleu comprar un 3DS com a regal o voleu actualitzar-vos d’un model més antic per poder jugar a jocs SNES fora de la web, potser voldreu esperar unes setmanes més. Nintendo ha anunciat abans que oferirà una edició especial ...\nEls aficionats de la sèrie Metroid han arribat a Change.org per sol·licitar que Nintendo cancel·li el recentment anunciat Metroid Prime: Federation Force per a 3DS afirmant: Metroid Prime: Federation Force es va anunciar a la digi de Nintendo ...\nHola foscor, el meu vell amic. És gairebé el moment de tornar a recórrer el forat del conill en busca de l'amiibo. L’11 de setembre és un gran dia per a Nintendo. Super Mario Maker llança un nou paquet sortint (més sobre això) i, segons pertoca ...\nL’amor arriba a Fire Emblem Warriors amb el paquet 2 de DLC el dia de Sant Valentí\nNintendo ha anunciat que el segon paquet DLC per a Fire Emblem Warriors arribarà el 14 de febrer a les 16:00 PT. Tot i que abans es coneixia algun contingut, la cortina s'ha tornat a establir sobre el que serà exactament al DLC. El c ...\nEm costa creure que hagin passat 20 anys des del llançament de Super Mario 64. Només tenia vuit anys i recordo haver estat completament expulsat dels gràfics. El 3D era tan nou, s'utilitzava tan bé, i em va donar un sen ...\nEls mitjans impresos sobre videojocs estan augmentant de nou, de manera que aquest any teníem moltes opcions per treballar amb una guia de regals específica del llibre. Ja no cal centrar-se en un sol editor. De fet, és discutible que tinguem massa material per…\nFire Emblem Warriors on Switch té l'opció de deixar la resolució amb una taxa de fotograma més alta\nEn el número d'aquest mes de la revista japonesa Nintendo Dream, es van discutir més detalls sobre els propers Fire Emblem Warriors. Un dels quals va ser un detall molt important pel que fa a les modalitats Casual i Clàssica. L'altra, però, ...\nMicrosoft i Nintendo són les dues úniques empreses de jocs que aconsegueixen fer els 10 millors gadgets de la llista dels anys 2010 de Time Magazine\n'Els anys 2010' no es desprèn de la llengua, com ara 'els anys 2000', però ho farà. Aquests deu últims anys, des de la proliferació de tauletes domèstiques, fins a l'ús generalitzat de telèfons intel·ligents, fins a tecnologia com la tecnologia moderna ...\nLa Nintendo Direct d'aquesta setmana va ser una mica desconcertant, obrint-se amb un cop de pit a Luigi's Mansion 3 i acabant exactament de la mateixa manera quan es va revelar que Animal Crossing està en desenvolupament per a Switch. M'agrada Animal Crossing, compro ...\nMetroid Prime 4 és un dels molts jocs de Metroid que es poden reelaborar, rebutjar o cancel·lar per soft\n[Art de Jorge M Velez] No se sap molt sobre el joc ara desballestat que abans es deia Metroid Prime 4. Alguns rumors diuen que estava treballant diversos equips de tot el món, i Nintendo els dirigia cap a una visió unificada com ...\nAnimal Crossing al mòbil semblava una aposta segura quan Nintendo ho va anunciar. El títol serviria com el tercer joc del pilar mòbil de l’empresa & rsquo; s. La sèrie té una enorme base de fans casual que pot ser molt obsessiva al respecte ...\nFire Emblem Heroes acaba de celebrar el seu segon aniversari el febrer d’aquest any. Això té dos anys d'èxit per a l'oca mòbil mòbil de Nintendo, una situació que és encara més estranya quan t'adones que Fire Emblem era el suport vital i ...\nEl lloc web oficial per als propers Fire Emblem Warriors ha detallat algunes de les mecàniques incloses. En particular, el mecànic Pair Up, que va augmentar el protagonisme amb Awakening and Fates. També es va revelar una mica de detalls sobre nosaltres ...\nEls deu nivells més difícils de Mario!\nEl meu compte enrere fins al llançament de Super Mario Galaxy 2 continua amb una altra característica de Mario. Hooray! Si una persona aleatòria (preferiblement atractiva) del carrer es va apropar a mi i em va preguntar si pensava que els plataformes Mario eren ...\nDe manera que el 3DS actualment es transmet a Nintendo amb una atenció tant en l’interruptor com en l’àmbit mòbil. Nintendo ha traslladat gairebé tots els seus esforços a les darreres plataformes i no tenia res a anunciar, en 3DS, a l'E3, això ...\nMario enyora el noggin de Yoshi perquè la llengua funcioni\nQuan Mario avança el braç cap a Super Mario World i la llengua de Yoshi es desenrotlla, Mario no assenyala cap a on hauria de llepar-se Yoshi. L'està donant cops de puny al cap del maleït cap, segons Nintendo. Els aficionats han intentat fer una ullada a la vista ...\nAnimal Crossing: Pocket Camp realment ha aixecat la barra per decorar la casa\nDesprés d'un calorós i estiu intens que es va perllongar fins al mes de setembre, les temperatures comencen a refrescar-se a la meva petita ciutat, ja que la tardor finalment torna a treure el cap. Les fulles dels arbres del parc al costat del carrer comencen a canviar ...\nImpressions: el nou DLC # 4 de Super Mario Bros.\nEl nostre viatge a través de les quatre onades de New Super Mario Bros. 2 DLC s’acaba. Aquí estem, amb els paquets de Mystery Adventures i Impossible, esperant fins a la propera gran publicació portàtil de Mario per veure què Nintendo té les mànigues. És i ...\npreguntes i respostes d’entrevistes de selenium webdriver per a persones amb experiència\nRevisió: Cities in Motion 2\nL'art conceptual de l'illa morta ofereix sol, mar i salpicadures\nRessenya: Call of Juarez: The Cartel\nLes vendes a la primavera s’intensifiquen: Conan Exiles un 35% de descompte, Mass Effect: Andròmeda amb un 32% de descompte


Midgley Lodge Motel & Golf Course Wakefield Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nBar Lane, Midgley, Wakefield, Wakefield, Regne Unit, WF4 4JJ - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Midgley Lodge Motel & Golf Course\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Wakefield, no busqui més enllà de Midgley Lodge Motel & Golf Course. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb les atraccions principals de la ciutat com Club de Golf Wakefield (City of), Club de Golf Wakefield, Club de Golf Hanging Heaton a prop, els visitants de l'hotel estaran encantats amb la seva localització.\nEl Midgley Lodge Motel & Golf Course, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, instal.lacions per a minusvàl.lids, aparcament de cotxes, habitació familiar, premsa.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, escriptori, despertador, telèfon, ventilador per satisfer els clients més exigents. Camp de golf (a 3 km) de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Midgley Lodge Motel & Golf Course és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Wakefield.


Els 27 avalen l'acord entre Brussel·les i Londres per al Brexit - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEls 27 avalen l'acord entre Brussel·les i Londres per al Brexit\nLa decisió queda ara en mans de Westminster, que votarà dissabte si dona llum verda al text\nacn 17.10.2019 | 11:54\nJa hi ha acord pel Brexit i només queda un últim pas per la seva aplicació, l'aval del Parlament britànic. Aquest dijous, en una cimera europea marcada per l'acord 'in extermis' anunciat a poques hores de l'inici de la trobada, els caps d'estat i de govern han donat el vistiplau a un text pactat entre Londres i Brussel·les que el president del Consell Europeu, Donald Tusk, ha defensat que respecta la "integritat del mercat comú" i evita "el caos i una atmosfera de conflicte entre la Unió Europea i el Regne Unit". La pilota està ara a la banda britànica. Westminster votarà dissabte si dona llum verda a un acord que després hauria de ratificar l'Eurocambra. La possibilitat d'una pròrroga per al Brexit no està descartada, segons ha indicat Tusk després de l'aval dels 27 al text.\nEn una compareixença acompanyat pel president de la Comissió Europea, Jean-Claude Juncker, del cap de l'equip negociador de Brussel·les, Michael Barnier, i del primer ministre irlandès, Leo Varadkar, Tusk no ha tancat la porta al retorn dels britànics. ""La porta sempre estarà oberta", ha dit.\nMalgrat que poques hores abans Juncker ha descartat una pròrroga, posant així més pressió als diputats britànics, el president del Consell no ha descartat aquesta possibilitat. "Si demanen una pròrroga, hauré de consultar-ho amb els estats membres per veure com actuar", ha apuntat Tusk, que ha indicat que el Consell està "preparat" per complir amb la seva part del procés perquè el Regne Unit estigui fora de la UE l'1 de novembre.\nPer la seva banda, Juncker ha destacat que l'acord atorga "certesa jurídica" i "protegeix els ciutadans". El president de la Comissió també s'ha mostrat "alleugerit" per l'acord, però "trist" pel Brexit, mentre que Barnier ha subratllat que "el més important no és la separació, sinó la futura relació" entre la Unió Europea i el Regne Unit.\nEl primer ministre irlandès ha celebrat que l'objectiu d'evitar una frontera dura a l'illa s'hagi complert, que l'economia de l'illa "pugui seguir els seu desenvolupament" i que es respecti l'Acord de Divendres Sant. "Espero que Westminster ratifiqui l'acord per poder seguir les relacions", ha dit Varadkar.\n"Sempre hi haurà un lloc a la taula per al Regne Unit si un dia decideix tornar. Passi el que passi sempre tindrem bones relacions", ha conclòs el primer ministre irlandès.\nJohnson no ha aclarit com pensa reunir una majoria a Westminster favorable a l'acord pactat amb Brussel·les. En una roda de premsa posterior a la reunió de líders, Johnson s'ha mostrat "molt confiat" que rebrà la llum verda del parlament, malgrat que a hores d'ara els números no surten. Johnson, però, ha confiat que els diputats de tots els partits vegin "els beneficis de donar suport" al pacte.\n"Hi ha motius perquè els diputats expressin la voluntat democràtica del poble", ha defensat, sense concretar com pretén convèncer la DUP o els laboristes.


Consells de cultiu de la robinia | Consumer\nConsells de cultiu de la robinia\nEs tracta d'un exemplar molt resistent que aguantarà sense problemes els rigors hivernals\nLa robinia o falsa acàcia és un exemplar de fulla caduca molt senzill de conrear en test, sobretot la varietat comunament coneguda com frisia. La frisia és molt resistent a les baixes temperatures, la qual cosa permet fins i tot prescindir de destinar-li protecció hivernal. Per tant, pot plantar-se en terrassa o jardí. No obstant això, sí es van a plantar exemplars joves de frisia el tronc dels quals sigui fi i no estigui completament format, hauran de protegir-se del vent plantant-los al costat d’una paret.\nLes seves fulles són alternes, podent arribar a aconseguir els 30 centímetres de longitud. El seu color és verd intens en el feix i d’una tonalitat grisenca en el revés. Floreix a principis de primavera, les seves flors són molt oloroses i es presenten en racimos penjants d’entre 10 i 20 centímetres de longitud, amb una corol·la de color blanc i una taca groga.\nÉs un exemplar que plantat directament en el substrat del jardí pot arribar a aconseguir una altura considerable, fins a 10 o 15 metres. Si desitja controlar la seva grandària haurà de triar un recipient adequat. Si no vol que superi els 2 metres d’altura planti la robinia en un test amb una profunditat inferior a 60 centímetres.\nNo tolera la sequera, per la qual cosa haurà de vigilar especialment el seu reg, sense deixar que s’assequi completament el seu cepellón. Haurà de regar-la amb moderació i no abonar en la seva època de creixement.\ncentímetres exemplar frisia-ca robinia


Ribó rep la primera dosi de la vacuna contra la Covid-19 | Valencia Extra\nL’alcalde de València, després de reclamar la seua vacuna: “Casualment, a les 7.45 he rebut un missatge per a vacunar-me a les 9”\nL’alcalde de València, Joan Ribó, ha rebut aquest dijous la primera dosi de la vacuna contra el coronavirus després d’haver manifestat el seu malestar en Twitter aquest dimecres perquè, als seus 73 anys, encara no l’havien citat malgrat portar setmanes donant les seues dades.\nAixí, el primer edil ha escrit en Twitter: “Després de setmanes donant les dades per a la vacunació, ‘casualment’, a les 7.45 he rebut un missatge per a vacunar-me a les 9”.\nSobre aquest tema, l’alcalde ha demanat “que no es deixe al llimb i sense vacunar a més persones de 73 i 74 anys” i ha donat les gràcies als “fantàstics sanitaris” que l’han atés.\nEl dimecres a la vesprada en Twitter, Ribó va reclamar que “no s’oblide” en el procés de vacunació de les persones de 73 anys. “Estic cansat de donar les meues dades perquè algú em cride”, escrivia.\nEl passat 5 de maig la Conselleria de Sanitat va assenyalar, en un comunicat, que totes les persones de 70 a 74 anys de la Comunitat Valenciana haurien rebut la setmana següent almenys una dosi de la vacuna enfront del coronavirus, per al que les estava citant ja bé a vacunòdroms o als seus centres de salut.


Crítica – 18 febrer 1973 – La Vanguardia – El sombrero de tres picos i La vida breve – X. Monsalvatge – Associació LiceXballet\nCrítica - 18 febrer 1973 - La Vanguardia - El sombrero de tres picos i La vida breve - X. Monsalvatge\nPosted on 2019-04-19 by webmaster Posted in Dades històriques, Documents, Premsa\t.\n– 1973-02-18- La Vanguardia – LA VIDA BREVE-EL SOMBRERO DE TRES PICOS\nCrítica – 18 febrer 1973 – La Vanguardia – pag 54 –\nÉs una llàstima que per aquests imponderables tan difícils d’evitar en qualsevol temporada d’òpera, la de Barcelona al Liceu hagi acabat amb precipitacions que van posar en perill la celebració mateixa de les funcions dedicades al programa de Falla, el qual era en principi un els més suggerents del repertori d’aquest any. (….)\n‘El sombrero de tres picos’ va resultar molt més cuidat, amb una bona direcció orquestral de Gerardo Pérez-Busquier (una adreça d’ofici, a la qual obliguen sempre els ballets). El decorat de Burmann és funcional, de bon gust i res més. De la interpretació destaquem sobretot la coreografia de Joan Magriñà, més descriptiva que les conegudes de Massine o d’Antonio (sense que vulguem establir cap mena de comparacions) pantomímica però una base de dansa espanyola-clàssica molt pura, d’un sabor adequat a la gràcia picaresca de l’argument adaptat d’una llegenda granadina d’Alarcón. La nova coreografia, viva, d’una elegància tradicional, va servir per al lluïment d’Alfonso Rovira, que tornem a dir que és un ballarí d’excepció, encara que en l’obra quedés com una mica apagat, excepte en la Farruca, on va posar nervi i vigor concentrats.\nAssumpció Aguadé és excel·lent ballarina i ho ha demostrat en incomptables ocasions, però considerem que el tipus maliciós, picant i desimbolt de la Molinera no li anava amb la seva expressió més aviat delicada i romàntica. Antonio Español, molt bon ballarí de caràcter, va destacar com Corregidor, i els altres van donar mobilitat a l’acció d’una peça coreogràfica extraordinàriament bella, que hauria, reposar periòdicament -igual que ‘La vida breve’- al Liceu perquè són de les obres que més categoria atorguen a la música nacional. I a més atreuen al públic. Com va poder veure divendres que la representació va ser coronada amb llargues ovacions. –Xavier MONTSALVATGE\nCrítica- 18 febrer 1973 – La Vanguardia – pag 54 –\nÉs una llàstima que per aquests imponderables tan difícils d’evitar en qualsevol temporada d’òpera, la de Barcelona al Liceu hagi acabat amb precipitacions que van posar en perill la celebració mateixa de les funcions dedicades al programa de Falla, el qual era en principi un els més suggerents del repertori d’aquest any. En efecte ‘La vida breve’ que és en realitat la primera obra ‘conscient’ a la producció de Falla, conserva tota la seva vigència musical (… ..)\nMúsica fulgent de ritmes, de color orquestral i d’elegància narrativa (el ‘Tricornio’ ‘no deixa de ser un ballet-pantomímic). (….)\n‘La vida breve’ i ‘El tricornio’ s’han muntat al Liceu amb precipitacions, com hem dit al principi, i el programa només s’haurà representat dues vegades, l’última avui, en què acaba la temporada al teatre. Repeteixo que ha estat una llàstima perquè hi havia bons elements perquè la representació fos valuosa en tots els sentits. I ho va ser en alguns només.\nInterpretativament, el millor de la ‘Vida breu’ va ser la direcció musical d’Antonio García Navarro, que va fer el miracle d’obtenir una versió orquestral de constants matisos i d’una calor líric que gràcies a la bona col·laboració de l’orquestra es va mantenir sense sots ni ambigüitats.\nLa posada en escena no va ser molt més que improvisada, tot i valer-se d’un magnífic decorat de Manuel Muntañola, que va ser complicat amb jocs de llums innecessàries. La idea de convertir l’intermedi simfònic-coral en una escena de ballet va resultar en canvi de molt bon efecte i poder evocador. En canvi l’últim quadre, sense decorat, amb el cor i els ballarins (després de executada la seva coratjosa dansa) asseguts al voltant sense res per suggerir que allí es celebrava un alegre banquet de noces truncat per la presència de Salut, la gitana que va a morir als peus del seu amant, donava una sensació de pobresa i desinterès que no podem més que atribuir-ho al director d’escena.\n(……). –Xavier MONTSALVATGE\n« 2019 (dies 11, 12, 13 i 14 d'abril) Dance Worldcup Spain a Burgos\nCríticas- La Vanguardia 20-05-1973 pag. 44 »\nCatalunya Radio – Es ret hometatge a Juan Magriñá


Private Investigation International, Professional Private Detective & Investigation Services - Contrarestar la vigilància - error arrassar - TSCM\nInvestigacions PII proporciona vigilància contra i error escombrant - TSCM - serveis per a requisits particulars o corporatius; Si vostè requereix vigilància contra corporativa o error escombrant, adreceu-vos a nostre escombrant pàgina d'error corporatiu.\nEl nostre personal de vigilància de comptador pot oferir error discreta i confidencial escombrant i vigilància contra serveis (contra-mesures vigilància tècnic) a les persones que sospita que està sent espiat damunt, o volen assegurar-se la seva intimitat de depuració es manté. La disponibilitat creixent d'errors d'àudio i vídeo disponibles en el mercat de comerços i d'internet que sigui relativament fàcil per a algú espiar i escoltar les seves converses i en el cas d'errors de vídeo, veure realment el que estan fent a la intimitat de casa teva.\nEls avenços tecnològics han resultat la disponibilitat de barats d'àudio i vídeo errors que poden transmetre les seves converses privades a qualsevol persona que desitgi, a qualsevol lloc del món. Aquestes avançada d'errors poden ser disfressat o ocults fora de la vista, i un comptador vigilància operació o error escombrat realitzada per un investigador privat especialment entrenat eficaçment és l'única manera de localitzar aquests dispositius i eliminar-los. Aquests errors sovint venir disfressat com objectes de la llar, o són hàbilment construït en alguna cosa que pot ja teniu. Petits errors escolta fins i tot pot ser col locat sota els mobles, dins l'equip elèctric, dins de les muralles o sota les terres.\nCom es col loquen errors\nHi ha diverses maneres que escolta error o error vídeo pot ser col locat.\nEntrada no autoritzada a casa seva quan estàs fora\nAlgú posant com a home de gas, lector, electricitat etc. que és en realitat un agent\nAlgú que vostè pot pensar que confieu com un amic, company o company\nUn objecte que hàgiu rebut com un regal o presents\nFora de la llar (diversos errors pot escoltar a través de les parets de la seva llar)\nExternament en la seva línia de telèfon per escoltar en les trucades.\nCom contra-vigilància i error escombrant funcionarà\nInvestigacions PII s'organitzen per un especialista investigador privat que tindrà la vigilància contra electrònics adequats i error escombrant equips per escannejar la seva llar o oficina i detectar la presència de qualsevol vídeo o escolta errors o mecanismes. Un investigador privat es visiten la teva casa i discretament localitzar i eliminar tots els dispositius, i en alguns casos i a la seva petició, una investigació es pot realitzar per revertir traça enrere els individus que posa els dispositius.\nInclouen un escombrat d'error de la seva casa per una voluntat d'investigador privat.\nUn electrònic complet escannejar a 12 GHZ o superior per errors de transmissió\nUn escombrat electrònica plena per errors encobertes GSM utilitzant dedicat detectors de GSM\nUn complet escannejar i xec electrònic en la seva línia de telèfon de dins la llar i el cable immediatament exterior\nUna cerca visual dutes a terme per l'investigador privat\nUn escannejar sobre vehicles dels errors electrònics i magnètics rastrejadors\nSón persones cada dia realment molestat?\nHi ha moltes raons per què pot ser espiat, o per què algú de fins i tot una empresa pot monitoritzar la vida privada.\nPodria ser un soci de qui es desconfia i vol trobar informació personal sobre la seva vida diària. Podria ser el seu ex parella que són divorciar-se que vol una mica dins de comentaris sobre les seves accions. Podria ser una raó de negoci on un individu o empresa vol trobar dades personals o possiblement sensibles sobre tu.\nMés informació sobre errors\nHi ha literalment centenars de diferents errors i escolta mecanismes del mercat juntament amb errors vídeo disfressat i càmeres. Per obtenir més ajuda sobre els riscos de ser molestat, si us plau visiti la nostra pàgina d'informació sobre errors i Bugging.


olivierherrera.net » Demà tots a Castelló\nDemà tots a Castelló\nArchivado en ALCALÀ - ALCOSSEBRE, general\nEn el Pleno de fa dos dies, la nostra alcaldessa admetia que des de l’ajuntament d’Alcalà, tot i ser el municipi més afectat per l’abocador de Les Coves, no s’havia fet res al respecte: “no s’ha fet cap tipus d’escrit ni d’al·legacions” –esclaria Izquierdo-, “el que hem fet ha segut adherir-nos a la plataforma de Torreblanca” -va concloure Soriano.\nCom que la ineptitud e incapacitat dels qui ens governen es reconeguda fins i tot per ells mateixos, i per la importància que té aquest tema per al nostre futur, des d’ací faig una crida a tots els veïns d’Alcalà-Alcossebre per acudir da la manifestació que sota el lema “Pel nostre futur, per la nostra terra” tindrà lloc a Castelló demà dissabte 30 de setembre a les 19:00 h. La manifestació sortirà de La Farola (Pça. Independència) i discorrerà pels principals carrers de la ciutat.\nEns veiem allí…\nPer cert que ahir vaig sentir un bando en el que s’informava que el Bloc d’Alcalà havia organitzat un autobús a la manifestació de Castelló: bravo! (i malpensats tots els que esteu pensant que açò de l’autobús fa “tufo” a rentada de cara pre-electoral i que molt més efectiu hagués segut emprar una petita part d’eixes energies logístiques en que el regidor del Bloc, Ximo Pitarch, -a la vista de que no ho feien els seus companys de govern- hagués preparat, ell mateix, alguna mena d’al·legacions des de l’ajuntament).\nQui calla atorga i Ximo al Pleno no va dir res –podia haver manifestat disconformitat amb el “pasotisme” d’Izquierdo e Isabel-, clar que, què dirà? si ell es un més del mateix equip de govern…


El TC revisarà la resolució de l'1-O encara que rebutja suspendre la sentència\nActualitzada 07/05/2020 a les 09:12\nAdmet a tràmit els recursos de nou dels dotze líders independentistes condemnats\n© La cúpula de l'1-O, asseguda al banc dels acusats del TS el primer dia de judici, el 12 de febrer del 2019.\nEl Tribunal Constitucional va acordar ahir l’admissió a tràmit dels recursos d’empara contra la sentència de l’1-O presentats per Jordi Sànchez, expresident de l’ANC; Jordi Cuixart, president d’Òmnium; Carme Forcadell, expresidenta del Parlament; i Dolors Bassa, Joaquim Forn, Josep Rull, Jordi Turull, Meritxell Borràs i Carles Mundó, consellers al Govern de Carles Puigdemont i que van ser cessats en aplicació de l’article 155.\nD’aquesta forma, els magistrats revisaran les condemnes per sedició, malversació i desobediència que els va imposar, respectivament, el Tribunal Suprem. Tanmateix, el Constitucional va rebutjar la suspensió de la sentència a l’entendre que no es presenten motius d’urgència extraordinària, i els recurrents continuaran entre reixes.\nEl ple del Constitucional, que es va celebrar de forma telemàtica pel coronavirus, no es va pronunciar sobre l’admissió dels recursos contra la sentència de l’1 d’octubre per Oriol Junqueras i Raül Romeva, també membres del Govern de Puigdemont, ja que tots dos dos van recusar els dotze magistrats i els van acusar de tenir “prejudicis ideològics” contra l’independentisme. Malgrat tot, la revisió de la condemna del Tribunal Suprem és un pas imprescindible perquè la cúpula de l’1 d’octubre pugui portar el cas als tribunals europeus.\nEn paral·lel, el president del Parlament Europeu, David Sassoli, va assegurar que la institució que encapçala examinarà “amb molta serenitat” el suplicatori contra Puigdemont, Toni Comín i Clara Ponsatí, els tres eurodiputats de JxCat. En declaracions a TV3, Sassoli va dir que el procediment “acaba de començar” i que encara no es pot concretar una data per votar al ple de l’Eurocambra la retirada de la seua immunitat.


Spain through to semis after victory over France\nEspanya venç França i passa a semifinals\nNATALIA ARROYO Actualitzada el 24/06/2012 00:00\n260x366 FRANÇA, INOFENSIVA Espanya va controlar sempre el matx. Fins i tot Arbeloa, un dels jugadors més discutits, va aturar Ribéry, l'estrella francesa. / PATRICK HERTZOG / AFP FRANÇA, INOFENSIVA Espanya va controlar sempre el matx. Fins i tot Arbeloa, un dels jugadors més discutits, va aturar Ribéry, l'estrella francesa. / PATRICK HERTZOG / AFP\nSense 9 primer i amb davanter centre després. La selecció espanyola va derrotar per 2-0 França per accedir a les semifinals de l'Eurocopa, on s'haurà d'enfrontar al Portugal de Cristiano Ronaldo. Serà dimecres a Donetsk, al mateix escenari on la roja va completar ahir un partit molt madur davant una selecció bleu que amb prou feines va inquietar Casillas. Dos gols de Xabi Alonso -el primer de cap després d'una excel·lent centrada de Jordi Alba i el segon de penal (comès sobre Pedro)- van donar la classificació a la selecció espanyola, en un partit que va deixar gairebé resolt al primer temps i que va gestionar amb fredor i experiència al segon.\nLa por o la valentia d'un equip es transmet a les alineacions. I, ahir, França va sentir-se inferior a Espanya des del principi. Laurent Blanc va ser poruc, va morir per excés de respecte a la selecció espanyola, la que hores abans havia etiquetat sense vergonya com "el millor equip del món". Conscient del seu potencial, va redissenyar el seu onze per protegir-se de les virtuts espanyoles, per mirar de frenar la maquinària ofensiva de l'equip de Del Bosque, per intentar no ser vulnerable sense pilota. França mai va poder discutir la possessió a la roja , que va trobar superioritats interiors gràcies a l'habilitat entre línies de Xavi, Iniesta, Xabi Alonso i Busquets, que van destrossar l'intent de trivot francès. A través del bon joc posicional dels quatre migcampistes la selecció espanyola va moure's lliurement, atacant amb alegria, trobant espais arreu. La roja d'ahir era un equip sense davanter centre pur, però un equip compensat, profund, contundent a les zones decisives. Del Bosque va deixar Fernando Torres a la banqueta i va sortir amb Cesc de referència a dalt. El fals 9 que altres dies s'havia criticat, ahir era un encert tàctic del seleccionador.\nBlanc havia imaginat un altre partit, havia copiat matisos del plantejament defensiu de Croàcia, l'última selecció que havia posat en problemes Espanya. Va situar dos laterals drets per reforçar defensivament la banda que ataquen Andrés Iniesta i Jordi Alba, un duo que s'entén cada dia millor. Va donar entrada a Réveillère a darrere per avançar lleugerament la posició de Debuchy, que va anar sempre desbordat, incapaç de controlar les incursions d'Alba. El lateral del València va donar profunditat i amplitud per l'esquerra, i va permetre així a Iniesta jugar per dins i associar-se amb Cesc. Per la dreta Silva jugava més obert, aprofitant que França basculava més del compte i deixava lliure el seu carril. L'aposta de Blanc era explotar les deficiències defensives d'Arbeloa, però ni Ribéry ni Benzema se'n van sortir. França jugava de manera mecànica, seguint sense convicció les directrius de la pissarra, sense reinterpretar un guió de partit inicial que, als vint minuts, ja no servia.\nIntensa, amb confiança, Espanya va dominar, va agradar-se i va agradar. Fruit d'aquesta inèrcia que li donava presència a camp rival en les zones desitjades, va obrir el marcador al minut 19. Iniesta va veure bé el desmarcatge en ruptura d'Alba, que va guanyar línia de fons i va penjar una mil·limètrica centrada perquè Xabi Alonso rematés de cap, picat, a contrapeu de Lloris.\nAmb el marcador a favor Espanya va seguir sòbria, sòlida a l'eix de la defensa, madura en la conservació de la pilota. Els blaugranes, amb la mirada baixa, donaven el punt necessari de toc curt, i el madridista Xabi Alonso aprofitava el seu desplaçament en llarg per alçar la mirada i explotar els generosos espais que deixava la defensa francesa a la seva esquena.\nUn pas endavant al segon temps\nFrança va sortir més agressiva després del descans, decidida a capgirar la iniciativa del xoc. Però, amb espais i amb intel·ligència, la roja va seguir gestionant bé l'avantatge i la superioritat posicional. Espanya anava sempre un pas per davant. Blanc va prendre riscos al minut 60 donant entrada a Nasri i Ménez per recuperar el seu 4-2-3-1 més habitual. Però quan ho va fer Del Bosque ja havia previst que el partit s'obriria, i va fer entrar Pedro i Torres per Silva i Cesc. Les dues primeres pilotes que va tocar el canari del Barça, que no havia disputat encara cap minut en aquesta Eurocopa, van generar perill. Actiu a l'espai, intens com sempre per pressionar sobre la pèrdua, Pedro va sostenir la selecció quan França pressionava més.\nEl combinat bleu es va encallar davant la bona feina defensiva de la selecció espanyola, que va acabar el partit ben recollida a darrere, reservada als contraatacs de Torres i Pedro. Va ser justament el canari, en una de les bones transicions espanyoles, qui va provocar el penal que donava tranquil·litat. Xabi Alonso, serè, no va fallar i va tancar el marcador amb el 2-0 final. Ara Espanya se les veurà amb Cristiano Ronaldo i l'electricitat del seu Portugal.


Espanya és el país europeu on més es percep la corrupció | Observatori Ciutadà contra la Corrupció\nEspanya és el país europeu on més es percep la corrupció\nQuan parlem dels efectes de la corrupció, hem de recordar els seus costos socials i democràtics. Un dels majors, el grau en què la ciutadania percep este problema.\nL’organització no governamental Transparència Internacional desenvolupa cada any l’anomenat Índex de Percepció de la Corrupció. Este barem puntua a una sèrie de països en una escala del 0 -percepció d’alts nivells de corrupció- a 100 -percepció de molt baixos nivells de corrupció-. Amb els resultats, s’elabora un rànquing.\nSegons este índex, Espanya és el país europeu on més ha augmentat entre els seus ciutadans la percepció de la corrupció. Any rere any, la posició espanyola en la taula, al costat de la d’Hongria i Xipre, ha empitjorat. Considerant solament els 28 països de la UE, Espanya ocupa entre la divuitena i la vintena posició del rànquing, en funció de l’exercici.\nEn 2000, Espanya superava en 29 punts a Polònia; en 27, a la República Txeca; en 6, a Portugal; i en 3, a França. Hui, les tornes han canviat: França li trau 13 punts; Portugal, 6; Polònia, 3; i Espanya empata amb la República Txeca.\nTransparència Internacional tracta d’analitzar el perquè d’estos resultats. D’una banda, aprecia l’eficàcia de la policia, que ha permès destapar nombrosos casos de corrupció. Així mateix, valora les denúncies dels mitjans de comunicació i la indignació unànime de la ciutadania davant estos escàndols. Altres factors que assenyala l’organisme són la crisi econòmica, que ha incrementat el nivell d’exigència social, i la lentitud de la Justícia, que ha generat la sensació de que tal vegada molts casos queden impunes.\nPerò, per què la percepció de la corrupció és cada vegada major? Perquè, encara que els casos relacionats amb l’urbanisme han disminuït, no ho han fet els relacionats amb la contractació pública o amb les institucions clau de l’Estat. A més, Transparència Internacional detecta que la ciutadania creu que les sancions penals resulten decebedores o arriben tard, que la Justícia està polititzada i que hi ha opacitat en sectors poderosos -banca, energia, telecomunicacions-.\nPer tot açò, l’organisme insisteix en la necessitat de seguir treballant contra la corrupció i donar-li respostes eficaces: la societat es manté ferma i és cada vegada menys tolerant amb la corrupció, però falta, apunta, una clara voluntat política per a fer-li front de forma definitiva a la corrupció.


El llibre conté 36 fotos de paisatge més tres a manera d'introducció. El format, en principi vertical, en obrir-se és transforma en horitzontal, ja que la majoria de les fotos són a doble pàgina. La seqüència i el disseny finals segueixen en línies generals les que va proposar Fyodor. El disseny és auster, gairebé minimalista. Seguint la tendència actual d'altres fotollibres a la coberta no hi figura ni el títol ni l'autor, només un parell de fotos a sang en blanc i negra ocupen les sobrecobertes. La visió de Fyodor és a mig camí entre el documental, la denuncia i la poètica. Fins i tot aconsegueix que vulguem ser-hi. És aquesta ambigüitat que provoca l'interès del llibre. La força, la qualitat de les fotos no necessiten de més recursos que no siguin elles mateixes. Els materials triats, el paper, les reproduccions en rigorós blanc i negra, el disseny converteixen 36 views en objecte de desig.\nUn fotògraf rus que s'inspira en un artista japonès que guanya un premi convocat a Madrid i el publica una editorial de Barcelona no ha d'estranyar, el món cada vegada és mes petit,\nL'atzar ha volgut que el mateix dia de la presentació trobés aquest grafit\nPublicat per Marcel Albet Guinart a 11:00 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per Marcel Albet Guinart a 23:21 1 comentari: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per Marcel Albet Guinart a 15:19 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge


Tecnologia i benestar (II)\nAlguns Caps del Departament d'Informàtica es molesten pel contingut del nostre darrer comunicat. Mataró, 11 de juliol de 2005\nLamentem que el nostre darrer comunicat, hagi molestat als Responsables del Departament dInformàtica. No era pas la nostra intenció jutjar la professionalitat daquest Responsables i encara menys, la bona tasca que realitza el Departament en el dia a dia de la Caixa.\nLa nostra nota deixava molt clar, que el nostre interès és el de preservar la salut de tots els usuaris del terminal, o sigui de quasi tots els empleats i empleades de la nostra Caixa.\nEls avenços tècnics i les millores informàtiques han de ser compatibles amb la prevenció de riscos laborals. En cas contrari, sha de trobar la fórmules per fer-ho possible.\nLa Secció Sindical de CCOO, considera que per a poder plantejar amb garanties el canvi de la resolució de les pantalles, és necessari primer disposar, o tenir perspectives clares de poder-ho fer, de hardware en condicions de poder suportar-ho. I en aquests moments, creiem que hi ha un nombre important de pantalles a la Caixa que, per mida i/o per característiques tècniques, no estan en condicions de suportar, amb la qualitat mínima exigible, la nova resolució.\nEl terminal esdevé cada dia més la nostra principal eina de treball, i qualsevol petita anomalia, a part de les molèsties de no treballar a gust, pot esdevenir, amb el pas del temps, en possibles malalties cròniques, que poden produir un nombre gran de baixes amb el conseqüent perjudici econòmic per lempresa i per la salut del conjunt de companys i companyes. Es, per tant, molt lògica la nostra preocupació i especial sensibilitat sobre aquesta qüestió.\nLa nostra pretensió és fer una aportació constructiva, en aquest i altres temes que darrerament presentem a la Direcció.\nEsperem que amb la present nota hagi quedat aclarit a tothom les nostres pretensions i els nostres objectius sobre la present qüestió.