moianès.net, el portal del Moianès i rodalies - L'amor de l'osset per la seva mare\nEnviat el Diumenge, 22 de desembre a les 09:40:09 per Redaccio\nL’osset no coneixia la muntanya, però va decidir jugar-se la vida per salvar la seva mare, l’estimava tant! abans d’anar a buscar ajuda, va agafar unes fulles seques i les va posar sobre la ferida i li va dir, sabent que ella ho escoltaria:\n─Mare, t’has de pressionar aquestes herbes molt fort perquè no et sagni la ferida, i li va preguntar amb el cor encongit:\n─M’has sentit, mare?\nL’óssa va obrir els ulls com va poder, va donar a entendre al seu fill que l’havia escoltat i d’aquesta manera, l’osset més tranquil, va iniciar la seva marxa a través d’aquelles muntanyes nevades i desconegudes per ell.\nL’osset s’enfonsava a la neu, li costava seguir endavant, però l’amor que sentia per la seva mare l’ajudava a continuar.\nCada vegada estava més cansat, pensava que no arribaria mai, però per fi va arribar a la vora de la carretera i allà, sí, que les seves forces van defallir i va quedar desmaiat sobre la neu.\nS’anava quedant morat del fred i s’hagués mort congelat, si en aquest moment no hagués passat per allà, un quatre per quatre conduït per un pare que anava amb la seva filla.\nPare i filla anaven a la ciutat a comprar els regals per a les festes de Nadal.\nEl pare en veure l’osset va parar el cotxe, els dos es van acostar cap a on estava l’osset, van observar que estava inconscient, gairebé gelat i el pare va decidir portar-lo al primer veterinari que trobessin.\nDeixarien córrer anar a comprar els regals de Nadal, era més important salvar la vida a l’osset.\nA la consulta del veterinari l’osset es refeia, però tenia dos ditets congelats i el veterinari els va aconsellar que el deixessin allí un dia en observació per veure la seva evolució.\nL’osset s’anava recuperant però en veure’s tancat allà dins s’anava posant nerviós, recordava la seva mare, estava molt inquiet i no parava de gemegar.\nEl pare havia parlat amb la família i tots estaven d’acord en portar-lo a casa un cop recuperat. Quina il·lusió els feia a tots!.\nEl veterinari abans de marxar els va explicar:\n─Ja podeu portar l’osset a casa, però està nerviós, alguna cosa li passa.\n─Quan van arribar a casa l’osset no volia entrar, finalment davant la resistència de l’osset per entrar a casa, van decidir deixar-lo anar, però l’osset no se n’anava, només feia que mirar-los i gemegar, movia els bracets indicant el camí per on volia que l’acompanyessin.\nQuan van entendre el petit ós, es van posar els equips de muntanya i van marxar junts, van seguir el rastre que l’osset havia deixat i no van trigar en trobar l’óssa, estava molt dèbil, però el pare va veure que encara li quedava un esbufec de vida i va pensar que havien d’actuar de pressa i va dir a la nena que es quedés amb l’óssa i l’osset, que ell anava a la recerca d’un veterinari.\nDe seguida va trobar un veterinari i de pressa es van dirigir on es trobaven l’óssa, l’osset i la nena. Els va costar bastant arribar a causa del gruix de neu que hi havia.\nQuan el veterinari va veure l’óssa es va témer el pitjor, la va examinar i preocupat, els va dir: ─si ens afanyem encara podem salvar-li la vida, però hauríem de poder baixar l’óssa a la consulta.\n─I com? va preguntar el pare, de seguida van trobar la manera per baixar l’óssa, farien una llitera ajuntant els seus esquís amb les cordes que portaven per la neu i posarien l’óssa sobre la llitera.\nEls va costar molt posar l’óssa sobre la llitera improvisada, quan van estar a punt es van posar en marxa. El pare i el metge anaven darrere amb l’óssa i la nena portant a coll l’osset.\nLa llitera feta amb els esquís i amb l’óssa sobre pesava molt, i amb grans treballs van poder arribar a la consulta del metge.\nEl veterinari els va dir que havia d’operar a l’óssa per treure-li la bala i que esperessin fora mentre durava l’operació; passava molta estona, estaven molt preocupats i finalment, va sortir el metge i els va dir que tot havia anat bé, però que l’óssa s’havia de recuperar, que tot dependria de la fortalesa d’ella i li va dir a la nena:\n─Porta-li al seu fill, que segur que això la farà viure, la nena així ho va fer, i l’osset quan va veure a la seva mare adormida es va posar a plorar.\nL’osset abraçat a la seva mare li deia:\n─ Mare, mare, digues-me alguna cosa, digues-me que ja estàs bé! però la seva mare no podia respondre’l ja que encara estava sota els efectes de l’anestèsia.\nLa nena va consolar l’osset:\n─Mira, veus, la teva mare ja està millor, només està adormida i no pot sentir-te, però sap que ets aquí amb ella. L’osset li va preguntar:\n─De veritat sap que sóc aquí amb ella? i la nena li va contestar:\n─Sí, és clar que ho sap! tranquil·litza’t, que es posarà bona de seguida, en sentir això, l’osset va somriure esperançat i es va quedar adormit.\nEl dia de Nadal el veterinari va trucar per telèfon dient-los que l’óssa ja estava curada i que anessin a buscar als óssos, que ell no podia tenir-los ja que s’anava fora a celebrar festes.\nTota la família van celebrar el Nadal ben acompanyats amb els óssos, sense regals, però més contents que mai, ells sabien que els havien salvat i només feien que ser agraïts, no paraven de jugar i distreure la família.\nVa ser un Nadal molt diferent, però tots tenien prou amb haver salvat la vida dels óssos. Era el seu regal de Nadal. La felicitat que sentien l’haver pogut salvar la vida a l’óssa i l’osset no es podia pagar en res.\nQuan l’óssa va estar recuperada, va tornar amb el seu fill a les muntanyes nevades.\nL’amor va salvar la vida dels dos óssos. Encara que només sigui una faula, és una faula molt bonica com bé he dit al principi.


Presentació del llibre "Les receptes de Semproniana" | Cuinetes\nHome Blocaires Presentació del llibre “Les receptes de Semproniana”\nBlocaires Cròniques d'esdeveniments Llibres Restaurants Tallers de cuina\nnuni , 26 novembre 2012\t / 8603 15\nEl títol oficial seria aquest però en realitat l’Ada ens va convidar a una festa! Una festa perquè en motiu del 20è. aniversari del Semproniana (un dels seus restaurants) ha editat un llibre amb moltes de les receptes que han servit durant aquests anys al restaurant. Però com us deia no va ser una presentació qualsevol, l’Ada ens va voler fer viure les receptes i quina millor manera que cuinant-les amb ella i després compartir-les en un sopar amb 15 blocaires.\nL’Ada imagino que la gran majoria ja la coneixeu, és una persona mediàtica. Va participar en “Caçadors de bolets” cuinant receptes amb nens i nenes la temporada passada i enguany la podem veure al programa “Benvinguts a l’hort” que emet setmanalment TV3 i ens explica tots els secrets de la fruita i verdura de temporada a l’hort, entre moltes altres col·laboracions televisives. També ha escrit un bon grapat de llibres sobre cuina i fins i tot una novel·la “Sal de Vainilla” que em va enganxar de bon començament i us en recomano la lectura! Té una vessant pedagògica que sempre he admirat i he intentat aplicar a la cuina amb els nens. És una persona activa, dinàmica, creativa i tot i que la paraula no m’agrada pel mal ús que se’n fa, podem dir que l’Ada és una emprenedora nata. Però per sobre de tot una apassionada de la feina ben feta.\nEn el llibre podreu trobar les receptes més emblemàtiques del Semproniana així com la seva pròpia història. Des de com la petita Ada va créixer entre fogons a la Fonda Europa de Granollers a quan imaginaven amb el Joan Pluvinet, el xef, com seria el seu restaurant Semproniana. Ens expliquen com Semproniana els ha vist créixer i Semproniana ha crescut amb ells. Una història a través de les receptes que han servit durant aquests 20 anys d’aventura!\nLa nostra festa particular comença posant-nos el davantal al menjador del restaurant Pla dels Àngels i repartint-nos pels grups que elaboraríem els plats del sopar, capitanejats per membres de l’equip de Semproniana: L’Ada, en Joan, en Santi i l’Oriol!\nLa Maida, el Roger, l’Òscar, la Núria Coll i jo vem tenir el privilegi d’estar a l’equip de l’Ada! Aprenentatge i somriures garantits! Vem elaborar el que seria el segon plat del sopar: uns cruixents d’ànec amb alls tendres i salsa agredolça per llepar-se’n els dits! Mans a l’obra i a pelar i picar pastanaga, ceba i alls tendres en primer lloc i cap a la paella a sofregir-ho. Per continuar esmicular la carn del confit d’ànec i per acabar muntar els farcellets amb pasta brick col·locant una base de confit, sofregit, mousse d’oca o ànec (per amorosir la carn), enfornar i servir! Mentrestant vem fer la salsa agredolça que l’acompanya d’una dificultat extrema!!! Barrejar mostassa amb melmelada de mores! o.O És espectacularment bona, senzilla i resultona! A part d’elaborar la recepta l’Ada ens anava donant pautes, trucs, explicacions i altres elaboracions amb el producte, … i ens va deixar moments de record per a la posteritat com ballar una sardana al mig del menjador amb les mans engreixades d’esmicolar el confit d’ànec!! Una espècie de ritual de germanor blocaire… xD! Mireu el vídeo que ha editat Cossetània Edicions on sortim ballant-la!\nEls altres equips van elaborar la resta de plats. L’equip 1, capitenejat pel xef de Semproniana en Joan Pluvinet, ens va preparar els entrats: un gotet de bacallà amb pipes caramelitzades que com a fan del bacallà em va encantar!!\nL’equip 2 capitanejat per l’Oriol ens va preparar el primer plat, uns Canelons XS farcits de ceviche de peix amb una base de guacamole. Queda un plat maquíssim digne d’un dia de festa! En Jordi, de Tot és bo el que l’olla cou, que va formar part d’aquest equip us explica la recepta aquí.\nL’equip 3 (nosaltres) capitanejats per l’Ada vem preparar el segon plat, cruixents d’ànec amb alls tendres i salsa agredolça com us he explicat i aquest n’és el resultat! Ja us avanço que aquest plat el faré per cap d’any que em toca fer l’àpat a casa! La salsa li va de perles i acompanyant-lo podem posar una mica de mesclum.\nI per acabar l’equip de les postres, capitanejat pel Santi, ens va preparar un Fondant de xocolata i taronja i unes trufes boníssimes (no he trobat en el llibre la recepta de les trufes 🙁 haurem de subornar a algú x aconseguir-la! 😉 ).\nUn cafè, sobretaula en bona companyia i que l’Ada, persona a qui admires des de fa temps, et regali i signi el seu llibre són experiències úniques que no tenen preu. I és que ser blocaire m’està aportant moments fantàstics que són petits tresors.\nJa s’acosta Nadal i com que us heu portat molt bé i us ho mereixeu, demaneu als reis que us portin aquest nou llibre fantàstic de l’Ada Parellada! Les receptes de Semproniana! 😉\nEtiquetes: Ada Parellada, Semproniana\n26 novembre 2012 a les 10:36\nMolt ben xafat Nunix…veus que bé que t’ha anat la meva crònica!!! hehehehe\nHola Beumix! Jajajajajajaja!!!! M’ha anat molt bé guapix! 😉\n26 novembre 2012 a les 16:48\nJo ja el tinc a la llista de Reis 🙂\nQuina enveja que em feu, per les cares ja es nota que vau gaudir moltíssim. I és que l’Ada té una energia impressionant!\n26 novembre 2012 a les 16:58\nHola Gemma!!! 😀\nEns ho vem passar molt bé i el llibre està la mar de bé! Bona proposta per Nadal, tions i Reis! 😉\nL’Ada encomana energia i entusiasme!\n27 novembre 2012 a les 0:02\nQue bé que ens ho vam passar!!! l’has clavat dient que va ser una festa més que una presentació 😉 Molt guai la crònica Nuni, sobretot el vídeo!\nJo encara la tinc pendent, com tantes altres…!! Per cert, la de l’esmorzar a Terrassa ja la tinc començada!! 😉\n27 novembre 2012 a les 1:41\nHola Bet! Sí que ens ho vem passar bé!! 😀\nEm va agradar molt compartir taula amb tu de nou!\nJa estaré pendent de la teva crònica de Cal Tusset! Jo encara no l’he pogut ni començar!! Buff!!!\n27 novembre 2012 a les 0:10\nJo de “gran” vull ser com tu, reina dels saraos! jajajaja Però serà difícil que estiguin a l’alçada del de dissabte o del luxe de poder cuinar al costat de l’Ada… ens ho estan posant xungo, eh?\n27 novembre 2012 a les 1:43\nSerà quasi impossible que cap sarau sigui com el que hem viscut aquest dissabte! Però ho haurem d’intentar plegats eh??!! 😉\nL’Ada és un pou de sorpreses i aquest dia també va ser fantàstic! Cuinar amb ella va ser genial!\nMolts petons Sandrix!!! 😉\n27 novembre 2012 a les 1:03\nEns ho vem passar molt bé tots,i bon video\n27 novembre 2012 a les 1:44\nSí que ens ho vem passar molt bé!!\nBones postres vas preparar Miquel!\nEspero que ens tornem a trobar ben aviat en nous saraus!\nMolts petons i gràcies pel teu comentari! 😉\n27 novembre 2012 a les 18:29\nEl privilegi va ser meu de poder-vos conèixer a tots, de tenir-vos a casa i de gaudir de tantíssim amor per la cuina, ben aprop!!!\n27 novembre 2012 a les 22:39\nAda!!! Quina il·lusió rebre el teu comentari!!\nEns ho vem passar molt bé! Una nit per recordar!\nI què dir del llibre! Ja tinc triades les receptes que serviré per cap d’any! 😉\nMolts petons i espero que ens tornem a veure aviat! 🙂\nVa ser una nit formidable. L’Ada encomana la seva energía i compartir aquestes bones estones i plats amb tots vosaltres va fer que el temps passés molt ràpid.\nUna crònca molt bona.\n28 novembre 2012 a les 10:40\nJa ho pots ben dir! Va ser una gran nit! Dinàmica, divertida, intensa … i quan estàs a gust, ja se sap… passa el temps volant!\nUn plaer coincidir de nou! Fins a la propera! Petons!\nCruixent d’ànec amb alls tendres i salsa agredolça | Cuinetes ha dit:\n21 gener 2013 a les 21:13\n[…] acabar l’àpat de cap d’any vaig optar per una recepta deliciosa que vem fer a la presentació del llibre “Les receptes de Semproniana” de l’Ada Parellada. Ja us vaig explicar en el seu dia que elaborar-la amb l’Ada va ser […]


Marilyn Monroe: més de mig segle sense la 'temptació rossa' - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nMarilyn Monroe: més de mig segle sense la 'temptació rossa'\nNorma Jean Baker va morir el 1962 per una sobredosi d'un somnífer després d'una vida plena de depressions\nMarylin Monroe. Arxiu\nEs compleixen 53 anys de la mort d'una de les actrius més conegudes i mitificades de Hollywood: Marilyn Monroe, un dels majors exponents del glamour i la bellesa dels daurats anys cinquanta.\nNorma Jean Baker, nom real de l'actriu, va néixer l'1 de juny de 1926 a Los Angeles (Califòrnia), en el si d'una família desestructurada: la seva mare patia esquizofrènia i mai va conèixer la identitat del seu pare pel que va passar la major part de la seva infància en orfenats i cases d'acollida.\nLa seva sort va canviar en 1946 quan un fotògraf li va proposar que treballés com a model i actriu. Amb 25 anys, divorciada del seu primer marit James Dougherty i amb una nova cabellera rossa platí, naixia Marilyn Monroe.\nLes seves pel·lícules més destacades\nEl primer llargmetratge important en el qual va treballar Marilyn va ser 'La Jungla d'asfalt' al 1950, nominada a quatre premis Oscar, però que no va tenir l'èxit esperat.\nDesprés de diversos personatges secundaris el 1952 va arribar el paper protagonista que tant esperava a 'Em sento rejovenir' al costat de Cary Grant i Ginger Robers. Durant els següents anys Marilyn Monroe es convertiria en una de les estrelles més sol·licitades del cinema hollywoodià.\nEl 1953 protagonitzaria les seves pel·lícules més populars: 'Niàgara', 'Els cavallers les prefereixen rosses' i 'Com casar-se amb un milionari ", compartint protagonisme en aquesta última amb Lauren Bacall i Betty Grabel.\nRecentment casada amb el jugador de beisbol Joe DiMaggio, el 1954 va interpretar a una corista en el western 'Riu sense retorn', que tampoc va destacar pel seu èxit en taquilla.\nAmb el seu treball a 'La temptació viu a dalt' (1955) i 'El príncep i la corista' (1957), Marilyn es consagrava com a actriu còmica, encara que el seu gran paper d'humor arribaria el 1959 a 'Ningú no és perfecte'. En la pel·lícula, que comptava amb Jack Lemmon i Tony Curtis com a protagonistes, l'actriu nord-americana aconseguia el seu únic Globus d'Or a la millor actriu de comèdia o musical. El 1960 el seu tercer marit, el gionista Arthur Miller, va escriure per a ella 'Vides rebels', el seu últim paper important.\nDesprés d'una vida de contínues depressions el 5 agost 1962 Norma Jean Baker moria a la seva casa de Brentwood (Califòrnia) per una sobredosi de Nembutal, un potent somnífer de l'època, al que l'actriu era addicta.\nLes restes de l'actriu descansen en el Cementiri Westwood Village Memorial Parl a Los Angeles, que s'ha convertit en un lloc de culte per als seguidors de la 'temptació rossa'.


Responem als companys d'EUiA-ICV-Pirates i donem per tancat aquest tema. - Blanes\nERC continua exigint respecte per les decisions de la seva assemblea i perquè no es facin servir les seves sigles oferint pactes dels quals no sabem res.\nAmb aquest escrit, per la nostra banda, donem per tancat definitivament el tema que ens manté ocupats des d'ahir ja que el temps, com a partit polític, el necessitem per mirar de servir els interessos de la ciutadania de Blanes.\nAl nostre comunicat demanàvem respecte per les decisions preses per la nostra assemblea i exigíem que no s'utilitzessin les nostres sigles per a fer propostes a tercers que ens eren del tot desconegudes. A les declaracions del senyor Salmeron a l'article de Blanesaldia del 28 de gener llegíem literalment: "El portaveu de la coalició afirma que «nosaltres demanem al PSC que canviï el soci de govern i es conformi un govern d’esquerres, comptant amb nosaltres , ERC i Batega per Blanes». No ho diem nosaltres, sinó ell. A l'article surt publicat així, entre cometes.\nEl fragment audiovisual que va presentar EUiA-ICV-Pirates ahir, després que publiquéssim el nostre comunicat, no es desmenteix aquesta afirmació. Demostra que en les declaracions a premsa es va afirmar que qui havia de triar aquest pacte que ells proposaven eren els òrgans de cada partit. La veu del senyor Salmeron l'hem sentida ara però nosaltres responíem al que havíem llegit no al que ara escoltem. Celebrem que es digués això, llavors, però continuem mantenint que no és respectuós fer propostes a tercers, ni que sigui hipotètiques, fent servir sigles d'altres partits i més sabent que aquests "altres" (nosaltres) estan negociant una entrada a govern.\nNosaltres som plenaments conscients que l'esquerra a Blanes és plural, ve de tradicions diferents, és plena de matisos. Ens sembla meravellós que sigui així. Sabem que les esquerres a Blanes han demostrat, al passat, que poden arribar a pactes. Per exemple, ERC ha governat Blanes al costat del PSC i d'EUiA-ICV. També sabem que la voluntat democràtica de la ciutadania ha provocat una hiperfragmentació del consistori des de les eleccions del 24 de maig de 2015 la qual cosa demanava i demana accions valentes i sense gaires complexos. Aquesta mateixa proposta que airegen ara els compays d'EUiA-ICV-Pirates ja va ser feta per ells el mes de juny i caldria preguntar-nos com és que no es va poder aprovar un pacte llavors. Per què? Sigui com sigui, avui tenim un govern conseqüència de la incapacitat de no fer efectiu un acord d'aquestes característiques.\nProvem, doncs, de gestionar el bé comú amb les eines que la ciutadania ens ha donat. De la mateixa manera que han fet altres poblacions des de maig de 2015. Un exemple d'això: els nostres veïns de Tordera, que han fet un pacte de governabilitat entre CDC i Som Tordera (ICV-Podem). Els companys de Tordera, potser, no han llegit de forma tan estricta què suposa pactar amb el centredreta català com ho fan els seus mateixos companys de Blanes. Una evidència: això que s'ha produït a Tordera no s'ha pogut dur a terme també a Blanes. Per què? Un segon per què.\nNo es va poder pactar un govern d'esquerres al juny i tampoc no es va voler pactar un govern semblant al de Tordera.\nFinalment, ens correspon sempre respondre de les nostres decisions davant de la ciutadania de Blanes. Això fem i això farem. Estem compromesos amb Blanes des de l'esquerra, des de l'independentisme i des de les nostres propostes del programa municipal.\nAgraïm a EUiA-ICV-Pirates la seva voluntat de matisar el que quedava escrit literalment a l'article de premsa del dia 28 de gener. Els demanem també que valorin sempre el cost de parlar en nom d'altri i que deixin de pontificar sobre qui és d'esquerres o qui és més d'esquerres o qui ho és poc, a Blanes. Els proposem, en canvi, provar de plantejar-nos tots plegats de quina manera fem eficient el suport que hem rebut de la ciutadania implementant les polítiques que hem defensat als nostres programes. Nosaltres estem en aquesta tasca ara mateix.\nExecutiva d'ERC de Blanes


La llei d'estrangeria, la venda d'armes i l'explotació laboral, en el punt de mira de la Caravana Obrim Fronteres - Coordinadora d'ONGD i altres Moviments Solidaris de Lleida\nInici / Actualitat / La llei d’estrangeria, la venda d’armes i l’explotació laboral, en el punt de mira de la Caravana Obrim Fronteres\nLa llei d’estrangeria, la venda d’armes i l’explotació laboral, en el punt de mira de la Caravana Obrim Fronteres\nLa xarxa Caravana Obrim Fronteres s'ha mobilitzat al País Valencià, el País Basc i Itàlia per denunciar les violències a les fronteres europees i la situació "insostenible" de les persones migrants i refugiades a Europa. Un reportatge de Mathías Rodriguez i Jorge Mancebo a La Directa.\nLa xarxa Caravana Obrim Fronteres ha tornat a organitzar la seua trobada anual amb l’objectiu de denunciar la violència i el silenci mortal de les fronteres, tal com fa des de 2016. Fa just quatre anys, organitzaven la primera caravana amb rumb a Grècia i continuarien els anys següents assenyalant les violències i els assassinats a la frontera sud de l’Estat espanyol, arribant fins a Ceuta i Melilla, i fins i tot a Itàlia. Un rumb que els ha permés articular vincles amb milers d’activistes d’arreu d’Europa i treballar per trencar el silenci de les polítiques migratòries de la Unió Europea, la vulneració dels drets humans i la militarització de les fronteres europees.\nEnguany, a causa de l’actual context de crisi sanitària, la Caravana Obrim Fronteres ha hagut de modificar els plans que preparava des de feia mesos per denunciar el racisme i la violència a la ruta dels Balcans. Malgrat els canvis, aquesta ruta ha estat present a les activitats i taules de debat de la mà de col·lectius com No Name Kitchen. “No entenem la nostra presència a la frontera dels Balcans només per donar menjar. La nostra tasca de denunciar la violència i la vulneració de drets també és fonamental”, declara Valentina Angotti, activista de No Name Kitchen i participant de la Caravana 2020. Tot i que la situació actual portava nous reptes i incerteses, s’ha pogut celebrar l’expedició, que s’ha transformat en un programa simultani al País Valencià, el País Basc i Itàlia. “Aquesta vegada, a banda de reforçar el teixit amb els diferents col·lectius que tenen les seues arrels ací, ens hem proposat identificar les diferents fronteres i violències a les nostres ciutats i territoris”, explica Noemí Seguí, activista d’Obrim Fronteres a València. “Tenim la frontera del Mediterrani, una frontera natural on Europa permet que continuen les morts de tantes persones; però també la frontera del CIE de Sapadors o les fronteres del racisme institucional i social”, afegeix.\nTal com denuncia l’organització, la situació de les persones migrades i refugiades s’ha vist greument empitjorada per la pandèmia. “S’han tancat els ports i s’ha suspés el dret d’asil a Grècia i Hongria. S’ha produït un silenci mortal sobre les persones refugiades a les fronteres exteriors i sobre les persones en trànsit a les fronteres internes”, rebla el manifest. A més a més, denuncien les conseqüències del racisme institucional a casa nostra fent referència als milers de persones colpejades per la llei d’estrangeria i per a les quals s’exigeix una regularització incondicional com a mecanisme de justícia social.\nAixí, el 26 d’agost, la caravana marcava els primers compassos a la ciutat de València i va fer del CSOA l’Horta el seu punt de trobada. Al llarg de la setmana es van anar sumant els actes al País Basc, amb Ongi Etorri Errefuxiatuak, i a Itàlia, amb la Carovane Migranti. Un total de cinc dies plens d’activitats per denunciar la situació “insostenible” de les persones migrades i teixir aliances entre els diferents col·lectius arrelats al territori i també vinguts des de lluny.\nPorts de guerra i ports de solidaritat\nUn dels eixos temàtics que la Caravana Obrim Fronteres ha treballat aquest any és el dels ports, tant valencians com bascs, des de dues perspectives. Els ports de guerra són utilitzats per la indústria armamentística, que ven i exporta armes produïdes a l’Estat espanyol i, alhora, causen morts i violència als conflictes armats d’arreu del món. El port de Sagunt ha focalitzat els actes de denúncia al País Valencià amb una manifestació convocada per la Caravana Obrim Fronteres i la plataforma Antimilitarista. “Sagunt, ciutat de pau” o “No volem ser còmplices” van ser algunes de les consignes més sentides durant el recorregut, que va arribar fins al port, on diverses persones es van encadenar simbòlicament a la tanca del port per denunciar que les armes de guerra enviades des d’aquesta ciutat portuària arriben fins i tot a Síria, Líbia o el Iemen.\n“Hi ha una insistència per part de la indústria armamentística i una confluència d’interessos polítics amb l’objectiu d’expandir la por i la fòbia cap a certs sectors, de manera que es justifique la inversió en la securització de la societat”, diu Jordi Calvo, investigador del Centre Delàs d’Estudis per la Pau. De fet, les xifres parlen per si mateixes. Segons dades proporcionades per aquest centre d’investigació, en 2019 l’Estat espanyol va destinar 20.050 milions d’euros a la despesa militar, mentre que el pressupost per a cultura i esports només va ser de 1.000 milions. A més a més, la Caravana Obrim Fronteres ha denunciat que pels ports de “guerra”, com ara el de Sagunt o el de Bilbao, transiten contenidors amb tota mena d’armes i materials militars que s’exporten a altres països i que formen part del negoci internacional de la violència armada que mata i obliga a fugir les persones dels seus territoris. “Fins l’any passat, empreses espanyoles d’armes van exportar armes per 1.000 milions d’euros als Emirats Àrabs i 2.000 milions d’euros a l’Aràbia Saudí, dos països que bombardegen escoles i hospitals al Iemen”, va denunciar Calvo.\nD’altra banda, la Caravana també ha destacat la funció del port de Borriana com a port de solidaritat, on arriben la majoria dels vaixells de rescat de les ONG europees que treballen al Mediterrani central, com ara l’Alan Kurdi, el Sea Watch o l’Open Arms. Les facilitats que el port els ofereix per atracar i fer reparacions, a més dels avantatges en el pagament de les taxes i la col·laboració de diverses organitzacions locals amb els vaixells, ha posicionat el municipi de Borriana (Plana Baixa) com a un lloc de referència per a les organitzacions civils de rescats humanitaris que arriben de tota Europa. “Quan estàvem a Líbia només teníem dos camins: eixir a la mar o morir a la presó. Des que l’Aquarius ens va rescatar, tenim més opcions, però necessitem que el govern ens ajude a legalitzar la nostra situació per posar fi a aquest malson”, declara Moses Von Kallon, membre de l’Associació de Supervivents de l’Aquarius i participant de la Caravana.\nExplotació laboral i cadena invisible de cures\nEn les jornades també s’ha tractat l’explotació laboral que pateixen les persones migrants en tot l’Estat espanyol. “Els temporers, quan estan al camp, treballen tot el dia, fins i tot per 25 euros”, explica Aboubakar, testimoni arribat des de Huelva. D’altra banda, Mor Diagne, activista de València Acull, afegeix que “el problema ve arran de la llei d’estrangeria, perquè el fet de tindre papers o no ens fa patir un infern”. Finalment, des del Sindicat de Manters de Madrid, Abdou i Jibi expliquen la realitat del col·lectiu manter durant la pandèmia, un dels grups que més pateix la criminalització: “Es parla poc de les persones precàries que deixarà la pandèmia. El nostre col·lectiu és molt vulnerable i apel·lem al suport mutu creant una caixa de resistència per cobrir les necessitats bàsiques”.\nDarrerament, un altre eix de la jornada ha sigut les cadenes invisibles de les cures amb perspectiva feminista. En aquesta ocasió, Rocío Echevarría explica que des que va arribar a Europa ha sigut treballadora de la llar, “i no per voluntat pròpia”. Echevarría detalla la doble opressió per ser dona i migrant. “Moltes feministes blanques diuen que volen millorar les nostres condicions. Nosaltres volem desenvolupar-nos com qualsevol dona, però ens travessa la llei d’estrangeria, que volem abolir”, rebla amb rotunditat. Dolores Jacinto, de l’Associació Intercultural de Professionals de la Llar i les Cures (AHIPYC), explica que una de cada tres dones que treballen en el sector de la llar i les cures viu per sota del llindar de la pobresa i que la pobresa extrema “és la punta de l’iceberg perquè hi ha moltes situacions invisibilitzades”.\nManifestació per exigir la regularització\nAl llarg de la vesprada del dissabte 29 a València i el diumenge 30 al País Basc, la xarxa Caravana Obrim Fronteres també s’ha manifestat per exigir una regularització incondicional de totes les persones migrants que viuen a l’Estat espanyol en situació irregular. “Exigim que es reprenga el debat parlamentari per poder avançar cap a la regularització que necessitem. Sense regularització som moltes les que ens quedarem enrere”, explica Jacinto, qui també és portaveu de la campanya #RegularitzacióJa.\nLa proposició no de llei (PNL) per la regularització, impulsada pel moviment #RegularitzacióJa i la Coordinadora Obrim Fronteres, va entrar al Congrés el 19 de juny amb declaracions de suport de diverses forces polítiques i de més de 1.500 col·lectius de tot l’Estat. “Les nostres vides ja eren vulnerables abans, travessades per una llei d’estrangeria que criminalitza el dret a migrar. La pandèmia ens està deixant un panorama desolador”, afegeix la portaveu.\nLa manifestació va començar a l’avinguda de Tarongers i va transcórrer pel passeig marítim de València, amb l’objectiu de visibilitzar que la mar Mediterrània és utilitzada pels estats europeus com un espai de no dret on el racisme institucional provoca milers de morts amb total impunitat. “Enguany, Caravana no ha pogut viatjar, però no callarem la veu. Continuarem denunciant totes i cadascuna de les vulneracions que sofreixen les persones migrants”, conclou Emília Moreno de la Vella, portaveu de la Caravana Obrim Fronteres.\nPrev#Rebobina: Desarmando la banca armada\nAjuts per pagar el lloguer o posar límit al preu?Next


Dissabte 26 de setembre xerrada informativa del curs La Pedra Gestalt a Vic - Vicolot\nDemà, dissabte 26 de setembre, a les 12 del matí al centre La Flor del Remei de Vic, s’oferirà una xerrada informativa de l’interessant curs “La Pedra Gestalt”, ofert pels dos terapeutes Gestalt Rubén López i Josep Maria Casassas.\nAmb aquest curs es pretén obrir un espai mensual on puguis mirar cara a cara la teva vida i la teva actitud davant d’ella. I així puguis posar una veritable consciència en el que el teu cos està sentint encada moment, els pensaments que tens incorporats des de fa anys i que no t’ajuden a ser feliç i totes aquelles parts genuïnes de tu mateix que tens reprimides i que amagues darrera aquell qui “hauries o tindries” de ser...\nSerà un espai on et puguis expressar, i a partir d’aquí, agafar l’impuls per tal d’aconseguir una millor qualitat de vida i et puguis responsabilitzar dels teus desitjos, emocions i decisions.\nI tot això ho farem en grup. Encara que costi, és molt important poder mostrar-se davant un grup. Estem massa acostumats a “rentar la roba bruta a casa” i aquesta actitud sovint ens aïlla i no ens permet mostrar-nos tal i com som davant els altres i al món. El simple fet d’obrir-se davant un grup ja és sanador per a moltes persones.\nPer nosaltres es important l'aprenentatge de la natura, per això proposem tres tallers residencials a la natura on aprendrem i purificarem el nostre cos amb tècniques xamàniques com el temazcal i amb aliments ecològics de la terra.


ÈXIT DE PARTICIPACIÓ AL CAMPIONAT DE CATALUNYA PER EQUIPS DE MARXA ATLÈTICA – Jocnet\nPublicat perJocnet gestió esportiva 03/11/2014 04/11/2014 Publicat enEsdeveniments esportius, Jocnet, Serveis a les administracions, Serveis a les empreses, Serveis als clubs i entitats, Serveis d’animació infantil i cangur\nEl passat diumenge dia 2 de novembre, Igualada es va convertir, per segon any consecutiu en la capital de la marxa catalana. En aquesta ocasió per celebrar el Campionat de Catalunya de pista i de clubs en categories de promoció. Alhora, es va disputar el II 5Km Open ciutat d’Igualada per a les categories juvenil, junior, promesa, sènior i veterà. També per segona edició consecutiva les diferents proves de marxa s’han dut a terme compartint escenari amb els 5Km, 10 Km i mitja marató de l’Anoia que enguany complia 32 anys. Els atletes més petits han pogut gaudir d’una jornada esportiva però també festiva i lúdica gràcies al castell inflable ubicat en una de les zones de l’estadi.\nMarxadors d’arreu de Catalunya i amb representació dels millors equips es van concentrar a les pistes d’atletisme municipals d’Igualada per disputar les diferents proves. Els guanyadors absoluts del II Open de 5Km han sigut l’Ivan Arenas del Pratenc i la Olga Cabrera del CE Penedès. Pel que fa al Campionat Català de clubs, destaquen els 5 podis aconseguits pels atletes del Avinent CA Manresa així com els 4 aconseguits pel Club atlètic Igualada essent el club amb més representació. El CAI va guanyar el campionat en la categoria benjamí masculí i benjamí femení i quedaven en segona posició en la categoria aleví tant masculina com femenina.\nD’aquesta manera, tant l’Open d’Igualada com sobretot el Campionat català de clubs en pista es consoliden al calendari atlètic i amb seu a Igualada. A més a més, la Federació catalana d’atletisme ha adjudicat al Club atlètic Igualada la organització del Campionat de Catalunya de marxa en ruta que tindrà lloc el proper mes de febrer. D’aquesta manera s’assoleix un dels objectius dels organitzadors que era el d’impulsar aquesta disciplina atlètica i donar suport a la federació catalana en la organització de competicions.\nDes de Jocnet, estem molt contents i satisfets d’haver pogut aportar el nostre granet de sorra per impulsar aquesta especialitat i contribuir en el desenvolupament i organització del Campionat. Creiem que els temps canvien i la marxa atlètica també s’ha d’adaptar a les noves tendències i exigències dels esportistes. Cal fer més accessible la disciplina i afavorir la participació dels més petits. Els 200 nens participants al Campionat demostra que això és possible. Alhora i en la línia d’aquesta transformació, pensem que el reglament de la marxa atlètica s’ha d’adaptar als atletes, a les edats i als nivells dels participants i no pas al contrari, que siguin els atletes els que s’adaptin a la disciplina amb distàncies en moltes ocasions massa exigents.\nLa organització vol agrair a tots els participants el seu esforç i recolzament, així com també als voluntaris que han ajudat a organitzar aquest esdeveniment. Sense tots ells hagués estat del tot impossible.\nRESULTATS CAMPIONAT DE CATALUNYA I II OPEN MARXA IGUALADA 2014


La CE renova durant 18 mesos el permís per utilitzar el polèmic glifosat - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa CE renova durant 18 mesos el permís per utilitzar el polèmic glifosat\nefe brusel·les 03.07.2016 | 00:00\nLa Comissió Europea (CE) va renovar aquesta setmana per un termini de 18 mesos el permís per a l'ús del glifosat, una substància present en herbicides que, segons l'Agència internacional d'Investigació sobre el Càncer, és un possible cancerigen. L'autorització es va acordar "després del fracàs dels estats membres d'assumir la seva responsabilitat" en aquest àmbit, i es prolongarà fins que l'Agència Europea de Químics emeti la seva opinió, va dir la CE en un comunicat.\n"La CE ha ampliat l'aprovació del glifosat per un període limitat de temps, fins a final del 2017 com a molt tard. A final del 2017 s'espera una opinió addicional sobre les propietats de la substància activa per part de l'Agència Europea de Químics", va precisar la CE. Va afegir que aquesta opinió es tindrà en compte a l'hora de decidir els següents passos a fer.\nL'Executiu comunitari va proposar també restringir les condicions d'ús del glifosat a la UE, va explicar la CE.\nEntre aquestes, s'hi inclou la prohibició del coformulant (principi no actiu en pesticides) PAO-taloamina; minimitzar l'ús de la substància en parcs públics, terrenys d'esbarjo de nens i jardins; i reforçar l'escrutini de l'ús de glifosat abans de les collites.


Teatre, música, dansa o circ a la programació de l'Espai Ter de Torroella • Ràdio Capital de l'Empordà\nTeatre, música, dansa o circ a la programació de l’Espai Ter de Torroella\nLes entrades es podran adquirir a partir del 30 de juliol\nLa programació de l’Espai Ter, de Torroella de Montgrí, promet uns espectacles variats i complerts.\nAquesta inclou els actes de la Festa Major de Sant Genís, tota la programació de teatre i música de setembre a gener 2019 i un anunci amb els concerts del Festival de Torroella.\nPer començar, el 7 de juliol, una nit d’humor i ironia, en Joan Pera fa un homenatge al gran Joan Capri amb els seus monòlegs més coneguts com “El Matrimoni”, “El Maniàtic”, entre altres.\nCom cada Festa major, el 28 d’agost, el Grup Montgrí Dansa ens presenta un espectacle de dansa tradicional, aquest any serà acompanyat de la Cobla Mil·lenària.\nTindrem més música el 23 de setembre amb “De solfes i manduques… De la música i el bon menjar” presentat per la Coral Vergelitana com també el Trio Camilli, un grup amb una àmplia projecció europea que ens oferirà música amb violoncel i violí, el 3 de setembre.\nSeguidament, el 5 d’octubre, un concert humanatge a la música negra on els Brodas Bros ens ballaran i la música serà conduïda per Lalo López (Fundación Tony Manero). Gaudirem de més teatre d’Alberto Conejero amb la seva obra “Todas las noches de un día” el 12 d’octubre, i també el 10 de novembre amb la companyia Da. Te Danza amb el seu espectacle titulat “Akari”(llum). Hi haurà també present el circ i la dansa amb “Mundos de papel” presentat per la companyia Vol’e Temps el 20 d’octubre.\n“La comedia de los enredos” de William Shakespeare, una comèdia per tots els públics, és la primera obra de l’autor que es presenta a l’Espai Ter i serà el 4 de novembre a les 19h00.\nCom el seu anterior projecte “Matèria del temps”, el nou treball de Jordi Molina, “Retrat en groc”, el 7 de desembre, aposta pels temps d’autoria pròpia articulats en base a materials tradicionals, per tal d’obtenir una proposta artística que fluctua entre la música tradicional, la world music, la cançó i la improvisació.\nEl guanyador de la primera edició del Premi Espai Ter de Música, In Crescendo, presenta el seu nou disc (Col·lecció Espai Ter, 1) el 28 de desembre.\nI per donar la benvinguda a l’any 2019 ens esperen dos concerts dinàmics i emotius: Concert d’Any Nou Valsos i Polques per l’Orquestra Terres de Marca l’1 de gener i el 6 de gener el Concert de Reis Tempo d’humore per l’Orquestra de Cambra de l’Empordà.\nAixò i molt més es podrà consultar amb més detall a la pàgina web www.espaiter.cat a més a més dels diversos abonaments existents com l’Abonament T5 i Paquet Nadal per poder gaudir dels màxims espectacles.\nL’adquisició d’entrades serà a partir del dilluns 30 de juliol.\nArticle anteriorAdel Mechaal aconsegueix la mínima per disputar el 5.000 a l’Europeu de Berlín\nArticle següentLiam Gallagher demana al seu germà Noel que torni Oasis


Fes un triple i guanya a la desigualtat\n14 Desembre, 2017 By Leave a Comment\nLes noies practiquen menys esport que els nois i hi ha activitats clarament masculinitzades i d’altres marcadament feminitzades.\nAixí ho indiquen diferents estudis sobre gènere i esport. Per exemple el bàsquet o el futbol són esports majoritàriament masculins i l’aeròbic, el hip hop o el funky són quasi exclusivament femenins. Per tant, sembla que nois i noies tenen una percepció diferent de l’esport.\nPer què existeixen aquestes diferències de gènere?\nQuè busquen el nois quan practiquen un esport? Reconeixement social, entrenar-se?\nI les noies? Practiquen majoritàriament esports més associats al manteniment del cos que a competir?\nDes del Club Adepaf Figueres, farem aquesta xerrada per analitzar els aspectes psicosocials que condicionen a nois i noies de manera diferent en la pràctica de l’esport.\nEl pròxim dilluns a les 19:30h al Poliesportiu Municipal de Figueres parlarem sobre tots aquests temes de forma oberta. Us convidem a tots/es a assistir-hi i participar-hi activament, des del Club estem molt animats/es amb aquesta xerrada!\nA més, gràcies a l’Associació Tramuntana, un cop finalitzada l’activitat (20:30h) tindrem el III Seminari Dona Entrenadora “Analitzant tendències”.\nEns veiem el pròxim dilluns!\nFiled Under: Sin categoría Tagged With: adepaf, Adepaf Figueres, bàsquet, desigualtat, dones i esport, entrenadora, esport, estereotips de gènere, gènere i esport, igualtat de gènere, seminari dona entrenadora


Actualitat — Consell Comarcal de l'Alta Ribagorça\n23-10-2018 - 14:21\nEsteu aquí: Inici → Serveis web → Actualitat\nEl Consell Comarcal ofereix 2 contractes per pràctiques remunerades — per Jordi Pua Puñet — darrera modificació 15/10/2018 09:24\nEl Consell Comarcal de l’Alta Ribagorça cerca diferents perfils professionals per a propera convocatòria de Joves en Pràctiques que lidera el SOC a través del programa d’Iniciativa d’Ocupació Juvenil subvencionat pel Fons Social Europeu.\nDavid Paloma traça la figura del mestre Fabra al Pont de Suert — per Jordi Pua Puñet — darrera modificació 10/10/2018 11:10\nLa biblioteca municipal del Pont de Suert acull l'exposció de l'Any Fabra dedicada al geni de la llengua catalana fins al 14 d'octubre.\nNova oferta formativa en Noves Tecnologies — per Jordi Pua Puñet — darrera modificació 02/10/2018 11:19\nUn tast de vins de les bodegues Costers del Segre emmarca l’inici de les 24es Jornades Gastronòmiques del Bolet a l’Alta Ribagorça — per Jordi Pua Puñet — darrera modificació 02/10/2018 11:14\nLes 24es jornades gastronòmiques del Bolets a l’Alta Ribagorça s’iniciaran el proper cap de setmana. Del 5 al 28 d’octubre, els restaurants participants oferiran menús on el bolet serà el producte principal.\nL’Alta Ribagorça promociona “Carns de la Ribagorça” amb el sorteig de 6 lots de carn per les fires ramaderes — per Jordi Pua Puñet — darrera modificació 01/10/2018 09:33\nNova campanya per tal de promocionar la carn de vedella i corder produïda i comercialitzada a la comarca que donarà el tret de sortida el proper 30 de setembre en el marc de la Fira Ramadera de Barruera.\nEs dona el tret de sortida al projecte del nou Centre de BTT de l’Alta Ribagorça — per Jordi Pua Puñet — darrera modificació 18/09/2018 08:50\nEl futur centre tindrà una sèrie d’itineraris de lliure accés perfectament senyalitzats i està previst que tots els municipis de la comarca tinguin un punt d’informació dels recorreguts sent el Pont de Suert, qui centralitzi la iniciativa.


Entrevista a Juan Bta. Roselló: “El Gil-Albert està per a investigar, no per a portar cares conegudes” « Infobenissa\nEntrevista a Juan Bta. Roselló: “El Gil-Albert està per a investigar, no per a portar cares conegudes”\n18 de setembre de 2011 No hi ha comentaris\nJuan Bautista Roselló, ahir a l’ADDA\nAssegura que afronta un dels grans reptes de la seua carrera, encara que ha fet experiència amb els seus dotze anys al capdavant de la batlia de Benissa, on va néixer en 1966. Ara des de la Diputació li toca reprendre les relacions amb la Generalitat perquè recolze els seus bucs insígnia, l’ADDA i el MARQ. Sap que cal canviar coses i en això està. La seua filosofia és unir esforços per a pal·liar la crisi.\nCom es descriuria perquè els ciutadans sàpiguen qui és Juan Bautista Roselló?\nDoncs és una persona senzilla que estima el seu poble i la seea província. Jo vaig entrar en política perquè em donava l’oportunitat de servir a la societat i ho vaig fer en el lloc on millor es pot fer això, com a batle.\nVa triar cultura o el van triar a vosté?\nLa veritat és que va ser la presidenta la que em va oferir l’àrea de Cultura. Quan vaig rebre la notícia em va generar un sentiment oposat, primer d’il·lusió per estar ací, perquè crec que és la millor àrea que té la Diputació, i segon, de preocupació perquè té molts temes complexos que cal resoldre.\nGestionar l’Ajuntament de Benissa i l’àrea de Cultura de Diputació no és molt per poder fer bé les coses?\nLa veritat és que pot ser que es genere aquesta impressió però ja puc dir, amb l’experiència dels dos últims mesos, que l’Ajuntament de Benissa, després d’estar dotze anys com a batle, funciona molt bé. Ara afronte el repte de la Diputació amb il·lusió i total dedicació.\nAssumeix el càrrec en un moment no gaire apropiat per al lluïment.\nEl que menys em preocupa de la cultura és el seu lluïment. No m’importa aparèixer o no, però sí que els objectius que tinc marcats els puga dur a terme, és a dir, multiplicar les actuacions culturals i que arriben al major nombre de públic possible. Sé que el pressupost va a reduir-se en totes les àrees, però jo no vull de cap manera que en cultura es reduïsca en un percentatge major que el destinat a obres o infraestructures. Si deixem la cultura de costat estem fent un flac favor a l’educació.\nLa cultura necessita una gran inversió o no és només això?\nDoncs no, pense que no. A més, la cultura floreix en època de crisi. Jo sóc dels que creu que es pot fer més amb menys. I en aquesta línia anem a afrontar aquest repte, intentant fer més coses, no em conforme amb fer menys, però sé que ho haig de fer amb menys pressupost. Cal canviar moltes coses i la recepta més important per treballar en cultura és coordinar-se amb totes les institucions i entitats de la província. En cultura es pot economitzar molt si hi ha una bona coordinació, una cosa que no ha existit mai.\nHa comentat que cal canviar coses. Quines coses?\nEn primer lloc cal canviar la forma de treballar, en el sentit que la cultura no poden ser regnes de taifes estancs. És a dir, ajuntaments d’una banda, Generalitat per una altra, Diputació per una altra, universitat per una altra… En segon lloc, cal apretar-se el cinturó i ho hem de fer tots, les institucions però també artistes i creadors culturals, tots hem de posar menys condicions.\nEl seu partit, el PP, ha desenvolupat al País Valencià una política de grans esdeveniments i luxosos edificis, hi ha auditoris en molts pobles, però molts manquen de contingut.\nTindre bones infraestructures culturals no és roïn. Afortunadament es van construir en un moment econòmic molt bo. El que fa falta és asseure’s per veure com traure el màxim profit. Cal buscar l’equilibri perquè servisquen per als recursos culturals locals, però també per posar-les al servei d’ofertes culturals potents.\nParlant d’edificis, ara té al seu càrrec l’Auditori d’Alacant, una infraestructura de gran nivell, però encara no sabem per a què va a servir.\nL’ADDA està començant, en aquest moment té moltes qüestions tècniques que cal resoldre, cal dotar-lo d’equipaments i dels instruments necessaris. L’objectiu és arribar a tindre una programació de concerts permanents amb una o diferents orquestres, veure si tenim una orquestra resident… Tenim l’OFUA, l’OSA, l’Orquestra de Joves de la Província d’Alacant… i estem en contacte amb ells per a afrontar un projecte musical seriós i permanent. Jo entenc que hem d’estar a nivell de les sales més importants d’Espanya.\nCal triar director gerent, director econòmic i director musical. Molts càrrecs.\nLa veritat és que és necessari anar posant els càrrecs directius que van a gestionar-lo. S’han triat ja els patrons de la fundació i el següent pas serà fer un pressupost ja per a l’any que ve. Ara estem programant els concerts de Nadal i al novembre actuarà la Banda Reial dirigida per Francisco Grau.\nTenen peticions per fer ús de l’ADDA, però no pot ser només un centre de conferències o d’esdeveniments socials.\nLa idea és que l’ADDA estiga obert i en servei el major temps possible. A part de la seua programació musical permanent, ha d’estar al servei de les orquestres de la província, de les bandes, però a més cal veure el tema de la rendibilitat econòmica perquè és un edifici ideal per a congressos i actes socials.\nNo creu que Alacant es mereix una orquestra professional?\nEstic totalment convençut d’això. És una llàstima que no la tinga ja. També perquè no hi havia una infraestructura que poguera donar-li recer. El que cal tindre en compte és que aquestes orquestres neixen d’entitats privades, no ho podem entendre com una càrrega només per a l’administració, ha de buscar els seus propis recursos que és com funcionen a Europa. Estic convençut que es podria crear una orquestra professional molt bona i estic treballant en això.\nPartim de la base que la Generalitat no ha desemborsat ni un duro d’allò compromès per a finançar l’ADDA. Per què la Diputació no és capaç d’exigir-li que vinga a actuar a aquest auditori l’Orquestra de la Comunitat Valenciana que, a més, la paguem tots?\nÉs una pregunta però també és una afirmació amb la qual estic d’acord. Des que vaig entrar de diputat, una de les qüestions que tenia clara era que en el tema cultural la Generalitat i la Diputació han d’anar de la mà. No és cap secret que hi ha un tema econòmic pendent de resoldre que estic convençut que s’arreglarà de forma coordinada i en breu. També estem fent gestions amb el Palau de les Arts i amb el Palau de la Música. Jo garantisc que l’Orquestra de la Comunitat Valenciana i l’Orquestra de València estaran a l’ADDA, tot i que encara no puc dir dates.\nLlavors el tema de les partides impagades, també al MARQ, s’està gestionant…\nSí, de fet hi haurà aviat una reunió al més alt nivell entre la Conselleria de Cultura i la Diputació per a abordar tots els temes que hi ha pendents, tant amb l’ADDA, com amb el MARQ o el Consorci de Museus, al qual anem a tornar a pertànyer de forma immediata.\nUn altre pes pesat de la Diputació, el MARQ, està ara al seu càrrec. Va a canviar alguna cosa?\nÉs la joia de la corona, un dels museus arqueològics més importants d’Europa i puc assegurar que en aquest moment el vaixell insígnia d’Espanya. Jo sóc dels que pensen que si les coses funcionen bé no hi ha res que canviar i el MARQ té un equip tècnic i directiu fantàstic. El museu ha tingut una trajectòria extraordinària fins ara i pot continuar en aquesta línia, encara que anem a apostar per altres recursos que a nivell econòmic siguen més digeribles sense perjudici del seu impacte cultural i mediàtic. Però el contacte amb els grans museus va a continuar.\nQuina línia li agradaria iniciar?\nCrec que el MARQ té un de les millors fons d’art ibèric i l’ideal seria crear una gran col·lecció molt potent, que poguera exportar-se a altres museus del món. A més anem a fer que el MARQ arribe a totes les escoles de la província d’Alacant.\nSeguint amb els museus, el Mubag ha estat sempre controvertit, sense línia expositiva coherent ni gerència adequada.\nAl Museu de Belles arts cal donar-li un gir de 180 graus. No té sentit que en menys de cent metres existosquen el Mubag i el MACA amb col·leccions de la mateixa època. Ja estem abordant el que pot ser una nova línia per crear una bona col·lecció permanent relacionada amb la província. El Mubag ha d’oferir una pintura amb diferents èpoques i estils, des de finals del XVIII fins a principis del XX, perquè tinguem dos museus potents però complementaris.\nLlavors no es va a nomenar cap gerent ni un gestor d’exposicions com va ser Juan Manuel Bonet?\nNo, no, el museu té una responsable tècnica, Joserre Pérezgil, que té les idees molt clares i va a portar el projecte avant. Sobre Bonet, és un dels millors estudiosos de l’art del nostre país, però en aquest moment a la Comunitat tenim recursos per no haver de fer exposicions que haja de comissariar aquest senyor o qualsevol altre.\nEl Gil-Albert no té encara director. Com creu que ha de canalitzar-se aquest centre?\nEl nomenament es va a fer molt ràpid. I crec que ha d’iniciar una nova línia, sense retrets a l’anterior. El Gil-Albert com a institut d’investigació i d’estudi el que ha de fer és exactament això, recolzar els nostres artistes plàstics, els nostres creadors literaris, els nostres investigadors. Aquesta línia és la que ha de portar. A més ha de tindre una estreta col·laboració amb totes les entitats que es dediquen a aquest tema a la província.\nNo el veig partidari dels cicles que han portat cares conegudes a la ciutat.\nNo, la seua missió no és portar cares conegudes. El Gil-Albert ha de recuperar la seua essència d’estudi i investigació.\nFins ara hem parlat d’entitats a Alacant però i la cultura dels pobles?\nAixò és fonamental. I vaig a ser contundent. La Diputació no va a programar res a Alacant que no siga de la mà de l’ajuntament de la ciutat, igual que fa amb qualsevol altre municipi de la província. No compartisc que la Diputació tracte a la ciutat d’Alacant de forma diferent a qualsevol altra de la província.\nEstà garantit el suport al Festival de Música i a la Mostra de Teatre d’Autors?\nTotalment. La política cultural ha d’estar prop dels joves i d’allò contemporani i totes les seues manifestacions, d’els qui són el present i el futur.\nI què va a passar amb totes les col·laboracions amb la CAM si desapareix l’Obra Social?\nEm preocupa molt. Va a ser molt complicat que tornem a la situació que hi havia abans perquè podem perdre al major benefactor que té la cultura a la província. Però anem a ser molt reivindicatius i exigents perquè el futur de la CAM seguisca ací. Després està el tema dels llegats culturals, que és un patrimoni absolutament alacantí. Tot això ha de tindre una titularitat que no pot ser aliena a tots els alacantins i les institucions que ens representen. Allò ideal seria crear una fundació amb participació institucional.\nQuè diria als qui pensen polític igual a corrupció?\nQue la gent tinga una mala imatge dels polítics i que siguem a nivell sociològic un problema de primera magnitud per als ciutadans és una cosa que em disgusta i em preocupa, encara que alguna cosa s’està fent mal quan es dóna aquesta situació. No obstant això, haig de dir que, com en tot, hi ha persones amb dedicació política que es deixen la pell i que aquestes crítiques estarien injustificades.\nVostè és així?\nJo no m’incloc a mi mateix, però intente tindre la consciència que sóc així. Intente deixar-me la pell, però jo no m’admire a mi mateix.\nJuan Bta. Roselló proposa traslladar les oficines tècniques de l’ajuntament a l’antic institut durant el míting del PP d’ahir (19/5/2011)


"La final de Basilea prova que el Barça és més que un club" | FCBarcelona.cat\n"La final de Basilea prova que el Barça és més que un club"\nLaporta: "La final de Basilea prova que el Barça és més que un club"\nJoan Laporta ha repassat la final viscuda pel barcelonisme ara fa 29 anys a Basilea, la mateixa ciutat que aquest dimecres acollirà un nou matx del Barça. Per al president blaugrana aquella final és la “prova que el Barça és més que un club”.\nEn declaracions a Barça TV i www.fcbarcelona.cat, Joan Laporta ha reviscut la final de la Recopa del 1979 , que els blaugranes van vèncer contra el Fortuna Düsseldorf, per 4-3. “Aquell moment de Basilea va ser una exaltació de barcelonisme, de desplaçament cívic”, ha resumit.\nEls records del partit\nEl president del Barça recorda la final amb passió: “Recordo com es va desfermar l’alegria quan vam guanyar. I recordo els germans Allofs, que cada cop que marcàvem ens empataven. Però també me’n recordo dels nostres jugadors, del Rexach, del Krankl, del Carrasco, de l’Asensi, de tots els que van fer possible que guanyéssim aquella final”.\nCivisme i futbol, una prova més del ‘més que un club’\nPer a Laporta, aquella final es una prova més que el Barça és més que un club: “Va ser un acte de civisme. Va ser una combinació de civisme, de país, de futbol i d’esport. Va ser la prova que el Barça és més que un club”, ha explicat, des dels llocs dels fets, on l’equip de Guardiola jugarà aquest dimecres el tercer partit de la lligueta de la Champions.\nRecepció a l'Ajuntament de Basilea\nEl president blaugrana ha tingut un matí atapeït a Basilea. Primer, ha visitat el Museu del conjunt blaugrana suís, per tot seguit ser rebut per l'Ajuntament de Basilea i el seu alcalde, Cristoph Eymann. En tot el recorregut l'ha acompanyat la presidenta de l'equip de Basilea, Gisela Oeri.\nEl passeig, suspès\nFinalment, la pluja i el fred han impedit que el primer equip realitzés l’habitual passeig del dia de partit. La plantilla ha esperat fins a l’últim moment per intentar portar-lo a terme, però, davant una climatologia molt desfavorable, ha acabat desistint.


L’Hospital de Mollet crea la Fundació El Roure per gestionar les donacions i l'obra social - AraVallès\nLa Fundació Sanitària Mollet posa en funcionament l'entitat per treballar en la integració social i l'atenció a la discapacitat\nMollet del Vallès Dilluns, 30.11.2015. 08:45 h\nEl Roure del Vallès, la fundació de col·laboració social i sense ànim de lucre impulsada per la Fundació Sanitària Mollet (FSM) per tal de gestionar els seus recursos i les seves iniciatives solidàries, es va presentar dijous en un acte al restaurant El Celler de Can Roda de Santa Maria de Martorelles davant el teixit empresarial i social del Baix Vallès.\nJaume Duran, Martí Fabré, Salvador Alemany i Jordi Cardoner\natenció, discapacitat, El Roure del Vallès, FSM, fundació, hospital, solidaritat,\nLa fundació benèfica neix amb l’objectiu de “prestar serveis socials adreçats als col·lectius més desafavorits per evitar-ne l’exclusió social i sensibilitzar la ciutadania en el compromís i la humanitat”. En aquest sentit, la Fundació El Roure del Vallès treballarà sobretot en tres àmbits: la integració social, l’atenció a la discapacitat i la cooperació en salut.\nPel que fa a la integració social dels col·lectius més desfavorits, la fundació forma part de la taula local de coordinació d’entitats per la inclusió social de Mollet, i disposa d’un menjador social que proveeix d’àpats diaris a determinats col·lectius de persones gràcies a la gestió de Càritas, que alhora compta amb el suport d’una cinquantena de persones voluntàries –la majoria jubilades– que fan una tasca inclusiva i d’atenció.\nLa Fundació El Roure també té un vessant d’atenció a la discapacitat a través de la col·laboració amb el Centre Especial de Treball (CET) Taller Alborada, que afavoreix la inserció sociolaboral d’aquestes persones. La Fundació Sanitària Mollet cedeix l’espai de la botiga Somnis de l’Hospital de Mollet al CET Taller Alborada, i col·labora en l’ocupació professional per a la seva gestió, l’atenció al públic i la promoció de productes que s’elaboren al taller, com les anomenades Dones d’Aigua. Igualment, El Roure del Vallès també intervé en l’atenció integral als usuaris de la Residència La Vinyota, gestionada per la FSM, així com en altres iniciatives del camp de la discapacitat.\nFinalment, la tercera branca de la Fundació El Roure del Vallès desenvolupa projectes de salut a altres països. Així, juntament amb l’associació You Bari i l’Ajuntament de Parets, col·labora en un projecte de cooperació a la població senegalesa de Missirah, on s’hi ha enviat material i equipament sanitari, i es dóna suport i assessorament professional.\nUna entitat benèfica\nLa Fundació El Roure del Vallès depèn orgànicament de la Fundació Sanitària Mollet, l’entitat sanitària que gestiona l’Hospital d’Aguts, de Salut Mental i l’Hospital Sociosanitari, les residències per a gent gran Pedra Serrada de Parets i Santa Rosa de Mollet i la residència per a persones amb discapacitat intel·lectual La Vinyota.\nEl Roure està dirigit per un patronat, presidit per l’empresari Jordi Cardoner, i format per una desena de persones representants de la societat civil i vinculades a diverses entitats i activitats de caire social que dediquen temps al projecte de manera altruista.\nSegons va explicar el director de la Fundació Sanitària Mollet, Jaume Duran, “la nova entitat articularà de manera ordenada i oficialitzada les accions solidàries de la FSM i dinamitzarà els ajuts necessaris per dur a terme els projectes”.\nPer al 2016, la Fundació El Roure del Vallès s’ha proposat consolidar-se al territori i dur a terme diverses activitats de sensibilització amb els comerciants i les escoles, com concerts benèfics i conferències amb el teixit empresarial.\nEn l’acte de presentació de la nova fundació, dijous, a més dels responsables de la institució, també hi havia el president d’Abertis, Salvador Alemany, qui va pronunciar una conferència als assistents.\n2256 lectures Afegeix comentari


Confisquen 500 quilos de cocaïna amagats en un contenidor al Port de Barcelona\nPublicat 15/11/2019 10:35CET\nEls Mossos d'Esquadra i l'Agncia Tributria han confiscat 500 quilos de cocana de gran puresa que estaven amagats en un contenidor que transportava 20 tones d'oli de peix, procedent del port de Callao (Perú), que provaven d'introduir al Port de Barcelona.\nSegons un comunicat, l'operació, sota el nom de 'Chakhana', es va iniciar quan els investigadors, arran d'unes indagacions policials, van saber que el 26 d'octubre es descarregaria al Port de Barcelona un contenidor que podia ocultar una quantitat indeterminada de droga.\nAixí, van localitzar el contenidor i van trobar la cocana amagada en 16 bosses d'esport, que estaven embolicades amb paper film i reforades amb cinta americana.\nEls narcotraficants van utilitzar el sistema 'ganxo cec', que consisteix a introduir al port d'origen bosses amb droga amagades en un contenidor amb crrega legal d'una companyia que no aixequi sospites i extreure-la al port de destinació durant les primeres hores des de la seva arribada.\nLa cocana intervinguda tindria un valor en el mercat illícit superior als 50 milions d'euros, i el jutjat d'instrucció número 31 de Barcelona segueix la investigació per posar a disposició els presumptes responsables dels fets.


“No volia commoure, sinó també remoure” - CENT PER CENT\n“No volia commoure, sinó també remoure”\nA Pere Berga li va arribar per casualitat una història de la sevas tia Margalida. Tot allò, diu, “em va provocar un moviment molt intern meu i vaig sentir la necessitat d’escriure-la i contar-la”. De tot plegat n’ha sortit “En el nom de Rafel”, la primera novel·la d’aquest conegut coach i terapeuta Gestalt manacorí, es presenta dilluns que ve, dia 20, a les 20:30 h al Cafè Ca’n Lliro de la mà de l’autor mateix, de Joan Llodrà i de la periodista Elisabet Ferrer.\nBerga afirma que “aquest llibre satisfà les meves inquietuds, perquè fa deu anys que vaig iniciar un procés personal i professional i una de les coses que em preocupaven era trobar els perquès del patiment humà, no sols individual, sinó també col·lectiu. Al llibre mir d’explicar també de quina manera el que va passar a la guerra civil ens afecta encara avui com a individus i com a poble”. L’escriptura d’aquest llibre, afirma Pere Berga, neix de “la necessitat de contar una història, però anant una mica més enllà, perquè no volia només commoure sinó també remoure”. En aquest sentit afegeix que “jo em definesc més com un contador d’històries ue no com un escriptor”.\nPere Berga ha contat una història basada en fets i personatges reals, “però hi he afegit ficció i he entrat en el joc de crear una història”. L’autor s’ha documentat amb els testimonis de les dues famílies que surten a la història, i amb els llibres d’Antoni Tugores sobre la guerra civil.\nEl procés d’escriptura del llibre es va allargar durant prop d’un any i mig. Berga reconeix que “vaig passar molta soledat durant el confinament, però també va ser molt terapèutic”. Berga, durant el confinament, molts de dies ballava, un fet que li servia “per treballar pors i estrès, i d’aquí em sortien motles idees per al llibre, perquè connectava amb la meva essència”.\nBerga reconeix que “he sentit que Manacor és terra d’escriptors. Què hi deu passar?”, es demana, alhora que veu en aquest sorgiment de noves veus “una democratització de l’escriptura, encara que no siguis un Miquel Àngel Riera o una Maria Antònia Oliver”.\nprevious post: Presentada l’edició dels premis Ciutat de Manacor amb la presència dels tres autors guanyadors\nnext post: Emoció, reivindicació, cultura i país en una nova Nit de la Cultura “molt manacorina”


PLUS Prague Hostel, Hostal a Praga · HostelsClub\nPLUS Prague Hostel, Hostal a Praga\nPrivozni 1, Praga, República Txeca\nCompta amb una piscina coberta i una sauna.\nA més, Praga és un enorme alberg de 540 llits que eleva els estàndards per a hostals de tota Europa.\nLes habitacions d'aquest enorme alberg de 540 llits són grans, lluminoses i espaioses, amb grans finestrals que permeten deixar el sol checo. Millor encara, totes les habitacions tenen una dutxa privada i un WC separat: un veritable luxe amb el qual qualsevol motxiller accepta.\nEl nou alberg d'Europa és ràpid a tres parades al metro de l'històric i impressionant centre de la ciutat de Praga.\nPraga és una ciutat increïble que mai no us oblidareu, i la vostra visita només es veurà millorada per una estada a Plus Prague, un recés reservat per a qualsevol viatger econòmic.\nHi ha una sorprenent zona de descans amb grans sofàs còmodes i TV de pantalla gran.\nA l'hotel hi ha un restaurant italià de gestió familiar que serveix àpats deliciosos i assequibles, i un increïble bar per fer festa amb gent de tot el món.\nÚnic a Plus Prague és la zona Plus Girls. Aquest espai "només per a nenes" us permet oblidar que sou un motxiller i torni a ser una noia. Hi ha banys grans, taules cosmètiques amb grans miralls i assecadors.\nAltres càrrecs Card payments are subject to a 3% service charge


El Govern condemna l'agressió a una dona de ... - Govern.cat\nEl Govern condemna l'agressió a una dona de Reus víctima de la violència masclista\nquery_builder 6 juny 2012 18:01\nEl Govern de la Generalitat, a través de Montse Gatell, presidenta de l'Institut Català de les Dones (ICD), condemna i rebutja la greu agressió que va rebre ahir una dona a Reus, presumptament a mans de la seva parella.\nGatell ha expressat el suport del Govern a les dones que es troben en situació de violència masclista i al seu entorn, i ha subratllat que “es tracta d’una xacra que només podrem eradicar des del treball contundent, coordinat i unitari del Govern de la Generalitat, l’administració local, el teixit associatiu, els agents professionals implicats, i la societat en el seu conjunt”.\nLa presidenta de l’ICD ha afirmat que la lluita contra la violència masclista és una prioritat pel Govern i ha reiterat el compromís de continuar posant els recursos necessaris per a la coordinació, la prevenció, la detecció, l’atenció i la recuperació de les dones que es troben en una situació de violència masclista.\nLes dones afectades i les persones que coneguin casos poden trucar a la Línia 900 900 120. Aquest servei atén les demandes relacionades amb qualsevol situació de violència masclista en diversos idiomes, de forma gratuïta, confidencial, tots els dies de l'any i durant les 24 hores del dia. També es poden adreçar als serveis municipals o comarcals d’informació i atenció a les dones (SIAD) on també es fa detecció de casos de violència masclista i s’ofereix ajuda especialitzada.


ES0000226 L’Albufereta (LIC, ZEPA) | Xarxa Natura\nXarxa Natura > Fichas > ES0000226 L’Albufereta (LIC, ZEPA)\nLa xarxa > Llista de LIC > ES0000226 L’Albufereta (LIC, ZEPA)\n3 5 0 E\nLa zona és de propietat privada, dedicada a la caça, excepte la petita franja costanera, de domini públic.\nZona humida situada en la Badia de Pollença, en el N de Mallorca, a poca distància de s’Albufera, l'aiguamoll més important de la illa. La major part de les aus aquàtiques que es troben en aquesta zona es desplacen entre les dues zones depenent de la presència d'aliment o caçadors.\nLa nidificació de diverses espècies de l'Annex I justifiquen la seva declaració com ZEPA. Hi ha una agrupació de tamarells molt ben conservada. És una zona important d'alimentació per a l'Àguila peixatera i el Falcó pelegrí.\nLa forta pressió cinegètica, que arriba a afectar a espècies protegides i la contaminació de l'aigua per biocides i abonaments són els principals factors d'amenaça per a les espècie que freqüenten l'àrea, d'altra banda en bon estat de conservació.\nTota aquesta zona coincideix pràcticament amb tres zones protegides: la Reserva Natural de s'Albufereta, declarada pel decret 121/2001, de 19 d'octubre (BOCAIB núm. 130, de 30/10/2001); la Zona d'especial protecció per a les aus (ZEPA); l’Àrea Natural d'Especial Interès (ANEI) segons la Llei 1/1991 del Parlament Balear.


L’organiste, restaurador i mecenes cultural, Ricardo Miravet, duu mig segle restaurant el castell que la seua dona i ell compraren quan era una granja de pollastres. El seu objectiu és ara transformar este espai en una residència musical per a estudiants\nEl primer dia en què Ricardo Miravet i la seua dona veren (per fora) el castell de Todolella es van enamorar d’ell. Quan visitaren el castell (per dins), quasi se’ls trenca el cor. “Esta habitació estava plena de pollastres i l’olor a excrement era absolutament horrible. L’estructura estava bé però el terra era de guix; hi havia envans per separar els animals i una quantitat de brutea increïble. Açò estava tot fet un desastre”, reviu. Aquella desolació fon l’impuls que els va animar a comprar-lo i restaurar-lo en 1966 i des de llavors quasi cada cèntim familiar ha anat destinat a reformar i moblar milers de metres quadrats d’història i patrimoni construïts en pedra. Amb 87 anys, este cèlebre organiste, restaurador d’òrguens antics i mecenes cultural vol que el castell siga un motor de canvi: el convertirà en una residència artística i musical per atraure el turisme cultural a la regió.


Alerta per les nevades a cotes baixes en les properes hores | Ràdio Palafolls\nHome Medi Ambient Alerta per les nevades a cotes baixes en les properes hores\nMarc Ferri , febrer 26, 2018\t / 747 0\nDes d’aquest migdia tothom té posada la vista al cel. Ja fa uns dies s’anunciava una possible arribada de la neu a cotes baixes, i les últimes previsions per aquest episodi cada cop el confirmen amb més força.\nAl llarg d’aquesta tarda ja ha començat a nevar a cotes molt baixes, principalment a les comarques interiors de Girona, a la Catalunya Central i al Preprineu, i s’espera que la neu baixi ràpidament fins a qualsevol cota en aquests llocs.\nDe fet, en alguns punts de la Catalunya Central i del Prepirineu es preveu que el gruix arribari als 10 centímetres a última hora del dia.\nEn el cas del Maresme, els mapes d’alerta del Servei Meteorològic de Catalunya situen la comarca en un nivell de perill moderat per la neu al llarg d’aquesta nit.\nLes previsions anuncien que l’episodi de fred i neu comntinui fins ben entrat el dimecres, que és quan s’espera que les nevades puguin ser generalitzades arreu del territori.\nDe cara a demà dimarts, la previsió indicaria una pausa en aquest episodi de neu, però només momentàniament, ja que de cara a la tarda i la nit d¡’entre demà i dimecres s’espera que les nevades s’intensifiquin.\nÉs de fet al llarg de la matinada, matí i migdia de dimecres quan els avisos del Servei Meteorològic de Catalunya es fan més evidents, situant a tot el territori en un perill alt o moderat per la neu a cotes baixes.\nTal com s’indica, entre demà i dimecres es preveuen gruixos d’entre 0 i 3 cm a punts del litoral, entre 3 i 10 cm a la resta, si bé s’espera que la cota de neu vagi pujant des del sud cap al nord a les hores de la tarda i que les precipitacions que es puguin produir siguin ja en forma de pluja.\nÉs un nou episodi de neu i fred que se suma als altres que ja hem tingut en aquest mes de febrer, que ja va començar deixant nevades intenses al Pirineu i Prepirineu i que el passat dijous 8 de febrer va emblanquinar algunes zones del nostre municipi i d’altres localitats veïnes.\nS’elimina el niu de vespa asiàtica\nL’aqüífer de la Tordera s’acosta al seu nivell màxim dels darrers 3 anys


Medi Ambient, Esport i Educació centren les propostes guanyadores de “Ontinyent Participa 2021” - TV Digital Ontinyent\n05/12/2021 - 8:46\nInici Destacat Medi Ambient, Esport i Educació centren les propostes guanyadores de “Ontinyent Participa...\nLes qüestions vinculades a medi ambient, esports i educació han centrat les propostes guanyadores a “Ontinyent Participa 2022”, el procés de pressupostos participatius que impulsa l’Ajuntament d’Ontinyent, que finalitzava en la mitjanit d’aquest diumenge a dilluns la fase de votacions.\nUna volta tancat el termini per votar, els projectes guanyadors han estat la neteja de pins en zones massificades, com la zona de Sant Esteve (1.968 vots); la plantació d’arbrat, plantes i vegetació diversa als centres educatius de la ciutat (1.664 vots); Il·luminació al Pump Track de Benarrai (1.530 vots); Dotació als centres educatius de gronxadors i instal·lació d’una casa de fusta per a l’alumnat amb TEA (1.445 vots); i instal·lació de panells d’informació i millora del recorregut del Barranc dels Tarongers (1.401 vots). En total van ser 3.300 els i les veïnes votants.\nLa regidora coordinadora de l’àrea de Govern Obert i Transparència, Natàlia Enguix, agraïa “la participació de totes les persones que s’han implicat en aquest procés, tant presentant propostes com difonent la iniciativa i per descomptat votant”, i destacava que les propostes guanyadores “van en la línia de les polítiques del Govern d’Ontinyent en la seua aposta per una ciutat cada volta més verda, sana i igualitària”.\nL’ordre de resultats de les següents propostes finalistes deixa en 6é lloc la realització d’una campanya de foment de l’energia solar mitjançant l’oficina verda (1.259 vots); seguida de la realització d’una campanya d’animació i promoció de la Vila (1.043 vots); nomenament de carrers amb noms de dones (882 vots); ampliació dels horts socials (882 vots) i redacció del projecte de la Casa de Fuset (723 vots).


Per quin valor s’haurà de tributar l'adquisició d'un immoble a partir de l’1 de gener de 2022? - Cambra de la Propietat Urbana de GironaCambra de la Propietat Urbana de Girona\nPer quin valor s’haurà de tributar l’adquisició d’un immoble a partir de l’1 de gener de 2022?\nQuan s’adquireix un immoble en segona o posteriors transmissions, l’adquirent està obligat a tributar per l’Impost de Transmissions Patrimonials. Es tracta d’un impost cedit a les comunitats autònomes. El mateix passa amb l’Impost de Successions i Donacions, impostos que s’han de liquidar quan s’adquireix un immoble per herència o donació.\nFins ara, les comunitats autònomes establien uns valors teòrics als immobles pels quals el contribuent havia de tributar, essent la base imposable d’aquests impostos el valor mínim que marcava la Hisenda autonòmica per evitar que a posteriori arribés la temuda liquidació complementària on Hisenda obligava el comprador a tributar pel valor que ells atorgaven a l’immoble, que normalment resultava ser per un preu superior al preu real pel qual s’havia transmès.\nL’1 de gener de 2022 es posa en marxa el valor de referència\nEl valor de referència es nodrirà de la informació de transaccions reals notificades per notaris i registradors a la Direcció General del Cadastre, i es converteix a partir de l’1 de gener de 2022 en la base imposable de l’Impost de Transmissions Patrimonials i l’Impost de Successions i Donacions.\nAquest valor es determinarà any rere any, de forma simultània, en tots els municipis. Es pretén que el valor de referència dels immobles no superi el valor de mercat per la qual cosa no es prendrà de base el 100% del valor de referència, ja que s’aplicarà una reducció del 10% sobre el valor de referència que es determini. Tanmateix, es preveu que la recaptació d’impostos de les comunitats autònomes augmenti el pròxim any, ja que fins ara s’acceptava un valor teòric basat a multiplicar el valor cadastral per un coeficient, el resultat del qual solia ser significativament inferior al valor real de mercat.\nA partir de gener es podran consultar al Cadastre els valors de referència per a immobles d’ús residencial, garatges i magatzems, que s’estendran més endavant a la resta de tipologies.\nPunts febles del valor de referència\nAquest sistema de valoració es fa partint d’altres transaccions de la zona i tipologia de l’immoble, però és possible que la mitjana que s’obtingui sigui massa elevada, ja que no es té en compte les particularitats de l’immoble per si mateix: si és un pis baix o alt, si necessita reformes o no… S’haurà de tributar per un valor de mercat que fixarà el Cadastre, però sense tenir en compte l’estat actual de l’immoble perquè aquest no es visitarà.\nSobre aquesta qüestió, hi ha constància que s’han elaborat sistemes per determinar l’estat de conservació que fins i tot es basen en fotos de la façana, però en realitat són valors teòrics que no poden tenir en compte les característiques reals de l’habitatge.\nUna altra mesura a tenir en compte és que la càrrega de la prova no correspon a l’Administració sinó al mateix contribuent, per la qual cosa si no s’està conforme amb aquest valor de referència, serà l’interessat qui haurà de demostrar que aquest valor no es correspon amb el valor de mercat.\nImpugnació del valor de referència\nHi ha dues vies per impugnar el valor de referència:\nEn cas de discrepància amb el valor de referència, es recomana que l’adquirent faci fotos a l’immoble per adjuntar a l’escriptura o afegeixi factures d’obres que s’hagin hagut de fer perquè en una comprovació posterior es pugui justificar que el valor és inferior que el de referència.\nEn vista del panorama, no es descarta que alguns decideixin avançar vendes o donacions per evitar que entrin dins del nou marc.


La vicepresidenta ha participat en l’acte de presentació de la campanya 'El valencià, al cinema!' que promou la Plataforma per la Llengua amb el propòsit de conscienciar la ciutadania sobre la necessitat d’impulsar produccions i el doblatge de pel·lícules en la llengua pròpia\nLa Diputació de València ha mostrat el seu recolzament a la campanya El cinema, en valencià!, promoguda per la Plataforma per la Llengua al País Valencià. Una iniciativa que naix amb el propòsit de conscienciar a la ciutadania sobre la necessitat d’impulsar produccions cinematogràfiques i el doblatge de pel·lícules en la llengua pròpia. L’acte, celebrat a les instal·lacions d’Albatexas Cinemes –antic cinema Albatros de València– ha comptat amb la participació de la vicepresidenta de la corporació provincial, Maria Josep Amigó.\nPer la seua part, el delegat de la Plataforma per la Llengua a la Comunitat Valenciana, Manuel Carceller, ha expressat que aquesta campanya «reivindica que els espectadors puguen veure, amb normalitat, pel·lícules al cinema o a través d'altres canals, com el DVD o el lloguer per Internet, en valencià. Així com poder escollir pel·lícules en versió en valencià –doblades, subtitulades o en versió original– en igualtat de condicions respecte a les que es projecten en versió espanyola», ha remarcat.\nManuel Carceller, delegat de la Plataforma per la Llengua al País Valencià.\nJosevi Marco, gerent d'Albatexas Cinemes.\nMaria Josep Amigó a la presentació de la campanya 'El valencià, al cinema!'.


Academia Internacional Tecnifutbol - Entrenamientos\nEn la nostra Acadèmia Internacional Tecnifutbol s’imparteixen uns entrenaments específics per millorar el rendiment del jugador durant la seva estada. A partir d’uns paràmetres inicials, es plantegen uns objectius a curt i a llarg termini per tal de definir una base inicial i treballar-hi mitjançant una planificació establerta. Pretenem realitzar una formació integral en l’aspecte tàctic, tècnic i físic, sense fugir de la importància d’impartir uns valors educatius, bàsics en l’època formativa en què es troben els nostres futbolistes.\nLa filosofia sobre la qual es cimenta el nostre treball és la del futbol català, emfatitzant sobretot el control i possessió de la pilota i els diferents conceptes tàctics tan a nivell individual com col·lectiu que inclouen com a aspecte bàsic la presa de decisions tenint en compte les diferents situacions de joc. La nostra filosofia de treball conté una alta càrrega cognitiva en la tàctica amb entrenaments impartits per professionals de Tecnifutbol en les magnífiques instal·lacions del Complex Esportiu Futbol Salou.\nPreparació física: Durant cada matí, els nostres jugadors faran una sessió al gimnàs del Cambrils Park Resort per treballar els aspectes relacionats amb la força, la velocitat de reacció, la prevenció de lesions o la pliometria per millorar la velocitat, la rapidesa i l’explosivitat. També es treballa l’aspecte físic en el terreny de joc, basant sobretot els exercicis amb el protagonisme principal de la pilota.\nEntrenament tècnic-tàctic: Els jugadors realitzaran un seguit d’entrenaments diaris adaptats a les seves característiques i estils de jocs. Mitjançant la percepció de diferents estímuls i situacions de joc, han de reaccionar i prendre la decisió adequada en el moment determinat.\nEntrenament amb equip local i partit oficial: Des de Tecnifutbol, oferim la possibilitat als nostres jugadors d’unir-se a equips federats a nivell local per tal de tenir l’oportunitat d’entrenar amb un conjunt i competir a nivell oficial. D’aquesta manera, es pretén veure la progressió del jugador mitjançant el seu rendiment en l’equip corresponent.\nEls entrenaments els realitzen entrenadors professionals UEFA PRO amb àmplia experiència en l’ensenyament del futbol i amb l’alt rendiment per tal de donar la millor qualitat de serveis als nostres jugadors de l’Acadèmia Internacional Tecnifutbol. També, es durà a terme un seguiment individual juntament amb un test i valoració de la millora a nivell físic, tàctic i tècnic de cada jugador. Es realitzarà un treball a nivell de formació teòrica basat en complementar l’entrenament de camp tot analitzant i visualitzant vídeos juntament amb xerrades de professionals de la matèria.\nAltres serveis que inclou el sistema d’entrenaments, es dotar de coneixements aliens al terreny de joc però a la llarga imprescindible per la pràctica del futbol com ara programes de nutrició, protocols de recuperació física i hàbits esportius de prevenció de lesions.


Nous tràmits | Arxius de Conferència - Nous tràmits\nAutònoms: el que ningú ens explica i tots hauríem de saber\nAmb aquest títol, la nostra empresa va organitzar la darrera jornada dirigida al Gremi de Perruquers de Girona, un col·lectiu que integra un gran nombre de professionals autònoms. Durant l’acte que es va celebrar a l’Estadi Montilivi del Girona Futbol Club, el nostre CEO, Gerard Masa, va informar sobre el que s’ha de tenir en compte per evitar futurs inconvenients. Aquesta va ser la notícia que va destacar el Diari de Girona.\n26 de juny de 2019 0\nLa importància de l’assessor financer\nEl nostre CEO Gerard Masa va fer la ponència dijous passat a la seu de la FOEG de Girona titulada “Diners: domina el joc” davant d’una trentena d’assistents. L’objectiu va ser el de posar en valor la figura professional de l’assessor financer per ajudar a empreses i particulars a obtenir millors resultats amb les seves inversions i estalvis. I també, la manera de buscar una estratègia dins el mercat per superar-lo i trobar un efecte multiplicador dels diners (anomenat interès compost). Masa va centrar la seva ponència en la llibertat financera que tenim cadascun de nosaltres alhora d’invertir els estalvis i no deixar-nos dur pels tòpics bancaris, després de què ja sabem “com les gasta la banca”. En aquest sentit va afegir: “Cal tenir una informació justa i no massiva” i va considerar que amb vista els clients “és molt important estar ben assessorats en temes financers i sentir-nos igual de confiats que quan tenim el nostre assessor fiscal alhora de fer la declaració de la renda”.\n3 de juliol de 2018 0\nConferència “Diners: domina el joc”\nUs presentem un acte on el nostre CEO, Gerard Masa, farà una de les ponències titulada “Diners: domina el joc” i serà el dijous 28 de juny, a partir de les 9h15, a l’Hotel Nord 1901 Suites & Apartments de Girona. Dins la sessió “Un cafè amb empresaris”, Gerard Masa serà qui tancarà la jornada i el seu objectiu serà posar en valor la figura de l’assessors financer. Masa considera que estem acostumats a tenir un assessor fiscal quan volem fer la declaració de la renda -“per estar ben assessorats”- però la figura d’un assessor financer no existeix quan el mateix professional “ens pot ajudar igual però per guanyar més diners”. Amb la ponència “Diners: domina el joc”, el nostre gerent explicarà que “la informació és poder i per això és important donar-la i explicar-la” perquè les persones puguis saber allà on inverteixen els seus estalvis. “Saps quants fons d’inversió hi ha? Saps quants diners has guanyat l’últim any? La fe cega amb els bancs, que ja hem vist com ens han tractat, mereix que no ens deixem portar per la inèrcia del sistema”.


L'objectiu dels nostres petits esportistes: La Diversió!\nMalgrat que aquest cap de setmana els equips de l’Horta hem guanyat la majoria dels partits disputats amb un balanç de la jornada esportiva de 9 victòries, 1 empat i 2 derrotes, el tornarem a repetir: Pares i mares, no us preocupeu si els vostres fills perden, és un aprenentatge natural.\nEn les etapes formatives no ha d'interessar guanyar per sobre de tot sinó que els esportistes es vagin acostumant a jugar contra altres, tenir una experiència, que es diverteixin aprenent les tècniques sense estar enfocats en el resultat d'un marcador i anar adquirint-les al mateix temps que s'estima l'esport mentre es diverteixen.\nCal tenir en compte que les derrotes ajuden a enfortir mentalment als nostres nens, desenvolupant la tolerància a la frustració i donant valors com la perseverança que és la que els ajudarà a tornar-se a aixecar les vegades que sigui necessari. Així s'adquireixen eines i recursos per enfrontar-se a situacions adverses, creant i consolidant una fortalesa mental extensible més enllà de l'esport, a les situacions quotidianes que ens posa la vida.\nEl millor que podem fer els pares enfront de les derrotes és donar-los el nostre suport emocional i respectar a la derrota.\nUn equip que no es diverteix, no guanya. Es guanya perquè es diverteix i no es diverteix perquè es guanya.\nAixí que ja ho sabeu: Animeu tot el que calgui i sempre en positiu i recolzeu als nens. Demaneu esforç, no resultats.


Raoles d’endívia | Tasta'l d'ací\nVet ací una de les receptes menorquines que vaig dir que penjaria. Tot i que, després de fer una certa investigació, he comprovat, casualment, que a Mallorca no és gaire estrany aquest plat.\nAlgú, en veure el nom de la recepta, s’haurà demanat què és això de les raoles. Segons el Diccionari català-valencià-balear una raola (o rasola) és una massa oblongada de carn capolada, de peix, d’ous, de verdura, llegum, patata, etc. pastada amb llet o un altre líquid i fregida després d’arrebossar-se amb ou i farina o galeta ratllada.\nÉs curiós que aquest mot —sota la forma resoles— ja apareix al Llibre de Sent Soví, el nostre receptari de cuina més antic, i un dels més antics d’Europa.\nLa veritat és que són delicioses i molt lleugeres. Les tastí al port de Fornells i m’encisaren. A fi que les pugueu tastar, heus ací la recepta.\n— fulles d’endívia (alerta! l’endívia al País Valencià i a les Illes Balears és açò!)\n— 4 ous\n— 190 g de farina de forment\n— 2 grills d’all\n— una culleradeta de llevat\nPrimerament, bateu el ous. Incorporeu-hi els dos grills d’all pelats, el julivert i la sal, i tritureu-ho bé amb la batedora. Tot seguit afegiu-hi el llevat i la farina fins que aconseguiu una pasta que no siga molla però tampoc forta. Si voleu donar-li un toc d’esponjositat, afegiu-hi un rallet de llet (poca cosa).\nAgafeu les fulles d’endívia i talleu-les en trossos de 2 cm si fa no fa. Afegiu-les a la massa. (Penseu que en mullar-se l’endívia perderà prou volum).\nPoseu a calfar bastant d’oli (pot ser de gira-sol). Amb una forqueta agafeu porcions petites de pasta i fegiu-les dins l’oli roent.\nEn darrer lloc, quan ja les raoles s’hauran enrossit, traieu-les-hi i escorreu-les damunt paper de cuina absorbent.\nEtiquetes de comentaris: Espipellada , Menorca\nA casa els pares, fan una versió del teu plat, quan fan carxofes arrebossades, al final, que queda una mica de farina i alguna fulla petita de carxofa, ho posen a la paella i fan una mena de crespells (així en diuen ells) que és bonissim. Els hi passaré la teva fantàstica recepta amb endívies. Salut, amic.\n14 de març de 2010 a les 20:42\nUh! M'encanta! El trobo molt original, amb endívies... ha de quedar cruixentet, un vici d'anar picant...\n15 de març de 2010 a les 8:42\nAixó té que ser bonísim!!! Jo també faig el que t´explica la Txell , així que la teva recepta deu ser d´allò més bo.\nEscolta ...perdona, però abans en el meu bloc estava fen proves i s´ha penjat un calamars que encara no esta acabat... ho sento!!!!!\n15 de març de 2010 a les 15:58\napa no sabia que l'escarola es diu també endívia! sempre aprenem quelcom nou amb tu.\nTenen una pinta deliciosa i amb una salseta romescu han d'estar mmmm\n15 de març de 2010 a les 21:35\nHola Xavier!! Gracies pel teu comentari al meu blog!! Quina alegria haver-te descobert! Tens realment un bloc que fa molt de goig! ;)\nJo tambe desconeixia que l'escarola l'anomenessiu endivia! I aquestes raoles per acompanyament han de ser bonissimes!\n16 de març de 2010 a les 1:52\nAcabo d'entrar al teu blog per primera vegada i m'ha agradat moltíssim tant les receptes com el disseny. Felicitats! A partir d'ara t'aniré seguint. Aquestes endívies tenen una pinta fantàstica\n16 de març de 2010 a les 8:00\nLa cuina vermella, m’encanta això que has dit dels crespells. Ací, a Mallorca, els crespells són una altra cosa... però tot guarda relació... Provaré un dia de fer això amb les carxofes (ara que n’és la temporada!). Salut!\nGemma, sí, és ben cruixent i molt lleuger. Ideal per a combinar amb carn o peix. La veritat és que hi ha moltes més receptes de raoles, però aquestes les trobe molt originals.\nEls peixos, tranquiŀla, fins i tot en proves, el teu blog és un pou de saviesa!\nMiss Nono, sí en diem endívia i de fet, el nom científic de l’hortalissa és Cichorium endivia o siga que no anem gaire desencaminats... ;)\nMercè, gràcies dels elogis! Sí, les raoles van beníssim amb una altre plat, d’acompanyament!\nCristina, gràcies del comentari! Pel que fa al disseny, si tens cap suggeriment, serà benvingut!\n16 de març de 2010 a les 11:36\nHola xavier!!! Al (an es) final m'he animat... Jo sempre he menjat raoles de "jonquillo" i en faig unes amb les sobres del bollit que m'encanten:\n- Verdures que hagin sobrat del bollit: 1 patata, mongeta, col, pastanagó, ceba\n- carn picada de porc o pollastre\n- Un ou sencer\nJo ho fic tot dins de la picadora, però també se pot aixafar amb una forqueta. No ha de quedar massa fi.\nSal, pebre bo i potser una miiica de nou moscada; ha de ser gustoset.\nHo pas per farina i ho fregesc. Queda súper bo, molt humidet... mmmmm\n16 de març de 2010 a les 14:14\nImma, i quin privilegi que m’hages escrit!!!\nEncara que no ho cregues, em fa molta d’iŀlusió i, a més, deixant-m’hi una recepta nova de raoles.\nParlem ben promptet, que haig d’explicar-te la meua súper idea!\n16 de març de 2010 a les 14:31\nHola Xavier, com tu bé has dit a Mallorca també en feim i a ca nostra ho feim ben igual que ho ha explicat n'Inma.\nLes de ma mare són boníssimes...\nUn blog magnífic.\n16 de març de 2010 a les 15:22\nXisca, estic ben content de tenir lectors (més tost, lectores)de la Roqueta. N’és tot un plaer!\nGràcies del coratge!\n16 de març de 2010 a les 16:06\nHola Xavier! ja t'he localitzat! quin bloc més xulo! Què bones han d'estar aquestes raoles d'endivia! amb qualsevol verdura ha de quedar bona, no?\nuna abraçada (des de comacasa-res)\n16 de març de 2010 a les 19:13\nXavier, doncs les magdalenes les faig en el paper que veus que no és molt fi, però tampoc molt gruixut. Però el truc que jo faig servir és, posar els motlles de paper dins motlles de silicona o dins les safates metàl·liques per a muffins. D'aquesta manera no es deformen gens! ;)\n17 de març de 2010 a les 23:15\nHola Xavier!! Sóc la Maria, t'he descobert a través d cuina per llaminers!! M'encanta el teu bloc!! Unes receptes curioses!! Enhorabona!!\nUna cosa, respecte magdalenes, si vols q et quedi\nmuntanyeta al damunt, quan hagis fet la masa l'has d deixar reposar a la nevera com a minim 1 hora. Treballo els caps de setmana en una Pastisseria i el pastisser fa masa dg x coure-les dimarts!! Tapa-la amb un film q toqui masa pq no faci crosta!! Espero q et serveixi, a mi em funciona!!\n18 de març de 2010 a les 12:39\nQuina canya aquestes raoles, però una cosa, quan dius endívies de valència vols dir escarola oi? o endivia allargada que es fa en cava?\n18 de març de 2010 a les 14:49\nGràcies per l'aclariment de les endívies... aquí són escaroles :-)\n20 de març de 2010 a les 15:52\nMercè, Maria, Carme i Surfzone, gràcies dels comentaris!\n20 de març de 2010 a les 17:27\nHola Xavier, no coneixia el teu bloc, i t'haig de felicitar per tot el què hi tens. Aquesta recepta d'endívies m'ha entusiasmat. Crec que la provaré aviat. Jo acostumo a arrebossar les verdures amb farina de cigrons crec que també quedaria bé amb les endívies.\n11 de maig de 2010 a les 19:01\nParella amb gat ha dit...\nCaram, ja m'estic rellepant els bigotis. Hmmm... Te una pinta genial, i a més obre un munt de possibilitats, amb l'escarola (o endivia), o amb una combinació de verdures fresques... llavors ens vendran la tempura com una cosa superoriginal. ¡M'encanta! A veure si aconsegueixo que aquells dos en facin algún dia.\n24 de maig de 2010 a les 15:10


L'exblaugrana Rafa Márquez nega relacions amb el tràfic de drogues mexicà - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'exblaugrana Rafa Márquez nega relacions amb el tràfic de drogues mexicà\nLes autoritats mexicanes desconeixien la perillositat de Raúl Flores Hernández, el narcotraficant relacionat amb el futbolista Rafa Márquez i que avui ha estat traslladat a un penal de màxima seguretat.\nMárquez, acusat pels Estats Units de «testaferro» de Raúl Flores, més conegut com «El Chapo» Guzmán, va negar la seva vinculació amb cap grup narcotraficat i va assegurar que intentarà aclarir les acusacions formulades des del govern nord-americà. «Així com he afrontat la meva carrera com a professional, avui dia, en el meu partit més difícil, intentaré solucionar tot això quan pugi i sent el Rafa Márquez que tots coneixen», explicava l'exblaugrana.\nEl defensa de la selecció mexicana va expressar que comprenia molt bé la situació jurídica en la qual es trobava, la mateixa que pretén aclarir amb el suport dels seus advocats. «Nego tot tipus de relació amb organitzacions criminals tal com s'ha confirmat en diverses notes periodístiques», manifestava Márquez.\nEl Departament del Tresor dels Estats Units va assegurar que la relació de Márquez amb el narcotraficant és molt llarga, d'uns vint anys aproximadament. Per la seva banda, el jugador, de 38 anys d'edat, demanava respecte per a la seva família per poder fer front a una situació que «no és normal, a una situació difícil».\nEn la seva declaració, el mexicà agraïa els missatges de suport i confessava als seus seguidors que «no els decebré».