LAN 001_La Graciosa\nIsla La Graciosa. Parque Natural del Archipiélago Chinijo\nCaleta de Sebo_Pedro Barba_Playa Lambra_Playa de las Conchas_Caleta de Sebo\nDesnivell: 225 m\nLAN 002_La Graciosa\nDes del port de Caleta de Sebo anem fins l’església del poble. Continuem per l’esquerra de la mateixa i passem per l’esquerra d’un parc infantil. A l’altra banda del mateix prenem una bona pista a la dreta passant per darrera la població. Deixem aquesta pista quan veiem a l’esquerra, a l’altra banda d’un camí peatonal, una petita pista de sorra que marxa en paral.lel entre la muntanya i el mar. Quan la pista està a punt d’acabar-se i baixa cap a un barranc (a l’altra banda, veiem la continuació per un sender no ciclable que porta directament a Pedro Barba) sortim de la pista per l’esquerra.\nEl camí no és clar però a mesura que pugem en direcció a la muntanya per l’esquerra del barranc s’intueix el que devia ser una antiga pista. A mitja pujada tenim dues opcions: anar a buscar un sender que es veu a l’altra banda del barranc o bé seguir remuntant en la mateixa direcció, probablement més fàcil. En ambdues opcions sortim a la bona pista que flanqueja per la vessant sud-est de la muntanya. Una baixada ràpida en porta a una clara bifurcació on anem a la dreta per arribar a Pedro Barba.\nEntrant al nucli de cases ens desviem a l’esquerra i tot seguit ens desviem de nou a l’esquerra per una pista pedregosa. Passem de llarg una pista a la dreta resseguint el perfil rocós de la costa. Trobem una pista a l’esquerra que deixem però que trobem més endavant. Arribem a una vèrtex de ciment on anem a l’esquerra i més enllà retrobem la pista que havíem deixat. Passada una tanca amb un cadenat, sortim a una pista més clara. Passem de llarg una pista a l’esquerra. En deixem una altra, també a l’esquerra, perpendicular, continuant recte cap a una duna. Trobem una pista en bon estat que seguim a la dreta, voltant per damunt la bonica platja de Lambra. Deixem aquesta pista més bona quan aquesta gira 90º per una a la dreta barrada amb una cadena.\nLa pista serpenteja tota la costa fins a trobar-ne una altra en millor estat davant mateix de Montaña Bermeja (no fer cas de la gran quantitat de pistes barrades amb pedres que trobem durant el trajecte). La seguim a la dreta per voltar la muntanya per la vessant Oest. La pista s’acaba damunt mateix de l’enorme i bonica platja de las Conchas. Baixem a la platja per una trialera que tenim a l’esquerra de fort pendent. El sender, entre la muntanya i la platja, surt a una pista estreta que seguim. Arribem al pàrking on continuem per una bona pista. Quan aquesta comença a pujar cap al coll entre les dues muntanyes, just abans del primer desnivell que fem, ens desviem per una pista a la dreta que porta a on cremen les deixalles. Encara que la pista acaba a l’abocador podem continuar carregant la bici per accedir a un sender que trobem uns metres amunt del darrera. Fem un tram curt, de pujada i un tram molt tècnic a l’altra banda per baixar a buscar la pista que veiem a l’esplanada de sota. Obviem una pista a l’esquerra, continuant recte. Sortim a una bona pista que recorre la Montaña del Mojón i acaba a l’extrem sud de l’illa, als penya-segats de la Montaña Amarilla. La seguim a la dreta però la deixem just on comença el pendent de la muntanya per una pista a l’esquerra poc visible. N’hi ha dues que posteriorment conflueixen, la segona, més clara, és la que prenem. Seguint sempre per aquesta pista passem a l’altre vessant de l’illa i arribem de nou a Caleta de Sebo.\ntel. 902 401 666\nPedales de Lava. Gran ruta BTT por Lanzarote. Editorial Alpina


Álex de la Iglesia: “No ets un catòlic de veritat si no creus en el dimoni” Susanna Sáez / EFE\nSitgesÁlex de la Iglesia encara no ha perdut la fe. La fe en el dimoni, s'entén. Ell va dirigir el 1995 la pel·lícula de terror satànic més emblemàtica del cinema espanyol, El día de la bestia, però no havia tornat a trepitjar el gènere fins que HBO li ha produït la sèrie 30 monedas, que acaba de presentar el seu pilot al Festival de Sitges. La història, que gira al voltant d'un antic exorcista del Vaticà i les trenta monedes que va rebre Judes a canvi de trair Jesús, li voltava pel cap al director des de l'època d'El día de la bestia. “No és un retorn a l'esperit d'aquell film perquè no l'he abandonat mai”, assegura De la Iglesia. “La sèrie parla molt de la fe i la religió, i això forma part de la nostra cultura, ho portem a dins perquè hem nascut amb la por, el pecat, el bé i el mal”.


«Intermediació de pisos turístics», treball vencedor de la beca Xiquet Sabater - Diari de Girona\nEl seu creador és Ivo Van Oord, que destinarà els 3.036 euros de reconeixement a cursar estudis universitaris d'hoteleria a Holanda\nbegur | ddg 24.07.2015 | 00:00\nEl guanyador de la beca, al centre, amb el jurat. ddg\nEl guanyador de la beca, al centre, amb el jurat.\nLa fase final de la XIX edició de la beca Xiquet Sabater va celebrar-se ahir a l'Hotel Aigua Blava, de la platja de Fornells, Begur, convocada per la Unió d'Empresaris d'Hostaleria i Turisme de la Costa Brava Centre i el mateix hotel, i amb la col·laboració de La Caixa i el Patronat de Turisme Costa Brava Girona. Els membres del tribunal van escollir Ivo Van Oord com a guanyador, i que cursarà els estudis universitaris d'Hotel Managment a la NHTV University de Breda, als Països Baixos.\nEl treball que va presentar per optar a la beca constava de crear una empesa d'intermediació en habitatges d'ús turístic, per facilitar i posar en contacte els usuaris que desitgen fer una estada en un allotjament d'habitatge, anomenat d'ús turístic, i els propietaris d'aquests habitatges. Per haver guanyat la beca, Van Oord va rebre 3.036 euros\nEls membres del tribunal també van acordar atorgar un accèssit per import de 1.000 euros a Ioana Alexandra Mereuta per cursar l'Erasmus Mundus European Master in Tourism Management, que es du a terme a la Universitat de Girona, a la University of Ljubljana i a la University of Sutherm Denmark. El seu treball es basava en l'adaptació del turisme a les noves TIC.\nEls membres del tribunal que van ser els encarregats de valorar els treballs i d'entrevistar els candidats per tal de poder elegir el becari foren: Josep M. de Vehí, representant de la família Sabater i gerent de l'hotel Aigua Blava; Montse Closas, presidenta de la Unió d'Empresaris d'Hostaleria i Turisme de la Costa Brava Centre; Maria Dolors Vidal, degana de la Facultat de Turisme de la Universitat de Girona; Cristina Linares, directora de l'Àrea de Negoci de La Caixa a l'Empordà; Gonzalo Herrero, director de l'Escola d'Hostaleria i Turisme de Girona; Joan Manel Borromeo, director de l'INS Baix Empordà; i Jordi Mias, director de l'hotel Carlemany i guanyador de la III Beca Xiquet Sabater. El gerent de la Unió d'Empresaris d'Hostaleria i Turisme de la Costa Brava Centre, Martí Sabrià, va actuar com a secretari.\nLa beca Xiquet Sabater té com a objectiu facilitar l'accés a la formació als estudiants del sector de l'hostaleria i turisme com a màxima garantia per a la millora de la qualitat de l'oferta turística, alhora que suposa un homenatge permanent a Francesc Sabater i Mécre, Xiquet, que fou president de l'entitat durant divuit anys i uns dels hotelers més emblemàtics en la història del món hoteler a l'Estat espanyol.


Sánchez promet actuar amb «generositat» en el seu intent d'un Govern «progressista» - Diari de Girona\nSánchez promet actuar amb «generositat» en el seu intent d'un Govern «progressista»\nEl líder socialista recorda que es tracta de la tercera victòria del seu partit en uns comicis aquest any i asssegura que el pla no és seguir guanyant, sinó formar «un Govern estable i fer política en benefici dels ciutadans»\nEl president de Govern i líder del PSOE, Pedro Sánchez, actuarà amb «generositat i responsabilitat» en el seu intent de formar un Executiu «progressista» i «estable», dues condicions que va reclamar també de la resta de partits polítics, als quals va emplaçar a desbloquejar el país. Aquestes van ser les seves primeres paraules a l'exterior de la seu del PSOE a Ferraz, on va sortir a celebrar la victòria del seu partit a les generals davant centenars de militants i simpatitzants que corejaven: «Hem guanyat, deixeu-nos governar».\nSánchez va parlar minuts abans de la mitjanit des d'una plataforma aixecada sobre una de les voreres del carrer, acompanyat de la seva dona, Begoña Gómez; la vicepresidenta de Govern, Carmen Calvo; el ministre de Foment i el secretari d'Organització de PSOE, José Luis Ábalos; la número dos de el partit, Adriana Lastra; la presidenta del PSOE, Cristina Narbona, i el secretari de Coordinació Territorial, Santos Cerdán.\n«M'agradaria fer una crida a la resta de partits polítics perquè han d'actuar amb generositat i responsabilitat per desbloquejar la situació política a Espanya. El PSOE també actuarà amb generositat i responsabilitat per desbloquejar-la», va prometre.\nDesprés de recordar que la d'ahir havia estat la tercera victòria del PSOE en unes eleccions aquest any, va assenyalar que el seu pla no és seguir guanyant comicis, sinó formar, aquest cop sí, un «Govern estable» que faci «política en benefici» dels ciutadans. En la seva crida als partits, Sánchez només va excloure Vox, als quals no va esmentar pel seu nom, sinó com «aquells que sembren el discurs de l'odi i l'antidemocràcia».\nUns 200 militants del PSOE es van concentrar a les portes de Ferraz per cridar: «Ara si , però amb l'esquerra». Amb aquest missatge, els concentrats van emular el 28 d'abril, quan la militància va exigir al president en funcions que «amb Rivera, no», mentre que ahir es va poder veure un cartell en el qual un militant havia escrit «amb Iglesias, sí».\nPosteriorment, personal del PSOE va anar a demanar als simpatitzants que portaven cartells amb els lemes «Amb Iglesias sí» i «Govern progressista» a les portes de la seu socialista que deixessin de mostrar-los. Els joves, que segons van dir havien votat al PSOE, van abandonar el lloc.\nTorra: «No es pot governar Espanya sense Catalunya». Eleccions Generals 10-N


Les serralades i els Parcs Naturals del Montnegre-Corredor, Marina i Litoral formen part d’una mateixa unitat de relleu: la Serralada de Marina, que forma part, alhora, de la Serralada Litoral (noms que no s'han de fer confondre uns noms amb els altres). Així doncs, comparteixen característiques comunes, com és un relleu suau i un substrat bàsicament granític recobert de boscos, principalment alzinars i pinedes. De fet, el nom de Montnegre provindria de la foscor dels seus boscos d'alzines.\nPassejar pels boscos mediterrànies sempre és un plaer, i aquestes serralades amaguen un bon grapat de racons bonics.\nSant Celoni (06/08/2011)\nRUTES DEL VEDAT I L'ESQUIROL\nSant Celoni (08/12/2011)\nSanta Coloma (19/04/2012)\nBURRIAC I MONTCABRER\nCabrera de Mar (24/02/2013)\n9.3 Km (circular) / Desnivell /\nROCATELL I GORG NEGRE\nMontcada i Reixac (14/07/2013)\nPOU DE GEL DE CANYAMARS\nArenys de Munt (22/12/2015)\nSant Iscle (06/03/2016)\n17.1 Km (anar i tornar)\nPineda de Mar (22/03/2016)\nSant Celoni i Sant Iscle (29/10/2018)\n6.7 Km (anar i tornar)\nRuta variada i complerta: boscos, fonts, masies, dòlmens i un poblat iber. Es pot completar tot pujant al Turó d’en Galceran, un 100 cims sense massa vistes (si no hi estem especialment interessats, llavors podem fer només el SL-120, que està molt bé).\nUna altra vegada sol aprofito per fer una d’aquelles que a la Clara no li acaben d’agradar. Un 100 cims, però pel camí vull passar per un parell de dòlmens i un poblat iber. Per aquesta raó em decideixo a fer el cim per la banda vallesana.\nTard, a les onze tocades surto de Santa Maria de Martorelles, després de fer una volta per la seva església barroca, tot i que conserva elements romànics.\nDeixo enrere el poble i començo a caminar entre vinyes, tot i que serà per molt poca estona. De seguida ho faig pels alzinars, i alguna pineda, que m’acompanyaran tot el camí. Sovint frondosos la seva ombra s’agraeix massa per l’època en que estem. Tot i ser febrer fa una calor més pròpia d’abril o maig.\nLa primera parada és a la font de la Mercè. Hi raja aigua fresca i ho aprofito per refrescar-me una mica (per beure no, ja que un cartell indica que no és potable. Refugi per alguns dels amfibis de la zona, sempre val la pena la seva conservació).\nPassada la font deixo el Sender Local i continuo amb la ressenya de l’ajuntament de Santa Maria de Martorelles. Ho faig per passar per la font de can Gurri (seca) i el dolmen de can Gurri, ben senyalitzat. És una galeria catalana que conserva el túmul (Calcolític a Bronze Final, 2200 / 650 ac).\nA partir d’aquí no porto ressenya, però si m’ho he mirat bé, continuant per la pista haig d’anar a parar al GR, i després l’hauria de seguir fins al cim. Doncs a mitges, al cap de cent metres trobo el GR, però no passa pel cim... per sort porto mapa i no em costa gens trobar-lo. Em decep una mica, ja que pràcticament no té vistes, estan tapades per la vegetació i només es deixen veure a trossos en la pujada. Llàstima, serien espectaculars, amb tot el Maresme en una banda, i el Vallès a l’altra.\nD’aquí baixo i visito dolmen de Castellruf (cista megalítica, del Calcolític, 2200 / 1800 aC), i el poblat ibèric de Castellruf. Habitat, sembla, des del període ibèric arcaic, va ser abandonat o destruït a principis del segle II aC amb l’arribada dels romans. Sense museïtzat, tot i que es poden distingir algunes cases.\nContinuo baixant ja fins al poble, tornant a seguir el SL, que passa, sorprenentment, per un grapat de fonts (a priori, costa d’imaginar que en aquesta zona n’hi hagi tantes): la de la Teula, la del Ferro, la del Ca, Sanyera i la de Baix (algunes seques, d’altres no).\nCircular: No. Inici a Santa Maria de Martorelles (a l'església de Santa Maria).\nNo senyalitzada (només parcialment). La ressenya de sota és orientativa i és aconsellable acompanyar-la de mapa i/o TRACK Wikiloc.\nSortim de Santa Maria de Martorelles (església) seguint el Sender Local 120 (ben senyalitzat, marques verdes i blanques). Ho fem fins a la Font de la Mercè.\nPoc passada la font la pista es bifurca, deixem el SL i prenem la pista de l'esquerra (descartant un corriol encara més a l'esquerra). Seguim sempre per aquesta pista. Recomanable seguir per tot aquest tram i fins al dolmen de Can Gurri l'Itinerari 1 de Santa Maria de Martorelles (que deixarem de seguir a partir del dolmen, senyalitzat).\nA partir del dolmen seguim per la pista, fins a trobar el GR en una bifurcació sota una línia elèctrica. El seguim cap a la dreta (marques vermelles i blanques).\nEn la primera bifurcació de pistes seguim el GR. A la segona el deixem per continuar recte (en aquesta bifurcació hi ha un pi amb un cartell i un punt blanc pintat).\nSeguim aquesta pista, on se n'ajuntarà una altra (i seguirem recte). A la següent cruïlla girem a l'esquerra i seguim la pista fins al cim.\nAl track surt una drecera, però si no ens volem complicar, del cim reculem fins al GR i el continuem seguint (cap a l'esquerra). El GR ens portarà al dolmen i el poblat ibèric de Castellruf (senyalitzats).\nAquí deixem el GR i tornem a seguir el SL-120 (d'esquena al turó, de cara al dolmen, cap a la dreta) ja fins a Santa Maria.\nNota: Si no estem especialment interessats a fer el cim, una bona alternativa és fer únicament el SL (o algun dels itineraris de l'ajuntament).\n100 Cims des d’on gaudirem de vistes a pràcticament tot el Maresme. La resta de la ruta és per allargar l’ascens al cim.\nTorno a anar sol (la Clara no pot venir) i si vull fer alguna cosa aquest cap de setmana ha de ser avui. Demà seré a la fira de Santa Llúcia de Taradell i, a més, es preveuen pluges. Ho aprofitaré per fer una d’aquelles que a la Clara no li venen de gust. Un 100 cims del Maresme, per passejar-me, de passada, per la seva plana (que no ho he fet mai).\nSurto de Llavaneres, de seguida deixant enrere urbanitzacions, tot i que aniré gairebé sempre acompanyat per la fresa de l’autopista (i tornant de la N-II). Soroll que al final gairebé serà molest. Camino per un paisatge agrícola, amb el seu aspecte d’hivern, que, aquí, segurament no és el millor.\nQuan porto una estona caminant deixo les còmodes pistes i en començo a enfilar al turó, per un corriol molt poc fresat, que fins i tot a vegades es desdibuixa força. Aquí noto el refredat que porto arrossegant durant tota la setmana, i que no m’ha deixat dormir més d’una nit. La pujada és molt curta, però tot i això m’haig de parar fins a tres o quatre vegades per estossegar.\nEl premi, però, val la pena i, de fet, serà el millor de l’excursió amb diferència. Des de dalt el turó d’Onofre Arnau les vistes al Maresme, al mar i a les serralades que l’envolten són magnífiques (amb Barcelona al fons, encalitjada). M’hi estic una bona estona contemplant-les, malgrat l’aire que hi fa i que em fa agafar una mica de fred. En aquest cim hi havia el castell de la Mata, del que no en queda pràcticament res.\nSota el cim mateix hi ha la Torre de la Mata o d’Onofre Arnau, construïda entre els segles XV i XVI i usada com a torre defensiva contra la pirateria turca, de planta quadrada i ben restaurada, val la pena. Al seu costat hi ha, també, les ruïnes de l’antiga masia de la Mata.\nContinuo baixant, de seguida passant pel torrent del Castell, convertit en una pista. Creuo l’antic camí entre Llavaneres i Mataró (per on venia) i poc més endavant començo a seguir el torrent Forcat, pel seu llit, amb més o menys dificultat. Arribo a un punt, però, que no puc passar per les canyes caigudes. No puc seguir la ressenya que porto i em veig forçat a recular i buscar un camí alternatiu (que trobo fàcilment gràcies a l’ajuda d’un pagès).\nUn cop arribo al mar continuo pel camí que va entre la via del tren i les roques on trenquen les onades. Pel camí, d’interès, només un parell de búnquers. Part d’una línia de búnquers per tot el litoral català, van ser construïts per l’exèrcit republicà a finals del 1936 i durant el 1937 per fer front a possibles desembarcaments i atacs aeris feixistes (tot i que, finalment, no van ser gens efectius). Al Maresme n’hi havia més d’una quarantena, alguns ja han desaparegut i d’altres estan molt abandonats i, segurament, desgraciadament acabaran “menjats” per la mar. El camí, però, és més aviat avorrit i se’m fa una mica llarg.\nArribo a Llavaneres i giro a la dreta per resseguir la riera, sense cap mena d’interès, tros que també se’m farà una mica llarg. Al cotxe més o menys a l’hora que comptava, torno a dinar a casa.\nCircular: No. Inici a la Riera de Llavaneres (a l'Ametllereda).\nNo senyalitzada (tot i que d'orientació relativament fàcil). Es pot fer bé amb aquesta ressenya, amb l'ajuda del mapa o el track que l'acompanya. Només haurem de tenir en compte que el camí pel torrent Forcat pot estar molt brut i no s'hi pugui passar, en aquest cas es pot fer el camí alternatiu que es proposa en el meu TRACK Wikiloc.\nRuta variada i bonica, amb una primera part amb una frondosa vegetació de ribera, tot passant per un bonic salt d’aigua i la cova de l’Aram (una antiga mina), i una segona per espessos alzinars mediterranis, que de tant en tant deixen entreveure algunes bones vistes.\nDubtant una mica, no sé si haurà plogut prou, però decideixo provar sort. Al Sot de l’Aram, tinc ganes, també, de salts d’aigua i primavera.\nSurto de cal Capità (al Sot d’en Gómez) i de seguida passo al costat de pollancres i boscos de ribera, el paisatge que m’acompanyarà la primera meitat de la caminada. Amb algunes flors, com la gatassa i l’ortiga morta, entre altres, ben florides.\nEm salto el Salt d’Aigua sense voler, em pensava que la ressenya hi passaria, però no (tampoc m’ho he preparat massa, he anat molt a última hora). Hi hauré d’anar a la tornada (per sort sense fer massa volta... però gairebé he vingut per això. I ja m’ho miraré millor en altres caminades, com acustumo a fer). Al Track hi ha la volta correcte.\nLa primera parada, llavors, és a la Cova de l’Aram. En realitat una antiga mina, d’uns trenta metres de profunditat, d’on s’extreia aquest material. Val la pena.\nM’enfilo sempre seguint la riera, a vegades, quan el camí es perd passant pel mig. Fins arribar a la Mare de Déu de l’Aram (una petita capelleta amb una imatge). A partir d’aquí el “camí” s’acaba i m’enfilo directament pel mig del torrent. No hi baixa gaire aigua, però la justa per acabar amb els peus molls... un que s’enfonsa a la sorra, una relliscadeta... i ja que està moll, ja no ve d’aquí per matar-se a esquivar l’aigua. Tot i això, val la pena, passo per raconades prou boniques.\nArribo a una pista i comença la segona part de la caminada. Fins ara enclotat, deixo la riera i m’enfilo entre alzinars mediterranis. Giro a la Creu dels Tres Termes i ressegueixo la serra de Rupit. De tant en tant, menys del que m’agradaria, entre l’espessa vegetació, algunes clarianes deixen veure o entreveure bones vistes a la zona. Ho aprofito per dinar.\nSempre seguint la carena començo a baixar per un camí a estones desdibuixat (per sort amb marques vermelles), reculant un tros per anar fins al salt d’aigua que m’he passat al principi. L’aigua que baixa pel torrent no és massa prometedora, però hi vaig igualment (si més no per situar-lo per un altre dia). Quan hi arribo, però, hi baixa aigua, la justa per valer la pena, però encara poca per ser espectacular (no me’n penedeixo, però algun dia hi tornaré).\nD’aquí, desfent el camí, cap al cotxe i cap a casa.\nCircular: Sí. Inici a cal Capità (Sot d'en Gòmez).\nEn principi no senyalitzada, tot i que ha gairebé tot el camí he vist marques vermelles i/o blaves (que ens poden ajudar, tot i que en algun punt m'ha semblat que marcaven més d'un camí). Cal, doncs, ressenya (jo amb aquesta he fet, només cal assegurar-se que anem passant pels punts indicats, llavors no hauriem de tenir cap problema).\nAquesta ressenya, però, no porta al salt d'aigua, en aquest cas a l'inici de la caminada cal seguir unes fletxes vermelles (clares), desviant-nos de la ruta. En tot cas millor portar mapa i/o TRACK Wikiloc (la part final no coincideix exactament amb la ressenya, però tant si seguim la ressenya com el track arribarem al mateix punt final).\nNota: per veure el salt d'aigua amb molta aigua, millor després de pluges abundants... pluges que, d'altra banda, poden fer complicat la resta del camí, ja que bona part del recorregut és per la llera de la riera (segurament no ens quedarà cap més remei que partir-la en dos).\nCreu de Canet i Dones d'Aigua\nDues caminades en una. La primera fins a la Creu de Canet (o Pedracastell), amb molt bones vistes al Maresme. La segona, també pels boscos del Maresme, fins a les Dones d'Aigua, un petit salt d'aigua.\nSUPERANT EL LÍMIT\nVint-i-dos. Passant el límit que m’havia marcat, a punt de posar el cartell de “complert” (esperaré una mica, però, ja que les de principis d’any solen ser les que s’apunta més gent). Tot i això no tenim massa problemes de logística i anem més o menys a l’hora.\nAvui farem dues caminades en una, les dues entre els boscos del Montnegre. Les previsions del temps no són massa bones i comencem per la Creu de Canet (o Pedracastell). Per una pista, seguint les marques del GR, hi arribem a bon ritme (tot i la pujada, sense massa desnivell).\nUn cop hi som fem una llarga parada, hi ha unes vistes magnífiques al Maresme. Aprofitem per fer, també, la foto de grup.\nReculem per on hem vingut fins a Sant Iscle, on comencem la segona part. El dia, però, cada cop es va ennegrint més. Decidim anar primer a les Dones d’Aigua, el principal objectiu que ens queda.\nNo són massa lluny i hi arribem de seguida. No baixa massa aigua, i sense ser res espectacular, és un racó prou bonic. El salt rep el nom de les dones d’aigua, una llegenda que, amb diferents variants, es repeteix a d’altres salts d’aigua (alguns que fins i tot porten el mateix nom, com el d’Arbúcies). Pots llegir-la AQUÍ.\nCauen quatre gotes que fan que estiguem a punt de recular, però duren molt poc i decidim acabar de fer la volta, tot i que al revés del que teníem pensat... i de la ressenya i les marques del SL... el que acabarà volent dir que, per no fer cas a la Clara, farem uns quatre kilòmetres més del compte, que afegits als quatre més del que realment posava en algunes ressenyes, acabaran sent més de vint-i-dos... Déu n’hi do. La més llarga, en grup, que hem fet fins ara.\nEm tocarà una mica el rebre, de bon rotllo. Tot i el cansament acumulat, hi ha molt bon ambient. No ha sigut una caminada sensacional, però hem rigut molt i ho allarguem una mica més en un bar de Sant Iscle, aprofitant que venia de passada.\nKilòmetres: 17.1 (es pot partir en dos)\nCircular: només una part. Inici al Poliesportiu de Sant Iscle de Vallalta (o al poble, però és més fàcil aparcar al pavelló).\nParticipants: En Nico, la Neus, la Muntsa, en Quim, l'Anna, la Rosa, la Sílvia, en Joan, en Jordi, en Jose, la Merche, l'altre Jordi, l'altre Anna, l'Estel, l'Oscar, la Maite, la Mònica,la Gemma, en Noè, en Joan, la Clara i jo.\nSenyalitzada, tot i que no com a tal. Les indicacions de sota son orientatives i es millor acompanyar-les amb alguna ressenya més detallada i/o mapa i/o TRACK Wikiloc.\nLa primera part, de Sant Iscle a la Creu de Canet, està senyalitzada com a GR, (només cal seguir les marques blanques i vermelles). Baixant del Pavelló, abans d'arribar a la carretera, les trobarem cap a la dreta). Retornem a Sant Iscle pel mateix camí.\nLa segona part, de Sant Iscle a les Dones d'Aigua, està senyalitzada com a Sender Local (una part coincideix, també, amb el GR). Sortint de Sant Iscle cal seguir els pals amb marques blanques i verdes (SL). Ull! aquestes marques no són molt abundants i cal fer la ruta en el sentit que està indicada (ja que al revés en alguns punts ens podem equivocar).\nMontalt (i Turó de ca l'Amar)\nSegurament el millor d'aquesta excursió són els seus boscos (alzinars, suredes i castanyedes). Els mateixos que ens tapen part de les boniques vistes als dos cims (les d'un compensades amb les de l'altre).\nCANVIANT UNA MICA\nDesprés de tants dies cap al sud, tinc ganes de canviar una mica. A la costa, això sí, que les temperatures no semblen d’hivern. Al Montnegre, que fa temps que el tinc abandonat. La idea és fer-ne dues de curtes (tot i que la segona al final no tindré temps... cosa que tampoc en sorprèn).\nSurto de la urbanització els Tres Turons i em començo a enfilar per boscos bonics: alzinars, suredes (ara domina més un, ara l’altre) i fins i tot una petita castanyeda. Segurament el millor de la caminada.\nEl camí es va enfilant mica en mica fins arribar al Montalt, un dels cims emblemàtics de la serralada. Amb magnifiques vistes al Maresme, és una llàstima, però, que les que s’endevinen cap al Montseny i la mateixa serralada queden tapades per la vegetació.\nBaixant em desvio cap al turó de ca l’Amar, tot i que no en sabré el nom fins arribar a casa. Ho faig per que és veu una senyera bé, no és lluny, i sembla que hi poden haver bones vistes. Trobo el camí fàcilment i la passejada val la pena, compensa una mica les vistes que no he pogut veure abans. Aquí la vegetació tapa les de la costa però s’obren cap a la Serralada i el Montseny.\nD’aquí, cap al cotxe, que ja quedà a prop, i cap a casa.\nKilòmetres: 7.7 (anar i tornar)\nCircular: no (només una petita part). Inici al carrer dels Pins o Santa Rosa dels Pins (Urbanització Tres Turons, entre Arenys de Munt I Sant Vicenç).\nNo senyalitzada (només amb algun pal indicador), però força fàcil. Jo la vaig fer amb aquesta ressenya. Jo la vaig "modificar" per anar fins al Turó de ca l'Amar, visible (baixant), fàcilment identificable per la senyera i sense pèrdua possible. Tot i això, com en qualsevol caminada, sempre és recomanable portar mapa i/oTRACK Wikiloc.\nNota, aquesta és una de les moltes opcions per pujar a aquest cim. N'hi ha moltes més (i, sincerament, segur que de millors), que a més permetrien allargar-la i/o fer-la circular (començant, per exemple, a Sant Vicenç o Arenys de Munt).\nEl Pou de Gel de Canyamars val molt la pena. La resta de la caminada és més aviat fluixeta. El meu consell, si es vol fer una caminada passant pel pou, millor després anar cap al Santuari del Corredor i/o al Dolmen de ca l'Arenes.\nComencem a caminar cap a les deu a Canyamars, avui una altra vegada amb la Thaïs, que ja ens està esperant. Fugint del fred de la Plana... per anar a petar a una vall on, almenys avui, hi fa el mateix fred. Està tot glaçat... ara que, havent-hi un pou de glaç, tampoc ens hauria d’estranyar gaire.\nAl cap de ben poc de caminar arribem al Pou de Gel de Canyamars. El punt més interessant de la caminada d’avui, situat ben bé al seu principi. Del segle XVIII (o potser del XVII) es troba en perfecte estat. De parets gruixudes, originàriament estava mig soterrat. Conserva, també, la bassa on es produïa el gel que es guardava al seu interior (i part de la rampa per baixar-lo). La producció de glaç, abans de l’aparició de l’electricitat (i les neveres), era una activitat complementària a l’ofici de pagès, en una època, l'hivern, en què l’activitat agrícola era menys intensa. El gel transportat en bones condicions podia ser traslladat a centenars de Kilòmetres i, per exemple, podia ser embarcat a Mataró en destinació a Cadis.\nEl camí continua un bon tros al costat de la riera, entre camps i pollancredes. Per enfilar-se, després, entre boscos mixtos de pins, alzines i suredes, cap a la carena que resseguirem de tornada. Com que la caminada serà una mica més curta del que teníem previst, ens desviem una mica per veure el Pi de la Pega (un pi pinyoner de grans dimensions).\nA l’alçada del mas Vallalta hi ha bones vistes al Montnegre (fins ara amagades entre arbres). I a partir d’aquí comencen els problemes. Portem un llibre que ja hem fet servir, i d’una col·lecció, que fins ara sempre ha estat força o molt fiables Les explicacions d’avui, però, són força desconcertants, manquen cruïlles importants, hi ha referències que no trobem i alguna indicació incorrecte. Això fa que ens equivoquem més d’una vegada, havent de recular, a més de dubtar algunes vegades més. Per sort l’orientació no és complicada i ens n’acabem sortint. Les caminades que hem fet fins ara del llibre (i de la col·lecció), a més, fins ara també havien estat bé o molt bé (i en són unes quantes). Aquesta, però, la veritat és que ens decep força, ja que a banda del pou de gel, hem vist ben poca cosa interessant. Per una, no passa res.. un altre dia serà, que hi farem!\nKilòmetres: 8.3 (circular)\nCircular: si. Inici al Molinot de Canyamars (Dosrius).\nNo senyalitzada. Jo la vaig fer amb una ressenya extreta de "Els Camins de l'Alba, Montnegre-Corredor", tot i que en el cas d'aquesta caminada, caldria una revisió a fons del text, amb força mancances i algunes incorreccions a la seva part final (val a dir que aquesta col·lecció i aquest llibre en concret, en general, estan molt bé). TRACK Wikiloc.\nEn qualsevol cas segurament es pot fer una ruta més bonica si després (o abans) de passar pel pou, anem fins al Santuari del Corredor i/o el dolmen de ca l'Arenes.\nCaminada bonica de Sant Pere de Reixac fins al Turó de les Maleses, amb un poblat ibèric i unes vistes espectaculars, especialment al Barcelonès i el Vallès.\nUn cop fet el repòs necessari per la caminada d’ahir, me’n vaig a fer-ne una altra a la tarda. Una de curta i fàcil, per un ambient mediterrani per descansar una mica de muntanya. Avui em passejaré per brolles i alzinars incipients, amb alguna roureda a les zones més ombrívoles.\nSurto de Sant Pere de Reixac a mitja tarda, tot i que fa força xafagor. Hi faig, també, la primera parada. L’ermita és d’origen romànic, tot i que amb força modificacions posteriors, especialment del segle XVII.\nEl camí comença planejant suament fins a la font dels Caçadors (bonica, tot i que no raja). A partir d’aquí s’enfila amb força, clar però entremig de mates i bardisses, que vaig esquivant una mica com puc (fart de les esgarrinxades d’ahir).\nAl cim del turó de les Maleses les vistes són espectaculars, especialment al Barcelonès i al Vallès (i Montserrat, la Mola, el Montseny...), i això que avui està molt encalitjat. Segurament per això els laietans van decidir establir-se aquí, al voltant del segle IV a.C. Era un punt estratègic i es creu que era el punt d’enllaç i de comerç entre els vaixells que arribaven a la costa i els pobles del Vall. Al seu cim hi ha excavades el que, suposo per l’estructura (després d’haver-ne vist de similars), són diverses vivendes (que com en altres poblats, van acabar sent abandonades). Llàstima, però, que els cartells explicatius estiguin esborrats (pel sol i la pluja, suposo).\nBaixant, pel mateix lloc, es veu alguna cortina de pluja i sento algun tro llunyà. Avui, com ahir, tornaré a esquivar les pluges, gràcies a una mica de sort.\nKilòmetres: 5.6 (anar i tornar)\nCircular: no. Inici a Sant Pere de Reixac.\nSenyalitzada amb pals amb marques grogues (ruta de la Diputació de Barcelona). Fàcil, només cal seguir-les. El camí s'està embardissant i en algun punt li convindria una neteja (2013), tot i això no presenta pràcticament cap dificultat). Com en qualsevol caminada, sempre és recomanable portar mapa i/o TRACK Wikiloc.\nEl Rocatell i el Gorg Negre\nQuatre caminades en una. Boniques, totes passen per els frondosos boscos del Montnegre, l'una per anar fins al mirador del Rocatell (amb vistes espectaculars al Montseny), una altra fins al Gorg Negre i les dues més curtes fins a l'ermita de l'Erola i les alzines de Can Portell.\nQUATRE CAMINADES EN UNA\nDesprés d’uns quants caps de setmana amb núvols, per fi un dia amb el cel ben blau. Que ja toca. Comencem a caminar a Hortsavinyà, un llogaret que pertany al municipi de Tordera. Hi destaca l'església de Sant Llop, de façana barroca (i de mida molt gran per un lloc tan petit). Amb la rectoria i un hostal, hi formen el nucli principal.\nAvui ajuntarem, més o menys, varies caminades en una, algunes de molt curtes, com la primera, fins a la petita ermita de l’Erola, del segle XVIII, i almenys que jo sàpiga, sense massa interès a banda de la seva llegenda. Resumida, explica que fa molts anys hi va haver una passa de verola a Hortsavinyà, llavors tothom que anava a veure la imatge, que era a la muntanya, es curava. Després d'això es va decidir construir aquesta petita ermita blanca enmig del bosc.\nContinuem el camí fins al Turó de l’Hostal, molt a prop, amb bones vistes al nord (cap a la plana selvatana, les Gavarres, Blanes...).\nTot seguit baixem fins a can Pica, on ens aturem a contemplar un forn de calç. En aquests forns es coïa la pedra calcària per convertir-la en calç. Sovint es trobaven al costat de camins i molt a prop dels boscos dels que se n’extreia el combustible necessari per assolir temperatures entre 800 i 1000 ºC, que s’havien de mantenir constants i sense interrupció durant 10 o 15 dies. La calç era utilitzada en la construcció com a ciment per fer les parets, barrejada amb argila per arrebossar les façanes i emblanquinar les cases, per impermeabilitzar les cisternes i els safarejos, per a desinfectar o, també, per ensulfatar les plantes contra les plagues. La producció de calç va tenir una certa importància fins a mitjans del segle XX, com ho demostra l'existència de moltes olles o forns arreu del territori. D'aquesta antiga activitat, tan estesa a les nostres muntanyes, solament resta el mut testimoni d'aquells forns que en l'actualitat estan mig enrunats i tapats per la vegetació.\nPer bonics boscos espessos, principalment alzinars i pinedes (i alguna sureda), arribem a les mines de can Montsant (per sorpresa, molt ben senyalitzades). S’hi poden veure l’escombrera (on es llençava el material sobrant), les restes d’una edificació, un parell de pous i l’entrada de la mina. Aquests jaciment és considerat com un dels més importants del Maresme, gràcies a la seva variada mineralogia i a la singularitat de la seva paragènesi mineral (que no sé ben bé que vol dir). A més van ser una de les explotacions de coure més importants del país. Hi entro uns pocs metres, amb el lot que em deixa en Salvi.\nBen a prop hi ha el mirador del Rocatell, amb espectaculars vistes al Montseny i la conca del Tordera. Unes vistes ben diferents a les que estem acostumats des de la plana (de fet, ben bé per l’altra banda).\nD’aquí fem un tram d’enllaç entre “caminades”, sobre mapa i en què, en principi, només hem de seguir la pista principal. Entre la suma de caminades i aquest tram, només fem que pujar i baixar (ara més, ara menys), amb el que el desnivell acumulat va sumant, i de la pitjor manera (la que sol cansar més).\nSense problemes arribem al Gorg Negre, que s’hi ho havia set, ara és un pantà, això sí amb les aigües ben fosques degut al substrat. El lloc, però, és força bonic i ho aprofito per dinar (mentre en Salvi puja fins a un estanyol una mica més amunt).\nAra toca pujada continuada, primer suau, seguint la riera dels Fuirosos, i al final més forta, fins al coll de can Benet. És un passeig agradable al costat del riu, amb el so de l’aigua i entre boscos ufanosos.\nPoc després de passat el coll de can Benet enllacem amb l’última caminada del dia. Una altra de molt curta i que “comencem”, pràcticament, a la mina de coure de can Portell. És la de les alzines centenàries de can Portell. Quatre alzines de mides molt gran, tot i que tres d’elles estan malmeses per llamps (i només una es conserva intacta).\nL’última visita és al Roc del Gamarús, un rocam de catorze metres que, sincerament, no aporta massa res a l’excursió d’avui, només allargar-la una miqueta més i maltractar un poc més, també, les nostres castigades cames avui.\nSuma de les quatre\nKilòmetres: 16.3 (circular)\nDesnivell: 795 m.\nCircular: si. Inici a Hortsavinyà.\nNo senyalitzada. Suma de ressenyes extretes de "Els camins de l'Alba, el Montnegre" de l'editorial Alpina, i una part directe sobre mapa. TRACK Wikiloc.\nKilòmetres: 1.9 (circular)\nSenyalitzada amb marques verdes i blanques (Sender Local, SL-C 73). TRACK Wikiloc.\nKilòmetres: 2.3 (circular)\nSenyalitzada amb marques verdes i blanques (Sender Local, SL-C 78). TRACK Wikiloc.\nKilòmetres: 6.9 (circular)\nCircular: si. Inici al Coll de Palomeres o can Pica (o Hortsavinyà si la volem allargar una miqueta)\nNo senyalitzada. Ressenya extreta de "Els camins de l'Alba, el Montnegre" de l'editorial Alpina. Tot i això amb un bon mapa o una bona ressenya n'hauríem de tenir prou, especialment si s'hi va per la banda de Can Montsant. TRACK Wikiloc.\nKilòmetres: 8.2 (anar i tornar)\nCircular: no. Inici al Coll de can Benet\nNo senyalitzada. Ressenya extreta de "Els camins de l'Alba, el Montnegre" de l'editorial Alpina. Tot i això amb un mapa o una ressenya senzilla n'hauríem de tenir prou, gens complicada ja que pràcticament sempre es va al costat de la riera (excepte un petit tram al principi). TRACK Wikiloc.\nExcursió fins al cim del Montcabrer i el bonic castell de Burriac (100 cims), amb uns vistes magnífiques (especialment al Maresme).\nFugint del fred, avui més que mai. En farà igualment, però menys (ho comprovem al termòmetre del cotxe d’en Salvi). Ran de mar, cap el Maresme. Per fer una excursió que fa temps que tenia ganes de fer, de quan treballava per aquesta zona i veia el castell, de lluny, tot passant.\nComencem a caminar a Cabrera de Mar, a la Plaça del Poble. Per no perdre el costum que hem agafat últimament, només sortir ens equivoquem una mica... també, per no llegir la ressenya, encara que sense fer gaire més volta de la que tocaria (no surt al track). Per sort, però, avui serà l’única vegada.\nPassat el cementiri dubtem una mica, en alguns punts potser hi faltaria algun pal més. En tot el camí, però, tenim primer el castell i després el cim, gairebé sempre a la vista (desorientar-se, gairebé impossible).\nDesprés d’una bona pujada arribem al Castell de Burriac. Medieval, del segle XV (amb restes de construccions anteriors), situat al cim del turó amb el mateix nom, hi ha unes molt bones vistes del Maresme central, la Serralada Litoral i, una mica més enllà, el Montseny. Amb això, la caminada fins aquí, ja val la pena.\nD’aquí baixem una mica per tornar a pujar fins al Turó de l’Infern i la Creu de Montcabrer, també amb molt bones vistes. El camí està molt transitat, fins i tot massa, suposo que aquí és una caminada popular (també veiem molta gent amb nens).\nDe Montcabrer reculem una mica per baixar cap a Cabrera. A mig camí, però, decidim arriscar-nos una mica i deixar el camí marcat, per anar a buscar el poblat iber que hi ha el peu del turó (que sabem que hi és, però no ben bé on). Preguntant descobrim que el que semblen feixes (i potser ho són), també són les restes d’aquesta ciutat ibera... mig abandonada i encara per excavar.\nD’aquí ja només queda arribar al cotxe, una mica més tard del previst, com sempre últimament, però serem a dinar a casa a una hora més o menys normal.\nKilòmetres: 9.2 (circular)\nCircular: si. Inici a la Plaça del Poble de Cabrera de Mar.\nSenyalitzada amb pals amb marques liles (només cal seguir-les), ruta de la Diputació de Barcelona. En general molt ben senyalitzades, en aquest cas en algun punt faltaria algun pal més... tot i que potser des de llavors, 2013, això està solucionant. De totes maneres, però, és una ruta molt transitada i tant el Castell de Burriac com el Montcabrer gairebé sempre són visibles. Tot i això, com en qualsevol caminada, sempre és recomanable portar mapa i/o TRACK Wikiloc.\nPer un paisatge bonic s'arriba al cim de Puig Castellar, on hi ha un interessant poblat ibèric i unes vistes espectaculars. L'excursió es pot completar amb la visita al monestir de Sant Jeroni de la Murtra i algunes fonts.\nMarxem a les nou, amb la intenció de ser a casa a l'hora de dinar. Comencem a caminar al voltant de les deu.\nPassem, gairebé només començar, per la bonica font de les Alzines. Continuem seguint la falda de la Serralada de Marina, per començar-nos a enfilar més endavant fins al collet dels Frares, des d'on hi ha unes bones vistes al Vallès, amb la Mola al fons. Per continuar pujant fort fins a Puig Castellar.\nAbans d'arribar-hi, però, ens aturem al mirador de Puig Castellar, des d'on hi ha unes vistes impressionants a Barcelona. A més, estem de sort i la visibilitat és molt bona.\nTot seguit ens enfilem al turó de Puig Castellar, on hi ha un les ruïnes d'un poblat ibèric molt ben condicionat, del segle III aC. Ocupa aquest punt geoestratègic i està adaptat al seu relleu, les cases hi formen terrasses. Hi vivien uns 300 laietans, la tribu que dominava aquesta zona. Els cartells que hi ha repartits pel recinte i el bon condicionament que s'hi ha fet permeten fer-se una bona idea de com era. La seva visita val la pena.\nDel turó marxem cap a l'ermita de Sant Climent, visible de lluny. Abans d'arribar-hi, improvisant, ens desviem fins al dolmen de la cova d'en Genís (que no és dels més bonics que hem vist).\nPassada l'ermita continuem la nostra caminada fins al monestir de Sant Jeroni de la Murtra, dels segles XV al XVIII. Estem de sort, està obert i el podem visitar. És bonic i ha valgut la pena arribar-nos-hi. La caminada, mica en mica, però, se'ns va allargant més del compte.\nA partir d'aquí anirem triant el camí que ens sembli més ràpid per arribar al cotxe, intentant seguir i combinar algunes de les ressenyes que portem, no sempre sense èxit i molts cops dubtant. Tot i que se'ns acabarà fent una mica tard encara farem unes quantes parades a les fonts que es troben al peu de la muntanya.\nDinarem a casa, però a mitja tarda. La caminada però, ens ha agradat i sorprès més del que ens pensàvem. Ha valgut la pena.\nInici a les Oliveres (Santa Coloma de Gramanet).\nNo senyalitzada com a tal (pel camí es poden usar les marques de diferents recorreguts). Millor mapa, una bona ressenya o TRACK Wikiloc (aquest o similar).\nSi no ens volem complicar la vida (i fer una caminada igual de bonica i circular) el millor que podem fer es seguir el Sender Local 147 (pals amb marques blanques i verdes). En aquest cas si volem anar a Sant Climent o Sant Jeroni, un cop a Puig Castellar només cal seguir el GR-92 (per després recular i reprendre el SL).\nMontnegre Carener (SL-C 103) / Turó d'en Vives\nMolt ben benyalitzada amb pals amb marques blanques i verdes (SL-C 103), només cal seguir-los. La primera i l'última part coincideix, també, amb diferents GRs. Tot i això, com en qualsevol caminada, sempre és recomanable portar mapa i/o TRACK Wikiloc\nRessenya: sortim de Sant Martí seguint els pals amb marques blanques i verdes del SL i les blanques i vermelles del GR-5. Quan SL i GR es separen, molt més endavant, continuem pel GR. Llavors el camí baixa una mica i planeja, fins arribar a una cruïlla de camins on deixarem el GR, que marxa avall a l'esquerra, per continuar recte per la pista (del mig). Quan la pista baixa amb ganes i clarament, baixem uns 10 metres per trobar-ne una altra a l'esquerra, que seguirem (marcada amb fites). Aquesta altra s'acaba al cap de poc, però continuem pel corriol que comença tot seguit ja fins al cim (amb alguna fita i alguna marca blava). Retornem pel mateix camí. Tot i això, com en qualsevol caminada, sempre és recomanable portar mapa i/o TRACK Wikiloc.\nNota: cim sense vistes només té d'interès els boscos per on s'hi puja (prou bonics). Recomanable combinar-la amb la caminada anterior (que coincideix en part).\nRuta del Vedat i Ruta de l'Esquirol\nCaminada per les típiques pinedes del Maresme, amb fonts d'aigua fresca i boniques vistes a la Plana Litoral i el Barcelonès. Combinació de dues rutes diferents.\nDUES EXCURSIONS EN UNA\nA punt d'acabar el "repte" dels Camins de Ronda (només em falta un tram i el vull fer aviat), ja estic rumiant el proper "repte"... bé, de fet ja el tinc força pensat: 41 comarques, 41 caminades (ara, faltarà veure com ho aniré organitzant). Potser per això decideixo anar cap el Maresme, l'única de les comarques "properes" que em "falta" (encara que hi tinc més d'alguna caminada pendent).\nComencem a caminar ni d'hora ni tard, cap a les deu, enfilant-nos de seguida muntanya amunt, tot i que de forma força suau. Aviat trobem les primeres fonts que, malgrat la sequera i la calor d'aquesta tardor continuen rajant (poquet, però rajant). En algunes, a les seves piques, també hi podem veure alguns capgrossos (la majoria d'amfibis es reprodueixen a la primavera, però moltes espècies, si les condicions són favorables, també ho poden fer a la tardor).\nDe seguida arribem, també, al Sagrat Cor, on hi ha unes boniques vistes cap al sud, amb Barcelona entre la calitja (llàstima! En un dia clar ha d'estar molt bé).\nPoc després deixem el camí marcat de la Ruta del Vedat per anar a buscar, en 500 metres, la Ruta de l'Esquirol. Canviem de vall i, també, una mica, de paisatge. A la primera hem caminat i caminarem més aviat entre brolles, en aquesta, per boniques pinedes de pi blanc. Les vistes també seran diferents, ara més cap a la plana litoral del Maresme.\nEsmorzem a l'ermita de Sant Mateu.\nFent una mica més de volta del compte (ens hem saltat sense voler, no sabent ben bé com, la font de Sant Mateu), tornem al camí que enllaça els dos senders per continuar la Ruta del Vedat allà on l'hem deixat.\na partir d'aquí, ja tot baixada fins al cotxe, amb parada als bonics Rocs d'en Flores i refrescada a la font del Pericó, que fa una mica de calor.\nSenyalitzada amb pals amb marques blanques i verdes (veure rutes per separat a sota), EXCEPTE el tram d'unió entre camins. Per unir-les tenim dues alternatives, la primera és seguir la pista a l'esquerra just al costat del Sagrat Cor, i la segona, la pista a l'esquerra que es troba passat el Refugi del Vedat. TRACK Wikiloc\nInici al Centre Cultural "la Unió" de Teià.\n4.6 Km / Desnivell acumulat 250 m / 1 h 30' / Dificultat baixa\nMarques verdes i blanques sobre pals (SL-C 111). Inici a Teià (Centre Cultural " la Unió").\n5 Km / Desnivell acumulat 240 m / 2 h / Dificultat baixa\nMarques verdes i blanques sobre pals (SL-C 112). Inici al Parc de la Cadira del Bisbe (Premià de Dalt).\nCaminadeta fàcil i agradable per la vall d'Olzinelles, entre boscos i arbres monumentals. Tot i que recomanable tot l'any, segurament la millor època per visitar-la és a la tardor, quan les platanedes monumentals perden les fulles.\nSORPRESA INCLOSA: CABIROLS!\nAhir va ser un dia molt trist per mi, però encara més per les persones que més m'estimo. Un dia en què una gran il·lusió es va apagar, tant de bo només de forma passatgera, de manera que, aviat, la puguem tornar a tenir. Avui, més que mai, necessito desconnectar, fins i tot els meus problemes laborals em semblen insignificants, ben poca cosa (no tinc ni ganes de cagar-me en l'empresa on treballo... tot i que sospito que, des d'aquí, ja ho faré algun dia o altre).\nTorno als meus horaris habituals, i marxem a les nou per començar a caminar cap a un quart d'onze. Per sort... no he dormit gaire bé.\nPràcticament tota la caminada transcorre entre boscos, principalment rouredes, suredes i, en els racons més humits del fons de la vall, platanedes monumentals. És un passeig molt agradable, que fem a bon ritme però més tranquil que el de la setmana passada, encantant-nos amb algun espiadimonis o aturant-nos a contemplar els diversos arbres monumentals que anem trobant pel camí (sovint tan bonics com difícils de fotografiar, d'aquí que no hi hagi cap foto). El que em crida més l'atenció, però, segurament és un dels que passa més desapercebut. La seva mida és ben discreta, només nou metres, però molt considerable per un aladern fals, que normalment es troba en forma arbustiva i no en sol fer més de tres.\nEns sorprèn veure, per l'època de l'any, una gran quantitat de bolets (per desgràcia, cap de comestible). Ens sorprèn però no ens estranya, en un estiu que, almenys de moment, sembla més una primavera molt llarga o una tardor molt primerenca (a aquest ritme, recordarem aquest any com l'any sense estiu).\nMalgrat l'hora del dia i la xafogor que fa (sort del ventet i algun núvol que va passant) aquests boscos frondosos ens han guardat, també, al principi i al final de la caminada, una sorpresa una mica fugaç i del tot inesperada: dos cabirols! Ostres, segurament si haguéssim anat amb la intenció o les ganes de veure'ls (com els isards la setmana passada), no els haguéssim ni vist ni sentit.\nInici a Can Draper (o a Sant Esteve d'Olzinelles, tal i com vam fer nosaltres).\nSenyalitzada amb pals amb marques blanques i verdes (el pou de glaç i els forns de pega no estan indicats, o almenys al 2011 no ho estaven). A més d'això, encara que és difícil equivocar-se, en algun punt caldria millorar la senyalització (en cas de dubte cal seguir el camí principal). Tot i això, com en qualsevol caminada, sempre és recomanable portar mapa i/o TRACK Wikiloc.\nCircular: Si. Inici a Vallgorguina.


Règim Especial Assegurança Escolar\nLa recaptació de les quotes fixes d'Assegurança Escolar es fa a través dels Centres docents que impartixen ensenyaments inclosos en el seu àmbit d'aplicació i que les cobren conjuntament amb l'import de la matrícula corresponent al curs escolar.\nEls Centres docents han de fer l'ingrés de las quotes cobrades als estudiants en el termini següent: Des que l'alumne ingressa les quotes fins a l’últim dia del mes següent a l'acabament del termini de matrícula, en qualsevol de les Entitats financeres autoritzades per a actuar com a Oficines Recaptadores en la província on estiga el Centre.\nDe les liquidacions respectives, els Centres docents estan autoritzats a retindre, per premi de cobrança, la quantitat de 0,02 euros per alumne matriculat i quota ingressada.\nQuan es coneixen les quotes abonades pels alumnes en el moment de fer el pagament de la matrícula corresponent, la Tresoreria General de la Seguretat Social sol·licita a la Direcció General d'Avaluació i Cooperació Territorial del Ministeri d'Educació, Cultura i Esport les quotes d'estos alumnes. L'ingrés d'estes quotes s'ha de fer mitjançant un lliurament per part del Ministeri d'Hisenda al compte corrent de la Tresoreria General de la Seguretat Social en el Banc d'Espanya.\nSegons l'article 60.4 del Reglament sobre Cotització, l'estudiant que el mateix curs acadèmic es matricule en diversos centres, només abonarà la quota d'un.\nQUOTA D'ASSEGURANÇA ESCOLAR\nQuota Fixa per Curs Acadèmic\nR.D. 1633/85, de 28/8 (BOE de 14/9) Des del curs acadèmic 1985/1986 1,12 € 1,12 € 2,24 €\nDes de juny de 2017 s'han implementat dos nous servicis per a la gestió electrònica de les obligacions derivades de l'Assegurança Escolar. L'accés a estos servicis es podrà fer a través del Sistema RED o de la Seu Electrònica.\nEstos servicis són:\nEmissió de Rebuts de la liquidació de les quotes de l'Assegurança Escolar: permet obtindre un rebut de la liquidació de les quotes de l'assegurança escolar per al pagament electrònic.\nPresentació de la Relació d'Alumnes matriculats de l'Assegurança Escolar: permet presentar telemàticament la relació d'alumnes matriculats.\nPer a més informació es pot consultar el "Manual de servicis electrònics per a la gestió de l'Assegurança Escolar" que es troba disponible en la pàgina web, en l'apartat de Sistema RED/Assegurança Escolar.\nBases i tipus de cotització 2015\nTarifes de primes d'AT i MP.


Prorrogada de nou la suspensió de la taxa HGV Levy per a camions de més de 12 tones a Gran Bretanya - Transports i Logística\n07 jul. Prorrogada de nou la suspensió de la taxa HGV Levy per a camions de més de 12 tones a Gran Bretanya\nPublicat el 12:34h en infraestructura, normativa, transporte\nEl Govern del Regne Unit ha acordat prorrogar de nou la supensió de la taxa HGV Levy que s’aplica a la circulació per la xarxa viària dels camions pensants de més de 12 tones. Aquesta taxa va entrar en vigor el passat 1 d’agost, però no s’ha fet efectiva perquè el Govern no vol aplicar-la en un moment complicat per la sector del transport per carretera per la pandèmia de la COVID-19.\nLa nova pròrroga d’aquesta taxa finalitza el 31 de juliol de 2022.\nLa taxa HGV es va crear amb l’objectiu que els vehicles pesants de més de 12 tones contribueixin al desgast de la xarxa de carreteres. Per això es van establir imports variables en funció de la MMA, el número d’eixos i la duració de la taxa. Aquest impost l’han de pagar tant els camions nacionals com els que no ho són.\nMés informació a : https://www.gov.uk/hgv-levy\nMás información en: https://www.gov.uk/hgv-levy


Subscriu-te a Espai Carraixet i arrelem la xarxa cultural - QUADERN COMARCAL\nEspai Carraixet som un projecte cultural al servei de les persones de l’Horta Nord. Com ara d’aquelles que treballen la creativitat. També dels qui gaudeixen de l’intercanvi d’idees i expressions plàstiques. I per suposat de les entitats i institucions que promouen la cultura i en programen activitats públiques. Per això volem estar més lligats a vosaltres, i fins al 22 de març podeu subscriure-vos-hi. Així rebreu en les vostres cases cada un dels quatre números que editarem l’any 2021.\nPer tant, és des de la complicitat en què desenvolupem el projecte, que vos proposem la campanya de subscripcions a la revista. Rebreu en casa vostra cada un dels quatre números que editarem durant el 2021, un producte acurat en el disseny i continguts, estimulant de les curiositats. Un producte de proximitat de qualitat, per 20 euros tot l’any. Perquè fem la revista a favor del nostre reconeixement mutu, del conreu del veïnatge i de la millora de la convivència.\nIgualment, amb les subscripcions reforçarem una xarxa de complicitats que ja existeix. Però que podrem establir amb millor fonament. Celebrem la casualitat de les trobades i les descobertes, però vos proposem arrelar la xarxa comarcal de complicitats i convivència cultural.\nEl luxe de les col·laboracions\nD’ençà del 2018, Espai Carraixet té vocació de connectar i donar ressò a les iniciatives que defensen el nostre territori i la nostra cultura. Les persones i les associacions que investiguen i comparteixen, les que es coordinen i s’activen. A partir de totes les quals podem conéixer-nos millor i prendre consciència de la nostra història, de les nostres innovacions, del valor del nostre patrimoni comú. Per això volem escoltar i contar el nostre paisatge, el nostre patrimoni, els reptes i expectatives que afecten al veïnat dels nostres pobles. Comuniquem per tal d’eixamplar-ne les interaccions, la participació cívica i les curiositats compartides.\nSobretot volem expressar el nostre enorme agraïment a totes les persones que doneu suport al projecte d’Espai Carraixet. Als qui ens llegiu, ens comenteu i ens proposeu temes… Als qui ens doneu suport publicitari, compartint els nostres continguts en les xarxes o amb recomanacions de boca orella. I ara especialment, als protagonistes dels vídeos de promoció de la present campanya de subscripcions: artistes, músics, mags, pilotaris, etc. Fins a vora quaranta persones o grups que a banda de la seua aportació cultural de qualitat, han demostrat una impagable generositat amb un projecte artesanal de proximitat. També cal esmentar-ne l’ajuda en la campanya de la gestora cultural Pepa Alòs, el muntatge destacat del vídeo global, a càrrec d’Ismael Cerezo, i dels amics de Besugo, que amb el tema “A vora del Carraixet” (Noves Tradicions) posen música al vídeo.\nAspirem a esdevindre un mitjà referencial de l’intercanvi i del creixement cultural de l’Hort Nord. I amb el vostre suport i la vostra complicitat en teixim la xarxa ben ferma. Mil gràcies!


Guanyem Girona demana al Departament d’Ensenyament la recuperació del grup de P3 desaparegut al Dalmau Carles - Guanyem Girona\nBy guanyemgirona 30 de Maig de 2019 No Comments\nLa formació denuncia que el tancament de grups públics ha causat un dèficit de places que obliga a derivar les famílies a la concertada.\nGuanyem Girona reclama a la conselleria de la Generalitat que estudiï recuperar la línia de P3 de l’escola del barri de Can Gibert i lamenta que en els darrers anys el Departament d’Ensenyament ha anat tancat grups públics de P3 a la ciutat. L’any passat va tocar al Cassià Costal i enguany al de Font de la Pólvora i al Dalmau Carles.\nEl Consell Municipal d’Educació ja va avisar en el seu moment que això podia ocasionar una manca de places, especialment a la zona 2 -que inclou Can Gibert, Santa Eugènia de Ter i l’Esquerra del Ter-, on el padró ja indicava un augment de la necessitat de places de P3. Malgrat això, el departament ha mantingut aquest tancament i les preinscripcions s’han tancat amb un dèficit de places públiques a tota la ciutat, sobretot a la zona 2 on han faltat fins a 32 places. Aquest fet obligarà a moltes famílies a escolaritzar la seva mainada en altres zones de la ciutat, en escoles molt allunyades dels seus domicilis o bé a optar per l’escola concertada malgrat no ser la seva voluntat.\nGuanyem Girona denuncia aquesta política de tancament de grups públics a la ciutat i demana una política que permeti satisfer la demanda de places a la zona. Així mateix, exigeix al govern gironí en funcions que intercedeixi per recuperar aquest grup i que no accepti solucions que passin per augments de les ràtios previstes. Per la seva banda, el regidor de la formació Pere Albertí ha manifestat que “la mala planificació del departament no pot recaure en un augment de la pressió a les aules. Caldria aprofitar la davallada de la natalitat i apostar per una política de reducció de ràtios generalitzada que beneficiaria una educació inclusiva i de qualitat”.\nPrevious PostGuanyem Girona engega una ronda de trobades amb entitats i associacions per parlar sobre l’inici del mandat\nNext PostGuanyem Girona proposa un govern “social, republicà i transformador” amb ERC


Sensetint@ | Citilab\nUn cop acabat el procés de formació digital als tallers Comença i Connnecta, un grup de citilabers va començar a donar-li voltes a un projecte en el que tots s’hi sentíssin còmodes i poguèssin aplicar les eines i els coneixements apresos al Citilab.\nVeient les entrades que hi anaven introduint al blog del grup d’aprenentatge es van adonar que tots tenien aficions força interessants per a compartir i va començar a prendre forma la idea de convertir-les en seccions d’una revista. Finalment, el 7 de juliol de 2010, es va presentar al Citilab la revista digital sensetint@, realitzada per aquest grup d’aprenentatge sorgit dels nous procesos formatius que es fan al centre. La revista es divideix en diferents seccions amb especialistes en cada matèria.\nEl primer número aplegava aquestes seccions: Bricolatge o Caixa d'eines, Colombicultura, Cornellà-Cinturón rojo, Cuina-Immigració, Esports, Fotografia, Plantes medicinals, Vins. Més informació al Bloc Sense tinta


La reina de les festes d’Almassora 2019, Nuria Alcalde Vedrí, i les dames de la seua cort d’honor exhibeixen la seua indumentària tradicional aquest cap de setmana en l’Espai Mercat. Igual que en els tres anys anteriors, la màxima representant dels festejos i les seues dames han inaugurat aquest matí la sala, que compta amb un espai propi per a mostrar els seus vestits de llauradora i els complements abans que arranque la setmana de festes.\nD’aquesta forma, la reina i les dames Mar Rouco Cantavella i Núria Dealbert Lafuente han obert l’exposició a les 11 hores en presència de María Portalés, reina de 2018, i la seua cort d’honor. La sala estarà oberta al públic d’11 a 13 hores i, a la vesprada, de 17 a 20 hores, tant en la jornada de hui com demà diumenge per a afavorir l’assistència de públic a una setmana que es duguen a terme els primers actes de les festes: presentació, pregó i romeria a Santa Quitèria.\nL’alcaldessa d’Almassora, Merche Galí, i la regidora de Festes, Isladis Falcó, al costat d’altres representants de la corporació municipal han obsequiat amb una flor a les representants després del recorregut per la sala. Cadascuna de les tres joves exhibeix aquest cap de setmana un vestit complet de llauradora en la primera planta del Mercat Central. A més, la sala alberga una exposició de mantillas i complements de vestit regional a càrrec de Juan Manuel Fernández.\nA penes uns minuts després de l’obertura de Espai Mercat, nombrosos veïns s’han acostat fins a la sala per a veure de prop “la riquesa, els colors i dissenys dels vestits que estan a escassos dies de lluir Núria i les seues dames de la cort”, en paraules de Falcó, que ha citat a les joves dimecres que ve per als assajos de la presentació que tindrà lloc el divendres.\nLa visita a la col·lecció de vestits, davantals, sabates i la resta de complements també ha comptat amb la presència de la reina de les festes 2018 i les dames Carmen Claverías Sedeño, Arantxa Escuder Ibáñez, Carla Fuster Andrés, Sandra García Moreno, María Gómez Muñoz i María Moya Mingol, que el divendres s’acomiadaran del cicle festiu.\nEn aquest sentit, la responsable de l’àrea ha recordat que la Junta Local de Festes ultima tots els detalls perquè la cerimònia, que se celebrarà en el Recinte Fester del camí Benafelí, resulte un èxit. De la mateixa forma, els voluntaris de la JLF treballen en els preparatius del Pregó del dissabte 11 i la Romeria del diumenge 12 com a preludi de la setmana gran en honor a Santa Quitèria.


Agència Tributària:Exempcions en operacions d'assegurança i financeres\nExempcions en operacions d'assegurança i financeres\nLes operacions d'assegurança, reassegurança i capitalització.\nAixí mateix, els serveis de mediació, incloent la captació de clients, per a la celebració del contracte entre les parts intervinents en la realització de les anteriors operacions, amb independència de la condició de l'empresari o professional que els deixi.\nDins de les operacions d'assegurança s'entendran compreses les modalitats de previsió.\nLes operacions financeres, tals com dipòsits en efectiu, crèdits i préstecs en diners, garanties, transferències, girs, xecs, lliurances, pagarés, lletres de canvi, targetes de pagament o de crèdit i altres ordres de pagament;operacions amb divises, bitllets de banc i monedes que siguin mitjans legals de pagament;els lliuraments de monedes de col·lecció quan siguin efectuades per l'emissor per un import no superior al seu valor facial;operacions amb accions, participacions en societats, obligacions i altres valors.\nTambé està exempta la gestió i dipòsit de les institucions d'inversió col·lectiva, dels fons de capital risc, dels fons de pensions, de regulació del mercat hipotecari, de titulització d'actius i col·lectius de jubilació, constituïts d'acord amb la seva legislació específica.\nNo estan exempts els serveis de gestió de cobrament de crèdits, lletres de canvi, rebuts i altres documents.Tampoc no s'inclouen en l'exempció els serveis prestats al cedent en el marc dels contractes de facturatge, a excepció dels avançaments de fons que, en tot cas, es puguin prestar en aquests contractes.


Julio Somoano completa els canvis de l'equip directiu dels informatius de TVE\nEl cap d'informatius de la pública espanyola ha fet 4 nous nomenaments, entre els quals hi ha el de Jenaro Castro, que dirigirà 'Informe Semanal'\nARA Barcelona Actualitzada el 03/08/2012 16:18\n260x366 Somoano, als informatius de Telemadrid / ACADEMIA TV Somoano, als informatius de Telemadrid / ACADEMIA TV\nEl director dels serveis informatius de Televisió Espanyola, Julio Somoano, ha completat aquest divendres el seu equip directiu per a la nova temporada de la televisió pública. Sergio Martín ha estat designat director de continuïtat informativa, de manera que es converteix en responsable del Canal 24 hores. Jenaro Castro és el nou director d'informatius no diaris, cosa que li comporta la direcció del programa 'Informe Semanal' i José Gilgado ha estat nomenat director de continguts dels serveis informatius. Per la seva banda, el director de TVE, Ignacio Corrales, ha nomenat Carlos Taboada director del centre territorial de Canàries.\nSergio Martín Herrera té 35 anys, és llicenciat en comunicació audiovisual per la Universitat de Salamanca i ha desenvolupat tota la seva carrera professional a RNE. Fins ara, copresentaba i dirigia el programa 'Esto me suena'.\nJenaro Castro, de 51 anys, és llicenciat en ciències de la informació (periodisme) per la Universitat Complutense de Madrid. Va iniciar la seva carrera professional a la Cadena SER, lloc on va formar part de l'equip de programes com 'Hora 25' i 'Hoy por hoy'. També va ser director adjunt de l'Informatiu '22 horas' i del programa 'Así es la vida'. En l'actualitat, dirigia i presentava 'Semanal 24 horas', que s'emet per Canal 24 horas i el canal internacional de TVE. Jenaro Castro substitueix Alicia G. Montano.\nJosé Gilgado té 40 anys, va començar la seva carrera professional a la Cope, on va ser redactor dels serveis informatius i redactor i presentador de diversos programes. José Gilgado substitueix Matías Montero.\nCarlos Taboada Valdés té 56 anys. És llicenciat en ciències de la informació i, a més, és productor de TV. Ha dirigit programes divulgatius i d'entreteniment. Ha estat directiu en àrees de producció i programació de canals privats, públics i de pagament. Compta amb experiència en compra de drets i continguts. Com a productor executiu ha participat en el disseny i la direcció de diversos projectes de TV d'èxit. Ha ocupat llocs directius a Telemadrid, Canal Sur, Antena 3, i, fins fa uns mesos, a Televisión Canaria. Carlos Taboada substitueix Juan Luis Callau.


Les llibreries afronten amb incertesa l’ajornament de la diada de Sant Jordi | RTVVilafranca\nLes llibreries afronten amb incertesa l’ajornament de la diada de Sant Jordi\nA La Cultural Llibreria, situada al carrer Sant Joan de Vilafranca, han tancat seguint les recomanacions de les autoritats.\nEls membres de l’equip que la gestiona només hi van de forma puntual a fer gestions ineludibles i amb la persiana abaixada.\nQuim Jubert explica que un cessament de l’activitat a la llibreria és complicat en qualsevol cas però ho és més encara a un mes de la diada de Sant Jordi, que, a més, ha estat ajornada. Jubert recorda que un 20% de la facturació anual ve de les vendes de Sant Jordi. L’escenari actual, però, és d’una «incertesa absoluta».\nDes de la llibreria recorden que el comerç al detall no només pateix l’aturada de l’activitat, sinó també la competència ferotge de la venda per internet, que continua.\nDes d’aquesta llibreria vilafranquina també apunten que el seu sector ja viu en una situació de «crisi crònica» i que en la recuperació de l’activitat després de la crisi del coronavirus caldrà un esforç col·lectiu.\nA La Cultural han optat per tancar i demanar a la seva clientela que es quedi a casa i que aprofiti, si pot, per llegir. No han plantejat cap tipus de servei a domicili perquè creuen que «no s’ha de posar en risc a ningú».\nJordi Romeu, La Cultural, llibreries, Quim Jubert


Merlès, parc Natural – Antoni Iborra – Grup de Defensa del Ter\nEls ajuntaments de la riera de Merlès es queixen, amb una part de raó, que ells sols no poden, ni els toca, d’assumir el cost de mantenir amb les degudes condicions la riera de Merlès. És cert. L’interès notable que suscita la riera de Merlès, pels seus valors paisatgístics i ecològics excepcionals, supera de molt l’àmbit local. Ens interessa a tots. És responsabilitat de tots. Però ho tenim tan a prop que no sabem apreciar-ho. Ho veiem, ho sovintegem, ho coneixem en part, però no ho valorem degudament.\nLa protecció legal de la riera com a espai d’interès natural és del tot insuficient. La prova més cridanera és, per exemple, que no es destinin els recursos necessaris de la Generalitat per fer-ne un mínim manteniment i neteja. Caldrà anar més enllà en la seva protecció.\nA més, la zona alta de la riera de Merlès està vorejada de zones muntanyoses encara molt verges i salvatges, d’un valor ecològic i paisatgístic evident: extraordinari. Hi viuen també significatives espècies d’animals en perill. Parlo del Catllarés, de la Serra del Picancel i la Quar, de la Serra de Santa Margarida, dels Rasos de Tubau… La feréstega bellesa els seus paratges és singular, incomparable. El seu interès faunístic i botànic, notable. Cal aprofundir en el seu coneixement i estudi. De fet no sabem gaire el que hi tenim. Segurament ens esperen encara sorpreses fabuloses.\nPer què no ho posem en valor? Els ajuntaments i d’altres institucions locals farien bé de no quedar-se ancorats en la queixa i el lament. Caldria que promoguin el millor coneixement dels seus punts forts, dels condicionants legals i financers… Caldrà buscar la complicitat dels propietaris i de les empreses del sector dels serveis: restauració, botigues, cases rurals… El parc natural no és un projecte per desenvolupar-lo en quatre dies. És una idea de futur que es pot madurar, polir i millorar.\nEl patrimoni natural és un actiu que cal potenciar: cal reconèixer la seva importància social i la seva projecció de futur. El Lluçanès, el Berguedà i el Ripollès no es poden permetre d’abandonar o malmetre aquesta riquesa incalculable. Catalunya, tampoc.


Govern impulsa un pacte social contra l'estigma de les persones amb VIH\nEl govern de la Generalitat va aprovar ahir dimarts impulsar l’elaboració d’un Pacte social contra l’estigma i la discriminació de les persones amb VIH, per al període 2020-2022.\nLa iniciativa s’ha aprovat a instàncies dels departaments de Treball, Assumptes Socials i Famílies i de Salut, juntament amb el Comitè 1r de Desembre – Plataforma Unitària d’ONG-Sida de Catalunya.\nSegons ha informat la Generalitat, l’objectiu del pacte és canviar la percepció del VIH en la societat catalana i afrontar la serofòbia, a més de vigilar les situacions de discriminació i garantir l’accés igualitari a tots els serveis, prestacions i recursos.\nTambé facilitar l’accés als drets sexuals i reproductius de les persones que viuen amb el VIH, i fomentar la igualtat de tracte en el treball, seguint la Recomanació 200 de l’Organització Internacional del Treball (OIT).\nAquest pacte social haurà de ser ratificat pels agents institucionals i els agents socials, així com els col·legis professionals i els representants de les entitats socials.\nL’acord també indica que la comissió delegada de la Comissió Interdepartamental de la Sida a Catalunya (CISC) tindrà la missió de definir un pla operatiu per a desenvolupar el Pacte social, amb mesures i accions concretes.\nEl col·lectiu d’entitats i persones amb VIH/Sida lluita des de fa dècades lluita contra l’estigma i la discriminació que pateixen, i el Govern veu convenient estendre i posar al servei de la societat i la cultura la seva pràctica, també davant les formes d’estigma i discriminació que l’impacte de la pandèmia de la Covid-19 pot comportar pel que fa a distanciament, inseguretats i pors.


Docent llengües per a Escola d'Adults | Xaloc\nDocent llengües per a Escola d'Adults\nPublicat - Modificat17/06/2021 - 14/07/2021\nUbicacióMalgrat de Mar\nTasques específiquesProgramació i impartició de classes de llengua catalana, castellana i anglès. Elaboració de material didàctic. Organització i coordinació de les activitats extraescolars. Tasques administratives relacionades. Coordinació amb la regidoria de totes les accions a realizar dins l'àrea i Ajuntament. Supervisió i verificació dels serveis oferts per l'escola. Avaluació dels/les alumnes.\nCapacitats requeridesNacionalitat española o qualsevol país de la UE. Capacitat psíquica i física per a la professió. Acreditar totes les titulacions requerides. Procés de selecció de concurs oposició, les persones interessades trobaran les bases reguladores a la web de l'Ajuntament de Malgrat de Mar, presentació d'instàncies fins al 14.07.2021\nTitulació Diplomatura / Enginyeria Tècnica - Humanitats - Filologia Catalana\nLlengua Català - Nivell Experimentat C2\n. Castellà - Nivell Experimentat C2


Una galeta o cookie és un fitxer que es descarrega al dispositiu des del qual vostè consulta o vistita la nostra web (ordinador / smartphone / tablet) i es descarrega en el moment d'accedir a determinades pàgines web per a emmagatzemar i recuperar informació sobre la navegació que s'efectua des d'aquest equip.\nHi ha diferents tipus de "galetes" o Cookies:\nEn funció del propietari de la cookies:\nGaletes d'anàlisi:: Són aquelles que ben tractades per nosaltres o per tercers, ens permeten quantificar el nombre d'usuaris i així realitzar el mesurament i anàlisi estadística de la utilització que fan els usuaris del servei ofert. Per això s'analitza la seva navegació a la nostra pàgina web per tal de millorar l'oferta de productes o serveis que li oferim.\nGaletes de personalització: ón aquelles que permeten a l'usuari accedir al servei amb algunes característiques de caràcter general predefinides en funció d'una sèrie de criteris en el terminal de l'usuari com ara serien l'idioma, el tipus de navegador mitjançant el qual accedeix al servei , la configuració regional des d'on s'accedeix al servei, etc.\nCIB utilitza en aquest lloc web les galetes següents que es detallen en el quadre següent:\naletes estrictament necessàries per a la prestació de determinats serveis sol·licitats expressament per l'usuari: si es desactiven aquestes galetes podríeu no ser rebre correctament els nostres continguts i serveis\ngaletes analítiques (per al seguiment i anàlisi estadística del comportament del conjunt dels usuaris), publicitàries (per a la gestió dels espais publicitaris en base a criteris com la freqüència en què es mostren els anuncis) i comportamentals (per a la gestió dels espais publicitaris segons el perfil específic de l'usuari): si es desactiven aquestes galetes, el lloc web podrà seguir funcionant sense perjudici que la informació captada per aquestes cookies sobre l'ús de la nostra web i sobre l'èxit dels anuncis mostrats en ella permet millorar els nostres serveis i obtenir ingressos que ens permeten oferir-li de forma gratuïta molts continguts.\nTipus de valor\ncib_cookies text Aquesta galeta es genera amb la finalitat de mostrar a l'usuari l'avís sobre política de cookies només el primer cop que s'inicia la sessió.\nGaletes de tercers:(l'informació ha sigut proporcionada per tercers)\n__ga Dos anys Aquesta galeta s'utilitza per a distingir a usuaris únics mitjançant l'assignació d'un nombre generat aleatòriament com un identificador de client. S'inclou en cada sol·licitud de pàgina en un lloc i s'utilitza per calcular el volum de visitants, sessions i dades per als informes d'anàlisi de la web.\n__utmc Fin de la sesió de navegador No s'usa en ga.js. Es configura per interactuar amb urchin.js. Anteriorment, aquesta galeta actuava juntament amb la galeta __utmb per determinar si l'usuari estava en una nova sessió o visita.\n__utmv Dos anys Es fa servir per emmagatzemar dades de variables personalitzades de visitant. Aquesta galeta es crea quan un programador fa servir el mètode _setCustomVar amb una variable personalitzada de visitant. També es feia servir per al mètode _setVar retirat. La galeta s'actualitza cada vegada que s'envien dades a Google Analytics.\nLa informació obtinguda a través d'aquestes cookies, referida a l'equip de l'usuari, podrà ser combinada amb les seves dades personals només si Un. Està registrat en aquest lloc web\nL'usuari podrà, en qualsevol moment, triar quines cookies vol que funcionin en aquest lloc web mitjançant la configuració del navegador; per exemple:\nChrome, des d' aquí.\nExplorer, des d' aquí.\nFirefox, des d' aquí.\nSafari, des d' aquí.\nCIB no es fa responsable del contingut i veracitat de les polítiques de privacitat dels tercers incloses en aquesta política de galetes.\nSi té dubtes sobre aquesta política de cookies, pot contactar amb el CIB mitjançant comunicació adreçada al responsable del fitxer, per correu postal a les nostres oficines situades a Barcelona, carrer Santander nº 49-51 o email a [email protected]


"A les dones encara ens queda molt camí per recórrer al futbol sala" | Deportes | Cadena SER\nActualizado 28 May 2022 11:47\n"A les dones encara ens queda molt camí per recórrer al futbol sala"\nAl 'Què t'hi jugues!' felicitem Clàudia Pons, escollida millor seleccionadora del món de futbol sala\n<iframe src="https://cadenaser.com/embed/audio/460/370RD010000001837231/" width="100%" height="360" frameborder="0" allowfullscreen></iframe>\nSER Catalunya27/01/2022 - 14:12 h CUT\nLa seleccionadora espanyola de futbol sala femení, Clàudia Pons, ha estat escollida com a millor seleccionadora de futbol sala a la primera edició d’aquest premi. Al ‘Què t’hi jugues!’ ens explica les seves sensacions i la situació de l'equip, que també ha guanyat el premi a millor selecció femenina de futbol sala del món. “És gros ser la millor del món. Ja la nominació em va sobtar. El premi el rebo jo, però és un treball en equip” ha assegurat Clàudia Pons.\nLa selecció espanyola de futbol sala va guanyar el primer europeu femení que es va disputar el 2019, i aquest any es disputarà la segona edició, del 25 al 27 de març: “Treballem per revalidar el títol, som el rival a batre” ha comentat. A l'ombra del creixement del futbol, el futbol sala també va fent passes endavant: “És important que ens anem donant a conèixer i se’ns doni el nostre espai”, ha reivindicat Clàudia Pons al ‘Què t’hi jugues!’.\nD’altra banda, el futbol sala femení encara no compta amb altres competicions rellevants com un mundial ni una Champions, “L'objectiu és que algun dia arribi el mundial, tots els clubs a nivell europeu s’estan bolcant, però encara ens queda molt camí per recórrer” ha assegurat la seleccionadora. “Esperem que arribi el mundial aviat” ha finalitzat Clàudia Pons a SER Catalunya.\nLa iniciativa 'Òpera al carrer' canvia d'ubicació per motius meteorològics


Comissió d’Aprenentatges | AFA l'Univers\nACTA de l’ASSEMBLEA del 3 de MAIG de 2017\nUs adjuntem l’ACTA de l’assemblea del 3 de maig on, a més, es va presentar el document de LA PARTICIPACIO DE LES FAMILIES A L’ESCOLA i el Full de ruta Genere i Coeducacio 2016-2017.\nEl 10 de maig vam poder participar a la XERRADA “TIC? TAC? Xarxes socials? Infants i adolescents amb noves tecnologies: manual de supervivència” a càrrec de Miquel Àngel Prats, mestre, psicopedagog i doctor en pedagogia. Actualment, és el Director del Grau en Educació Infantil, professor titular de Tecnologia Educativa i investigador responsable de...\nGaudint del joc a l’exterior\nNecessitem cosidors i cosidores\nBon dia, famílies! Com ja sabeu, s’estan duent a terme unes propostes de millora de l’atri. És per aquest motiu que busquem voluntaris per cosir unes peces de roba. Hi haurà una llista als vidres del menjador de l’escola on els que hi esteu interessats us hi podeu apuntar....\nDissabte dia 13 de desembre muntarem la cuineta i la paret musical!!! Casi casi és com un regal de Nadal per l’escola!!! ;))) NECESSITEM VOLUNTARIS Treballs a fer: Ajudar a colocar la cuineta ho monta una empresa i és muntatge senzill, però si es vol col·laborar, endavant! Enfonsar un tronc...\nTeniu habilitat apilant caixes de fusta? Penjant quadres a la paret? Us agrada l’art funcional reciclat? Us necessitem!!! Després de l’èxit que va tenir la cuina del pati del curs passat, l’Afa s’ha proposat dos reptes: La construcció d’una nova cuineta feta amb caixes de fusta de fruita. I el muntatge d’un espai musical amb...\nBenvolgudes famílies! Durant aquests mesos de vacances, a l’espai del pati de l’escola on hi aparcàvem els patinets i les bicicletes hi han crescut moltes plantes. Per tal que durant aquest curs podem tornar a gaudir del parking cal que entre tots el deixem a punt. A tots els voluntaris,...\nXerrada a càrrec de SÒNIA KLIAS, psicòloga especialitzada en desenvolupament infantil, dimarts 13 de maig a les 17:00h. Quan volem educar els infants amb respecte, el tema dels límits és un gran repte. Com podem trobar un equilibri entre la permissivitat i la rigidesa? Com podem ajudar els infants a orientar-se en relació a les...\nTaller “Les joguines no són sexistes, i tu?”, organitzat per l’associació CoeducAcció que actualment està treballant amb algunes escoles del districte. Va adreçat a les famílies per a parlar sobre els valors i la influència de la publicitat en l’elecció de les joguines. Pensant en el contingut d’aquest taller les dues sessions que...


Rajoy evita fer autocrítica i fixa el 17 de gener per constituir el Parlament - Diari de Girona\nRajoy evita fer autocrítica i fixa el 17 de gener per constituir el Parlament\nEl cap de l'Executiu decideix no esgotar el termini legal i marca com a límit per investir president el 31 de gener. El líder del PP descarta fer canvis al seu partit i amenaça els independentistes: «No tornin a posar a prova l'ordre constitucional»\nagències/ddg 30.12.2017 | 07:32\nMariano Rajoy, ahir a la Moncloa. agències\nLa sessió constitutiva del nou Parlament de Catalunya elegit a les eleccions del passat 21 de desembre se celebrarà el pròxim 17 de gener. Així ho ha avançat el president del Govern, Mariano Rajoy, en la roda de premsa de balanç de la seva gestió de l'any 2017 en la qual ha calculat que «el normal» és que deu dies més tard «hi hagi sessió d'investidura si hi ha candidat». Així, la sessió d'investidura del nou president de la Generalitat haurà de tenir lloc al Parlament com a molt tard el 31 de gener\nRajoy va optar així per no esgotar el termini legal que estableix que la constitució del Parlament ha de realitzar-se dins dels 20 dies hàbils posteriors, de manera que la data límit era el 23 de gener.\nDesprés de les eleccions catalanes del 21D i estant en vigor encara l'aplicació de l'article 155 de la Constitució a Catalunya, correspon al Govern central signar el decret de convocatòria de constitució del Parlament sorgit de les eleccions autonòmiques del passat 21 de desembre.\n«El normal és que en deu dies i hi hagi sessió d'investidura si hi ha candidat», va dir Rajoy, qui va assegurar no saber «qui serà el pròxim president, ni tan sols ens consta que ningú hagi presentat candidatura».\nEl president va afegir que, en aquests moments, només vol «que s'acabi aquesta situació que genera molta incertesa i que ha fet molt de mal a Catalunya des del punt de vista econòmic i de la convivència».\nRajoy, no es planteja una remodelació en el seu Executiu com defensen alguns dirigents del partit després de la patacada que ha sofert el PP a les eleccions catalanes, ja que, segons ha dit, el seu Executiu està «complint bé» amb la seva obligació.\nA més, va subratllar que els resultats de les eleccions catalanes no són «extrapolables» en l'àmbit nacional, si bé ha agregat que seguiran treballant per intentar «millorar» el suport al seu partit entre els ciutadans espanyols.\n«No faré cap remodelació de Govern», va afirmar taxatiu Rajoy, mlagrat que aquesta mateixa setmana, l'exministre José Manuel García Margallo li sol·licitava un canvi de jugadors perquè l'aigua no arribi al mateix president del Govern.\nEl cap de l'Executiu va recalcar que no es planteja aquesta remodelació perquè el seu Govern està «complint amb la seva obligació». «Si no ho cregués així, efectivament la faria, però no és el cas», va emfatitzar, per afegir que a ell ningú li ha demanat que realitzi canvis en el seu actual equip ministerial.\nQuant a si durà a terme aquesta remodelació en el seu equip quan el ministre d'Economia, Luis de Guindos, deixi la cartera per marxar al Banc Central Europeu (BCE), el president del Govern va indicar que «no han pres cap decisió» en relació amb el titular d'Economia i va agregar que no està vacant aquest lloc al BCE en aquest moment.\nAvís als sobiranistes\nRajoy va emplaçar també al futur govern vatalà a «no tornar a posar a prova» l'ordre constitucional, un cop ha quedat demostrada, segons va afirmar, «la qualitat de la nostra democràcia i la independència de poders».


Sabias, l’homenatge que dóna veu a les científiques\nSón moltes les dones que, al llarg del temps, han dedicat la seva vida a la ciència i que s’han mantingut a l’ombra. Adela Muñoz ha recollit en un llibre l’obra de diverses científiques, on també reflecteix les traves per accedir al coneixement en diferents èpoques històriques.\nprotagonistes | 31/05/2017\nAdela Múñoz, autora del llibre (Foto: cedida per l'autora)\nLaura Alberch.- Les dones representen el 39% dels científics a l’estat espanyol, una xifra que es manté des de fa 8 anys i que situa el país per sobre de la mitjana europea del 33%. Al llarg de la història un bon nombre de dones han fet contribucions importants a la ciència, però la seva obra ha estat reprimida o oblidada pels estereotips i la desigualtat de gènere que també existeix en l’àmbit de les ciències i el coneixement.\nLa científica més famosa i reconeguda mundialment és Marie Curie. A banda de ser la pionera en el camp de la radioactivitat el 1898, la polonesa va ser la primera persona en rebre dos premis Nobel en diferents especialitats –Física i Química-, com també la primera dona en ser professora a la Universitat de París. El llibre Sabias: La otra cara de la ciencia (Ed. Debate), d’Adela Muñoz Páez, a més de Curie, s’endinsa en la vida i l’obra d’altres científiques més desconegudes “per fer justícia a aquestes sàvies”.\nMuñoz és Catedràtica de Química Inorgànica a la Universitat de Sevilla i ha recopilat informació durant anys per plasmar-la en aquesta obra: “Vull donar una diversitat de models de científiques que serveixin com a inspiració per les joves científiques del futur i les d’avui. Marie Curie dóna un perfil poc atractiu i que tampoc és el real: trist, negre i seriós. Hi ha científiques de tots els tipus, en totes les civilitzacions i cultures”.\nMalgrat les traves que es van trobar aquestes dones, sempre van seguir amb la seva tasca. Adela Muñoz apunta que -a banda de l’oblit i de ser esborrades dels llibres d’història de la ciència- la feina de les que treballaven amb el seu pare, germà o marit “sempre s’ha atribuït sistemàticament només a ells. Es donava per fet que la dona feia feines rutinàries i que no tenia creativitat. La història s’ha escrit després i, fins fa poc, no es pensava que una dona pogués fer contribucions rellevants”. En aquest sentit, Muñoz també explica que “hi ha hagut un desig premeditat de treure mèrits a les dones. Hi ha una col•lisió de grans pensadors que han justificat la inferioritat intel•lectual de les dones i que l’han cultivat, com Aristòtil, Nietzsche o Schopenhauer”.\nEl coneixement, un camp de difícil accés\nSabias també és un recorregut per la història, de manera que reflecteix com han evolucionat les dificultats de les dones per fer-se un lloc en el món científic, dominat majoritàriament per homes: “M’he trobat que no només hem anat millorant amb el temps, sinó que les traves han anat en augment”, afirma l’autora. Adela Muñoz destaca, per exemple, Enheduana en les primeres civilitzacions, una sacerdotessa sumèria que també era poetessa, astrònoma i astròloga. Pel que fa a la Grècia clàssica –el bressol de la ciència i la filosofia, entre d’altres-, les dones vivien a casa sense drets ni llibertats. En l’Edat Mitjana “moltes dones van esdevenir grans sàvies a les biblioteques dels convents, fins que la reforma gregoriana va fer fora les dones de tots els àmbits religiosos i els va treure tot el poder que havien tingut”, explica Adela Muñoz, que esmenta el cas de Hilda de Whitby.\nMés endavant, en la creació de les universitats, les dones es van quedar a fora: “En les acadèmies científiques de França i Berlín se’ls va prohibir l’entrada. Les dones han tardat tres segles a tenir accés a les acadèmies”. L’autora parla de grans científiques com Dorothy Hodking-Crawfoot i Rita Levi-Montalcini, ambdues premiades amb el Nobel. Però en l’obra també hi tenen cabuda dones més discretes com Caroline Herschel, Maria Sibylla o Rosalind Franklin, que han viscut a l’ombra. Per la seva banda, Adela Muñoz destaca la figura de Montalcini, qui es va enfrontar al seu pare per poder estudiar: “Era molt lúcida i va lluitar fins els seus últims dies per la ciència, inclús quan la seva vida estava en perill quan Itàlia va ser envaïda pel feixisme. També era una defensora de la creativitat i la força dels adolescents. Ella resumeix moltes coses, però d’alguna manera m’he identificat amb totes les dones que estan al llibre”.\nEl ridícul, l’última barrera en caure\nEn els països on la investigació científica ostenta una gran tradició –com França, Anglaterra i Alemanya- el percentatge de dones al màxim nivell ronda el 6%. Per això, la situació a l’estat espanyol és “raonablement bona”, malgrat que la majoria de científiques segueixen essent desconegudes. Adela Muñoz parla d’una situació que encara no s’ha trencat del tot: la barrera del ridícul. “Anys enrere una dona que pretenia saber i estudiar era el més ridícul. Recordo tenir aquesta sensació. I aquest estigma encara l’estem traient. Ara és més subtil perquè no es troba a les lleis, sinó en el sentit col•lectiu”.\nTot i així, l’autora destaca “un moviment fantàstic d’interès per descobrir les dones en tots els àmbits”, una curiositat que ella arrossega des de fa més de 20 anys. Amb el seu homenatge pòstum a les grans sàvies i desconegudes de la ciència, Adela Muñoz espera que “la revolució pendent es consolidi més, perquè els drets mai es poden donar per fets. També que serveixi per recordar que les dones som éssers pensants. I que no s’oblidi”.


Adernats, la Cooperativa de Nulles, ofereix visites d'enoturisme a l'Alt Camp, dins de la DO Tarragona\nLa Catedral del Vi de Nulles\nAlt Camp DO TarragonaDO Cava\nAdernats és el nom propi de la Cooperativa centenària de Nulles, una de les catedrals del vi més impressionants del país. La construcció es remunta al 1919. Encara que actualment les tècniques per vinificar han evolucionat moltíssim, podreu notar la força de la seva història durant la visita. És un celler modern, versàtil, que fa un enoturisme inspirador i que té una gamma de vins i caves de qualitat i reconeixibles, com l'ADN de Macabeu, el Xarel·lo Vermell o l'Adernats 1917.\nAdernats col·leciona "ooohs". Els fareu quan descobriu la vetusta façana modernista, la impressionant planta de tines de ciment i les voltes de la part superior, amb unes arcades bellíssimes. Però no només viuen de la imatge. Són prolífics fent activitats. Un cop l'any fan la Festa Major del Vi (Vinitfest), preparen sopars sota les voltes de pedra (Vinitcultura) en una experiència gastronòmica a cegues, fan tastos maridats, a la vinya, amb carros tradicionals i amb calçotades. Imprescindibles.\nTarragona és una de les DOs més autèntiques, de les que encara té secrets ocults per descobrir. Adernats va un pas per davant pel que fa a visites, perquè tenen una oferta àmplia, generosa i genuïna. Ara bé, no oblideu la qualitat dels seus vins i caves. Hi ha perles per descobrir, com el cava Adernats Pur o l'Adernats XC . Els preus són raonables i la qualitat altíssima. Adernats abandera una DO mil·lenària, de vins imaginatius i desacomplexats. Visiteu-los.\nLa llista d'enoexperiències d'Adernats no s'acaba. Podeu fer la visita amb tast a la Catedral del Vi de Nulles durant tot l'any i per menys de 10€. Si voleu descobrir el paisatge de l'Alt Camp us recomanem la visita amb carro, sota reserva prèvia, que val 25€ per persona. Amb la visita gourmet us fan una masterclass de tast de vins i caves, maridats amb un aperitiu. Per l'època de les calçotades no us perdeu la seva visita especialitzada. I pels amants dels plaers gastronòmics, informeu-vos dels sopars sensorials de Vinitcultura.\nTelèfon: 977 602 622\nVins de Adernats\nAdernats Pur. Vinícola de Nulles\nUn cava per la Castanyada\nEscumós Cava < 20 €\nUn cava com una catedral\nEscumós Cava Uns 18€


Unes 200 persones sordes de tota Espanya visitaran Palma, Sóller, Raixa o el Castell de Bellver de vacances\nPublicado 7/5/2019 17:26:08CET\nUn total de 200 persones sordes participen a Mallorca en unes vacances organitzades per l'Imserso i la Confederació Estatal de Persones Sordes (CNSE). Entre altres punts, visitaran Palma i la seva Catedral, així com Sóller, Raixa, o el Castell de Bellver.\nEn l'acte de presentació, que ha tingut lloc aquest dimarts, ha participat el president del Consell de Mallorca, Miquel Ensenyat, al costat de la consellera insular de Benestar, Margalida Puigserver, el president de la FSIB, Marcos Pons i la de la CNSE, Concha Díaz.\nSegons han explicat, les vacances, que es caracteritzen "per garantir un turisme accessible i de qualitat", tenen com a objectiu augmentar l'oferta cultural i d'oci per a aquest col·lectiu, i permetre'ls gaudir d'un espai de convivència i temps lliure "sense cap tipus de barrera de comunicació gràcies a la incorporació de la llengua de signes en totes les activitats".\nLa iniciativa està recolzada pel Consell de Mallorca, l'Ajuntament de Palma, la Fundació ONZE, i Obra Social la Caixa.