«Hi ha activistes, humoristes i tuitares que continuen passant pels tribunals perquè obrir la boca a Espanya és un esport de risc»\nper Jonathan Martínez, 28 d'octubre de 2021 a les 20:25 |\nHi ha victòries que t'omplen poc, però que deixen un regust de satisfacció al paladar, la feliç sensació que et concedeixin la raó quan fa massa temps que la deneguen. Resulta que els tribunals espanyols s'han passat més de tres anys intentant atrapar el raper Valtònyc i també més de tres anys recollint sonors ridículs judicials. L'Audiència Nacional li reclamava tres anys i mig de trena per delictes d'opinió i el condemnat, que estima la llibertat d'expressió, però també la llibertat de trànsit, se'n va anar a Brussel·les.\nHi ha victòries que es queden curtes, però són victòries de tota manera. El març del 2020, el Tribunal de Justícia de la Unió Europea va dir el que ja sabíem, que l'euroordre espanyola era tramposa perquè s'acollia a una legislació que no era vigent quan van passar els fets que s'imputen. Aquesta notícia no només denunciava els estratagemes dels togats, sinó que a més despullava la brutalitat del nou Codi Penal que va implantar el marianisme amb l'excusa del pacte antijihadista i que converteix en potencial terrorista qualsevol infeliç que tingui veu a les xarxes socials. I Valtònyc, què hi farem, té també un micròfon.\nHi ha victòries que arriben tard, però arriben. El cas és que el Tribunal Constitucional de Bèlgica s'ha posat a examinar el cas del raper mallorquí i s'ha adonat -per Deu, el 2021- que cantar-li les quaranta a un reietó corrupte potser li costava el cap a un vassall medieval, però que en ple segle XXI és un dret tan legítim com rentar-se les dents. Així que Valtònyc no només ha fet que es mogui el terreny sota els gelosos constitucionalistes espanyols sinó que a més ha trastocat el mateix ordenament jurídic belga. Els delictes verbals contra la Corona, perseguits a Bèlgica sota una llei dictada el 1847, deixaran de ser delicte.\nHi ha victòries que es poden cantar, però Valtònyc encara no pot cantar victòria. El debat sobre l'extradició segueix damunt la taula. Pablo Hasél segueix a la presó. Els rapers de La Insurgència segueixen portant a l'esquena la difamació de la condemna. Hi ha activistes, humoristes i tuitares que continuen passant pels tribunals perquè obrir la boca a Espanya és un esport de risc. La justícia, que s'hauria d'afanyar a corregir desigualtats -vull creure que la balança no és un ornament vulgar-, actua més aviat com un dispositiu de control al servei de la classe dominant. Al servei de les estructures de poder, que almenys en el cas espanyol són una monarquia obsoleta i una oligarquia selecta d'empresaris, banquers i tentacles mediàtics.\nA l'Espanya de les operacions Aranya i dels titellaires empresonats, això no és un article sinó una prova en contra meva. Mentrestant, des de la superfície d'un pou de petroli emiratià, un rei fugat riu de les nostres penes. A ell el protegeixen la Constitució i el desvergonyiment.\nPer Incredul el 30 d'octubre de 2021 a les 21:08\nCrec jo que fins hi tot els mateixos independentistes, ja no s´en recorden ni del Hazel, ni del Valtonyc, els actors han canviat, i ara manen altres amb ERC al davant i guardan-se les esquenes amb el PSOE, per els pressupostos tant a Catalunya com a Espanya, que sino les ajudes post-covid desde la UE no arrivaran,. ja no en volen de surtides de to, la pela es la pela...


La importància de la seguretat i comoditat en llogar una autocaravana a Mallorca | Rent a deluxe motorhome/caravan in Mallorca\nLa importància de la seguretat i comoditat en llogar una autocaravana a Mallorca\nL' autocaravanisme, en els últims anys, ha tingut un increment d'usuaris.\nViatjar en autocaravana és una experiència diferent si no ho has fet mai. A FreedomIsMyLife sabem que moltes vegades poden sorgir dubtes a l'hora de llogar una autocaravana per primera vegada.\nLes principals preocupacions solen ser:\n- Que el viatge sigui el més còmode possible,\n- Portar tot el necessari,\n- Facilitat de conducció,\n- Seguretat ...\nEt donem algunes claus per viatjar en autocaravana i que el trajecte sigui còmode i puguis gaudir en tot moment.\nLa seguretat és imprescindible, no només conduïnt l'autocaravana, sinó també pel que fa a les característiques del propi vehicle. L'autocaravana compta amb cinc ancoratges de cinturó, frens ABS, alarma anti gasos i narcòtics, càmera posterior, sensors de pàrquing del darrere, doble pany en portes ... Tot un seguit d'elements per reforçar la seguretat i comoditat durant el viatge.\nLa nostra autocaravana ve perfectament equipada per cuinar la gran majoria dels aliments. Disposa de forn per poder oferir un sistema net i sa de cuina, siguis on siguis. L'autocaravana es transformarà en la nostra llar i per aconseguir un ambient càlid i confortable quan les temperatures són fredes, disposa d'un sistema de calefacció centralitzada molt eficient. Actualment aquests vehicles vénen amb un aïllament òptim per poder suportar temperatures extremes. Per a l'estiu disposa d'un ventilador-extractor que serveix per airejar l'habitacle i donar una sensació de frescor notòria.\nEl somni és un complex procés biològic que ajuda a mantenir-se saludable i a sentir-se descansat. Quan viatgem, descobrim racons nous i apassionants, el nivell d'exercici físic augmenta significativament. Tenir un somni reparador i confortable és bàsic per poder aprofitar els dies d'aventura i diversió.\nEls llits són amb somiers de làmines. Aporten una comoditat excel·lent. Oferim diferents tipus de coixins perquè el client pugui escollir la que sigui del seu gust.\nOferim mantes o edredons depenent de la destinació i de l'època en què viatgem.\nEn definitiva, un viatge còmode, és un viatge fàcil.\nTreballem per fer agradable l'estada i que els records d'ella, siguin positius i inoblidables.\nEquip de Freedomismylife.


2004 - 14 Vivendes, Emperador :: Plurifamiliars :: Estudio de Arquitectura Josep Blesa\nProjectes > Plurifamiliars > 2004 - 14 Vivendes, Emperador\nVIVENDES EN EMPERADOR\nEMPLAÇAMENT I PREEXISTÈNCIES\nEl solar on situarem l'edifici és el resultat de l’enderroc de dos vivendes unifamiliars, situades en l'Av. Barcelona, 28 i 30 d'Emperador.\nCal dir que en la unifamiliar sítia en l'Av Barcelona, 28, en l'actualitat hi ha adossada una església i la mateixa, disposa d'un porxe o magatzem en la seua part superior que s'accedix per mitjà d'una escala existent en la dita vivenda, és a dir, en l'interior del nostre solar, i que per tant també serà derrocada ja que se sustenta amb l'estructura actual de la dita vivenda però, queda contemplat la reposició de la mateixa en forma i posició idèntica, i per tant, la dita església no patix cap menyscabament per la realització de la nostra edificació, és més, la dita escala queda infinitament en millors condicions que en les que es troba en l'actualitat. Quant a la zona posterior d'eixa mateixa mitgera amb l'església, cal dir que hi ha la sagristia de la pròpia església la qual disposa d'un buit orientat al corral actual de la vivenda existent, per tant tal com s'observa en el pla adjunt es realitza un pati de 2,00x2,00 m per a respectar d'esta manera les condicions d'il•luminació i ventilació de la dita sagristia.\n4) L'anterior hipòtesi de partida ens porta a un esgotament de l'edificabilitat.\n6) Una imatge projectada sobre l'entorn urbà que millore i dignifique, encara que sense grans pretensions, l'existent.\n7) Una reglamentació ordenancista, que deixa poc marge per a l'evocació i la sorpresa.\nEl programa funcional establit d'acord amb les necessitats requerides per la propietat, es resumix en la inserció de 14 vivendes, totes elles de 3 dormitoris, i locals comercials, existint un nucli de comunicació vertical i un ascensor que dóna accés a les diferents plantes.\nAmb esta proposta s'intenta de conjugar tres requeriments: el 1r requeriment és el propi de la propietat que contempla el punt realista de les disponibilitats econòmiques d'un promotor xicotet en la intervenció i el seu programa de necessitats; el 2n, la inserció d'una peça arquitectònica de caràcter contemporani que, de manera suau, cree urbanitat per continuïtat amb l'entorn preexistent, i simultània i contradictòriament faça la sensació que "és fa ciutat", és a dir, conforme el locus i que reflectisca l'existència de funcionament de la dita peça per mitjà del propi llenç de la fatxada i els seus entrants i ixents així com els seus buits; i el 3r i més important des del punt de vista social, és la motivació que tinguen accés a la compra gent jove en una zona de l´horta Nord molt abellidor i de vida tranquil•la.\nQue si bé la compra del terreny és, i ha resultat cara, la construcció d'acabats es realitzarà amb qualitats mitges, però dignes, com a mitjà d'aconseguir dit objectiu.


Atletisme Archives | Pàgina 4 de 12 | Fosbury\nAlysia Montaño i les vergonyes de Nike L'atleta arriba a competir embarassada per denunciar la marginació de les dones\nCreure en alguna cosa, encara que ho hagis de sacrificar tot. Aquest és l’eslògan de Nike en la famosa i viral campanya al voltant de Colin Kaepernick. S’ha de reconèixer que els d’Oregon practiquen amb l’exemple perquè a l’atleta americana…\nVÍDEO Alex Roca, els somnis sense límits Nike estrena un vídeo sobre la tenacitat de l'esportista barceloní\nLa Titan Desert 2019 es disputa aquests dies al desert del Sahara amb centenars d'històries humanes apassionants. Mentre uns quants ciclistes roden amb l'objectiu d'assolir el triomf d'etapa o de general i alguns d'ells aprofiten el seu bon rendiment per…\nLa dura desqualificació de Mari Carmen Paredes L'atleta catalana passa del podi a la desolació a la marató de Londres\nAquest cap de setmana Londres ha acollit una marató molt rellevant per a les aspiracions dels atletes paralímpics. Mari Carmen Paredes havia treballat de valent per poder competir a Londres. La cita britànica feia mesos que estava marcada al seu…\nBahrain, denominació d’origen Àfrica El país asiàtic triomfa als campionats d'atletisme del seu continent amb corredors africans\nLes nacionalitzacions d'atletes són un fet habitual en l'esport mundial del segle XXI. El cas de Bahrain és bestial: lidera el medaller del campionat asiàtic sense tenir ni un sol esportista nascut al seu país. Aquests dies Doha acull els…\nEntrevista a Raquel González: “Sóc esportista les 24 hores del dia” Conversem amb una de les millors especialistes en marxa atlètica del nostre país\nLa Raquel González és un exemple més de la força que té l'esport femení a casa nostra. Entre el seu palmarès hi trobem el títol de campiona d'Espanya de marxa atlètica, el bronze al mundial per equips amb la selecció…\nRosa Escribano, triple campiona del món d’atletisme L'atleta catalana brilla als mundials màster en pista coberta\nPolònia ha acollit del 24 al 30 de març el Campionat del món màster d'atletisme en pista coberta amb una àmplia participació d'atletes catalans. La localitat de Torun ha estat l'escenari d'un campionat que any rere any és un exemple…\nEls duels esportius més estranys del món Rememorem alguns cara a cara singulars de la història de l'esport\nFa uns dies Tòfol Castanyer i Fränck Schleck ens sorprenien amb un repte especial Els dos esportistes es van enfrontar per saber qui era capaç de pujar més ràpid el cim més alt de Mallorca. La singularitat era evident: un ho…\nLa Marató de Barcelona viu la cursa més ràpida de la seva història Doble rècord en categoria femenina i masculina a la capital catalana\nAquest diumenge Barcelona ha acollit una nova edició de la marató amb un nou recorregut que ha donat fruits des del primer moment L'organització havia treballat per fer possible una cursa més ràpida i els resultats han arribat de manera…\nLes notes del cap de setmana esportiu Jorge Ureña s'endú la matrícula d'honor\nCom cada dilluns fem un cop d'ull a les actuacions més destacades del cap de setmana esportiu En aquesta ocasió Jorge Ureña s'endú la matrícula d'honor del cap de setmana. Mencions destacades per a Berta Ferreras, Bernat Erta, Rosa Navarro…\nJorge Ureña, l’atleta més complet d’Europa a Glasgow L'esportista d'Onil guanya l'or a l'heptatló\nAquest cap de setmana Glasgow ha estat l'escenari d'una de les cites destacades de la temporada atlètica De l'1 al 3 de març alguns dels millors atletes del continent europeu han sigut protagonistes del moment més àlgid de la temporada…\n5 cites esportives destacades del mes de març De l'europeu en pista coberta d'atletisme a la Volta a Catalunya\nEl mes de març és prolífic en cites esportives: algunes arriben a meitat de temporada, d’altres són la cita que tanca el curs. Us recomanem cinc cites rellevants. Alerta, que la primera ja està en marxa! 1. Europeu d'atletisme en pista…\nLes notes del cap de setmana esportiu Pau Capell s'endú la matrícula d'honor\nCom cada dilluns fem un cop d'ull a les actuacions més destacades del cap de setmana esportiu En aquesta ocasió Pau Capell s'endú la matrícula d'honor. Mencions destacades per al FC Barcelona d'hoquei sobre patins, Míriam Ortiz, Jofre Cullell i…\nDel break dance a la marató popular: l’olimpisme de 2024 Els Jocs continuen innovant en la recerca del públic més jove\nJa fa unes quantes dècades que els Jocs Olímpics van expandir horitzons més enllà de les disciplines esportives més clàssiques. Ara volen anar encara més lluny. Fa uns mesos explicàvem que el cheerleading estava fent una forta campanya per esdevenir…\nLes notes del cap de setmana esportiu El FC Barcelona de bàsquet s'endú la matrícula d'honor\nCom cada dilluns fem un cop d'ull a les actuacions més destacades del cap de setmana esportiu En aquesta ocasió la matrícula d'honor se l'endú la secció de bàsquet del FC Barcelona. Mencions destacades per a Queralt Castellet, Maria Vicente,…\nCaster Semenya planta cara a la IAAF Sud-àfrica inicia una campanya de suport a la seva atleta de referència\nLa batalla entre la IAAF i Caster Semenya ha esclatat definitivament després d'un llarg historial de prohibicions, jutjats i estudis. La bicampiona olímpica de 800 metres i una de les millors atletes d'àmbit mundial de la darrera dècada no té…\nLes notes del cap de setmana esportiu Raquel González s'endú la matrícula d'honor\nCom cada dilluns fem un cop d'ull a les actuacions més destacades del cap de setmana esportiu En aquesta ocasió la matrícula d'honor se l'endú l'atleta Raquel González. Mencions especials per a Kilian Jornet, Judith Forca, Cíntia Rodríguez i Oriol…\nRaquel González, millor marca mundial dels 50 km marxa L'atleta mataronina ratifica el seu excel·lent inici de temporada\nAquest cap de setmana El Vendrell ha estat l'escenari del campionat d'Espanya de 50 km marxa, i la primera gran cita de la temporada per als marxadors de casa nostra s'ha saldat amb un rècord de Raquel González en el…\nGALERIA Míting Internacional de Catalunya d’atletisme en pista coberta Selecció d'imatges del fotògraf Miguel López Mallach\n8 febr. 2019\nAquest dimecres la pista coberta de Sabadell ha acollit una nova edició del Míting Internacional de Catalunya. Un cartell amb atletes de primera fila mundial i també amb múltiples protagonistes de casa nostra ha permès gaudir d'una vetllada de gran…\nLes notes del cap de setmana esportiu Queralt Castellet s'endú la matrícula d'honor\nCom cada dilluns fem un cop d'ull a les actuacions més destacades del cap de setmana En aquesta ocasió la matrícula d'honor se l'endú la rider Queralt Castellet. Mencions destacades per a Clàudia Galicia, Jorge Ureña, Ferran Solé i Sílvia…\nBarcelona – València: el duel per la mitja marató més ràpida del món L'etíop Roza Dereje anuncia que vol batre el rècord del món a la capital catalana\nLes proves atlètiques a l'aire lliure viuen un moment magnífic al nostre país. València és la capital de la velocitat en la resistència i Barcelona no es vol quedar enrere. En els darrers dos anys la mitja marató de València…\nMònica Clemente brilla al campionat de Catalunya de clubs d’atletisme en pista coberta L'esportista de l'Avinent Manresa assoleix un nou rècord català en salt de perxa\nAquest cap de setmana la pista coberta de Sabadell ha estat l'escenari del campionat de Catalunya de clubs d'atletisme, la primera gran cita de la temporada atlètica a casa nostra La temporada de pista coberta ja està en marxa amb…\nL’esport que fa el canvi d’any Recull d'imatges de Miguel López Mallach\nEstrenem un nou any i ho fem de la millor manera possible: practicant esport. La celebració del Cap d'Any sempre té alguns elements clàssics que convé no perdre de vista en qualsevol celebració. Als 12 raïms, a les campanades, als…\nEls millors esportistes de 2018: del 20 a l’11 Rànquing fosburià per a reconèixer els mèrits esportius de la temporada\n30 des. 2018\nLa Fosbury tanquem el 2018 amb una mirada cap als millors esportistes de casa nostra d’aquest any. Per tercer any consecutiu hem determinat un top 50 amb un criteri lliure i alegre. No hi és tothom que s’ho mereix, però…\nL’altra família Adams: dels Jocs Olímpics a la NBA Nova Zelanda compta amb una família immensa de gran èxit esportiu\nLa Família Adams va esdevenir un èxit com a film atípic que combinava terror i comèdia per a tots els públics l'any 1991. Lluny de la realitat dels EUA, a Nova Zelanda es formava una família de brillant futur esportiu.…\nLes notes del cap de setmana esportiu Esther Guerrero s'endú la matrícula d'honor\nCom cada dilluns fem un cop d'ull a les actuacions més destacades del cap de setmana esportiu. En aquesta ocasió la matrícula d'honor se l'endú Esther Guerrero. Mencions destacades per a Maria Perelló, Albert Pujol, Irineu Esteve i Juan Carlos…\nEl ciclista Paco Mancebo i l’atleta Sergio Sánchez defensen l’extrema dreta de VOX L'atleta, marcat pel racisme i el masclisme, fitxatge "oficial" de la formació d'extrema dreta\n6 des. 2018\nPocs dies després d'aconseguir representació institucional al parlament andalús, la formació d'extrema dreta Vox ha rebut el suport d'un esportista d'elit a Castella i Lleó. Sergio Sánchez és el primer esportista de certa rellevància que dona suport públic al partit…\nLes notes del cap de setmana esportiu Judit Vergés s'endú la matrícula d'honor\nCom cada dilluns fem un cop d'ull a les actuacions més destacades del cap de setmana esportiu La matrícula d'honor se l'endú Judit Vergés. Mencions destacades per a Albert Torres, Astrid Fina, Montse Mas i Néstor Abad. Matrícula d'honor: Judit…\n5 cites esportives del mes de desembre Campionats del món, d'Europa i de Catalunya... i una prova molt especial\nAquest dissabte el desembre s'estrena amb un parell de grans campionats del món en marxa. El d'handbol, que ja vam mencionar al novembre, i el d'hoquei herba. El tram final d'any ens regala, com sempre, alguna cita del calendari més…\nLes notes del cap de setmana esportiu Sergi Llongueras s'endú la matrícula d'honor\nCom cada dilluns fem un cop d'ull a les actuacions més destacades del cap de setmana esportiu En aquesta ocasió la matrícula d'honor se l'endú el ciclista Sergi Llongueras. Mencions destacades per a Cristina Ferrer, Roger Puig, Miguel Fuster i…\nManuel Murillo, el franctirador especialista en curses d’ultrafons L'home detingut pels Mossos d'Esquadra va arribar a pujar al podi europeu de 100 km\nAquest dijous el diari Público ha avançat en exclusiva la detenció a mitjans de setembre d'un home que pretenia matar a Pedro Sánchez Els Mossos d'Esquadra van detenir a finals d'estiu Manuel Murillo Sánchez, un home de 63 anys que…


Els dos atracadors de la joieria de Castelldefels Fernando S.M. i el seu nebot Juan Antonio S.H. s'han contradit durant els interrogatoris. El més jove, de 20 anys, havia dit inicialment que ell era el portador del matxet amb què es van cometre els tres assassinats, tot i que després se'n va desdir i va culpar de les morts Fernando S.M., de 37 anys. Aquest també ha tirat pilotes fora i ha assegurat que l'autor material del crim és una tercera persona que va aconseguir fugir. La policia té indicis que menteix.\n30/11/2005 - 00.00 Actualitzat 30/11/2005 - 17.56\nEls investigadors analitzen les empremtes dactilars trobades al matxet i a l'arma de foguejament confiscats als dos atracadors per poder saber quin va ser l'autor material dels fets. És una via per aclarir el cas, i una altra passa per interrogar-los directament, cosa que ja s'ha fet. Els dos presumptes atracadors s'han contradit en les seves declaracions per exculpar-se dels assassinats.\nJosé Antonio S.H., de 20 anys, ha culpat el seu tiet, Fernando S.M., de ser qui va agredir i matar el matrimoni i el seu fill, que regentaven la joieria Royo. Fernando, al seu torn, ha negat aquesta versió i n'ha apuntat una altra: diu que amb ells hi havia una tercera persona, que ha identificat amb un sobrenom, a la qual atribueix l'autoria i la planificació dels delictes. També ha dit que aquesta persona va aconseguir fugir.\nLa versió de Fernando no té prou consistència, segons els investigadors. Els testimonis només van veure dues persones sortir de l'establiment després del succés. A més, Fernando S.M. anava tacat de sang i tenia talls a les mans. També era ell qui duia les claus del seu cotxe, estacionat a uns 500 metres del lloc dels fets.\nTots els indicis apunten, doncs, cap a Fernando com l'assassí del joier José Luis Royo, la seva dona Rosa María Alonso i el seu fill Carlos. La culpabilitat del principal sospitós es reforçaria pel fet que ja va complir condemna de 12 anys per homicidi. Tots dos, a més, tenien antecedents. Després de les diligències del procés s'espera que aquest dijous passin a disposició judicial.\nMentrestant, la commoció continua al barri de Vista Alegre de Castelldefels, on la família de joiers era molt coneguda. Uns 5.000 veïns i comerciants de Castelldefels s'han concentrat davant les portes de la joieria on es va perpetrar l'assassinat per condemnar els fets i demanar més seguretat. La manifestació ha fet un recorregut pels carrers de la localitat i ha acabat a l'ajuntament amb la lectura d'un manifest.


Patrimoni | Palmera\nL'Església Parroquial de la Puríssima Concepció : L'origen de la primitiva església de Palmera cal buscar-lo en la cristianització forçosa encetada l'any 1521 durant la guerra de les Germanies. Llavors l'antiga mesquita fou convertida en església cristiana baix l'advocació de Sant Joan Baptista i Sant Joan Evangelista.\nLa fàbrica de l'església actual conserva alguns trams de l'església del s.XVII com ara la part lateral descoberta amb l'última restauració de l'any 2002.\nArquitectònicament és d'estil neoclàssic i estructurada en una nau de dos trams, (antigament eren tres), coberts amb volta de canó i capelles entre contraforts. El tercer tram correspon a la capçalera que fou enderrocada i refeta en un estil funcional per ampliar-la l'any 1962. Menció especial cal donar-li al seu campanar de nova construcció situat als peus i adossat a la banda de l'epístola (dreta), acabat l'any 1996 és de base quadrada amb remat d'espadanya amb dues campanes.\nEl Motor de Bartolí : El seu valor és etnològic i ens condueix de nou a la base del desenvolupament econòmic de la comarca saforenca: l'activitat agrícola. Construït al s. XIX, amb el pas del temps el seu ús s'ha reduït. No obstant, la seua maquinària es troba en bon estat. Aquest Motor pren el seu nom de les terres en les quals es va aixecar, la partida Bartolí, l'ús de la qual va ser el de l'extracció d'aigua destinada al regadiu dels camps de les partides del Bartolí, Rafelsineu i el Dijous. Els beneficiaris d'aquest pou a motor van ser la Societat de Regants “San Antonio” , constituida en 1930. Encomanat als Sants de la Pedra , Abdó i Senent, conserva intacta una imatge dels Sants en la seua façana principal.\nLa Cultura de l'Aigua, La Nostra Cultura.\n“Els homes fan la història, però sovint no coneixen la història que fan” (William Shakespeare)\nLa Safor, terra de cultiu, terra fèrtil de la conca mediterrània, ha donat els seus fruits des de temps immemorials degut, en gran mesura, a l'herència cultural àrab. La cultura islàmica forma part rellevant del nostre passat i present. Els àrabs van ser mestres en l'agricultura, en la canalització de l'aigua. Sèquies, azudes, aljubs, safarejos... La jardineria, la legislació hidràulica, les fonts i el so de l'aigua: la petjada àrab forma part del progrés científic, sanitari, agrícola i artístic del nostre temps.\nEntre els segles VII i VIII d. C., l'expansió de l'Islam va propiciar una fusió revolucionària de les tècniques agrícoles iranias, àrabs i saharianes. Els grups àrabs i berbers que es van assentar en la Península Ibèrica a partir del 711 van portar amb si nous cultius (arròs, cotó, cítrics, albergínies, carxofes, canya de sucre, etc.) i un ampli espectre de tècniques de regadiu, sistemes de reg i canalització de l'aigua –que encara continuen en funcionament- i que hem heretat. Mostra d'això són les construccions relacionades amb l'arquitectura de l'aigua en la comarca, com per exemple la Casa Clara i la Casa Fosca (Potries), el azud de Palma de Gandia o el azud de Villalonga. Construccions que tenen la funció bàsica de distribuir als diferents camps l'aigua de la sèquia mare.\nL'esplendor de l'Islam clàssic va tenir un fonament primordial en la gestió racional de l'aigua. La creació de grans hortes va permetre el creixement de pobles i ciutats. En urbs com València, l'aigua de les sèquies regava els camps, subministrava energia als molins hidràulics, i alimentava complexes xarxes de sanejament, desconegudes en l'Europa cristiana. Els musulmans veien i veuen l'aigua com una quarta dimensió que els permet purificar-se i arribar a l'espiritualitat. Per això les seves ciutats van ser les primeres a perfeccionar els canals –que ja es coneixien des de l'Imperi Romà–. D'aquí, que moltes paraules relacionades amb l'aigua com alberca , jarra, algibe i alcantarilla , tinguin origen àrab.\nEn la tradició islàmica, l'aigua es considera un do diví que no és propietat dels éssers humans. Aquests són solament els seus dipositaris; per això tenen l'obligació de repartir-la amb equitat entre qui la necessiten. Aquest concepte va servir de base per a establir un perfecte sistema de regadiu. L'aigua, remansada en els azudes dels rius, es distribuïa per rigorós torn a través de les sèquies i brazales a cada predio, segons la seva superfície i el volum del cabal que repartissin. Entorn d'aquest sistema va sorgir des del segle X una sèrie de funcionaris encarregats de vetllar pel repartiment just i ordenat: el wikalat al-saqiya , o «govern de la sèquia ». Segons l'insigne arabista francès Levi-Provençal, aquesta institució va ser l'antecedent del Tribunal de les Aigües valencià . Del mateix modo, paper primordial sobre “assumptes d'aigua” va jugar Palmera , que es va constituir en època de la Revolució Burgesa (1811-37) tal i com especifica un memorial del moment, en capital de les hortes de la Safor per ser municipi petit i fronterer entre el terme de Gandia i el d'Oliva.\nA l'arribar a la Península Ibèrica els àrabs, coneixedors dels sistemes de reg orientals, van aprofitar de nou la infraestructura del regadiu romà ja deteriorada, ampliant i intensificant la seva utilització, i van crear sèquies majors, menors i brazales, amb un enginyós sistema de distribució de l'aigua, base de la seva emergent agricultura. Per aquest motiu en moltes zones d'Espanya, especialment en la regió llevantina, siguin freqüents els topònims d'origen àrab que al·ludeixen a les sèquies. Les saquia , o canals principals, sèquies (de l'àrab al-saqiya ), componen la columna vertebral de la xarxa de reg i distribuïxen l'aigua als petits canals que la introduïxen en els horts. Van ser les principals conduccions emprades tant en grans predios com en petits jardins. Aquest sistema de reg per canals, majors i menors, ja s'utilitzava en l'antiga Babilònia (segle VII a. de C.) per a regar els jardins colgantes, o pensiles, amb les aigües de l'Eufrates, i es va estendre a l'imperi Persa en ciutats com a Persépolis. Posteriorment, els romans, hereus d'aquesta tradició, van establir en les seves províncies de la conca mediterrània autèntiques xarxes de regadius, especialment en Hispania.\nLes sínies ( norias, de l'àrab na´ura ) de corrent o fluvials, d'origen oriental, ja havien estat utilitzades pels romans en la Península, essencialment en la Bética, per a l'extracció de l'aigua de riu o corrent de cert cabal. L'aigua es recollia per mitjà d'uns recipients — arcaduces o cangilones —, instal·lats en la pròpia roda que el corrent accionava. Quan el gir arribava a la seva màxima altura, els recipients abocaven l'aigua en un canal, des del qual es distribuïa a les sèquies dels horts i jardins, als safarejos i a les canalitzacions urbanes. Existia a més altre tipus de sínia de tracció animal i de menor grandària, cridada al-saniya (‘aceña'). S'utilitzava en els predios menors per a extreure aigua de pou. En els camps de Castella encara es poden observar aquests enginys avui en desús.\nLa funció essencial del safareig ( alberca , de l'àrab al-birka ) era servir com dipòsit d'aigua, per a distribuir-la posteriorment per les sèquies. La seva funcionalitat es va combinar amb el característic sentit de l'estètica dels hispà-musulmans, constituint-se en un element més del jardí i l'arquitectura. Els principals patis i jardins del món islàmic van contar amb grans safarejos, com succeïx en el Pati de les Murtes de la Alhambra de Granada (segle XIV).\nL'aigua no només serà essencial en l'agricultura sinó que es convertirà en un complement imprescindible de les construccions palatines. S'introduirà com un element decoratiu polivalent que proporcionarà efectes lumínics, refrescarà i relaxarà l'ambient, i farà les vegades d'un mirall al duplicar l'efecte visual de l'arquitectura. El jardí-hort va ser receptacle de plantes aromáticas, arbres fruiters i productes hortícolas. Es va iniciar tota una ciència d'aclimatació d'espècies botàniques noves que va produir una autèntica «revolució verda» que va significar l'expansió agrícola de l'Ándalus i el principi d'un incipient comerç. Les rutes comercials caravaneres en l'Edat Mitjana acostaven matèries primeres, precioses o benvolgudes, dels llocs de producció a uns altres on eren venudes o intercanviades per altres mercaderies. La mercaderia majoritària o més preuada donava nom a la ruta, així es parla de la ruta de la sal, de la seda, de l'or..... Els almoràvits amb la finalitat de fer arribar les seves mercaderies als regnes cristians europeus van crear una ruta comercial caravanera que partint de Ronda es dirigiria a la frontera de l'Ebre, la ruta Sharq al-Andalus . La toponímia confirma i complementa la informació sobre la ruta valenciana durant l'època musulmana, els musulmans denominaven balat (Calçada) a les rutes principals; per això trobem molts pobles amb el nom d'Albalat, al-Mansaf (mig camí). O la paraula manzil, que significa "hostal", és el primer component del nom de molts pobles valencians i sembla indicar-nos que aquests es trobaven als costats dels camins que seguien la ruta, com per exemple Masalfasar, Masalalí, Masalavé, Masalatava , i en ocasions apareix solament com Massil a Pego, i Almassil.\nLa mecanització, la industrialització i la tecnologia han donat pas a tècniques innovadores que conviuen amb les quals acabem de veure. Un exemple d'aquesta evolució, construït a principis del s.XX i que encara es conserva testimoni d'un passat recent, és el Motor de Bartolí , que pren el seu nom de les terres en les quals es va aixecar, la partida Bartolí, i l'ús de la qual va ser el de l'extracció d'aigua destinada al regadiu dels camps de les partides del Bartolí, Rafelsineu i el Dijous. Els beneficiaris d'aquest pou a motor van ser la Societat de Regants “San Antonio” , constituïda en 1930. El motor s'ubicava en un caseron antic realitzat en obra amb maó i ciment, té una teulada a dues aigües i funcionava amb gasoil. Emcomanat als Sants de la Pedra, una petita rajola sobre la porta d'accés mostra a Sant Antoni, semblant donar la benvinguda a tot aquell que s'aproxima. Tal vegada per això i per la importància que antany van tenir, mereix la pena conservar totes les construccions i elements hidràulics del nostre patrimoni, encara que només sigui per a recordar-nos la transcendència que l'aigua ha tingut i té per a les nostres vides.


Setembre 2016 — Màster universitari en Arquitectura Escola Tècnica Superior d'Arquitectura del Vallès. ETSAV — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya\n21/09/2016 - Comença la 3ª edició del MArq\nEl MArq comença amb una primera reunió de presentació a l'ETSAV.\nAmb motiu de l’inici del curso 2016-2017, l’equip docent del MArq convoca una presentació informativa pels futurs alumnes.\nEn la reunió es presenta el model pedagògic del màster, la seva estructura, els seus professors, l’horari i el més important, el tema que s’abordarà durant el durant.\nDescarrega’t la presentació completa en .pdf\nDescarrega’t l’horari del primer quadrimestre


Bernard Sun assistirà a la celebració de l'any nou xinès a Corsini\nBernard Sun arriba al Nàstic cedit pel FC Jumilla\nEl migcampista Bernard Yipeng Sun participarà a les activitats de celebració de l'any xinès aquest diumenge.\nL’Associació d’Estudiants Xinesos i el Centre d’Estudis Hispànics han preparat diferents activitats obertes a tothom\nActualitzada 15/02/2019 a les 16:12\nEl jugador del Nàstic, Bernard Sun, assistirà aquest diumenge als actes que es realitzen a la ciutat de Tarragona en motiu de l'any nou xinès, que tindran l’epicentre a la plaça Corsini. Durant tot el matí l’Associació d’Estudiants Xinesos i el Centre d’Estudis Hispànics han preparat diferents activitats obertes a tots els ciutadans per celebrar l’entrada, el passat 5 de febrer, a l’any del Porc.\nSun serà una de les persones que entregaran els trofeus de la Cursa de l’Horòscop, que començarà i acabarà a la mateixa plaça i recorrerà alguns dels carrers del centre de Tarragona. A més, el jugador grana entregarà quatre samarretes del Nàstic que se sortejaran entre tots els participants a la cursa.\nPosteriorment, a partir de les 11 hores, també presenciarà les exhibicions de Kungfu, la Dansa del Drac o balls tradicionals xinesos i participarà en alguns dels tallers que proposa l’organització de la jornada com el taller de cal·ligrafia xinesa, el taller de nusos xinesos o la pràctica de l'activitat xinesa Jianz.\nEl Nàstic d’aquesta manera s’afegeix a la celebració de l'any nou xinès a Tarragona col·laborant amb les entitats organitzadores i també amb altres entitats com l’Associació de Dones Xineses de Catalunya, l’Aula de Xinès a Tarragona i l’Associació d’Estudiants i Investigadors Xinesos de Tarragona.\nComenta el contingut : Bernard Sun assistirà a la celebració de l'any nou xinès a Corsini


Tarragona es quedarà sense la pista de patinatge que es venia instal·lant des de feia 3 anys a la plaça Verdaguer, i que servia com a dinamitzador del centre de la ciutat durant les festes nadalenques. Enguany, es trasllada al parc d'oci i comercial Les Gavarres, on s'instal·larà una pista de gairebé 400 m2 i estarà ubicada dins d'una zona comercial i de lleure de prop de 800 m2.\nI just a tocar, els més petits podran gaudir d'un tobogan de 6 metres d'alçada i amb 4 carrils. Segons els promotors, és el més gran del territori. Tot formarà part del complex Tarraco Gel, una diversió organitzada per l'empresa gestora de la TAP, Agència de Publicitat Internacional Catalana (APIC), en col·laboració amb l'Ajuntament de Tarragona i els Jocs Mediterranis, i que enguany potenciarà el comerç fora del centre de la ciutat.\nNi a la zona del Mercat, ni tampoc a Verdaguer. Per arribar-hi, la línia 34 de bus de l'Empresa Municipal de Transports (EMT) s'atura just a la l'entrada del recinte\nPer patinar o per baixar pel macro tobogan, però, caldrà rascar-se la butxaca. Un passeig de 40' surt per 7 euros i baixar pel tobogan, 5 euros. En el web s'informa que els grups, ja sigui d'escoles, esplais o d'alguna agrupació, tindran un descompte del 50 per cent.\nTarraco Gel donarà el tret de sortida el proper divendres 1 de desembre amb una inauguració a càrrec de la secció de patinatge del Club Gimnàstic.\nDies laborables entre l'1 i el 22 de desembre: de 17h a 21h.\nTots els caps de setmana: d'11h a 21h\nA partir del 27 de desembre: d'11h a 21h\nEls dies 24 i 31 de desembre: d'11h a 20h\nEls dies 25 i 26 de desembre i l'1 i 6 de gener: de 18h a 22h.


IGUAL s’enorgulleix de ser un testimoni d’utilitat multiplataforma que es distribueix de manera justa i que té un subministrament total autodeflacionari. L’objectiu d’EQUAL és facilitar un ecosistema amb serveis i productes que rebin energia, finançament o incentius mitjançant el testimoni EQUAL ERC-20.\nEn poques paraules, aquest testimoni multiplataforma està dissenyat per unificar serveis digitals, ja que es pot utilitzar en diverses aplicacions en lloc de treballar només en una sola aplicació o plataforma. Les característiques destacables d’EQUAL inclouen una comunitat en ràpid creixement, un caràcter autodeflacionista i un programa d’oferta de llavors futures.\n1 Per què l’equip va crear IGUAL?\n2 Quin és l’objectiu final d’IGUAL & Com té un paper l’oferta de llavors?\n3 Què heu de saber sobre la naturalesa autodeflacionària d’EQUAL?\n4 Què és EQL?\n5 Detalls del testimoni\n6 Carteres EQL\n7 Què heu de saber sobre l’Airdrop?\n8 Com és el full de ruta?\nPer què l’equip va crear IGUAL?\nL’equip darrere d’EQUAL va examinar el món actual de les criptomonedes i el gran nombre de fitxes. Es van fixar específicament en la tendència que els desenvolupadors executen ICO per recaptar diners per a les seves fitxes que només funcionen a la seva aplicació. Aquests tokens s’utilitzen per pagar quotes de membre o de transacció. No obstant això, poden patir una disminució del valor en comparació amb Ethereum. A causa d’aquest descens, els tokens realment dificulten l’usuari final en lloc d’aprofitar-se d’un testimoni multiplataforma que aprofita una comunitat compartida d’usuaris i els avantatges afegits del creixement del valor no només d’un projecte, sinó de molts que utilitzen EQL en el seu nucli..\nEl resultat no és només un inconvenient per als titulars de fitxes, sinó també un mercat de fitxes fracturat. EQUAL considera que aquest saturat mercat d’ICO podria fins i tot perjudicar la indústria en general provocant un augment de la pèrdua de fons d’inversors i de projectes fallits. L’equip es va adonar que tots aquests testimonis es podrien substituir fàcilment per un únic testimoni d’utilitat que funcioni en diverses plataformes. En treballar en un mecanisme de creixement autodeflacionari, també podrien assegurar un creixement estable a llarg termini i connectar múltiples aplicacions. Van crear EQUAL per proporcionar aquestes funcions.\nQuin és l’objectiu final d’IGUAL & Com té un paper l’oferta de llavors?\nL’objectiu final d’EQUAL és que el testimoni EQL sigui el més estès de tots els tokens d’utilitat multiplataforma. L’equip veu que s’utilitza en múltiples tecnologies orientades\naplicacions. Aquest objectiu està directament relacionat amb l’oferta de llavors prevista. Els proveïdors de serveis establerts podran aprofitar l’oferta inicial de tokens, sempre que vulguin adoptar el testimoni i utilitzar-lo dins de les seves aplicacions en forma de recompensa o moneda dins de l’aplicació..\nQuè heu de saber sobre la naturalesa autodeflacionària d’EQUAL?\nEQUAL inclou una taxa de transaccions de l’1 per cent, o un màxim de 250 EQL (EQUAL), per permetre un creixement constant i sostenible. La comissió de transacció no està dissenyada per a cap tipus de benefici, sinó que es cremarà. Aquest procés de gravació de la comissió de transacció permet que el subministrament EQUAL disminueixi constantment. Aquesta disminució de fitxes augmenta el valor de cada fitxa ja que el percentatge de propietat que té cada fitxa augmenta gradualment en relació amb l’oferta que circula.\nQuè és EQL?\nEl testimoni de xarxa EQL és el nucli d’un ecosistema de productes i serveis construït per l’equip EQL i desenvolupadors de comunitats / tercers. EQL aprofita la infraestructura de xarxa Ethereum mitjançant la seva connectivitat a DAPP i DEX, cosa que permet a EQL aprofitar els proveïdors de serveis preexistents.\nEn el moment de l’escriptura, hi havia un subministrament total de 797.777.211 fitxes EQL, amb 2.222.789 ja cremades. Hi havia hagut 27.706 transaccions.\nDetalls del testimoni\nNom del testimoni: IGUAL\nSubministrament inicial: 800 milions (deflacionista)\nAdreça del contracte: 0x47dd62d4d075dead71d0e00299fc56a2d747bebb\nCom que EQL és un testimoni Ethereum, podeu emmagatzemar-lo a la majoria de carteres Ethereum, inclosos MyEtherWallet, Parity, Mist, Metamask, etc..\nQuè heu de saber sobre l’Airdrop?\nL’equip d’EQUAL va decidir renunciar a l’ICO tradicional per múltiples motius. Això inclou que les revendes ICO solen afavorir les balenes que utilitzen les taxes de transacció elevades per obtenir fitxes. El cent per cent de les fitxes assignades a la distribució es transferiran per mitjà de llançament aeri. Aquest mètode maximitza la descentralització alhora que utilitza un enfocament fortament anti-balena tant per a la creació de símbols com per a la distribució. El vint per cent del total de fitxes es van assignar per a cada primera i segona ronda del llançament aeri.\nUn altre 30 per cent de les fitxes es van reservar per a l’oferta inicial per a aquells proveïdors de servidors establerts. El cinc per cent es destina a activitats comunitàries i a la Campanya de recompenses. El 20% final és per a l’equip EQUAL, així com el desenvolupament intern de productes per a aplicacions orientades a EQUAL.\nLa idea d’EQUAL es va concebre el tercer trimestre del 2017 i el quart trimestre va experimentar nombrosos avenços. Aquests van incloure la creació del contracte EQUAL ERC-20, el llançament del lloc web, la primera ronda airdrop tant per al registre com per a la distribució, la primera versió del llibre blanc, el primer llistat d’intercanvi, la segona ronda de registre de llançaments i la permuta i redistribució del contracte EQUAL.\nAra, el primer trimestre del 2018, EQUAL ja va llançar la segona versió del llibre blanc, va aparèixer a la llista de CoinMarketCap i altres borses de pagament, va tenir la segona ronda de distribució d’avions, va llançar la primera versió de la campanya de recompenses i va crear grups DISCORD oberts al comunitat.\nL’objectiu final del primer trimestre del 2018 és votar recompenses per a la comunitat d’intercanvi. A la segona trimestre, l’equip llançarà la cartera EQUAL i llançarà la campanya de recompenses v2.0. També treballaran en la planificació d’un servei o producte nou i no anunciat. Al tercer trimestre, obriran l’oferta inicial, faran millores a EQUAL Wallet, desenvoluparan el mateix producte o servei sense avisar i duran a terme la versió 3.0 de la campanya de recompenses. A més, l’equip té previst atraure més inversors, crear una versió 3.0 del full de ruta i llançar el seu primer producte o servei..\nL’equip darrere d’EQUAL té un punt molt vàlid en el raonament darrere de la introducció del testimoni EQL. De fet, el mercat està fracturat i desbordat per les fitxes creades per a les ICO i després es deixa estancar o, de tant en tant, disminuir. EQUAL hauria de ser una alternativa excel·lent, sempre que l’equip pugui convèncer els usuaris del món de la criptografia i de la cadena de blocs d’utilitzar EQL en lloc de crear el seu propi testimoni. Tenint en compte les tendències actuals, això pot suposar un desafiament al principi, però hauria de ser més fàcil ja que més persones de la indústria veuen l’avantatge d’EQUAL.


Tumor de la glàndula salival: Causes, símptomes, diagnòstic i tractament\nEls tumors de les glàndules salivals són cèl·lules anormals que creixen, o bé a la mateixa glàndula salival, o bé en els conductes que les drenen. Les glàndules salivals estan localitzades al voltant de la boca. Produeixen saliva, que humiteja els aliments per ajudar a mastegar i empassar. La saliva també ajuda a protegir les dents de les càries. El tumor de la glàndula salival és un tipus de patologia poc freqüent que normalment és benigna, de lenta evolució i de bon pronòstic.\nCap i coll, glàndules salivals\nEls tractaments per al càncer de cap i coll de vegades fan malbé la funció o l’aparença d’aquesta part del cos. La cirurgia reconstructiva ajuda a reparar el dany produït. La cirurgia reconstructiva és habitualment necessària després d’alguns tipus de cirurgia per extirpar el càncer. Per exemple, tornar a col·locar teixit per permetre la deglució després d’una cirurgia oncològica. Llegir més…\nCàncer de cap i coll: Què és, tipus, símptomes i diagnòstic\nEl terme “càncer de cap i coll” descriu una sèrie de diferents tipus de càncer que es desenvolupen en o al voltant del coll, laringe, nas, sins paranasals i boca. Aquests càncers comencen quan les cèl·lules sanes en aquestes àrees canvien i creixen fora de control, formant una massa anomenada tumor.\nCàncer, càncer de la cavitat nasal, Cap i coll Cap i coll


Una de les races de gossos més estimades i famoses dels Estats Units és el bulldog americà, que és una variació més atlètica del bulldog tradicional. Són més forts i musculats en comparació amb els seus cosins anglesos, coneguts per la seva personalitat mandrosa.\nTotes les variacions de bulldog, com tots els gossos, tenen un problema comú: la respiració d’un gos pudent.\nLa majoria dels bulldogs nord-americans no desenvolupen mal alè més enllà de les característiques normals de la “respiració dels gossos”. Si comenceu a olorar alguna cosa dolent que emana de la boca del vostre gos, haureu de comprovar-ho per assegurar-vos que no us preocupi.\nAlgunes de les causes del mal alè en els bulldogs americans són:\nEl vostre gos ha consumit alguna cosa que feia mal olor i va deixar una mala olor a la boca a causa de bacteris\nHigiene dental deficient que provoca halitosi o gingivitis\nProblemes de salut com ara malalties renals o problemes amb el sistema digestiu\nSi sospiteu que la causa pot ser relacionada amb la salut, poseu-vos en contacte amb el vostre veterinari immediatament /\nPer què American Bulldogs desenvolupa el mal alè?\nLa raó més freqüent d’aquest problema és la deficient higiene dental, ja que tots els gossos necessiten una bona neteja de les dents, en cas contrari desenvoluparan placa i, finalment, tindran mal alè. Assegureu-vos de netejar les dents del vostre gos regularment i això no esdevindrà un problema.\nTanmateix, si l’olor del vostre gos és com l’amoníac, la sang, el metall, la carn podrida o l’animal mort, és hora de fer una visita al veterinari perquè és clar que no està bé. Algunes d’aquestes olors s’associen a una deficiència renal que serà letal sense tractament mèdic.\nSi el vostre gos té alè que fa olor de peix o de col, no us haureu de preocupar, aquesta olor és la “respiració del gos” normal que es produeix quan els gossos es netegen durant tot el dia.\nQuan us ha de preocupar el mal alè del vostre bulldog americà?\nSi els vostres bulldogs americans comencen a tenir mal alè, hauríeu de preocupar-vos si dura més d’un dia o si fa olor de sang o metall. Si fa olor de sang o metall, podria estar relacionat amb un problema renal. En qualsevol dels dos casos, el millor que podeu fer és trucar al vostre veterinari i veure si haureu de fer una cita segons els símptomes.\n5 consells per reduir el mal alè del vostre bulldog americà\n1- Visiteu el veterinari\nAquesta és l’acció més òbvia que porteu al vostre gos per fer visites regulars al veterinari. Haureu de portar el vostre gos per fer revisions periòdiques almenys un cop a l’any.\n2- Mastegeu alguna cosa saludable\nHi ha un munt de joguines i llaminadures mastegables disponibles en línia per ajudar a netejar les dents del vostre gos. Assegureu-vos de tenir-ne sempre una part per afavorir la higiene dental diària.\n3- Obteniu pasta de dents segura per a gossos\nAgafeu una pasta de dents especial per a gossos, aquest producte que s’utilitza juntament amb un raspall de dents per a gossos limitarà i evitarà l’acumulació de placa i tàrtar al voltant de la línia de les genives.\n4- Aconsegueix un raspall de dents per a gossos\nPer netejar la boca del gos, necessitareu 3 coses, primer el raspall de dents del gos, després la pasta de dents i, finalment, la dedicació recurrent al procediment. És fàcil suposar que el vostre gos coopera, aquests raspalls de dents són diferents dels habituals perquè estan fets amb materials tous que no irriten la genollada del vostre gos.\nAixò és necessari per evitar el mal alè si teniu cura i seleccioneu les millors coses per menjar al vostre gos, ja que pot limitar l’aparició del mal alè.


Les organitzacions pels Drets Humans xifren en 640 els morts a Líbia\nEl ministre d'Exteriors italià, Franco Frattini, creu que les informacions que hi podria haver 1.000 víctimes durant les protestes contra Gaddafi és “verosímil”\n1 min. Trípoli 23/02/2011 20:24\n260x366 Enterraments als afores de Trípoli. Imatges preses del portal One Day On Earth (No verificades) / AFP Enterraments als afores de Trípoli. Imatges preses del portal One Day On Earth (No verificades) / AFP\nLa Federació Internacional de Drets Humans (FIDH) ha indicat que la xifra de morts durant les protestes a Líbia és de 640, dels quals 130 són militars de la regió de Bengasi assassinats pels seus oficials després de negar-se a disparar contra els manifestants. La FIDH ha assegurat que el balanç de morts s'ha fet “un per un” gràcies a informacions facilitades per fonts mèdiques i militars. Segons aquesta organització a Trípoli hi ha 275 morts i a Bengasi 230.\nPer la seva banda, el ministre d'Afers Estrangers italià, Franco Frattini, ha dit que la xifra de 1.000 morts a Líbia és “verosímil”. “No tenim notícies sobre el nombre exacte de víctimes, però la possibilitat que arribi al miler és verosímil”, ha dit Frattini. Segons el membre libi de la Cort Penal Internacional (CPI), Saied al Shanuka, el balanç de morts durant les protestes contra el règim de Moammar al-Gaddafi arriba als 10.000. En unes declaracions a la cadena Al-Arabia, Al Shanuka, que no ha indicat si parlava en nom del TPI, també ha assenyalat que els ferits poden arribar a prop de 50.000.


Dades d'interés sobre el PERI Santa Coloma Vella II: Ajuntament de Santa Coloma de Gramenet\nDades importants que cal saber sobre aquest projecte:\nAquest PERI va ser aprovat POR UNANIMITAT en el Ple municipal de 1999. Projecte que ja contemplava llavors construir un edifici de 12 plantes en l'encreuament de l'ampliació del nou tram del passeig de Mn. Jaume Gordi. Es tracta d'un PERI PRIVAT, i per tant, mai ha estat un PERI en sòl públic\nSobre els metres quadrats\nEl sostre actual dels edificis previstos és el mateix de l'any 1999. El 2014 es va reduir en més de 28.000 m2 el sostre previst en planta subterrània.\nL'any 2004 va ser impulsat PER LA INICIATIVA PRIVADA.\nLa defunció del promotor (Francisco Ortega) i la crisi econòmica van paralitzar les obres.\nSolució per a les famílies afectades\nEn el projecte de reparcel·lació aprovat es relacionen les 12 famílies que tenen dret de reallotjament i que totes les que han mostrat interès estan en els seus nous habitatges, la majoria d'elles en una promoció de propietat municipal.\nHi ha dues persones que viuen en l'àmbit de l'PERI en règim de lloguer i que el govern municipal s'ha compromès a no enderrocar les seves cases perquè segueixin residint en elles.\nCanvi modalitat de la gestió\nL'Ajuntament finalment va canviar la modalitat de gestió del projecte per així reactivar la seva execució i acabar amb la degradació contínua i molesta d'aquesta zona de la ciutat.\nNo hi ha centre comercial\nNO ES CONSTRUIRÀ UN CENTRE COMERCIAL, sinó que hi haurà locals en la planta baixa d'ús comercial.\nAntiga Escola Manent\nL'Ajuntament ha aprovat un conveni amb la propietat de la finca per adquirir-la i destinar-la a equipament públic.\nEspais i equipaments que són de titularitat privada passaran a ser de titularitat pública (el nou tram del passeig de Mn. Jaume Gordi, una nova plaça pública de 1.280 m2) així com més habitatges públics i uns altres de promoció privada.\nInformació als partits polítics\nEls grups de l'oposició han estat perfectament informats de la reactivació d'aquest projecte. N’és la prova el fet que algun grup hi va presentar al·legacions, ja que tots formen part del Ple municipal i, en qualitat d'observadors, estan presents en la Junta Local de Govern i les meses de contractació.\nEl govern municipal no HA ESPECULAT amb aquest PERI PRIVAT; tot el contrari. El que ha fet el govern municipal és preocupar-se i aconseguir que a les persones afectades no se les deixi sense habitatge.\nDavant la paralització de les obres i la impossibilitat dels propietaris de dur a terme l'execució de el Pla, l'equip municipal de govern ha hagut de liderar el projecte per evitar que la zona continuï degradant-se i seguim treballant per aconseguir-ho.\nEl novembre de 2019 es van aprovar els projectes d'obres per enderrocar edificis de la zona.


S'enfonsa una embarcació d'esbarjo en un canal de Roses i provoca una fuita de 25 litres de combustible\nUna embarcació d'esbarjo de cinc metres s'ha enfonsat en un canal de Roses, a l'Alt Empordà, i ha provocat una fuita d'uns 25 litres de combustible. La Direcció General de Protecció Civil ha emès un avís de prealerta per risc de contaminació.\nRedacció 31/12/2011 - 16.42 Actualitzat 31/12/2011 - 19.25\nL'embarcació s'ha enfonsat en un canal del nucli de Santa Margarida i el Salatar cap a dos quarts de dues del migdia de dissabte. Una dotació dels Bombers de la Generalitat ha actuat ràpidament per contenir el vessament. Tot i això, el Centre de Coordinació d'Emergències de Catalunya ha demanat al port i a l'Agència de Residus de Catalunya més barreres de contenció per evitar que la fuita s'escampi si la barca es mou i perd més combustible.


Primera competició de hip hop solidari Batega - AACIC\nPrimera competició de hip hop solidari Batega\n260 ballarins i ballarines de hip hop competiran en suport als infants i joves amb problemes de cor de naixement\nAquest diumenge, dia 11 de maig, tindrà lloc a Fornells de la Selva la primera competició solidària de hip hop “Batega” en suport als infants i joves amb problemes de cor de naixement. La “Batega”, que s’iniciarà a les 10 del matí, comptarà amb la participació de 260 ballarins i ballarines de hip hop, agrupats en 23 formacions.\nLes escoles participants són: La Vieja Escuela, Pasbàsic, StudioXFunky i l’Associació solidària Chic Funky. Un cop acabades les diferents actuacions, els membres del jurat format per persones de renom dins del món del hip hop, realitzaran una exhibició professional. Seguidament, tindrà lloc l’entrega de premis.\nAquesta competició solidària està organitzada per l’AACIC CorAvant, associació i fundació de cardiopaties congènites; l’Ajuntament de Fornells de la Selva i el Consell Esportiu del Gironès. I en aquesta edició compta amb la col•laboració del Consell Comarcal del Gironès, la Diputació de Girona, El 9 Esportiu, l’Agrupació Esportiva de Fornells de la Selva, Frit Ravich i Haribo.\nTots els beneficis que s’obtinguin aniran destinats al servei d’atenció psicosocial que l’AACIC CorAvant duu a terme amb els infants i joves amb problemes de cor de naixement i a les seves famílies. A la demarcació de Girona s’estima que hi ha 2.860 persones amb cardiopatia congènita. L’AACIC CorAvant treballa des del 1994 per a la millora de la qualitat de vida de la població amb cardiopatia congènita.\nLa competició “Batega” neix a partir de l’èxit obtingut durant tres anys consecutius de la “Festa Batega”, organitzada per l’Escola de Ball de la Bea Simon, StudioXFunky i l’Ajuntament de Fornells de la Selva. La novetat d’aquest any és que aquesta festa s’ha convertit en una competició en la qual hi poden participar més escoles del territori.\nEn la competició solidària hi haurà diverses categories: prebenjamí (2006–2007), benjamí (2004–2005), aleví (2002–2003), infantil (2000–2001), cadet (1998–1999), juvenil (1996–1997) i absoluta (a partir de 1995). Es lliuraran trofeus a les tres primeres formacions de cada categoria.\nEs puntuarà en funció de la creativitat i originalitat, la interpretació musical, l’autenticitat en la coreografia, el carisma i l’expressió, la utilització d’espais, el vestuari, la sincronització, la tècnica i execució del moviment, la intensitat de la rutina, i el muntatge musical.


Qui fa el que pot, està obligat a més | Articles d'opinió | Plataforma per la Llengua\nQui fa el que pot, està obligat a més\nÒscar Escuder Dimarts, 25 de setembre de 2018\nDiu la dita que "qui fa el que pot, no està obligat a més". I avui, Dia Europeu de les Llengües, ens preguntem si les institucions europees fan prou per la llengua catalana i els seus parlants. I tots sabem que la resposta és que NO. Ja sabem que perquè una llengua sigui oficial a la Unió Europea cal que ho demani el seu Estat membre, i tots sabem que Espanya no demanarà mai que el català sigui oficial a Europa. O, en tot cas, res ens fa preveure-ho, més aviat al contrari.\nPerò en aquests moments en què el projecte europeu està en crisi seria important que Europa fes un pas endavant i liderés la inclusió dels més de 50 milions de ciutadans europeus que parlem una llengua no oficial i que ens sentim exclosos, almenys parcialment, d'un projecte col·lectiu que només reconeix 24 de les llengües que es parlen a Europa, que en són moltes més. El català n'és el més gran exponent: és la llengua no oficial de la UE amb més parlants i vitalitat. De fet, és la 14a llengua més parlada de la Unió.\nEuropa pot fer més coses pel català del que ha fet fins ara i ho pot fer millor. I té una oportunitat d'or que no pot deixar passar: la iniciativa popular europea Minority Safepack, que demana que es tramiti una llei europea de protecció lingüística, va recollir recentment el milió de signatures necessàries per tal que les institucions europees ho facin efectiu. Concretament, 1.128.385 ciutadans europeus hem demanat a la Comissió Europea que legisli a favor de les llengües regionals, minoritzades o minoritàries, i ara hi ha de donar resposta. Si arxiven aquesta petició serà una autèntica vergonya. Des de Catalunya en vam recollir moltes, de signatures.\nEl Dia Europeu de les Llengües se celebra cada 26 de setembre des de l'any 2001 a iniciativa del Consell d'Europa, amb l'objectiu de promoure la diversitat lingüística com un valor afegit que permet la cohesió social, facilita la mobilitat i afavoreix el respecte cap a la diversitat humana i social que representa. I això és una riquesa que sovint no es valora prou.\nDes de la Plataforma per la Llengua animem les institucions europees a vetllar per la no-discriminació lingüística: volem tenir les directives i els reglaments europeus en català, volem que els nostres eurodiputats puguin treballar en català, volem que el català compti per ser funcionari a les institucions europees i volem que els catalanoparlants deixem de patir els inconvenients i discriminacions que representa que el català no sigui oficial de la UE. Hi tenim dret. O és que som ciutadans de segona?\nQue la UE demostri que de debò pensa en els seus ciutadans, i no només en el mercat i els diners. Seria una bona manera perquè la ciutadania veiés que el projecte europeu, en el qual la majoria de catalans ens hi volem sentir còmodes i partícips, té tot el sentit que ha de tenir. I la llengua seria una molt bona manera de demostrar-ho.\nL'altra manera d'assolir l'oficialitat del català a la UE i obtenir els drets que ens pertoquen és aconseguir un Estat propi que formi part de la UE. Pensem-hi.


Notícies anarquistes de més de 50 col·lectius catalans 🏴 Anarquia.cat Una sentència atribueix la mort d’un treballador de l’Ajuntament de Vic al mal manteniment del vehicle amb què treballava – Anarquia Catalunya 🏴\nJoan Baptista Peset Aleixandre, el forjador de vacunes que Franco va fer afusellar Fa 12 hores per Direta\nVaga al sector públic el 30 de novembre i a l’educació pública també el 2 de desembre Fa 21 hores per Prendre La Paraula\nDeclaració del filòsof Giorgio Agamben al Senat Italià durant els debats sobre la implantació del ‘passaport covid’ Fa 30 hores per Prendre La Paraula\nUna sentència atribueix la mort d’un treballador de l’Ajuntament de Vic al mal manteniment del vehicle amb què treballava\nUna sentència reconeix que la mort en accident laboral d’un treballador de VicVerd és a causa del mal manteniment d’un vehicle d’aquesta empresa municipal de l’Ajuntament de Vic. La sentència del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) tomba una d’anterior d’un jutjat social de Granollers, que atribuïa l’accident a una mala pràctica del treballador mort, Lluís Barnolas, i un deels seus companys de feina. L’Ajuntament va anunciar divendres que acata la sentència del TSJC i que no presentarà recurs davant el Tribunal Suprem. Ho fa després d’una campanya popular de recollida de firmes impulsada per la família del treballador i que l’oposició municipal li ho demanés en l’últim ple.\nEls fets van ocórrer pels volts de 2/4 de 7 del vespre del 29 de març de 2018, quan Lluís Barnolas i el seu company de torn estaven fent la recollida de vidre baixant el carrer de la Riera de Vic, una via molt costeruda del nucli antic de la ciutat d’un 14% de pendent. VicVerd és una empresa municipal amb participació majoritària de l’Ajuntament de Vic, a més de l’Associació Sant Tomàs PARMO – TAC Osona i Recollida i Reciclatge SL. Entre altres coses, fan la recollida de materials com vidre, cartó i andròmines en el terme municipal de Vic.\nVicVerd és una empresa municipal amb participació majoritària de l’Ajuntament de Vic, a més de l’Associació Sant Tomàs PARMO – TAC Osona i Recollida i Reciclatge SL\nA l’altura del número 13 del carrer de la Riera, Barnolas i el seu company de feina van aturar la camioneta amb la qual estaven treballant per recollir el vidre del restaurant El Caliu. Quan ja havien baixat del vehicle, però, els dos treballadors van sentir un clec com si el fre de mà es desfrenés, segons va declarar després el company de feina de Barnolas. La camioneta va començar a baixar carrer avall. Tant Barnolas com el seu company van córrer per tornar-hi a pujar i poder-la aturar. Però a l’altura del número 17, la roda del vehicle va tocar amb la vorera i va fer un gir inesperat que va provocar que acabés xafant a Lluís Barnolas, que va morir en l’accident. En el moment de la seva mort, Barnolas tenia 58 anys.\nLa Guàrdia Urbana va sospitar del fre de mà des del primer moment\nEncara en el mateix lloc de l’accident, agents de la Guàrdia Urbana de Vic van poder comprovar que el vehicle estava en punt mort i amb el fre de mà abaixat. Ho van trobar sospitós i ja al dipòsit de vehicles, van desmuntar el mecanisme de fre i van poder comprovar que hi havia un desgast molt acusat.\nA petició de la Guàrdia Urbana mateix, l’estació de la Inspecció Tècnica de Vehicles de Vic va fer el 5 d’abril d’aquell mateix any una inspecció, de la qual va concloure que hi havia una “subjecció insuficient del cadell del fre de mà i desgast excessiu de l’eix de la palanca o del mecanisme del trinquet”. Van poder comprovar que si bé en un punt per sota del màxim recorregut del trinquet el fre era eficient, hi havia un punt proper al màxim on saltava.\nMalgrat les evidències de mal estat del vehicle, VicVerd es va negar a pagar-li a la família la indemnització que consideraven justa, en tractar-se d’un accident laboral amb resultat de mort\nMalgrat aquestes evidències de mal estat del vehicle, VicVerd es va negar a pagar-li a la família la indemnització que consideraven justa, en tractar-se d’un accident laboral amb resultat de mort causat per un mal manteniment de les eines de treball, en aquest cas la camioneta de recollida del vidre. La família va recórrer davant del jutjat social número 3 de Granollers, que tampoc els va donar la raó, en considerar que hi havia hagut una mala pràctica professional per part dels dos treballadors.\nUna sola revisió del fre de mà en 129.000 quilòmetres\nEl canvi substancial de la sentència del TSJC respecte a la primera del jutjat social de Granollers és en l’apreciació del manteniment que VicVerd havia fet del vehicle. El jutjat social es limitava a reproduir la conclusió de la pericial aportada a la causa segons la qual l’empresa havia complert amb la taula de manteniment programada pel fabricant del vehicle i de forma particular en el fre de mà, sense que en cap de les revisions s’hi hagués detectat cap anomalia. La realitat, però, és que tal com va ressaltar en el seu recurs l’advocat de la família, Miquel Mitjans, només consta una revisió dels frens de gener de 2016, quan el fabricant indica que cal fer-ne un control cada 20.000 quilòmetres. Doncs bé, la camioneta havia estat matriculada el desembre de 2010, i en el moment de l’accident tenia fets 129.354 quilòmetres. Per això, com s’indica en la sentència del TSJC, hauria d’haver portat ja un mínim de sis controls del fre de mà. I només se’n va poder acreditar un.\nLa sentència sí que reconeix el que se n’anomena una recurrència en la causa de l’accident. Si bé sense la falta de manteniment del vehicle considera que aquest no s’hauria produït, també reconeix que la conducta dels dos treballadors hi va influir. Barnolas, en intentar pujar a un vehicle en marxa per parar-lo, i l’altre treballador, que era qui el conduïa, en accionar només el fre de mà, quan era recomanable també posar la marxa enrere, en parar en un carrer molt costerut en posició de baixada. Amb tot, la sentència nega que pugui qualificar-se l’actitud dels dos treballadors de “temerària”, i la rebaixa en tot cas a “imprudència professional”.\nCampanya popular de recollida de firmes\nL’Ajuntament de Vic, en tant que soci majoritari de VicVerd, ha estat valorant fins a l’últim moment la possibilitat de presentar un nou recurs davant el Tribunal Suprem. Al final, però, divendres un portaveu municipal va anunciar que s’acata la sentència i que no es presentarà cap més recurs. La família havia iniciat feia pocs dies una campanya popular de recollida de firmes a la plataforma Open Petition per demanar que no es presentés recurs davant el Suprem.\nDivendres un portaveu municipal va anunciar que s’acata la sentència i que no es presentarà cap més recurs\nD’altra banda, en el ple municipal d’octubre tant ERC com Capgirem Vic, els dos principals grups de l’oposició, li havien demanat a l’equip de govern de JxCat que “no perpetuessin més el dolor de la família” i ho deixessin aquí, vistes les evidències dels informes tècnics i l’última sentència del TSJC. Albert Castells, regidor de Serveis i alhora president de VicVerd, davant la petició de l’oposició d’aturar el procés judicial, va limitar-se a respondre que no volia portar el debat al ple i que, en tot cas, ja informaria la resta de regidors “en sessions de treball”.\n*Article publicat originalment a ‘El Setembre‘\nPrimera sentència de fixesa per a una funcionària interina després de la sentència del TJUE Sentència del TSJC a l’Ajuntament de Torroella de Montgrí per negar una carpa informativa al partit Ciutadans Una setantena de treballadors de manteniment públic de Figueres es manifesten davant l’ajuntament La mort d’un treballador en una fàbrica a Cornellà obre el debat sobre l’eficiència de les inspeccions de treball Denuncien davant d’Inspecció de Treball l’accident laboral de Sant Aniol de Finestres en què ha mort un treballador Una imatge per la història: una pancarta a Bellvitge contra el desviament del Llobregat amb el segell de l’Ajuntament del Prat Els treballadors de manteniment públic de Figueres tornen a protestar davant l’ajuntament, convocats per Co.bas i CCOO Una anàlisi social, jurídica i política de la sentència que anul·la el pla de protecció del litoral valencià El ple de l’Ajuntament de Salt dona suport a l’amnistia igual que el de Vic i altres municipis Tal dia com avui de 1978 un treballador de la SEAT veí del Prat va ser detingut per la seva relació amb el ‘Cas ERAT’ A la Regió Sanitària de Girona hi ha alguns municipis amb el risc de rebrot més elevat del Principat de Catalunya. Hi ha 65 persones hospitalitzades (=) amb 17 casos crítics (=) i les darreres hores ha mort una persona de les pacients per covid-19 Col·lectius i sindicats denuncien la precarietat laboral arran de la mort d’un treballador a Alboraia


Notícies David i Blanca des d'Hondures ~ Tarragona Missionera\nNotícies David i Blanca des d'Hondures\nPublicado domingo, diciembre 14, 2014 Por Tarragona Missionera\nLa Bona Notícia.\nJa fa un mes que vam arribar a Hondures, el mateix temps que vam passar junt amb l'Òscar i l'Adelaida ara farà tres anys. I tenim la sensació d'estar-ho vivint tot més a poc a poc, amb suavitat, amb delicadesa. S'agraeix poder distingir i apreciar els matisos de cada indret, de cada projecte, de cada persona. També tenim més temps per a reposar les impressions, i això ajuda a la reflexió i a minimitzar el risc de jutjar sense prudència, participar sense coneixement, o proposar sense raó. Hondures ens està donant una oportunitat per treballar la nostra honestedat en la missió. Ho veiem en els altres missioners: actuen pensant, pensen estimant, i estimen amb el seu gest. Sembla una obvietat, però les persones no sempre responem a aquest patró. Aquest es precisament un pensament que ens ha inspirat en una tasca que ens han encomanat recentment: La orientació pedagògica de la Campanya Infantil 2015. Aquest projecte es una gran pensada: L'església ofereix, a nivell nacional, tant a escoles públiques com a centres catòlics, una proposta educativa orientada a treballar amb els infants i joves un valor concret, al llarg de 7 setmanes, durant el curs. A través de dinàmiques, tallers i contes, adaptats segons les edats, els professors i educadors tenen l'oportunitat d'ensenyar, d'inspirar i de provocar la vivència de valors positius per a l'home i la societat. L'any passat es va treballar la responsabilitat, i el proper curs es parlarà de l'honestedat. El nostre estimat Bisbe Lluís, sempre s'ha encarregat d'aquest manual preliminar de presentació a mestres, i aquest any li donarem un cop de mà!\nLa nostra feina, en aquest sentit, es desenvolupar el concepte de l'honestedat i detectar altres valors complementaris que ajudin a l'aprenentatge i a facilitar als educadors la interiorització dels mateixos, per a que puguin ser referència també amb el seu exemple. Cada any, nous centres i escoles demanen a l'organització els materials per dur a terme aquesta campanya amb els seus infants, i és que s'ha convertit en una oportunitat molt interessant per introduir als nens i treballar amb els joves els valors positius que han de prevaldre al nostre entorn: la sinceritat, la tolerància, l'alegria, el perdó, el servei, o el respecte per la vida... tan necessari en aquesta societat!\nUn reforç positiu enmig de situacions, molt cops frustrants, de pobresa, marginació, exclusió, bullyng entre els més petits i un llarg etcètera. I una mica d'esperança, en aquest sentit, pensem que pot anar bé per impulsar iniciatives personals i socials enriquidores, justes, positives, pacífiques. L'esperança s'ha d'estendre, aquest reforç positiu ha de tenir també un reflex en l'entorn adult.\nLa setmana passada, ens vam reunir amb els responsables dels mitjans de comunicació catòlics d'Hondures, en una jornada de revisió, formació i reflexió molt interessants. Tot i que els pressupostos en comunicació son molt reduïts, Mns. Rómulo Emiliani, bisbe auxiliar de San Pedro Sula, ens encoratjava a no deixar de difondre bones notícies que inspiressin al poble hondureny. I es que aquí, la premsa té certa tendència a prioritzar les noticies dolentes, les morboses o les decebedores justificant-se en la demanda dels públics. I bé, per què no començar a ser pedagògics en les emissions radiofòniques també? Per què no sembrar coratge i ànims en cada lletra al diari? Per què no ser instruments de pau a cada programa televisiu? Els mitjans de comunicació social tenen a les seves mans una important tasca. Per això els mitjans catòlics hem de ser altaveu de les bones notícies, d'aquelles esperançadores, de les que animin, de les que inspirin, de les que contribueixin a l'enriquiment personal per ser agents de valor en aquesta societat.\nTot just ara, que comencem l'Advent, es un bon moment per reflexionar sobre com cadascun de nosaltres es altaveu de la Bona Notícia. I no podem ser-ho des d'un cristianisme apagat i pobre, ni des d'odis profunds cap aquell qui em va fer mal, ni des de la tristesa per veure tan poc amor i promeses fracassades. Joan el Baptista va ser altaveu en el desert... si el poguéssim entrevistar avui ens diria que no fou fàcil, però va abandonar la peresa i va mirar cap endavant, per que la Promesa de Déu, val la pena.\nARTICLE CATALUNYA CRISTIANA "LA BONA NOTICIA", 14-12-2014\nEsta noticia ha sido publicada en: Blanca Serres , David Guillen , experiencies missioneres , Honduras , Trujillo


Anècdotes de Sandrabike: Coneixent camins nous!\nConeixent camins nous!\nSom diumenge, podria dormir fins que el cos em digués prou però el cap em demana començar el dia amb una bona pedalada!!\nSona el despertador, el paro i faig mitja volta, estic molt mandrosa...\nTorna a sonar i faig un pensament, vull esmorzar bé que, tot i que volem fer una sortida curta, sempre surt més llarga... jejeje\nA les 8 sóc al passeig, poc després arriba en Toni i ens posem en marxa amb l'objectiu d'arribar fins al Mirador de les Mirandes a Romanyà i després improvitzar la tornada.\nTenim poc temps així que agafem el camí més ràpid, retallant per corriols, passem pel Molí de la Capçana i enfilem amunt cap a la Font dels Arbres, on hi ha una pujada forta fins a la pista que baixa del Puig d'Arques.\nSeguim direcció a Romanyà seguint el GR.\nTrobem varis ciclistes, fins i tot un tàndem, quina coordinació que tenen i passant per aquests camins!!\nJa veiem el mar!!!\nTravessem el poble i anem cap al Mirador. Sé el camí però veig cartells... perquè anem amb el temps just que sinó... queda pendent d'investigació!\nReculem i tornem a seguir el GR, tot avall!! Sortim a la carretera asfaltada, en Toni veu el GR que continua, jo amb el xip posat per trobar un corriol no el sento i faig un tros d'asfalt fins que el veig, ara ja hi som, ens hi posem!\nEl corriol és el bo, però no hi ha marques enlloc i no recordo per on continua... és igual a algun lloc sortirem!!\nVeiem unes fletxes vermelles, les seguim, les perdem, no sabem on som!!\nSembla que estigui fent el recorregut d'una marxa, passant per llocs desconeguts pendent de fletxes, que en aquest cas en algun lloc les hem perdut, corriols inèdits, trams no ciclables i sempre endavant!!\nNo sabem la volta que hem fet però acabem trobant altre cop el GR i la ruta 8 de BTT que havíem perdut. Ens porta al corriol de la Font de Panedes, en Toni se'l mira, avui tampoc hi ha temps, seguim el camí i sortim altre cop a la carretera asfaltada.\nFem un tros i té un flash quan veu un camí!\nGirem a la dreta i m'ensenya el tram que va descobrir l'altre dia però el fem del revés i sense pedalar envà jejeje\nInteressant, una pista molt xula!\nNomés té un punt de dificultat, on hi ha uns xargais en pujada. Veig que en Toni patina i jo que vaig tot darrere també em paro. Ell recula i ho torna a intentar jo segueixo a peu. Després em fot perquè em costa enganxar-me altre cop, hauria d'haver fet com ell...\nEm diu que hem passat el pitjor, la resta es fa bé i anem a parar a la Cabra Penjada.\nTornem per la Bruguera així no repetim i, apart, ja és prou pla i ràpid fins a Cassà.\nUna ruta interessant que ens ha deixat portes obertes amb camins nous per investigar!!!\nwillis 30 de juliol de 2012, a les 13:35\nTal com sóc!\nClassificació V Marxa BTT Vilaür 2012\nV Marxa BTT Vilaür\nSortim a investigar!\nRuta del Carrilet Girona-Olot\nXV Montcal Bike 2012


DETENIDO UN VECINO DE CUNIT POR FORMAR PARTE DE UNA RED DE NARCOTRAFICANTES | WEBSEGUR.com\nDETENIDO UN VECINO DE CUNIT POR FORMAR PARTE DE UNA RED DE NARCOTRAFICANTES\nLa Guàrdia Civil ha confiscat 210 quilos de pasta de cocaïna i ha detingut 13 membres d'una suposada organització criminal que introduïa la droga a Espanya a través d'un innovador sistema d'ocultació en mobiliari simulant la realització de mudances des del Perú.\nAquesta pasta de cocaïna, després de diferents processos químics, suposadament anava a ser transformada en prop d'una tona de cocaïna per a consum, han explicat aquest divendres en roda de premsa el cap de la Guàrdia Civil de Catalunya, Daniel Baena.\nEls membres de la xarxa són vuit homes i cinc dones de nacionalitats colombiana, espanyola, peruana, guineana, marroquí i cubana, d'edats compreses entre els 25 i els 71 anys, de Barcelona, l'Hospitalet de Llobregat, Cornellà de Llobregat, El Prat de Llobregat (Barcelona) i Cunit (Tarragona).\nLa investigació, desenvolupada en col·laboració amb la DEA dels Estats Units, ha començat després de localitzar un grup criminal organitzat, format majoritàriament per narcotraficants colombians, que pretenia introduir importants quantitats de droga a Europa usant com porta d'entrada el Port de Barcelona.\nDesprés d'un dispositiu de seguiment, aquest dimarts els agents van desplegar un dispositiu en diferents punts de Catalunya i va culminar amb la detenció dels 13 narcotraficants i es van dur a terme deu escorcolls, i a més de la droga es van intervenir cinc vehicles d'alta gamma, diverses armes i material tecnològic.\nLa xarxa estava perfectament organitzada i jerarquitzada, ja que cada membre desenvolupava diferents rols de responsabilitat i missions definides en l'estructura delictiva.\nEl que feien era enviar persones amb escassos recursos econòmics al Perú aparentant que anaven a fer algun tipus d'activitat laboral i vivien durant diversos mesos amb totes les despeses pagades en espera del viatge de tornada.\nQuan l'organització planejava la tornada d'aquestes persones a Espanya iniciaven els preparatius d'ocultació de la droga a l'interior dels mobles que, suposadament, eren els que havien format part del mobiliari durant la seva estada aquests mesos al Perú.\nLa persona tornava a Espanya en avió i els mobles els feien en contenidors via marítima i eren remesos a diferents guardamobles de Barcelona i el seu extraradi, on, finalment, es feien càrrec d'ells diferents integrants del grup criminal per culminar el procés d'extracció de la droga que portaven oculta.\nLA FALSA ENCUESTA SOBRE EL ESTADO DEL MUNICIPIO (CALAFELL)\nSegur i Calafell Sociedad Política Curiosidades Humor Motor Catalunya Economía Islam Otras estafas Corrupción Legislación Inmigración Tecnología Salud Estafa luz Baix Penedès Justicia Terrorismo Sucesos Celebraciones Garraf Necrológica Climatología Tráfico Cine y TV Alt Penedès Plenos municipales 2018 Rojo Botín\nLA MAREA EN LA TV IRANÍ\nCalafell crea un servei per a ajudar les entitats a complir les seves obligacions legals


Publicat per Lutxana art* el dia de desembre 14, 2009\nEl divendres el narcisista em va dir que pensava que feia dies que no em veia, però jo havia estat al meu espai tots els dies.\nPotser ha deixat de mirar-se al mirall 5 minuts al dia i ara es fixa en mi.\nEm recorda al barrufet vanitós.\nDivers i plural.\nDiu que s’ha de respectar la diversitat i l’antiguitat dels territoris històrics.\nÉs com la Bíblia, cada un i cada una treu el significat que més li convé.\nMolt esforç de molta gent.\nLa gent ara s’abriga, es fica la jaqueta que més escalfa.\nAhir ensenyaven el pit, avui l’amaguen.\nL’èxit no és el resultat, l’èxit és la gent que es mou, que abans no es movia.\nEl dijous li preguntava a una amiga si aniria a votar al seu poble, i no sabia que es feia. Ella treballa i viu al centre de la seva ciutat i no sabia res.\nS’ensementaria. No en volia saber res.\nFins hi tot la gent que te les idees clares es manté al marge.\nEs comença a moure una mica el múscul comú, i la gent deixa cada cop més els seus assumptes personals.\nLa gent es deixa d’implicar si allò que veu és només una carrera personal per arribar al poder.\nDiuen que si Catalunya fos independent tindria que sortir de la Unió Europea i fora de l’Euro.\nSi fos així Espanya, sense Catalunya, també tindria el mateix camí, ja que Catalunya suposa més del 65% de l’economia de l’estat.\nSense comptar que Euskadi també voldria independència si Catalunya la te.\nLes empreses catalanes tindrien que canviar el model de mercat, per que perdrien els consumidors de la resta d’Espanya.\nTambé les empreses d’Espanya tindrien que canviar el seu model, ja que el 65% dels consumidors en massa de l’estat estem aquí.\nIgual que la gran massa de majoria de població de Catalunya representem més de la meitat de l’electorat de tot l’estat.\nAixí que si aquí votem tots a una mateixa cosa conjuntament aquesta idea aniria a missa a la resta de l’estat.\nPerò aquí ni tan sols ens posem d’acord en el Barça, fins hi tot quan ho fa tant bé i ho guanya tot.\nAixí el 25% de tractaments de malalties greus que es tracten a Hospitals públics de Catalunya són de malalts de la resta d’Espanya i els estem pagant aquí.\nInterpel·lacions des de la societat civil.\nEls partits apuntats a cuita corrents.\nNo hi ha líders.\nUns s’hi apunten i altres es callen molt.\nEl valor de la consulta.\nEl que sabem.\nMoltes persones mobilitzada.\nSentiments i idees al damunt de la taula.\nPocs i mal avinguts.\nEl cantó positiu.\nRessò internacional. Per la via pràctica.\nLa gent passa molt de la premsa.\nPotser la mira per veure que hi diuen d’allò que succeeix, a veure si diuen la seva o la nostra.\nLa gent no hi creu, no creu, està molt lluny,\nEs mira les coses de reüll, passa de llarg.\nMoltes vegades viuen, vivim al marge; o ¿potser són les institucions i els mitjans els que volen mantenir aquesta distància amb la societat per mantenir els seus privilegis?\nDes de lluny es pot dir el que es vulgui dir, per quedar sempre be.\nA Copenhaguen no hi ha representació de Catalunya oficial.\nL’estat espanyol no ha volgut cedir un espai del seu “stand” a Catalunya, com si ho ha fet Canadà amb Quevec, per exemple.\nCatalunya ha hagut de contractar un espai de manera “privada” per poder ser-hi representada.\nAllà on està tot el món s’hi ha d’estar.\nEl món avui està gris.\nEl silenci després.\nLes darreres fulles que cauen dels arbres despullats d’aquesta tardor.\nArriba l ’hivern.\nDes de els punts de vista de que uns estudis de consum com és per exemple l’EGM, que analitza el consum de mitjans audiovisuals i bens de consum, fent referència a tot el conjunt de la societat a partir d’unes enquestes fetes a uns milers de persones que representen a tota la població, podem entendre que 200.000 persones que opinen d’una manera conjunta en representació de 700.000 és una dada suficient per poder ser extrapolada i representativa.\nTot i així els estudis d’opinió també son com la Bíblia, cadascú n’extreu les conclusions més òptimes en combinació amb les seves idees.\nLes iniciatives ideològiques.\nL’activitat va a la baixa.\nL’altre dia defensava les meves idees utòpiques davant de les meves amigues.\nNo sóc exemple de res, no vol dir que dugui totes les meves idees a la pràctica, només plantejo allò que m’agradaria modificar d’aquest món, coses que no m’agraden.\nTinc potser una idea del món, un somni, que no està plantejat de la manera més realista possible, ho entenc que sorprengui a la resta dels ulls i de les oïdes que m’envolten.\nEl canvi de sistema.\nQue arribi ja l’era aquari!\nSempre s’ha de ser molt prudent.\nNadal va amb “n” en majúscula.\nMutacions del Nadal.\nJo tinc de tercer nom Nadal.\nEl mateix que tenia la meva avia paterna.\nElla el tenia aquest nom perquè va néixer el dia 25 de desembre de no se quin any, però allà pels anys vint de la Barcelona moderna.\nElla es deia Nadal com el dia en que va néixer.\nVa donar la casualitat que el seu marit, en Joan, també havia nascut el mateix any i el mateix dia, també a Barcelona.\nVa donar la casualitat que un dia, desprès d’haver tingut dos fills, van fer l’amor i van engendrar bessons, i que el més petit dels dos bessons, el que va néixer primer dels dos, va ser el meu pare, que també es diu Joan, com el seu pare i el seu avi. Tots tres Joans.\nEl món està ple de coincidències i/o casualitats, segons convingui.\nSeguir els consells dels savis i de les dones sàvies.\nUn dia un boig, un vell una mica begut i perdut, em va dir que sempre em fes la tonta, que era la millor manera d’anar pel món, fer-se la tonta, aparentar ignorància, no cridar l’atenció, passar desapercebut, era segura tàctica de triomf a la vida. Pacífica, sense cridar.\nNo era qualsevol dia, era la nit de Nadal del 1999.\nÉrem a davant del Bar Zurich, avens del Fnac, abans de la reconstrucció del triangle.\nVarem pujar pel carrer Pelai i després per Aribau.\nVarem trobar una altre dona mentora que ens va aturar al vell mig del carrer per desitjar-nos bon Nadal.\nDos nois van passar per l’asfalt en una moto i van cridar “gooooOOOrda!!”.\nAquesta dona estava molt grassa.\nCoaccionada, sense por, va dir ràpidament: ¡Gorda tu Puta madre, Cabrón!\n(Vaig suposar que la dona estava acostumada a aquestes paraules alienes i ja tenia pràctica en la resposta),\nAquell dia varem anar a un Karaoke.\nVarem cantar la cançó de “Mujer contra mujer” de Mecano i les que més ens agradaven de Roxette, i alguna de Sopa de Cabra.\nQuan cantava la gent el dels discos làser ficava uns efectes d’àudio que et feien tenir una veu molt millorada.\nQuan eren potser ja les 8h del matí el del Karaoke ens va convidar a menjar un plat de pernil salat.\nVan succeir coses molt entranyes durant el transcurs d’aquella curta nit.\nUn dels temes d’aquest any 2009.\nUn dels temes del proper any 2010.\nHaurem de tornar a acostumar-nos a escriure un nou any, 2010.\nMolts tornarem a ficar sense adonar-nos 2009 moltes vegades en comptes de 2010.\nI ens en riurem un segon del nostre trasbals mental.\nPels maniàtics i maniàtiques perfeccionistes de fer apunts perfectes serà ben be un trauma, que perpetrarà la destrucció del primer paper a fer servir de la nova llibreta, per exemple.\nLa meva mare vol el robot aquest que neteja sol.\nAbans d’ahir vaig sentir a algú que deia que l’havia comprat.\nEncara no l’han provat.\nÉs hora dons d’anar a les webs especialitzades en l’opinió dels consumidors en productes i veure que n’opinen.\nEncara que no ens en refiarem prou, perquè són desconeguts: així si alguna persona propera, amb suficient poder de convicció amb la seva opinió, ens aconsella d’una o altre manera sobre l’aparell segons la seva pròpia experiència, serà llavors quan trobarem un raonament que sí tindrem en compte per adquirir o no aquell producte o servei que ha aconseguit cridar la nostra atenció.\nEls pioners han d’arriscar-se i provar les coses a veure si funcionen, sense saber si son bones o no.\nÉs el que te voler ser pioner.\nEncara que si funciona molt bé, el triomf és teu.\nTinc un mapa del Nadal de Barcelona i és de plàstic, quan solia ser de metall.\nDiuen al mapa que els galets que engalanen diversos punts estratègics de la ciutat són de Gallina Blanca.\nLlavors dons Gallina Blanca patrocina aquest any el Nadal a la Ciutat.\nTambé hi participen Endesa, Cespa, CLD corp, Urbaser, El Corte Inglés, Saba Abertis, Fundació Barcelona Comerç, i Barcelona Turisme Shopping line, TMB i TRAM.\nTots col·laboren en la difusió de l’esperit de Nadal.\nUna nació amb dues cares.\nEs pot observar que al plànol de Nadal no toca il·luminar el meu barri, no hi ha ficat ni tan sols un galet gegant d’aquests.\nBarri Besòs-Mar, del Poble Nou, del districte Sant Martí.\nNomés han ficat un trist galet a una de les rotondes de la rambla del Poble Nou. Res més.\nPotser tenim sort i hi passarà la cavalcada de reis del Clot.\nPenso després existeixo.\nEl meu barri és dins del districte més poblat de la ciutat, te més del doble d’habitants que molts del altres districtes tant i tant il·luminats, segons dades estadístiques de la web: [www.bcn.cat/estadistica]\nÉs actualment la zona de negocis més destacada de tota la zona metropolitana: 22@, Diagonal Mar, Centre de Convencions Internacionals, Fòrum, els Hotels més prestigiosos de la ciutat, i la zona de mar més utilitzada.\nÉs dons una zona molt bona per fer negoci però no per il·luminar per a les persones, encara que el tram de la diagonal que creua una gran part del barri es digui de nom “el passeig de les persones”. Ni tan sols és gaire important que hi sigui la torre Agbar a una punta, i la sede d’Endesa a l’altre.\nPotser no ens cal il·luminació.\nPotser pensem que amb la llum de la torre Agbar ja en fem prou.\nPotser no tenen en compte que actualment els dos centres comercials més potents al Barcelonés són el C.C Glòries i el C.C Diagonal Mar.\nÉs un tant estrany que no tinguin en compte que és la zona on actualment s’ubiquen el 75% de les noves empreses de la ciutat, entre elles la potent “MediaPro”, per exemple.\nÉs un dia tapat pels núvols.\nLa gent està encongida, esbafada, esbucada, esbocada, espuada, estufada, esbufada, intrínsecament el temps sempre afecta a les persones en les seves activitats i accions. Quina és la paraula incorrecte?\nSi fa massa calor o massa fred la gent no vota.\nDesprés de les idees i les ideologies, els sentiments.\nPintar la infantessa, el sexe i la mort.\nNormalment els temes comuns de tot tipus d’artistes són l’amor i la mort.\nPotser també el pas del temps, que condueix a l’existencialisme postmodern, contemporani.\nAltres treballen els sentiments i totes les experiències que potencien el sentir o l’anul·len.\nLa mar de bé.\nPintar als llençols, perquè?\nPintar al cos?\nPintar en digital.\nUna vegada vaig conèixer a un artista que feia tots els dibuixos a un vidre i després els escanejava, després esborrava allò fet al vidre, i es quedava sense original.\nAls artistes, moltes vegades, els fa por perdre “l’original”.\nDigitalitzar directament l’art.\nDeixar d’emmagatzemar coses i més coses.\nLa professora de fotografia deia que tenia tantes fotografies a casa seva......\nLa professora d’Historia d’Art acumulava milers de llibres d’Art i objectes, obres a casa seva, una gran casa....\nEra extraordinària la seva col·lecció....\nPerò un dia es va incendiar...\nÉs llavors quan penses quin valor te tenir coses, que al final són només coses....materials...\nL’essència, en canvi, no es pot destruir...\nI com transmetre l’essència sense fer servir res material?\nA la xarxa es poden acumular les teves imatges, dades, textos... fins que un dia petin tots els servidors... on s’emmagatzemen totes aquestes coses, tots els uns i zeros del món.\nL’Acte de crear, només pretén això, crear sensacions, extrapolar-les al seu públics, fer sentir, comunicar.... si ja ha comunicat perd la seva essència...\nHi ha coses que sempre segueixen comunicant sensacions...\nEl perquè de tot?\nTot allò digital és millor, diuen, però va més lent, és clar si funciona igualment a través de mitjans analògics tradicionals comuns: mega hercis.\nS’acumulen els uns i els ceros. Transmissió de dades massiva.\nSi tots miren el mateix canal a l’hora fent servir el mateix canar es veurà malament.\nDe moment tenim la oportunitat de seguir sentint i sobrevivint el nostre dia a dia, potser de tant en tant, ens tapem les oides o tanquem una mica els ulls, per poder seguir vivint sense tanta por....deixar de mirar allò que ens ofengui, ofegui....\nPotser podrem sobreviure un cert temps, maquillant el resultat.\nA pell de flor.\nEls colors de les llums dels carrers.\nEs manté la màxima qualitat.\nPero reduint els materials.\nAcumulant menys cada vegada.\n*link resultats de les consultes cada poble (tots) i les dades de participació detallades a:


Palau de les Arts Reina Sofia :: Medea\nProgramació 2011 - 2012\nLuigi Cherubini12, 17, 21, 24 juny 2012 Les funcions comencen a les 20.00 h. Diumenges i festius, a les 19.00 hSala Principal\nOpéra-comique en tres actes amb llibret de François-Benoît Hoffmann, basat en les tragèdies d'Eurípides i de Pierre Corneille. Música de Luigi Cherubini. Estrena: París, Théâtre Feydeau, 13 març 1797.\nVersió traduïda a l'italià per Carlo Zangarini, a partir de la versió amb recitatius cantats compostos per Franz Lachner, en alemany, el 1855. Estrena: Milà, Teatre alla Scala, 30 desembre 1909.\nDirecció musical Zubin MehtaDirecció d'escena i escenografiaGerardo VeraVestuari i adjunt d'escenografia Alejandro AndújarIl·luminacióJuan Gómez Cornejo\nVideocreacióÁlvaro Luna MedeaVioleta UrmanaNerisMaría José MontielGlauceOfelia SalaCreonteDmitri BeloselskiGiasoneSerguei SkorokhodovCap de la guàrdiaLeonard Bernad*Primera servaBrigitta Simon*Segona servaHagar Sharvit**Centre de Perfeccionament Plácido Domingo Orquestra de la Comunitat Valenciana\nNova produccióPalau de les Arts Reina Sofía\n12, 17, 21, 24 juny 2012Sala Principal\nS i n o p s i a r g u m e n t a l\nANTECEDENTSJàson reclama al seu tio el rei Pèlies el tron de Iolkos com a legítim hereu. Pèlies li fa creure que està disposat a renunciar-hi si Jàson ix victoriós de la difícil missió de recuperar el velló d'or (pell d'or del moltó alat Crisomallus, sacrificat en honor de Zeus per Frixos, avantpassat de Pèlies, que atorga glòria i triomf al seu posseïdor), custodiat pel rei Eetes a la Còlquida. Jàson salpa amb els més valerosos hòmens en la nau Argo. Quan arriba a la Còlquida, Medea, filla del rei Eetes i néta del déu del sol Hèlios, perdudament enamorada de Jàson, l'ajuda a aconseguir el velló d'or valent-se dels seus amplis coneixements de bruixeria. Conscient que no obtindrà el perdó de son pare davant de semblant traïció, Medea fuig de la seua pàtria amb Jàson i els argonautes rumb a Iolkos.\nPer orde del rei, són perseguits i atrapats pel seu fill Apsirt. Medea, sense compassió per un que és de la seua sang, ordix un pla per a assassinar Apsirt, el cos del qual és trossejat i tirat al mar. Quan arriben per fi a Iolkos, Jàson i Medea no aconseguixen l'anhelat tron, a pesar de portar el cobejat tresor arrabassat a la Còlquida. El següent pas serà tramar la mort del rei Pèlies. El crim indigna tant el poble que Jàson i Medea són expulsats. S'establixen llavors a Corint.\nJàson, casat amb Medea, li ha donat dos fills. Ella, incondicionalment fidel a ell, ha contribuït sense escrúpols -recorrent a estratagemes fetillers i a cruels crims quan ha calgut- a fer que el seu marit progresse. Jàson, fart ja de la seua sanguinària esposa, l'ha repudiada i ha posat les seues ambicioses mires en Glauca, la filla de Creont, el rei de Corint.\nACTE ICorint. Palau de Creont. Glauca es prepara per a la seua imminent boda amb Jàson. Les seues donzelles li aconsellen que pose fi als seus nefastos presagis sobre una possible venjança de Medea i pense en la felicitat que li oferirà el matrimoni. Arriben Creont i Jàson. Este oferix al rei el velló d'or. El sobirà, per la seua banda, es compromet a protegir els dos fills que Jàson ha tingut en el seu matrimoni amb Medea. A continuació, beneïx els nóvios davant de la cort.\nLa felicitat regnant cessa quan apareix Medea. Embolicada en un tètric vel, proferix dures paraules en públic amb les quals reclama Jàson com el seu legítim espòs. Llavors, Creont i Medea s'amenacen mútuament: ella, de provocar la mort de Glauca si esta es casa amb Jàson; ell, de matar-la si a l'alba no ha abandonat Corint. El rei, enfurit, ix de l'estada i s'emporta la seua filla, espantada per les intimidacions de Medea. A soles amb Jàson, Medea li retrau el repudi injustificat que ha patit després de tot el que ella ha sacrificat per ell. Li suplica que torne. No obstant això, Jàson la menysprea i l'exhorta a fugir de Corint.\nACTE IIUna ala del palau de Creont. Al fons s'albira el temple. Neris, donzella de Medea, informa la seua senyora que la multitud s'aglutina furiosa als voltants de palau i reclama amb crueltat la sang de Medea. Ella es resistix a partir, perquè no suporta la idea que Jàson, a més d'haver-la traïda, l'aparte ara dels seus fills per sempre. Creont s'aproxima amb el seu seguici per a exigir-li per última vegada que se'n vaja. Ella, amb les seues arts de persuasió, aconseguix que el rei li concedisca un dia més d'asil, just el temps que necessita per a dur a terme la seua atroç venjança. Neris, sempre fidel a Medea i conscient del patiment que l'afligix, està decidida a seguir-la allà on vaja. Estranyat per la decisió del rei, Jàson irromp furiós i exigix explicacions a la seua repudiada esposa, la qual cosa esta aprofita per a pregar-li que li torne els xiquets. Ell, que no pot evitar cedir al plor d'una mare, resol que els xiquets passen el dia amb ella, fins a la seua partida. Medea demana a Neris que vaja a buscar els seus fills al temple. De pas, haurà d'entregar a Glauca, com a regal de bodes, una diadema i una túnica màgiques. A la llunyania, s'escolta el cant alegre dels preparatius de la cerimònia nupcial.\nACTE IIIUn lloc muntanyós pròxim al temple. Medea invoca els déus infernals per a executar amb èxit el seu terrible pla. Neris torna del temple amb els xiquets. Medea es disposa a matar-los, però quan alça el punyal sobre ells l'amor de mare la fa desistir. Neris la informa que Glauca agraïx els seus regals i els lluirà en la boda perquè Jàson se senta orgullós d'ella. Medea revela a la donzella que la diadema d'or està impregnada d'un mortal verí que posarà fi a la vida de Glauca quan li adorne el front. Neris, impactada per esta barbàrie, li suplica que perdone, almenys, la vida als seus fills.\nNo obstant això, la venjança de Medea no ha fet més que començar. Quan Glauca es prova la corona i el vestit embruixats, una flamerada sobrenatural abrasa el seu rostre, sense que les donzelles puguen evitar-ho. Creont, horroritzat, s'abraça a la seua filla i queda adherit a ella, i s'impregna del verí de la túnica que ha desfigurat el cos de Glauca, la qual cosa provoca a ell també la mort. Procedents de palau s'escolten els crits d'espant que evidencien l'èxit de la fetillera. Jàson i el poble acudixen en tumult darrere d'ella per a donar-li el seu merescut castic. Medea es tanca al temple, on perseguix els seus fills, ganivet en mà, per a matar-los. Neris avisa Jàson perquè evite el crim. Però ja és massa tard: Medea mostra al seu espòs el ganivet ensagnat amb el qual ha posat fi a la vida dels seus fills. Una gran flamerada ix del temple. Neris, Jàson i el poble fugen espantats del lloc maleït.