Rai Santiveri: "Molts jugadors han marxat pel bon paper realitzat; hem de refer l'equip" - L'independent de Gràcia\nRai Santiveri: "Molts jugadors han marxat pel bon paper realitzat; hem de refer l'equip"\nL'atacant del Catalunya destaca la fugida de membres de la plantilla a altres clubs de waterpolo com a dificultat per afrontar la propera temporada\nDiumenge, 30 de maig de 2021 a les 08:23h\nRai Santiveri, atacant veterà del Catalunya | Josep Ponferrada (PFotoalbums)\nEl primer equip masculí del CN Catalunya ha acabat la temporada a la Divisió d'Honor de waterpolo amb un vuité lloc a la classificació general. Assolida la permanència a la màxima categoria estatal d'aquest esport, l'últim partit de lliga contra el Mataró (8-14) va suposar perdre la primera posició del grup D a la segona fase de la competició. Rai Santiveri (Barcelona, 1990) ha tancat la sisena temporada com a atacant al conjunt que entrena Tato Garcia i analitza el paper de l'equip de Can Toda.\n"Amb un bloc molt jove ens hem caracteritzat per un joc més ràpid i dinàmic"\nQuin balanç fas de la temporada? Us heu quedat a molt poc d'entrar al grup C pel títol de lliga.\nHa estat una temporada atípica, a causa de les mesures per la Covid i els mútliples confinaments que vam haver de fer a final d'any. A nivell esportiu, el balanç en general és positiu, ja que hem tingut opcions fins al final d'aconseguir els objectius principals de la temporada. Un d'aquests objectius era classificar-nos al grup dels sis primers equips i ens vam quedar a només un gol d'aconseguir aquesta fita. El segon objectiu passava per quedar primers del segon grup i vam tenir opcions fins a l'últim partit, ens vam jugar el primer lloc contra el Mataró.\nQuè destacaries de l'equip?\nDel nostre equip aquest any destacaria que hem estat molt lluitadors i la gran majoria dels partits hem pogut competir de tu a tu contra els rivals. També destacaria que al ser un equip amb un bloc molt jove ens hem caracteritzat per un joc més ràpid i dinàmic que altres temporades.\nQuins punts de millora detecteu?\nUn dels punts que podríem millorar seria el saber controlar els finals del partit quan portàvem el marcador a favor o igualat. Hem perdut alguns punts al tram final dels partits i això és una cosa que es guanya amb l'experiència.\nLa temporada va començar amb el crit d'ajuda del club per la situació econòmica. Com us ha afectat a l'hora de competir?\nEl tema de la situació econòmica del club no ens va afectar directament.\nQuins objectius us plantegeu de cara a la propera temporada?\nDesprés d'acabar la temporada molts jugadors han marxat pel bon paper realitzat. Així que a dia d'avui l'objectiu és refer l'equip i a partir d'aquí ja veurem.\nCom va començar la teva vinculació amb el Cata?\nDesprés de jugar en alguns equips de Divisió d'Honor com el Mediterrani o el Poble Nou, el Cata em va donar l'opció de poder seguir jugant i poder continuar amb la meva feina.\nÉs la sisena temporada que estàs al Catalunya. Quins reptes et marques de cara al futur?\nA nivell personal ha estat una temporada molt positiva per mi i això ha fet que tingui ganes de continuar la temporada vinent fent un bon paper, trobant-me bé dins de l'aigua i ajudant al màxim l'equip.


La (in)dignitat humana\nPer camins sinuosos i cíclics. Així ha evolucionat històricament la Humanitat. Hem avançat i retrocedit i tornat a començar. I enmig d'aquest vaivé hi ha conceptes que, quan aparentment semblaven arrelats, acaben sent arrencats del soca-rel segons d’on bufa el vent. Aquest és el cas dels maltractats drets humans que s'amplien o retallen segons siguin els interessos econòmics, polítics o geoestratègics dels estat en cada moment. La mort de milers de persones que buscaven una vida millor en el seu camí cap a Europa ens ha de fer pensar en aquesta direcció. Contemplem decisions polítiques que fonamenten els seus arguments en càlculs electorals i econòmics; en explicacions al voltant a la por i a la prevenció mentre ignoren el conceptes de dignitat humana. Assistim també arguments que tendeixen a limitar la seva anàlisi temporal i geogràficament. El problema no comença en el moment que les persones pugen al vaixell ni comença precisament a la platja. El problema comença en el m\nEl Trailwalker del 2015 a Girona\nd’abril 20, 2015\nen castellano Dissabte vaig anar a Olot, a veure com començava la Trailwalker. A primera hora del matí, mentre la boira encara inundava tota la vall, vaig saludar molta gent que estava alhora il·lusionada i neguitosa, esperant l’hora de sortir. A les 10h. del matí vaig veure la sortida de la Oxfam Intermon Trailwalker. Primer van sortir els tres equips de gent amb cadira de rodes i l’equip de persones invidents. Van sortir mentre rebien l’aplaudiment contundent d’admiració i ànim de les més 2.000 persones que hi havia a Olot. Vaig sentir l’emoció d’aquesta primera sortida a la pell. No refet d’aquesta emoció dos minuts després va arribar la de la de la sortida multitudinària, tranquil·la, festiva i animada. Els 1.500 marxadors van sortir com un riu humà per sota de l’arc blanc, sota la mirada dels equips de suport, de familiars i d'amics. Vaig caminar part de la primera etapa amb companys d’alguns equips i després amb cotxe vaig anar recorrent tots els punts de contro\nd’abril 10, 2015\nDes que el mes d’octubre de l’any passat es va curar Teresa Romero, l’ebola ha anat desapareixent de les portades i de les nostres ments. Sembla que ha desaparegut de les nostres vides. Aquest fet ens serveix per ser conscients de com de petit que és el “nostre” món. Ara un altre esdeveniment tràgic, un accident d’avió, omple pàgines i pàgines fins a uns nivells absurds que volen captar la nostra atenció explotant la nostra tendència natural a preocupar-nos pel que considerem més proper o el que creiem que ens pot afectar més. Per això parlem més dels “nostres” cinquanta morts que dels altres cent de totes les nacionalitats que els acompanyaven en el fatídic vol. Morts prematures i injustes totes. Arrel de l’accident ens han dit que hi ha 100.000 vols diaris a tot el món. Som una comunitat global i interconnectada. I per això no podem ignorar que passa amb l’ebola. Més de 10.000 morts i 24.000 infectats “oficials”. La gravetat de la situació a Sierra Leone, ha fet confinar tothom


El Barça es treu l'espina i guanya a casa del Nanterre (78-82)\nEls blaugrana han aconseguit una victòria suada davant un rival que ha lluitat fins el final\n2 min. Barcelona 06/12/2013 22:11\n651x366 Lighty, defensat per Abrines i Dorsey / HERVE BELLENGER / GETTY Lighty, defensat per Abrines i Dorsey / HERVE BELLENGER / GETTY\nAssegurat el Top 16 la setmana passada davant el Fenerbahçe Ülker (94-81), el FC Barcelona ha superat aquest divendres al modest Nanterre a domicili (78-82). Amb aquesta victòria, els blaugrana salden el deute pendent amb els francesos després de ser derrotats sorprenentment al Palau (67-71).\nTambé, la millor notícia ha estat la reaparició sobre la pista d'Erazem Lorbek, gairebé sis mesos després que l'operessin del genoll dret. El pivot eslovè ha jugat només tres minuts i ha anotat 4 punts.\nEls de Xavi Pascual han començat el partit a mig gas, però a poc a poc han pres el control i han anat de menys a més. La manca de rebot defensiu ha passat factura a l'equip català, que ha vist com els francesos aconseguien equilibrar el marcador sense presentar gaire joc. La dinàmica ha afavorit els locals que s'han fet grans (19-17) davant un públic entregat a l'Halle Carpentier de Paris.\nAl segon quart els blaugrana, més concentrats, han reaccionat i han mostrat la seva millor cara. Un equip lluitador, amb ganes de treure's l'espina clavada del Palau i recuperar l'orgull perdut. Era l'actitut que tocava. Així, un parcial de 18-30 a eixamplat la diferència entre ambdós equips a 10 punts al descans (37-47).\nEn la represa, el Barça ha tornat a patir amb el rebot defensiu. Tot i que el Nanterre, coratjós, ha intentat reduïr la renda blaugrana, el conjunt de Xavi Pascual ha sabut aprofitar la bona entesa entre els jugadors interiors i exteriors per seguir sumant (57-66).\nA l'últim quart, la falta d'encert blaugrana i la intensitat defensiva dels francesos han fet trontollar el marcador en els instants finals de partit. Finalment, el Barça, molt nerviós, i després que els locals fallessin una jugada d'atac, ha consumat la seva revenja guanyant a casa del Nanterre i consolida la segona plaça al seu grup d'Eurolliga.\nNavarro (15p), Lampe (14p) i Abrines (13p) han estat els màxims anotadors del FC Barcelona. Per part del Nanterre, Lighty (18p), Traore (14p) i Daniels (13p).\nErazem Lorbek, operat\n10. Les bústies d’enllaç dels nazis a Barcelona\nEl Govern prepara un pla per garantir les eleccions malgrat la pandèmia


Junts per Sant Vicenç alerta de possibles irregularitats en les subvencions de l’Ajuntament vicentí - Llobregat Digital\nJunts per Sant Vicenç alerta de possibles irregularitats en les subvencions de l’Ajuntament vicentí\nDimarts, 31 de maig de 2022 - 15:00h\nL’Ajuntament va acceptar pagaments en metàl•lic molt superiors al límit que marca la normativa contra el frau fiscal.\nUn Ple extraordinari per demanar explicacions al govern municipal de Miguel Comino (PSC) sobre les subvencions que l’Ajuntament ha pagat els darrers anys.\nAixò és el que han sol•licitat tots els grups de l’oposició en bloc: Junts x Sant Vicenç (Vicentins pel Canvi + ERC), Sant Vicenç en Comú – Podem i Ciudadanos.\nLa petició arriba després de mesos de preguntes al Ple municipal sobre aquesta qüestió que els grups de l’oposició consideren que no s’han respost de manera convincent. Anualment es destinen més de 5 milions d’euros a subvencions, cosa que representa al voltant del 17% del pressupost.\nUn Ple extraordinari sobre les subvencions permetrà parlar-ne en profunditat i proposar i acordar mesures que corregeixin la mala praxi de l’Ajuntament.Junts x Sant Vicenç ha analitzat totes les factures aportades per les entitats beneficiàries de les subvencions que l’Ajuntament ha donat per bones.\nI, en alguns casos, hi ha detectat possibles irregularitats que haurien de ser aclarides per part del govern abans d’estudiar emprendre altres accions. Entre les irregularitats detectades, la més flagrant són els pagaments en metàl•lic.\nEn concret, s’ha trobat la suma de 20.728€ abonats en metàl•lic per part de l’entitat beneficiària a un proveïdor, com a part del pagament d’una factura que ascendia a 41.479€.\nL’Ajuntament va acceptar aquesta facturasense entrar a valorar el mètode de pagament i sense sol•licitar un desglossament de la mateixa.\nCal destacar que la Llei 11/2021 de mesures de prevenció i lluita contra el frau fiscal va limitar els pagaments en efectiu a 1.000€ i, anteriorment, el límit era de 2.500€.\nA més, s’han pagat subvencions quan l’objecte de les mateixes no s’havia realitzat i s’han acceptat despeses no recollides en les bases de les diferents convocatòries.\nI, pel que fa a les subvencions de promoció econòmica, Junts x Sant Vicenç fa temps que denuncia que el 50% de l’ajut a l’empresa o comerç es transfereix a l’app moneder, amb la qual cosa el beneficiari no pot disposar directament d’aquests recursos i els ha de gastar sovint en qüestions que no tenen res a veure amb el seu negoci.\nFinalment, Junts x Sant Vicenç també alerta que, en aquest mandat, moltes subvencions que abanss’atorgaven mitjançant convocatòries obertes on primaven els projectes que més s’ajustaven a les bases, ara s’estan atorgant mitjançant convenis directes, abusant així d’un mecanisme excepcional.\nSegons la portaveu de Junts x Sant Vicenç, Maite Aymerich: “Hi ha hagut excessiva laxitud en la justificació de les subvencions. Cal una revisió profunda per dirimir responsabilitats i redreçar lamala praxi actual. Els diners públics s’han de gestionar amb molta cura i l’Ajuntament ho ha de garantir”.


Obre el diàleg Diccionari nou, on podeu donar nom a un diccionari nou definit per l'usuari, o un diccionari d'excepcions, i especificar-ne la llengua.\nEspecifica el nom del diccionari personalitzat nou. L'extensió de fitxer «*.DIC» s'afegeix automàticament.\nEspecifica si voleu evitar certes paraules als vostres documents. D'aquesta manera, podeu crear un diccionari personalitzat de totes les paraules que cal evitar. Si activeu aquest diccionari d'excepcions, durant la verificació ortogràfica rebreu un avís corresponent sobre les paraules que caldria evitar.\nObre el diàleg Edita el diccionari personalitzat, on podeu afegir entrades al vostre diccionari personalitzat o editar les entrades existents.\nEl diàleg Edita el diccionari personalitzat us ofereix l'opció d'introduir termes nous o editar-ne els existents. Si modifiqueu un diccionari d'excepcions, el diàleg també us permet definir una excepció per a un mot. Durant la revisió ortogràfica, aquesta excepció apareix com a suggeriment.\nPodeu escriure una paraula nova per a incloure-la al diccionari. A la llista següent veureu el contingut del diccionari personalitzat actual. Si seleccioneu una paraula de la llista, aquesta paraula es mostrarà al camp de text. Si escriviu una paraula amb un signe = final, com ara «menjamiques=», la paraula no es partirà mai amb guionets automàticament, i tampoc no se'n suggerirà cap partició. En canvi, si escriviu «menja=miques» la paraula es partirà amb un guionet, o bé se'n suggerirà una partició on hàgiu inserit el signe =.\n3) Combinació dels mètodes anteriors: per exemple, cafee[2é]tje genera «café- tje», la partició correcta del mot neerlandès «cafeetje». El bloc [2é] indica que es van suprimir dos caràcters abans del punt de partició i se'n va afegir un de nou.\nAfegeix la paraula del camp de text Paraula al vostre diccionari personalitzat actual. La paraula del camp Suggeriment també s'afegeix quan treballeu amb diccionaris d'excepcions.\nRevisa l'ortografia mentre es tecleja\nEls errors d'escriptura es realcen en el document amb un subratllat vermell. Si col·loqueu el cursor damunt d'una paraula marcada d'aquesta manera, podreu obrir el menú contextual per a obtenir una llista de correccions. Seleccioneu una correcció per substituir la paraula. Si torneu a cometre el mateix error mentre editeu el document, es tornarà a marcar com a error.\nEspecifica que mai no se us demanarà la partició de mots manual. Si el camp no està marcat, quan una paraula no es reconegui apareixerà un diàleg on podreu introduir els guionets.


Khimshiashvili Apartment Batumi2 Batumi Geòrgia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nKhimshiashvili Apartment Batumi2\nKhihmshiashvili Street 1, Batumi Centre, Batumi, Geòrgia, 6010 - Veure al mapa\nMés informació sobre Khimshiashvili Apartment Batumi2\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Batumi, Khimshiashvili Apartment Batumi2 és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Khimshiashvili Apartment Batumi2 és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Habitació familiar, restaurant, ascensor, bar, àrea de fumadors són només algunes de les comoditats que fan que Khimshiashvili Apartment Batumi2 sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, balcó/terrassa, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, nevera per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Khimshiashvili Apartment Batumi2 és una selecció idònia per a la vostra estada a Batumi.


d'amor - De paraules per Context\nDUC Però va morir d'amor aquesta germana teva? VIOLA Jo sóc tota la família del meu pare y tota la seva descendencia que jo sapiga. Voleu que vagi a casa d'Olivia? DUC Sí, això és lo que apressa. Corre; donali aquesta joia y digali que mon amor no pot ferse un sol pas enrera, ni admetre son refús. SIR TOBIAS Vine, vine, Fabià. FABIÀ Y tant si vinc!\nAra, aniré corrent, de poblet en poblet, tot joiós, entre la pols dels camins o sota la pluja calenta dels xàfecs. Però no he volgut passar sense veure't, Kobus: vinc a cantar-te el meu cant d'amor, mon primer salut a la primavera.\nNo obstant, res d'això havia comprès aquell benaventurat, amb admiració del propi mossèn Joan que, mig fora del món, no era pas cap espasa en matèries d'amor.\nI en veure l'aire d'amor amb que el capell\nUna llàgrima va rodolar pel seu nas, aturant-se en el ferro de les ulleres. Tot corrent a veles desplegades pel país blau i desert, l'enyorança d'amor d'aquell home desaferrat de la terra me va semblar tan santa, tan santa, que la nostra barca em féu pensar en la que ens pinten els místics carregada d'ànimes que van cap al Paradís. No vaig dir res més.\nGRACIÀ Es sorprenent que retardi així, car els amants corren sempre més que'l rellotge. SALARINO Oh! els coloms de Venus volen dèu vegades més lleugers pera sagellar nous pactes d'amor que pera guardar entera la fe jurada. GRACIÀ Y així es en tot. S'alça algú d'un festí ab l'apetit desmesurat de quan s'hi assentava?\nVós sou el meu goig, la meva glòria, la meva ditxa suprema! -Doncs, aleshores obriu el cor a la llealtat, i pinteu en els vostres llibres la joia que m'omple l'ànima... -Adorada meva! -Estimat meu! I un bes d'amor, serè, castíssim, va cloure la conversa de l'amiga i de l'amic. En aquelles valls ombrívoles, perpètuament entelades per boires de misteri, cap cas tan estrany com el de l'Úrsula.\n«La Pàtria, agrupació natural d'individus lligats per mancomunitat d'interessos, de necessitats i d'ideals, és obra de Déu. L'Estat, artificiosa combinació de funcionalismes arrencats de son natural centre, és obra dels homes.» «La Pàtria, idea d'amor i expansió, tira a la llibertat. L'Estat, idea d'absorció i d'imposició, tira al despotisme.»\nBah! La por era una falòrnia. Em vaig posar a parlar alt.. ben alt, i m'agradava de veure que no passava res d'extraordinari. No puc dir els gaudis d'amor pròpia, que hi havia en allò d'esqueixar el silenci amb una veu ardida, que s'esbandia pels murs de l'església, assorallant-los vagarosament. Ma, noi, quina remorassa!


Vilanova del Camí se suma a la campanya d’Antena 3 i Mutua Madrileña ‘Contra el maltractament. Tolerància Zero’ - vilanovainformacio.cat - Portal de Comunicació de Vilanova del Camí\nVilanova del Camí se suma a la campanya d’Antena 3 i Mutua Madrileña ‘Contra el maltractament. Tolerància Zero’\nVilanova s’ha adherit a la campanya ‘Municipis contra el maltractament’ que ha posat en marxa Antena 3 i la Fundación Mútua Madrileña per a reconèixer els municipis més compromesos contra la violència masclista. En aquests moments hi ha més de 150 municipis adherits que defensen la tolerància zero davant qualsevol mostra de violència masclista.\nDes d’Antena 3 Notícies, s’alerta que hi ha una altra pandèmia amb víctimes innocents: la violència masclista. Per això, Antena 3 i la Fundación Mútua Madrileña han creat un registre –municipioscontraelmaltrato.com– de municipis compromesos en la lluita contra la violència de gènere i que està obert a noves incorporacions.\nAmb l’objectiu d’anar més enllà de la sensibilització social i la prevenció, han engegat aquesta iniciativa d’acció social que suposa una crida directa a la mobilització en la lluita davant la violència de gènere implicant els municipis d’Espanya. Expliquen que aquest és un pas més en el seu compromís per seguir combatent la violència masclista a través de la seva acció de responsabilitat corporativa ‘Contra el maltractament. Tolerància Zero”.\nTestimonis de violència masclista a les xarxes del Consell Comarcal\nAquest any, pel 25N, Dia Internacional per a l’Eliminació de la Violència Envers les Dones, el Consell Comarcal de l’Anoia ha recollit testimonis de dones que han patit algun tipus de violència masclista. La campanya ha recollit les experiències de manera anònima i s’han compartit algunes d’elles amb tota la ciutadania a través de les xarxes socials d’Anoia Jove i la web del Consell Comarcal.\nArran dels estudis per part del Centre Reina Sofia i de Save the Children, que mostraven que es mantenia una elevada incidència de les violències sexuals vers les dones, es va voler conèixer la realitat de la comarca de l’Anoia.\nEn aquests estudis, es detecta un retrocés en la percepció de violència masclista i desigualtat de gènere entre els nois joves. Un 20% dels nois de 15 a 29 anys creu que la violència masclista no existeix. A més els estudis també mostren com es normalitza la violència de gènere i el jovent repeteix patrons i rols sexistes en les seves relacions.\nDels primers resultats de la campanya realitzada per l’ens comarcal, cal destacar que el 64,3% dels testimonis són de dones menors de 30 anys. La més jove, de 12 anys denuncia tocaments, altres parlen directament d’agressions per part de persones conegudes -en l’àmbit familiar o de parella- i també per desconeguts enmig de la via pública, aprofitant aglomeracions, o al transport públic.\nEls testimonis mostren com les violències masclistes es viuen sovint des de la vergonya i la indefensió.\nAugmenten les denúncies un 7,9 % respecte a l’any 2020\nAvui precisament els Mossos d’Esquadra han donat a conèixer algunes estadístiques amb relació a la violència de gènere. Fins a l’octubre del 2021, els Mossos d’Esquadra han instruït 11.407 denúncies per violència de gènere, el que suposa un increment del 7,9% respecte a l’any 2020 i un increment del 2,7% respecte al 2019. En aquest àmbit, la tendència en els darrers anys es manté a l’alça. A més, enguany s’ha vist influenciada directament per la situació de nova normalitat. L’any 2020 la pandèmia va frenar les denúncies en aquest àmbit i va limitar que les dones que continuaven patint violència masclista tinguessin oportunitats per denunciar la seva situació.\nMossos ofereix protecció policial a dones víctimes de violència de gènere amb independència que tinguin una ordre judicial d’allunyament o alguna altra mesura de seguretat. Des del gener fins a l’octubre d’enguany, la protecció policial ha augmentat un 37,8% respecte al 2020 i un 35% respecte al 2019. En data de 31 d’octubre de 2021, Mossos realitzava protecció policial a 135 dones en situació de risc (mitjà, alt i molt alt).\nPel que fa als autors de violència masclista, els Mossos d’Esquadra han detingut enguany 9.906 homes, dels quals 108 són menors. En aquesta franja d’edat es registra un augment del 63,6% respecte a l’any 2020 i un 3,8% respecte al 2019.\nUn nou programa ‘Narranación’ al voltant d’un alter ego literari anomenat Bustos Domecq\nAugmenten els confinaments a l’Escola Joan Maragall mentre el centre segueix les indicacions de Salut


Els treballs s’estan realitzant en tres àmbits i abasten una superfície total de 44.500 m2. D’una banda, s’està treballant a l’àmbit pròpiament del Parc, el qual es troba delimitat pel carrer d’Himàlaia, la tanca delimitadora del recinte de l’empresa CIPO, l’àmbit que encara roman urbanitzat del Parc del Nord, el carrer de Feliu Elias i el carrer Vinhamala. I que comprèn una superfície aproximada 39.750 m2.\nEl segon àmbit és l’espai comprès entre la Ronda de Navacerrada, el carrer Vinhamala, la mitgera i el carrer d’Alcubierre amb una superfície d’uns 2.450 m2.\nI el tercer àmbit d’urbanització és el comprés entre la Ronda de Navacerrada, el carrer d’Alcubierre, la Biblioteca del Nord i el carrer de Somport. Que disposa d’una superfície aproximada 2.300 m2.\nLa proposta d’ordenació s’ha treballat conjuntament entre l’Ajuntament de Sabadell i la Comissió del Parc del Nord. Fruit d’aquestes trobades s’ha elaborat un projecte bàsic per tal que la Generalitat pogués elaborar un projecte constructiu amb l’objectiu de reposar tots els àmbits afectats per les obres de perllongament dels Ferrocarrils de la Generalitat (FGC).\nA grans trets l’espai del Parc del Nord es configura principalment com una vall arbrada, amb una doble alineació de freixes central, que recull l’itinerari principal longitudinal, tant de passeig com de bicicletes. A més, un doble itinerari en forma d’aspa recull les circulacions de creuament de l’espai.\nLa transició entre voreres i espai de parc s’urbanitzen com a placetes de transició entre la ciutat i el Parc. El parc modela la seva topografia a partir de la configuració del traçat de recollida de les aigües pluvials.


El vaixell d'Odisseu: A Malaca... amb el Barça!\nPublicat per El vaixell d'Odisseu a 18:38\nAlfons!!! Moltissimes felicitaats per l'entrada en el blog i també fer-te saber que, mil.lers de persones haurien volgut estar en el teu lloc i que vas ser una persona molt afortunada. Com molt bé dius, la dea fortuna et va recompensar molt, felicitats!\nFent referència a les preguntes que fas, el comediògraf romà del que n'apareix el nom és "Tito Maccio Plauto", conegut com a Plaute.\nEntre les fotografies he descobert el nom d'un restaurant anomenat GARUM, fent referència segurament, a la salsa utilitzada pels romans en l'antiguitat. Aquesta ha estat la referència gastronòmica que he trobat!\nValete et plurimas felicitas Alfons!\n29 de gener de 2012 a les 18:58\nVas ser molt afortunat, Alfons! Felicitats!\nLes parts principals d’un teatre romà són, Scenae, l’Orchestra, la Cavea i el Proscaeniu.\nEls teatres romans eren un dels edificis més importants de les ciutats romanes, a part de les termes, el circ,… eren monumentals i tenien la funció d’entretenir el poble.\nS’hi representaven lluites entre gladiadors, lluites amb feres, representacions mitologiques i naumàquies.\nTambé hi ha un teatre romà que ens queda més a prop, el de Tarragona que pot ser en un futur no molt llunyà els alumnes de 2n podrem visitar.\nEl comediògraf romà que apareix en les imatges és Plaute, un escriptor romà de comèdies i intèrpret de les seves pròpies obres. I entre les fotos hi apareix el garum, una salsa feta de vísceres fermentades de peix que era considerada pels habitants de l’antiga Roma com un aliment afrodisíac, només consumit pels alts estrats socials. Els romans van emprar el garum de forma semblant com avui en dia empren les cuines asiàtiques la salsa de soia.\n30 de gener de 2012 a les 22:07\nFelicitats per l'entrada, és un gran treball!\n31 de gener de 2012 a les 18:23\nFelicitats Alfons per l'entrada i per l'experiència!\nJo també vaig estar al teatre romà de Màlaga fa un parell d'anys i vaig gaudir força (també de la ciutat perquè és molt maca) tot i que no sabia les parts d'un teatre romà encara.\nEls teatres romans al principi es construien de fusta però més tard van ser de pedra.\nLes parts principals eren:\nla graderia (cauea),l'escenari (proscaenium), l'escena (scaena) i l'orchestra.\nEl prosceni era l'espai on actuaven els actors, situat sobre el podi. Sota ell se situa l'hiposcaenium, càmera oculta per a mecanismes i decorats.\nLa graderia era el lloc on s'acomodava el públic que assistia a les representacions. La seva estructura general es dividia en tres zones horitzontals per alçada,cadascuna d'elles reservada a un tipus d'espectador: la imma cavea, la mitjana cavea i la summa cavea.\nEntre les fotografies apareix el nom del gran comediògraf romà Tit Macci Plaute.\nTeatres a la península que testimoniïn la romanització d'aquests territoris:\nEl d'Emerita Augusta a Mèrida(Badajoz), el de Carthago Nova a Cartagena (Muricia) i el de Saguntum a Sagunt (València).\nPrimer de tot m'agradaria felicitar l'Alfons per l'entrada!\nL'inicial funció dels teatres grecs era de caire religió, ja que eren edificacions dedicades a Dionís i al centre de l'orquestra hi havia una petit altar a on s'hi feien sacrificis de petits animals com xais, cabretes...\nAl voltant de l'altar es reunien un grup de persones les quals cantaven i feien ofrenes al déu de la disbauxa. Amb el temps, aquesta funció religiosa va anar perdent importància i es van començar a representar escenes mitològiques amb un màxim de tres actors. Aquestes petites representacions van començar a agafar importància de tal manera que van acabar perdent tota la seva funció religiosa per passar a tenir una funció exclusivament lúdica.\n3 de febrer de 2012 a les 12:00\nPrimer de tot felicitar a l'Alfons per l'entrada del bloc magnifica, com diu el martí abans te moltssíma sort de haber estat en aquella situació amb els jugadors del barça, pero també de haber estat en un lloc tan bonic com Malaga, yo he estat allà però no vaig tenir la sort d'estar allà, i ara que penso em dona rabia.Al començament els teatres romans eren de fusta i desmuntables. Però a partir del s. I a. C. a Roma es van començar a construir teatres de pedra segons els models grecs. El teatre grec es dividia en tres parts ben diferenciades: la graderia, on seien els espectadors; l'orchestra, un espai circular on cantava i ballava el cor, i les construccions de l'escenari: una plataforma on actuaven els actors i un edifici que feia de teló de fons, magatzem i vestidors (scaena).\n3 de febrer de 2012 a les 16:45\nMoltas felicitats Alfons per l'entrada i per aquest premi que vas rebre, a quants no ens agradaria poder viure una experiència única com aquesta de viatgar amb probablement un conjunt de persones de les que admirem més actaulment...\nPel que fa als teatres romans,al començament, les obres de teatre eren itinerants i conseqüentment s'entenia que els teatres es muntaven i es desmuntaven a cada ocasió. Es feien de fusta i es destruïen un cop l'esdeveniment acabava. També tenien un pati amb columnes situat darrera l'escenari on actuaven els actors, també hi havia un front escènic normalment compost per un doble ordre de columnes; pel que fa al públic, els seients més propers a l'escenari estaven situats en un espai semicircular davant del front escènic, l'orquestar es col.locava al semicercle davant de l'escenari al qual hi seien les autoritats.\n4 de febrer de 2012 a les 11:58\nMoltes felicitats per l'entrada, m’agradat molt.\nCom diuen els meus companys has tingut mota sort de haver pogut viatger amb els jugadors del Barça. Al començament els teatres romans eren de fusta i desmuntables. Però a partir del s. I a. C. a Roma es van començar a construir teatres de pedra segons els models grecs. El teatre grec es dividia en tres parts ben diferenciades: la graderia, on seien els espectadors; l’orquestra, un espai circular on cantava i ballava el cor, i les construccions de l'escenari: una plataforma on actuaven els actors i un edifici que feia de teló de fons, magatzem i vestidors (scaena). Els romans van seguir bàsicament aquesta estructura:\n-Els grecs construïen els teatres sobre la falda d'una muntanya.\n-Els romans feien l'escenari (proscaenium o pulpitum) més ample\n6 de febrer de 2012 a les 22:09\nPrimer de tot moltes felicitats a l'Alfons per aquesta entrada. És una gran sort poder viatjar a aquesta ciutat andalusa i a més a més, per veure jugar al Barça.\nEn un principi els teatres romans estaven construïts amb fusta i a l'acabament de l'obra es desmuntaven. Posteriorment van ser fabricats amb pedra.\nLes parts principals d'un teatre romà eren: Scenae frons (front escènic), Orchestra (semicercle davant de l'escena on s'asseien les autoritats), Aditus (passadissos laterals que donaven a l'entrada de l'orchestra), Cavea (estructura amb forma semicircular on es situava el públic segons el seu estament social), Vomitoria (entrades per on s'accedia a la cavea), Proscaenium (espai davant de l'escena on es produeix la representació), Porticus post scaenam (pati situat darrere de l'escena).\nEls teatres eren una part molt important de les ciutats romanes, eren llocs lúdics perquè allà s'hi reunien una gran part de la ciutat per gaudir de l'espectacle.\nEls altres teatres a la Península Ibèrica que testimoniïn la romanització d´aquests territoris són el de Tarraco, Baetulo, Pollentia, Saguntum, etc.\nQuina experiència Alfons, mara meva! Ja m’agradaria a mi estar al teu lloc, espero que gaudissis molt i t’ho passessis molt be. Jo a Màlaga no hi e estat mai, m’han parlat força la veritat però no he tingut el plaer de estar-hi.\nEls teatres romans, es muntava i desmuntaven en cada ocasió, es feien de fusta i un cop s’acabava la ocasió, es desmuntava. Hi havies varies parts: Pòrtic darrera de l'escenari (Porticus post scaenam), pati amb columnes situat darrera de l'escenari, Escenari (scaena), al qual actuen els actors, Front escènic (Scenae frons), normalment compost per a un doble ordre de columnes, Seients més propers a l'escenari (proedria), espai semicircular davant del front escènic, Aditus, passadissos laterals d'entrada a l'orquestra, Graderia (cavea), estructura semicircular amb grades a la qual seien la resta d'espectadors, situats segons el seu rang social. Les més baixes i properes a l'escenari són la prima cavea i les més altes i allunyades la summa cavea.\nAquestes són les parts que he pugut cercar jo.\n8 de febrer de 2012 a les 8:54\nQuina sort Alfons, d'haver tingut aquesta gran oportunitat, la veritat és que t'envejo una mica i que m'hagués agradat molt estar al teu lloc. També dir-te que m'ha agradat l'entrada, està ben feta, ben presentada i ben treballada, felicitats una altra vegada !\n10 de febrer de 2012 a les 8:31\nMoltes Felicitats Alfons! Oportunitat única la teva! Tens moltíssim sort de haver conegut la plantilla del barça!\nJo no se molt de les parts d'un teatre Romà, però he trobat que les parts mes importants són: el Portico, el parasceni, skene, el prosceni, el parodoi, scale, diazoma i orchiestra! Esta una mica barrejat entre grec i llatí, precor!\nAquest edifici, era un espai lúdic, que feien batalles, o coses per l'estil on s'hi reunia tota la ciutat per a gaudir.\nQue hi hagin restes Romanes, jo conec Tarraco! on he tingut la sort de haver-ho pogut visitar.Apart a Cartajena també he sentit a parlar-ne que n'hi ha.\n10 de febrer de 2012 a les 8:40\nEl teatre romà és una construcció típica de l’imperi romà, generalitzat per totes les províncies de l'imperi, i que tenia la finalitat de servir per a la interpretació d'actes teatrals, gregues i romanes del període clàssic.\n-L'orquestra (orchestra), que en el teatre grec d'època clàssica era completament circular, va esdevenir semicircular en el teatre romà. També va canviar-ne la funció: ara hi seien els espectadors més importants.\n-Els romans feien l'escenari (proscaenium o pulpitum) més ample.\n-La scaena en el teatre romà es construïa tan alta com la cauea, de manera que el teatre quedava tot tancat en un semicercle. La façana que donava a l'interior (frons scaenae), ornada amb dos o tres pisos de fileres de columnes, tenia tres portes cap a l'escenari i servia de decorat permanent per a totes les obres.\nMoltes felicitats Alfons, suposo que ha sigut una experiencia enorme.\n10 de febrer de 2012 a les 8:58\nPrimer de tot felicitats Alfons per l'entrada, perquè està molt ben treballada i és molt interessant.\nEls teatres romans, eren de fusta, i es muntaven i desmuntaven cada cop que hi havia alguna funció. Tant el teatre grec com el romà eren a l'aire lliure, i tant sols es cobria de vegades amb una lona.\n(Porticus post scaenam), pati amb columnes situat darrera de l'escenari.\nFront escènic (Scenae frons), normalment compost per a un doble ordre de columnes. Seients més propers a l'escenari (proedria), espai semicircular davant del front escènic. Orquestra, semicercle front a l'escenari al qual seien les autoritats i l'alçava un altar en honor a déu Dionisi. Aditus, passadissos laterals d'entrada a l'orquestra. Graderia (cavea), estructura semicircular amb grades a la qual seien la resta d'espectadors i la Vomitoria, entrades a la graderia.\n10 de febrer de 2012 a les 16:30\nQuina enveja sana que m'ha entrat al llegir l'entrada i veure les fotos!\nMoltes felicitats i, per suposat, me'n alegro moltíssim que vagis poder gaudir d'aquesta trobada amb els jugadors del Barça en el desplaçament a Màlaga!\nÉs curiós el cartell informatiu amb el nom de Tito Maccio Plauto (li devien haver posat el dit a l'ull més d'una vegada), per què tot just estàvem estudiant aquest autor còmic llatí.\nFins aviat companys i avere si tens alguna altra oportunitat de fer un viatget semblant aquest!\n10 de febrer de 2012 a les 17:40\nPrimer felicitar l'Alfons per l'entrada. Quina gran sort poder gaudir de un viatge així i tan ben acompañat!Els teatres romans, les obres de teatre eren itinerants i conseqüentment s'entenia que els teatres es muntaven i es desmuntaven a cada ocasió. Es feien de fusta i es destruïen un cop l'esdeveniment acabava. l'orquestar es col.locava al semicercle davant de l'escenari al qual hi seien les autoritats.\n15 de febrer de 2012 a les 21:03\nBé, com que les preguntes de l'Alfons ja han estat molt ben contestades, jo només voldria fer una reflexió. A mi em continua sorprenent extraordinariament el fet que després de tants anys, aquestes construccions segueixin en peu i en tan bon estat. No us sembla increïble? És una d'aquelles coses que realment em sorprenen agradablament.\n22 de febrer de 2012 a les 9:28\nGràcies per deixar aquests comentaris a la meva entrada!\nDe pas recordo que, si realment sou molt del barça i us fa il•lusió, feu aquest viatge ni que sigui una vegada! (el podeu demanar com a regal d'aniversari, per exemple) En general, us animo a viatjar , a conèixer llocs i a visitar i fer moltes fotografies de monuments antics, catedrals, castells i tot el que trobeu. Viatjar es un plaer!\n23 de febrer de 2012 a les 12:06


Oliver Vergés, historiador: “Carlemany no ens va reconèixer un estatus diferenciat: això és fals” | BonDia Diari digital d'Andorra.\nNi va ser escrita el 805, ni la van firmar a quatre mans el gran Carlemany i el seu fill Lluís el Pietós. Tampoc no la va concebre el comte de Barcelona ni el de Foix, sinó un anònim andorrà posem que entre el 1133 i el 1162. Parlem de la Carta Pobla, el fals document que fonamenta el mite fundacional de la nació andorrana. No: Carlemany no és mon pare. Ni el teu. Ho ha investigat Vergés per compte de l’Institut d’Estudis Andorrans.\nQuè és més fals, la Carta Pobla o l’acta de consagració de la catedral de Santa Maria?\nLa Carta Pobla. I amb diferència. L’acta de consagració és un fals, d’acord, però intenta replicar un document original; la Carta és una cosa absolutament extemporània i fora de lloc. No es pot agafar per enlloc.\nData la falsificació entre el 1133 i el 1162. Això sí que és concretar.\nMés prim vam filar amb l’acta, que vam datar entre el 1016 i el 1024. Però no està malament.\nCom arriba en aquesta forquilla?\nLa Carta es va escriure entre que el bisbe d’Urgell succeeix el comte com a senyor de les Valls, el 1133, i la Concòrdia del 1162, que estableix negre sobre blanc la relació entre el bisbe i els vassalls andorrans i la Carta deixa per tant de tenir sentit.\nQuan va començar aquesta investigació sospitava que el principal beneficiari de la Carta era el comte de Barcelona. Ara resulta que eren els nostres rebesavis.\nAleshores em remetia als autors que n’havien parlat. Bàsicament, Baraut i Guillamet. Però quan t’hi poses descobreixes que a qui beneficia clarament és als andorrans. I té tota la lògica pensar que l’autor d’una falsificació és precisament aquell que més profit en pot treure.\nI com ens beneficiava?\nBàsicament, els eximia de tot tribut excepte dels imperials. En el context de la feudalització, amb la generalització arreu de censos més o menys arbitraris, era un privilegi com una casa de pagès. D’altra banda, estableix una relació directa entre els homes andorrans i el seu senyor, que el 805 se suposa que és Carlemany, saltant-se els senyors feudals. Tampoc no és poca cosa.\nQuin andorrà del segle XII hauria sigut capaç de perpetrar una falsificació com aquesta?\nAlgú amb una formació mínima. Però molt mínima, perquè està tan mal feta, però tant, que descarta absolutament que l’autor fos un copista de l’scriptorium de Tavèrnoles, de la Seu o del vescomte de Castellbò. Haurien fet un fals una mica més decent.\nQuin error és més flagrant: datar la Carta en any tan reculat com el 805 o pretendre que l’havien firmat Carlemany i Lluís el Pietós?\nEls preceptes imperials mai els firmen dos emperadors. Només aquest fet ja ens adverteix que som davant d’un document tan insòlit que només pot ser fals.\nLes relacions amb el bisbe van començar amb molt mal peu, si va caldre un document per frenar-ne les ambicions.\nÉs precisament el contrari: amb qui les relacions eren més aviat pèssimes era amb els comtes. Pensa en la destrucció, a finals del segle X, del castell de Bragafolls, concebut no per defensar el territori davant d’una molt improbable incursió musulmana sinó per controlar uns vassalls potencialment esquerps. Hi va haver altres topades, i el que queda clar és que les relacions eren tibants.\nAmb el canvi de senyor, el 1133, la tendència natural dels andorrans és frenar possibles temptacions del nou senyor, el bisbe, d’imposar nous tributs. Com? Presentant-li un document que els n’eximeix: la Carta Pobla.\nÉs Fiter i Rossell el principal promotor de la Carta Pobla?\nEll el converteix en l’element essencial del relat fundacional de la nació andorrana, que arrenca el 805 amb Carlemany. Tot i així, abans de Fiter i Rossell el cita un document de 1688 i també la Causa General de 1730, en ple debat sobre si Andorra forma part (o no) del Principat de Catalunya i si s’hi ha d’aplicar (o no) el Decret de Nova Planta.\nAixí que no som fills de Carlemany.\nDoncs no. Com a mínim, directament, però hi ha un rerefons històric: les Valls d’Andorra, com la resta dels territoris pirinencs, van passar en determinat moment a domini carolingi. Això és cert. Però que Carlemany reconegués un estatus jurídic diferenciat a Andorra a través de la Carta és rotundament fals.\nLlavors, tampoc no ens deslliurà dels alarbs.\nAixò és més probable: els musulmans estan documentats a Narbona i a Carcassona, i sabem que arriben fins a Poitiers. Per tant, és lògic pensar que Andorra quedés dintre del territori conquerit. Una altra cosa és si hi va haver una guarnició musulmana estacionada per aquí. És difícil de saber. Es veu que el topònim Llumeneres té origen musulmà. No ho sé.\nEns hem de sentir decebuts, d’haver perdut el llinatge carolingi?\nEn absolut. Conèixer de manera més fidedigna la realitat històrica no obliga a llançar a les escombraries un relat que entra dintre del camp de la llegenda, no de la història. És exactament el que passa amb Guifré el Pilós i les quatre barres, un invent del segle XIV. I amb quasi tots els mites fundacionals.\nReescrivim, per tant, l’himne nacional i retirem les estàtues i carrers que li hem dedicat al gran Carlemany?\nEn la meva opinió, no és necessari. Però si algú té alguna proposta millor, endavant.\nBrutails esbomba ja a finals del XIX la Carta com una “fable grossière” i diu que és “une caricature de diplôme”. El bisbe Benlloch, autor de la lletra de l’himne, havia de saber que estava donant carta de naturalesa a una mistificació. O no?\nÉs un dubte raonable. Entenc que Benlloch es va basar en la idea llegendària que circulava aleshores. Però pensa que fins arribar a la falsificació hi ha tot un procés: primer era un apòcrif; després, la còpia d’una còpia. A finals del XIX i principis del XX encara hi ha qui el dona per autèntic.\nL’any passat va deconstruir l’acta de consagració; aquest, la Carta Pobla; el següent, toquen els Pariatges?\nDe moment, no hi ha cap indici que puguin no ser autèntics. Ni l’ombra d’un dubte. Podem estar tranquils. A més, queden una mica lluny del meu camp, que és l’alta edat mitjana. Però sí que hi ha altres documents als quals traurem suc. En parlarem.


Igualtat amplia a caps de setmana i festius el servei de 'Menjar a Casa' per a persones majors | Valencia Extra\nIgualtat amplia a caps de setmana i festius el servei de 'Menjar a Casa' per a persones majors\nLa Vicepresidència i Conselleria d’Igualtat i Polítiques Inclusives ha decidit ampliar als caps de setmana i festius el servei de ‘Menjar a Casa’ que, actualment, atén 3.125 persones majors i que en aquesta situació d’emergència sanitària per Covid-19 “es troben en una situació de major vulnerabilitat”.\nAixí ho ha anunciat la vicepresidenta i consellera d’Igualtat i Polítiques Inclusives, Mónica Oltra. D’aquesta manera, el servei que, fins al moment, cobria els menjars de dilluns a divendres, “s’oferirà els set dies de la setmana de manera ininterrompuda”, amb l’objectiu que les persones majors que no poden eixir al carrer a causa de les mesures de confinament decretades pel coronavirus i que no compten amb mitjans de suport, “puguen cobrir les seues necessitats alimentàries de manera nutritiva i saludable”, ha afegit la vicepresidenta.\nAquesta ampliació del servei, puntualitza, “no suposarà cap cost per als usuaris i usuàries, ja que serà la Conselleria d’Igualtat “qui es faça càrrec del 100% dels menús del cap de setmana”, amb una partida destinada per a això de 160.572 euros”. A més, i com a mesura de millora nutricional, s’han augmentat en els menús les racions de fruita i de lactis.\nOltra ha destacat “el compromís del seu departament amb les persones més vulnerables i que més estan patint aquesta situació d’emergència sanitària, amb una ampliació dels serveis que prestem per a evitar que el tancament dels centres puga suposar un minvament en la seua salut”.\nPer províncies, 2.006 persones beneficiàries de ‘Menjar a Casa’ resideixen en la de València; 781 en la d’Alacant i 338 a la província de Castelló.\nEl programa ‘Menjar a Casa’ està dirigit a millorar la nutrició de les persones majors, per entendre que una alimentació adequada contribueix de manera decisiva a la salut, benestar i qualitat de vida de totes les persones i, especialment, de les majors.\nDes de la Generalitat recalquen que el programa compleix “tres objectius, ja que es millora la mateixa alimentació de les persones majors en oferir-los una dieta sana i equilibrada; es redueix el problema de la soledat, ja que tenen cada dia a una persona que els porta el menjar i conversa amb ells; i es dóna un respir als familiars que, habitualment, s’encarreguen de la cura de la persona major”.\nEls usuaris i usuàries poden acollir-se a qualsevol de les dietes que se’ls ofereix: dieta saludable o normal, dieta de règim, dieta diabètica o dieta de fàcil masticació, ja que el menú varia en funció de les necessitats de cada persona i les indicacions del personal mèdic.\nEl lliurament del menjar es realitza des de les huit del matí fins a les dues de la vesprada. En cas que l’usuari s’absente temporalment del seu domicili, el lliurament també pot efectuar-se en un altre diferent fixat de manera prèvia, sempre que siga un domicili pròxim al principal.\nEls requisits per a sol·licitar el servei són tindre 65 anys o més; tindre autonomia per a la preparació o ingesta dels aliments servits, o bé aportar el compromís de familiars o de l’entitat local que es responsabilitzen d’aquesta tasca; estar empadronat en algun dels ajuntaments que participen en el programa i precisar el servei, acreditat mitjançant informe mèdic.


PET i PET for Schools\nNivell intermedi - Preliminary English Test\nEl PET (Preliminary English Test) és un certificat d'aptitud que demostra que l'alumne pot sortir-se'n en anglès oral i escrit en un nivell intermedi. El PET correspon al nivell B1 del Marc Comú Europeu de Referència per les Llengües del Consell d'Europa, que té el reconeixement internacional.\nExisteixen dues versions, PET i PET for Schools. Ambdues es basen en el mateix format i tenen el mateix reconeixement. L'única diferència consisteix que el contingut i el tractament dels temes del PET for Schools està enfocat específicament als interessos i experiències personals d'alumnes a l'edat escolar.\nTant el PET com el PET for Schools tenen tres parts:\nLectura i escriptura: 1h 30min\nComprensió auditiva: 35 min\nExpressió oral: 12 min


Sànchez (CUP) demana convocar l'Assemblea de Càrrecs Electes per defensar l'autodeterminació\nPublicat 04/01/2020 21:47CET\nLa diputada de la CUP en el Parlament Natàlia Sànchez ha demanat aquest dissabte convocar l'Assemblea de Càrrecs Electes --com també ha sol·licitat Torra en el seu discurs en el mateix ple-- perquè "concreti una agenda d'accions en resposta a la repressió, de defensa de sobiranies i de l'autodeterminació".\nDurant el seu discurs en el ple extraordinari sobre la decisió de la JEC, ha afirmat que la judicatura ha marcat la legislatura "suspenent diputats, fent que l'aritmètica parlamentària hagi quedat constantment alterada i, finalment, inhabilitant Quim Torra".\nHa criticat que JxCat i ERC mantenen una pugna per l'hegemonia del país i ha advertit que la CUP considera esgotat l'actual Govern: "En condicions ideals ens agradaria superar aquesta legislatura i començar-ne una altra, però el context repressiu de Quim Torra fa que sigui necessari vetllar per no fer de la necessitat virtut".\nHa defensat que el diàleg i la negociació "han de ser-ho en absència de repressió" i ha demanat un acord català sobre l'autodeterminació, l'amnistia i els drets i llibertats per sobre d'unes negociacions amb el Govern central que considera limitades per la Constitució.\nHa avisat que votaran en contra de la proposta de resolució del PSC, al qual ha retret la seva posició durant l'aplicació de l'article 155, i que també estan en contra d'alguns punts de la proposta de CatECP, per la qual cosa demanaran la votació separada.


Notícies :: Notícies dels cineclubs :: II MOSTRA DE CINEMA ÀRAB I DEL MEDITERRANI. CINECLUB DIÒPTRIA DE FIGUERES\nII MOSTRA DE CINEMA ÀRAB I DEL MEDITERRANI. CINECLUB DIÒPTRIA DE FIGUERES\n- MAMNOU ("Prohibit"), d'Amal Ramsis\nEgipte, 2011. 67’ VO àrab amb subtítols en castellà. Documental\nL’any 2010 l’autora d’aquest documental va caminar tota sola pels carrers de El Caire amb la seva càmera, filmant d’amagat, ocultant-se de la policia i buscant refugi en cases d’amics. El film testimonia l’Egipte anterior a la revolució i analitza el significat de la paraula «prohibit». Les respostes a moltes preguntes arriben amb la revolució, que va coincidir amb els darrers dies de muntatge del film.\n- 18 JOURS, diversos directors\nEgipte, 2011. 120’ VO àrab amb subtítols en castellà. Ficció\n* Selecció oficial del Festival de Cannes 2011 (Special Screenings)\n18 Dies és la resposta immediata per part de deu prometedors cineastes a la revolució del 25 de gener de 2011 a Egipte. Deu curtmetratges independents -rodats sense pressupost i amb els recursos propis dels seus autors- units per una revolta de divuit dies.\n- WE WERE COMMUNISTS, de Maber Abi Samra\nLíban, 2010. 85’ VO àrab amb subtítols en català. Documental\n*Secció Orizzonti de la Mostra de Cinema de Venècia 2010\nReflexió sobre el destí d’un grup de camarades vinculats per la lluita ideològica del passat que mantenen encara forts lligams d’amistat. Un examen exhaustiu del llegat de la guerra civil a el Líban i el seu present de postguerra. Quatre homes relaten les seves històries al front de batalla, els seus somnis no assolits i les seves desil·lusions amb la inestable situació actual del país.\n- LE REPENTI ("El penedit") de Merzak Allouache Algèria-França, 2012. 87’ VO àrab amb subtítols en castellà. Ficció\n*Quinzaine des Realisateurs Festival de Cannes 2012\nAlgèria, a les regions muntanyoses. Mentre que grups d’islamistes irreductibles segueixen sembrant el terror, Rachid, un jove jihadista fuig de la muntanya i retorna al seu poble. Segons la llei del “Perdó i Concòrdia nacional” ha de presentar-se a la policia i entregar la seva arma. D’aquesta manera es beneficia d’una amnistia i esdevé un “Penedit”. Però la llei no pot esborrar els crims i Rachid es troba immers en un viatge sense sortida on s’encavalquen la violència, el secret i la manipulació.\nMés, sobre...: cineclub diòptria , Mostra de cinema àrab i delmediterrani , figueres


Vermell o perquè el bulliyng no és cap broma- Pares i Nens | Pares i Nens\nJudith Franch 16 de gener de 2017 14:52\nLes dades són esgarrifoses: un de cada deu nens assegura haver sofert assetjament escolar en algun moment, però sens dubte en són molts més, ja que molts no arriben a denunciar-ho mai.\nS'estima que cada any augmentaran en 100.000 el nombre de nens i joves víctimes del bullying a Espanya, si no canvia la llei al respecte i la nostra actitud davant del problema.\nCom a mare de dos nens i una nena, ja no em serveixen les excuses "és cosa de nens" o "això sempre ha passat". Crec que hem de dir prou i començar a educar (des de casa i des de l'escola) en la igualtat, la no-violència i el respecte a totes les persones.\nI cal fer-ho ja! Cal parlar directament del tema amb els infants, perquè entenguin les greus conseqüències de l'assetjament escolar, els sentiments de tots els agents implicats, els seus motius, les seves pors,... i així descobreixin que, tan si són víctima, assetjador o testimoni, hi ha una sortida a aquesta situació.\nLa clau està en la prevenció, en treballar l'empatia, l'autoestima i la resolució de conflictes. Tots aquests temes els podem abordar fàcilment a partir de la literatura infantil i juvenil, perquè els contes són una gran eina educativa i una finestra al diàleg i la comunicació.\nPodem començar amb alguns d'aquests contes i llibres:\n"Nuna sap llegir la ment", ed. BiraBiro ( 3 anys): fantàstic per treballar l'empatia, posar-se en el lloc de l'agressor i entendre les dues visions d'un mateix conflicte. Nuna arriba a casa preocupada pel comentari d'un company. La seva mare li deixa unes ulleres de visió màgiques, amb les quals podrà llegir els pensaments dels altres. Serà aleshores quan descobrirà que a vegades la gent no diu el que pensa i podrà entendre els seus sentiments amagats.\n"El monstre petit diu NO!", ed. Sushi Books ( 3 anys): aquest conte m'agrada perquè fa entendre als nens que han de confiar amb els seus sentiments i expressar el seu descontent davant de certes situacions o actituds. Tots tenim dret a dir "no" quan algú no ens tracta bé, alguna cosa no ens agrada o no ens ve de gust o ens molesta, sense que això ens provoqui remordiments. Un conte sobre l'amistat, com relacionar-se i no deixar que abusin de nosaltres.\n"Vermell o per què el bullying no és cap broma", ed. Tramuntana ( 5 anys): un conte que em sembla un imprescindible, per com mostra els sentiments de totes les partes afectades i com ens convida a reflexionar sobre aquest tipus de conflictes. A més es centra en els testimonis (passius o no) de l'assetjament escolar. Demostrant que està a les seves mans fer alguna cosa per aturar aquestes agressions. Importants programes antibullying han demostrat que en ells recau la clau per acabar amb aquests conflictes.\n"Wonder", ed. Nube de Tinta ( 11-12 anys): aquesta és una història que tots els adolescents, preadolescents i els seus pares haurien de llegir. August, el protagonista, va néixer amb una severa malformació a la cara, després de moltes operacions i ser educat a casa, ha arribat el moment d'anar a l'escola. Més concretament a l'institut. No serà gens fàcil per a ell ni per als seus nous companys. Molt recomanable, de lectura fàcil i àgil, a més escrit en diferents parts narrades per diferents protagonistes de la història, de manera que ens dóna l'oportunitat de veure els sentiments de cadascun, les seves inquietuds i com perceben i viuen els conflictes del seu dia a dia.\nEspero que t'hagin agradat aquests contes que ens ajuden a parlar obertament de l'assetjament escolar i són un petit pas cap a la prevenció d'aquests conflictes que, desgraciadament, són cada cop més presents a la vida dels nostres fills i filles.


Compromís demana que el nou gerent de l’Hospital tingui dedicació completa a la Seu - FÒRUM.ad\nCompromís demana que el nou gerent de l’Hospital tingui dedicació completa a la Seu\nOn: 10/02/17 16:07\nL’Hospital de la Seu, des de fa més de 35 anys, ha disposat sempre d’un gerent a temps complet, per tal de defensar els interessos de l’Hospital davant la Generalitat, les mútues privades i al mateix temps assegurar un bon funcionament dels serveis.\nAra, una proposta del Servei Català de Salut, per tal d’estalviar diners a la Generalitat, ens diu que cal compartir la gerència amb l’hospital de Tremp. L’alcalde Batalla, una vegada més, diu “amén” a la proposta, sense tenir en compte el greu perjudici que pot causar al nostre hospital.\nFa un any que l’Hospital no té gerent, i així és difícil assegurar un bon funcionament dels serveis sense una direcció clara i sense un projecte definit.\nCompromís demanarà a l’alcalde Batalla que rectifiqui pel bé del nostre Hospital,en un moment on l’Hospital ha perdut més de 3 milions d’euros d’ingressos de la Generalitat, per tant, disposa de menys personal, menys metges, menys infermeres, menys llits, menys serveis, etc. Cal un gerent a temps complet per a poder recuperar tot el perdut i millorar l’assistència a la gent de La Seu.\nLa Seu i Tremp necessiten un gerent cadascun, l’experiència ens diu que en institucions complexes com són els hospitals, cal una bona direcció de presencia física per atendre al personal i sobretot per defensar els interessos de cada hospital allà on calgui.\nEl portaveu de Compromís per la Seu, Òscar Ordeig, ha declarat que “compartir la gerència amb l’hospital de Tremp, seria un pas enrere en la gestió i una altra ocasió perduda per tirar endavant la millora del nostre Hospital”.\nPrevious Post: Martí reuneix els cònsols de DA per analitzar el no a la congelació de les transferències\nNext Post: La Generalitat presenta la nova estratègia per a la promoció del turisme cultural


les idees no viuen sense organització: Qualitat de vida, Productivitat... i també Democràcia\nQualitat de vida, Productivitat... i també Democràcia\nFabià Estapé afirmava a “Mis economistas y su trastienda” que alguna cosa estarien fent bé els economistes si al llarg de la història havien contribuit a acabar amb l'esclavitud, a aconseguir la igualtat de la dignitat d'homes i dones, a la caiguda de l'imperalisme, de l'intervencionisme o de la consolidació de l'estat de dret. Em pregunto quina serà l'aportació dels llicenciats de ciències del treball o dels futurs graduats de relacions laborals en els propers anys. Em sorprèn la quantitat de possibilitats que plantegen aquests estudis pluridisciplinars als quals explicaria com les ciències polítiques del mercat de treball.\nAl post del 31 d'octubre en aquest blog, parlava de la importància del temps i de la necessitat al nostre país de perseguir més rendibilitat del capital i millorar millors condicions per al treball. I que això passava per organitzar socialment millor el temps. Avui afegiria l'element democràtic. Si realment estem en l'etapa de la desafecció -que això sembla- tal com li escoltava dir recentment a l'Oriol Bartomeus, potser que busquem elements més enllà de la corrupció o el distanciament de la ciutadania dels polítics -que també!-.\nSituant-nos en un context de la vida quotidiana, de la dels problemes reals de la gent, potser una millor organització social del temps ens proporcionaria més temps personal, per pensar, per llegir, per reflexionar, per tenir una visió crítica. I això portaria a la ciutadania a sumar-se a causes socials, a participar en la vida veïnal, a implicar-se en enfortir un espai públic, en definitiva, a sentir-se responsable de les qüestions de la res publica. El combat del temps també ho és contra la creixent individualització de la societat. Quines motivació queda per participar a un esplai o un cau quan s'està estudiant i treballant alhora? O quan s'arriba a casa a les nou del vespre i ja no ha donat temps de veure els fills perquè ja dormen? La conciliació de la vida laboral i, el que anomenaria la vida pública de les persones, és cabdal per enfortir la societat civil. No oblidem que és la fortalesa d'aquesta, en gran part, la que mesura la fortalesa de la democràcia en un país.\nL'organització social del temps, com es demostra, ja no és una qüestió només d'estat del benestar o de productivitat de l'economia d'una país, sinó que també ho és la seva salut democràtica. Bé faríem els futurs i els actuals llicenciats en Ciències del treball o els nous graduats de Relacions laborals en preguntar-se quina vol ser la seva petjada intel·lectual i l'aportació que volen fer de millora al país. El combat del temps és una bona proposta.\nSobre el significat jurídic de l'Estatut dels treb...\nTota una vida de vigilància\nBolònia en el dia a dia\nUn nou ateneu al Camp de Tarragona!\nAssembla d'Acció Escolta i futur de l'Escoltsime c...\nEsplac celebra els 40 anys dels Drets dels infants\nEl kurzarbeit, una oportunitat més per al combat d...\nFormació, rituals, pertinença... i nou paradigma\nDe tornada a casa. Col·loqui amb els caps d'AE SKUES\nAudiència José Montilla al Palau de la Generalitat...\nEn hommage à Francisco Ferrer - Colloque internati...\nOrigen francmaçònic dels partits polítics i dels t...\nBuscar feina a la europea\nSempre ens quedarà Sant Jordi


ACCIDENTS FELIÇOS: TRES CELLERS CONVERTEIXEN ELS ERRORS EN ÈXITS INESPERATS - VI I PUNTUACIONS\non comprar vi a Atlanta\nEric Trump vi\nquè és acció de gràcies en castellà\nborbons més rars 2016\nb & b wine pub nyc\nAccidents feliços: tres cellers converteixen els errors en èxits inesperats\nA ningú li agraden els errors, però no totes les errades són dolentes. Deixar-se del pla de vegades pot conduir a alguna cosa millor. Això és especialment cert en el vi, on l’assaig i l’error són essencials, i hi ha tants canvis durant els processos de transferència com l’envelliment.\nCalifòrnia l’enòleg Dave Phinney és un dels exemples més llegendaris. Va utilitzar una barreja ad hoc de raïm El pres , una barreja vermella impulsada per Zinfandel que va resultar inesperadament popular, venent-se constantment i establint un nou punt de referència de qualitat per als vins combinats.\nNo obstant això, Phinney no és l’únic viticultor que ha aprofitat al màxim un cop d’atzar al celler o a la vinya.\nUn avenç improvisat\nPer a John i Stacey Reinert de Napa Valley’s Vins d’error brillants , va ser un impuls fugaç que va portar l'èxit. El 2014, van intentar crear una barreja vermella dominant al Cabernet Sauvignon. Es van allistar Maayan Koschitzky, enòleg de Àliga Cridant i Atelier Melka de Philippe Melka i d’origen Cab de dues de les vinyes més reconegudes de Napa. No obstant això, quan es van afegir altres varietats, no funcionava res.\n'Vam provar tot tipus de mesures i diferents raïms, però encara no va tenir un bon sabor', diu John. 'És a dir, fins que Stacey va abocar dues ampolles de mostra [Cab] en una copa de vi per caprici. Va ser al·lucinant ”.\nVan canviar de rumb i van optar per fer un 100% Cab Sauvignon. Deliciós ja, però amb una estructura envellida, el vi va guanyar grans elogis i va establir la reputació de l’etiqueta. '[Va] resultar ser un vi fenomenal per a nosaltres', diu.\nUna vinificació intuïtiva\nA Finger Lakes de Nova York, l’enòleg Thomas Pastuszak també va trobar fortuna per casualitat. Sommelier i director de vins de NoMad Nova York , Va començar Pastuszak Empire Estate celler amb Kelby James Russell, enòleg de Cellers Tritó Vermell , el 2014.\nAmb l’esperança de mostrar el dinerós terrer de la regió, es va proposar crear un Riesling a partir de diverses vinyes. Però impressionat per un lloc orgànic en particular, va seguir el seu budell i va deixar el raïm separat dels altres.\n'Vam collir el lloc un mes després dels altres i ... va ser una expressió tan única que va exigir ser sol', diu.\nPastuszak creu que el resultat, Empire’s Reserve Dry Riesling, és el que diferencia la marca dels altres.


NOVA AGRESSIÓ A LES PRESONS CATALANES\npor FranCastor el Jue Jun 09, 2016 8:22 pm\nÉsser funcionari de presons ha esdevingut una autèntica professió de risc, situació que s’ha vist agreujada als últims mesos amb l’augment alarmant de les agressions a les presons catalanes. Ara li ha tocat engreixar aquesta negra estadística al Centre Penitenciari de Joves de Barcelona.\nDurant el matí del 9 de juny, un intern d’origen xilè, molt alterat i donant forts cops de cap, va desobeir les indicacions dels funcionaris del Departament Especial de Règim Tancat de Joves (DERT) perquè deposés la seva actitud violenta. En solidaritat amb aquest pres, un altre intern del mateix país de procedència va començar a cridar i insultar als funcionaris des de la seva cel.la del DERT. Al personar-se els funcionaris i obrir la porta de seguretat, han observat com aquest pres havia posat al matalàs a la porta de la mateixa i havia mullat amb aigua el terra. A l’intentar llevar el matalàs de la porta per veure l’interior de la cel·la, l’intern ha respòs amb un cop, amb el pal de l’escombra, al funcionari, moment en el qual el company ha tancat ràpidament la porta i ha avisat al Cap de Serveis. A l’obrir de nou la cel·la, l’intern ha començat a empentar-los amb el matalàs aconseguint que un dels funcionaris caigués al terra, i la resta al darrera. En cap moment l’intern ha deposat la seva actitud essent molt agressiu i bel·ligerant, sense parar de colpejar amb el pal d’escombra, esgarrapar, insultar i donar cops de peu. Com a conseqüència dels fets, un dels funcionaris han estat ates a la Mútua, amb la consegüent baixa mèdica i el CUSI del departament ha necessitat atenció mèdica per part l’ equip sanitari del centre.\nGràcies a la professionalitat dels companys, finalment l’intern ha estat immobilitzat. Felicitem a las companys i desitgem que es recuperin el més aviat possible. Instem a la direcció del centre a emprar tots els mitjans al seu abats per evitar, en la mesura del possible, situacions com la d’avui.; i li agraïm la seva ràpida actuació i l’atenció rebuda pels funcionaris. No esperem menys!!! Si bé l’Administració té l’obligació de denunciar d’ofici qualsevol acte de violència d’un intern cap a un dels seus treballadors, el nostre sindicat posa a la disposició dels companys agredits els nostres serveis jurídics perquè aquests fets no quedin impunes. Exigim a més que, com recull l’article 550 del Codi Penal, aquestes agressions siguin considerades delicte o atemptat contra l’autoritat amb resultat de lesions.\nTot i que agraïm la ràpida actuació de l’equip directiu i l’atenció rebuda pels funcionaris, no es pot deixar a “la bona voluntat” el trasllat urgent a la mútua d’un treballador que ha patit una agressió. Cal establir urgentment un protocol que determini la manera més adient de traslladar al funcionari al centre mèdic i retornar-lo al seu domicili sa i estalvi, amb un seguiment mèdic i psicològic de tota la seva evolució. Al medi penitenciari, tampoc es disposa de cap procediment d'actuació que atengui la violència que pateixen els funcionaris des del prisma de la prevenció, que és des d’on hem d'abordar aquesta xacra.\nNo oblidem que amb la integritat dels funcionaris i els serveis no es juga i exigim que aquest es compleixin amb les màximes garanties, ja que mai passa res, però quan passa ens juguem la vida. No podem treballar amb una plantilla sota mínims, pregant contínuament: “Virgencita, virgencita, que me quede como estoy”.


jeannie d bio, edat, valor net 2022, sou, xicot, marit, alçada - Biografia\nJeannie D Biografia, edat, valor net 2022, sou, nòvio, marit, alçada\nFets de Jeanie De Gouveia\nJeanie De Gouveia\n13 d'abril de 1982\n650 mil dòlars\nUniversitat Rand Afrikaans (RAU)\nJeanie De GouveiaFacebook\nJeanie De GouveiaTwitter\nJeanie De GouveiaInstagram\nVeure més / Veure menys Fets de Jeanie De Gouveia\n1 Quin és el nom real de Jeannie D?\n2 Jeannie va assistir a Colin Mann\n3 Quin és el valor net i el sou de Jeannie D?\n4 Quin és l'estat de la relació de Jeannie D després de la ruptura amb Jon Firth?\n6 Carrera de Jeannie D\nJeannie D és una de les actrius sud-africanes conegudes i populars, una personalitat de televisió i DJ de ràdio. A més, també va participar en la segona temporada de Strictly Come Dancing que es va emetre a SABC 2.\nQuin és el nom real de Jeannie D?\nJeannie De va néixer el dia 13 d'abril de 1982 com Jeannie de Gouveia enJohannesburg, Gauteng, Sud-àfrica. Actualment, té 37 anys. És filla de Antonio De Gouveia (pare); Linda Mendes ( mare) .Jeanie es va criar juntament amb els seus germans en una família petita i culta. Entre els seus germans hi ha un germà i una germana. És d'ètnia mixta i té la ciutadania de Sud-àfrica.\nTítol: Jeanie Buss amb Phil Jackson\nJeannie va assistir a Colin Mann\nElla va assistirEscola primària Colin Mannamb seu a Germiston, Johannesburg. Després de graduar-se a l'escola, va assistirUniversitat Rand Afrikaans (RAU). Així mateix, durant la seva formació universitària, va estudiar comunicació i va cursar la llicenciatura.\nVa ser activa i va demostrar ser una nena extraordinària participant en diferents concursos durant els seus dies escolars. A causa dels seus talents i actuacions excepcionals, Jeanie també ha estat coronada Miss Rand Afrikaans University.\nQuin és el valor net i el sou de Jeannie D?\nSegons les fonts de la wiki, el valor net estimat de Jeanie D és al voltant 650 mil dòlars . El lloc on es troba avui és gràcies al seu esforç i dedicació. Tot i que no ha guanyat tant com es mereix, s'ha guanyat molt de respecte i fama que és un èxit en si mateix.\nQuin és l'estat de la relació de Jeannie D després de la ruptura amb Jon Firth?\nJeanie estava en una relació amb un antic model i home de negocis Jon Firth . La parella era feliç l'un amb l'altre i fins i tot van decidir casar-se. Però, aquest vincle no va poder durar per sempre i finalment es van separar abans dels sis mesos de la data del seu matrimoni. Tot i que va ser la decisió més difícil de la seva vida, Jeanie va dir que va triar l'opció correcta.\nTítol: Jeannie D (Foto: Pinterest)\nDesprés de la seva ruptura amb Jon, va començar a sortir Brennan Wright. És un model i desenvolupador web de professió. També és el director general del lloc web Diggit i és una figura reconeguda. Bé, la parella es va conèixer per primera vegada en una discoteca, però es diu que la personalitat de la televisió estava sortint amb el seu exnòvio en aquell moment. Tot i que està sortint amb Wright, no hi ha informació sobre el seu matrimoni fins a aquesta data.\nA més, els seus ulls negres i els seus cabells negres li afegeixen més perfecció. Jeanie també és activa a les xarxes socials. Té més de 194.000 seguidors al seu Instagram i més de 409.000 seguidors a ellaTwittercompte. De la mateixa manera, té més de 104.000 seguidors a la seva pàgina oficial de Facebook.\nLa carrera de Jeannie D\nEl 1994, amb només 12 anys, Jeannie D va anar a fer una audició a les National Schools of the Arts.\nAleshores, la seva vida professional va començar durant els seus dies universitaris després d'unir-se a Radio, una emissora de ràdio del campus.\nPerò més tard, Jeannie D es va traslladar a Ciutat del Cap i es va unir a Good Hope FM.\nJeannie va contribuir al principi com a lectora de notícies i més tard va tenir l'oportunitat de dirigir el seu propi espectacle titulat The Jeannie D Show.\nPerò, sempre va voler seguir la seva carrera a la televisió, així que va deixar la seva feina a Good Hope FM el 2006.\nTítol: Jeanie D\nDesprés d'aleshores, va començar a unir-se a Top Billing, que és el programa de llarga durada de la revista d'estil de vida de SABC 3.\nJeannie també ha entrevistat molts grans noms com Ving Rhames, Kevin Spacey, Keanu Reeves, Jimmy Choo, Sandra Bullock, KwaZulu-Natal, Candice Swanepoel, Laurence Fishburne, i molt més.\nDesprés va aparèixer a Top Travel, una germana de Top Billing el 2008.\nA més, també va participar al programa amb celebritats famoses i populars com Ann Strauss, Janez Vermeiren, Michael Mol, i Nico Panagio .\nEl programa i els programes que ha realitzat sempre li van oferir noms de tota mena i avui també és reconeguda com una de les reconegudes personalitats televisives de Sud-àfrica.\nA més, el 2013, Jeannie va llançar el seu propi perfum, amb el seu nom Jeannie in a Bottle.\nAquest perfum va ser desenvolupat per la casa de fragàncies Luzi Suïssa.\nAixí mateix, també és el primer producte de molts que surt de la marca Forma Cosmetics i és embotellat localment a Durban per Creighton Products.\n10 petits fets feliços sobre l'alegria de pintar\nEls vehicles de servei Reason, com les ambulàncies i els camions de bombers, tenen cadenes penjades del fons\nAda Lovelace: la primera programadora informàtica\n8 maneres de programar entrevistes de feina mentre es treballa a temps complet\nUna breu història del Black Friday\n11 fets ferotges sobre Xena: princesa guerrera\nquantes persones van sobreviure al partit donner\nanimals salvatges que semblen gossos


El Parlament rebutja desvincular el CNI dels atemptats del 17-A\ncomissió atemptats 17-a\nBarcelona. Dimecres, 22 de juliol de 2020. 16:34\nActualitzat Dimecres, 22 de juliol de 2020. 17:04\nEl Parlament ha rebutjat desvincular el Centre Nacional d'Intel·ligència (CNI) dels atemptats gihadistes que es van produir a Barcelona i Cambirls el 17 i 18 d'agost del 2017. La cambra catalana ho ha fet rebutjant aquest dimecres una conclusió del PSC de la comissió d'investigació parlamentària que assegurava que el CNI no va tenir coneixement previ ni va encobrir els atacs terroristes.\nLa conclusió, que ha rebut el suport de Cs, el PSC i el PP -els mateixos grups que la van aprovar en el dictamen de la comissió d'investigació-, ha estat rebutjada per JxCat, ERC i la CUP. Els vuit diputats dels comuns s'han abstingut.\n"La condició de confident del Centre Nacional d‘Intel·ligència de l’imam Es Saty, acreditada per la comissió, no se’n pot desprendre que l’esmentat servei d’intel·ligència conegués la intenció de l’imam de promoure o cometre els atemptats", assegura la conclusió, la qual afegeix que escoltades les compareixences "es descarten taxativament les especulacions que, de manera implícita o explícita, assenyalaven al CNI com a coneixedors i fins encobridors dels atemptats".\nAixí mateix ho va defensar Ramón Espadaler, un dels representants del grup PSC-Units per a la comissió, en el debat que es va celebrar aquest dimarts. Tot i admetre que s'havia acreditat que Es Saty era confident del CNI, Espadaler va assegurar que després d'escoltar els responsables policials quedava descarta que el servei d'intel·ligència espanyol conegués els plans del que va acabar sent el cervell de l'atac gihadista.\nTanmateix, els màxims responsables polítics, policials i d'intel·ligència espanyols mai van arribar a comparèixer a la comissió d'investigació, tal com va denunciar l'independentisme en el mateix debat. És el cas de l'exvicepresidenta del govern espanyol Soraya Sáez de Santamaría, l'exministre de l'Interior Juan Ignacio Zoido, l'exdirector del CNI Félix Sanz Roldán o el director general del Cos Nacional de Policia Germán López, entre molts altres, fins a un total de 18 alts càrrecs.\nEl CNI, blindat\nTot i les moltes ombres que encara hi ha respecte el vincle real entre l'imam i el CNI, mai s'ha arribat a formar una comissió al Congrés dels Diputats on comparegués Sanz Roldán. De fet, des de fa dos anys, el Congrés ha tumbat fins a 14 cops els intents d'ERC i JxCat d'investigar si el servei d'intel·ligència espanyol coneixia les intencions d'Es Satty.\nTot després que el diari espanyol Público publiqués el mes de juliol de l'any passat que el CNI tenia punxats els telèfons d'alguns autors de la massacre, el qual va mantenir fins dies abans dels atemptats. El diari també va confirmar que l'imam va estar controlat fins el mateix dia de l'atac.\nImatge principal: El director del CNI l'any dels atemptats del 17-A, Félix Sanz Roldán | ACN\nAtemptats 17-A L'Audiència Nacional no jutjarà per assassinat els tres processats pel 17-A El Nacional


Tractament Ambulatori per Desintoxicació Addiccions\nHome/Els nostres tractaments/Tractament Ambulatori\nTractament Ambulatori\tFundación Salud y Comunidad\t2020-01-29T14:20:41+02:00\nCentre Sanitari de Salut Mental autoritzat pel Departament de Salut de la Generalitat de Catalunya amb el codi de registre núm E08579349\nEl Servei d’Atenció Psicosocial (SAP) és un centre de teràpia ambulatòria situat en ple centre de Barcelona, destinat de manera especialitzada al tractament de les addiccions encara que també atén qualsevol altra demanda de tractament psicològic.\nEstà compost per un equip multidisciplinari de professionals amb àmplia formació i experiència en el tractament d’addiccions: psicòlegs terapeutes, neuropsicòlegs, psiquiatres, personal administratiu, etc.\nDotat d’instal·lacions confortables ofereix atenció individual, grupal, familiar i de parella, seguiment mèdic-psiquiàtric, controls d’orina, etc.\nDes de la creació del SAP el 1997 hem atès a milers d’usuaris, en un entorn de professionalitat, confiança i confidencialitat.\nEl tractament ambulatori és alhora un tractament intensiu: un pacient en tratamientoambulatorio pot tenir en una setmana dos controls d’orina, una sessió de teràpia amb un psicòleg, una visita amb el metge i un grup de teràpia, és a dir 6 visites al SAP que garanteixen un seguiment intensiu del cas.\nEl compliment del programa terapèutic, amb assistència regular del pacient a les sessions de psicoteràpia individuals i grupals, controls d’orina diaris i participació de la família sempre que sigui possible, permet un òptim pronòstic de recuperació. En aquest cas, la durada aproximada del programa ambulatori és de dos anys.\nEl programa terapèutic realitzat en el tractament ambulatori es compon de:\nLa desintoxicació consisteix a administrar al pacient certs fàrmacs per eliminar la dependència física i superar la síndrome d’abstinència, evitant els símptomes que apareixen després del cessament sobtat del consum de la substància.\nAquesta desintoxicació pot fer de manera ambulatòria o mitjançant ingrés hospitalari.\nL’opció ambulatòria consisteix en l’administració de la medicació pautada pel nostre metge-psiquiatre en el propi domicili del pacient sota la supervisió d’una persona responsable, normalment un familiar.\nLa desintoxicació hospitalària es decideix en els casos més greus, quan és necessari un major nivell de contenció o la patologia orgànica del pacient aconsella una estricta supervisió mèdica. En aquest cas els ingressos es realitzen en clíniques privades o hospitals públics concertats per la Fundació Salut i Comunitat i sota la nostra coordinació.\nLa desintoxicació té una durada aproximada d’entre dues i quatre setmanes.\nNo tots els pacients requeriran una desintoxicació. Cada cas serà valorat individualment.\nDeshabituació, rehabilitacion i reinsercion\nL’objectiu del tractament pròpiament dit de deshabituació, rehabilitació i reinserció és superar la dependència psicològica de la substància. Es tracta que els usuaris coneguin i assumeixin la seva dependència de l’alcohol i / o altres substàncies com la cocaïna, cànnabis, drogues de disseny, benzodiazepines, etc., així com motivar-los i capacitar-los per al manteniment de l’abstinència a través dels coneixements necessaris sobre les drogodependències, l’entrenament en estratègies de prevenció de recaigudes i la promoció de canvis en l’estil de vida del pacient.\nEl procés de deshabituació, rehabilitació i reinserció ambulatori es compon de:\nSeguiment mèdic: tots els nostres pacients realitzen una primera visita amb el nostre metge-psiquiatre, especialitzat en drogodependències, que valora la patologia orgànica i psiquiàtrica del pacient, la necessitat de desintoxicació i l’administració posterior de psicofàrmacs. L’ús de la farmacoteràpia es limita als casos en què es considera necessari i evitant sempre l’administració de fàrmacs susceptibles de crear dependència. Les visites posteriors es pacten en funció de les necessitats.\nPsicoteràpia: Es realitzen sessions amb una freqüència variable. Durant una primera etapa són setmanals, posteriorment quinzenals i en una última etapa de seguiment són mensuals. En aquestes sessions es porta a terme el tractament psicològic de l’usuari. És un espai de reflexió en el qual es treballen les dificultats personals de cada usuari, ajudant a la verbalització i elaboració de conflictes, a la superació de pors i situacions difícils, fixant objectius de canvi a nivell conductual i personal. La psicoteràpia pot ser individual, individual amb la participació de la família o familiar. La millor forma d’intervenció es pacta en funció de cada cas.\nPsicoteràpia grupal: Té com a objectiu incrementar la consciència d’addicció, treballar sentiments associats a aquesta i desenvolupar estratègies d’enfrontament. Tenen lloc amb una freqüència setmanal i complementen a les sessions de psicoteràpia individual o familiar. La teràpia grupal està molt indicada en el tractament de les drogodependències, ja que s’ha comprovat que el compromís i la identificació amb un grup de persones que presenten la mateixa patologia afavoreix el procés de canvi del pacient.\nGrups de familiars: S’explica a les famílies el procés terapèutic i les principals dificultats davant d’una addicció. Paral·lelament les famílies són acollides individualment en cas que l’equip consideri necessari fer un treball conjunt de família o ajudar a aquesta a aclarir conceptes o dubtes.\nControls d’orina: Es realitzen dues o tres vegades per setmana amb una doble finalitat: constituir una barrera per a l’usuari davant un possible consum de substàncies i detectar el consum un cop s’hagi produït.


Cap a on anem???\nNo sabem que ens té preparat el futur més immediat, per tant no cal pensar-hi en el futur més llunyà. Després d’uns anys de bonança, ja fa temps que les vaques grasses no les trobem ni en els millors paratges del Pirineu. Davant d’aquesta situació crítica i caòtica a la que ens hi ha portat uns quants, ni a Catalunya, ni a Espanya ni a Europa no trobem molta gent que hagi presentat la dimissió en els seus càrrecs fent-se responsable de la crisi.\nAjuntaments, consells comarcals, diputacions, comunitats autònomes i el mateix estat espanyol amb un deute enorme i en alguns casos amb poca viabilitat. Un es pregunta i a qui demanem responsabilitats per les barbaritats, autèntiques barbaritats que s’han fet en el passat?. Ningú respon, ningú és responsable, tot queda sota la catifa i aquí no ha passat res.\nI davant de tot això, un és pregunta més d’una vegada cap a on anem?. Cada dia hi ha menys recursos per fer coses. Durant un temps s’han fet obres faraòniques que ara ja veurem qui les pot mantenir. Tothom volia tenir la millor finca del territori (piscina coberta, piscina descoberta, pavellons, teatres, auditoris, etc..). Una finca molt millor que la del meu veí perquè es noti que tot i ser més petit tinc més poder. I ara què?. Doncs ara feina perquè totes aquestes finques es puguin mantenir. En època de bonança i amb molt endeutament s’ha construït el que s’ha volgut, però el problema arriba després perquè aquestes grans obres (algunes del tot innecessàries com a Igualada i comarca tenim bons exemples) ara cal mantenir-les i no hi ha recursos suficients per poder-ho fer.\nAra toca deixar volar la imaginació i trobar la millor de manera de poder sobreviure durant una colla d’anys. Una crisi on el món de l’esport no queda al marge tot i que les lleis permeten que els tramposos continuïn vivint, mentre que els honestos hagin hagut de perdre la categoria. Cada dia són més els clubs de futbol, bàsquet, handbol i altres esports professionals que estan en concurs de creditors. Però la llei els permet continuar competint fins que hi hagi una resolució clara. Altres clubs que en el seu moment van començar a fer les coses de manera correcte i no van entrar en el joc d’endeutar-se van veure com perdien la màxima categoria del seu esport i ara feina tenen per malviure.\nEstà demostrat que en aquest país fer les coses ben fetes té càstig. Ser un trepa, un mentider i un pèssim gestor té el premi de poder continuar entre els millors. Mal exemple per les noves generacions i per això no deixarem de preguntar-nos. Cap a on anem??.\nCara i creu al CBI


Pares i mares: les joguines “de gènere” estan fent mal als vostres fills? - Cultura | Juliol 2020\nPares i mares: les joguines “de gènere” estan fent mal als vostres fills?\nTots hem passejat pels passadissos i hem vist joguines de gènere. Alguns estereotips potser no es registraran. Les nenes juguen amb nines, els nois juguen amb camions. Als nois els agrada el blau, a les noies els agrada el rosat. Però, com afecten la psicologia i el desenvolupament dels vostres fills? La veritat pot sorprendre.\nEls nens descriuen el seu gènere com a nens petits\nEls nens prenen consciència del gènere al voltant dels dos o tres anys. | FamVeld / iStock / Getty Images\nQuan els nens arriben als 2 i 3 anys, prenen consciència dels seus gèneres. El psicòleg del desenvolupament cita sovint la teoria de Lawrence Kohlberg sobre el desenvolupament de la identitat de gènere; que diu que els nens utilitzen aquest coneixement per identificar els altres i classificar el comportament com a propi dels homes o de les dones. Els mitjans amb què es consumeixen i les joguines amb què es juguen durant aquell període de descobriment, creuen o no, marquen la diferència.\nPròxim: La història de les joguines es basa en els estereotips.\nLes joguines de gènere es van popularitzar al voltant de la Segona Guerra Mundial\nLes nenes van ser ensenyades a ser mestres de casa. | FamVeld / iStock / Getty Images\nNational Geographic informa que la sociòloga Elizabeth Sweet va analitzar més de 7.300 joguines en catàlegs de Sears del segle XX. Va trobar que els anuncis de joguines basats en gènere dels anys vint-i-cinquanta van empènyer els papers tradicionals. Per exemple, els conjunts de cuina es van publicitar als 'menjadors petits'. El 1925, aproximadament la meitat de les joguines van dirigir-se explícitament a nens o nenes. No és sorprenent que moltes de les joguines llancessin idees directament als pares. El 1945, prop de la fi de la Segona Guerra Mundial, els catàlegs comercialitzaven joguines cap a les nenes, concretament.\nPròxim: El feminisme va tenir un paper important en canviar això.\nTant la dona com la tecnologia van tenir un paper important en el màrqueting de joguines\nL’ecografia havia tornat a tenir estil de joguines. | Chris Ryan / Getty Images\nQuan el moviment feminista de la segona onada va agafar vapor, els anys setanta es van veure gairebé zero joguines de gènere. Només el 2% de les joguines del catàleg de Sears de 1975 van dirigir-se específicament a nois o noies. Fins i tot la fracció de joguines específiques de gènere venia principalment en colors primaris i neutres de gènere com el vermell, el groc i el blau.\nNo obstant això, la dècada de 1980 va suposar un ressorgiment en les distincions de gènere en béns i roba per a nens. Això probablement va seguir la disponibilitat d’última tecnologia, va explicar Sweet. Com que els pares podien aprendre el gènere del seu nadó abans de néixer, es van preparar comprant joguines que “s’ajustin” a aquest gènere.\nPròxim: Avui en dia, algunes botigues han sortit del motlle de gènere.\nAlguns minoristes de joguines de gènere, d’altres no\nDepèn de la botiga. | Paul J. Richards / AFP / Getty Images\nSegons Parenting.com, les botigues Target ara s’organitzen per categories, com ara conjunts de nines i ninots. Això teòricament crea una experiència de compra més neutra. ha començat a organitzar les seves joguines per categories, com ara ninots i jocs d'edificis, per crear una experiència de compra neutra per a gèneres per als nens. Alguns experts no saben amb certesa si això ajuda.\n'El rosa i el blau no són el problema, és el significat que les persones donen a aquells colors que es tornen problemàtics', va dir Katie Hurley, experta en psicoterapeuta i psicoterapeuta. Els pares creuen que “Les barbetes són per a les nenes i les rodes calentes per als nois”. Els nens, per contra, no els importen fins que els mitjans no els diguin.\nPròxim: Fins i tot la manera en què les joguines semblen predeterminades amb els estàndards “masculins”.\nFixeu-vos en els colors predominants de la joguina\nEls colors ho diuen tot. | Rick Diamond / Getty Images per a joguines 'R' Us\nUn estudi realitzat el 2012 per la sociòloga Carol Auster va comprovar que cada joguina única venuda per Disney cau en la categoria de gènere. Disney categoritza totes les joguines de la secció tant de noies com de nois, però en el moment en què Auster realitzava el seu estudi, només 91 de les 410 joguines apareixien a les dues. Els que es feien eren de color “noi” com el blau, el verd, el vermell i el gris.\nAuster planteja que això succeeix perquè les nenes gaudeixen de més llibertat a la societat nord-americana, almenys en termes d’expressió individual. 'Realment hem definit un paper molt més estret del que considera masculinitat', va explicar Auster. 'Tomboy' pot significar qualsevol cosa de neutre a gran. 'Sissy' no s'entén de manera positiva entre els nens. 'Els nens i els pares, per igual, poden accentuar les distincions de gènere en les joguines. Per això, als comerciants tenen dificultat per vendre als nois un joc de joc rosa i morat, per exemple.\nPròxim: Aquest comportament s’ha après o arrelat?\nEls nens no entenen de manera intrínseca la distinció\nElls només saben que les joguines estan repartides per raó de sexe. | FamVeld / iStock / Getty Images\nThe New York Times informa que la psicòloga del desenvolupament, Lauren Spinner, va estudiar l'efecte de mostrar imatges de nens i nenes de 4 a 7 anys que juguessin amb joguines estereotipades o contraestereotipades.\nUn grup va veure imatges de noies jugant amb “joguines per a noies” i nois jugant amb “joguines per a nois”, i l’altre va veure que tots dos gèneres jugaven amb totes elles. Els nens van veure llavors un conjunt de joguines incloent una nina, un avió de joguines, un equip d’eines i un joc de te. Els investigadors també van preguntar amb qui hauria de jugar amb quina joguina. Els participants que van veure les imatges contraestereotipades van respondre que qualsevol persona podia jugar amb qualsevol joguina. Per contra, els nens que van veure imatges estereotipades van caure més segons les línies de gènere tradicionals.\nPròxim: Les publicitats també afecten les seves opcions.\nLa importància del mercat de les joguines\nEls anys 80 eren temes comercials de joguina per sexe. | weatherguru76 via Youtube\nLa psicòloga del desenvolupament, Laura Zimmermann, va estudiar les respostes dels nens en edat preescolar a les publicitats de joguines. Va trobar que els nens responen de manera més flexible que els anys passats, en termes de si els nens o les nenes poden jugar amb determinades joguines. 'El seu comportament va ser molt més estereotipat quan se'ls demanava les seves pròpies preferències', va dir. En especial, els nois continuen sent molt més reticents quan se’ls pregunta si els agrada alguna de les joguines tradicionalment dirigides a les nenes.\nDit això, els anuncis ells mateixos encara reflecteixen els estereotips de gènere. 'Les meves preocupacions són que els anuncis dels nens formin i reforcin els estereotips', va dir Zimmermann. 'Evidentment no treballen sols; tenim influències socials més àmplies en el treball, però els anuncis són potents. '\nPròxim: Sí, importa si el vostre fill s’adhereix a joguines de “noi” o “nena”.\nAmb quines joguines juga el vostre fill pot afectar el desenvolupament\nEls puzles i els blocs ajuden al desenvolupament dels dos gèneres. | santypan / iStock / Getty Images\nLes joguines ajuden els nens a aprendre noves habilitats i desenvolupar-se intel·lectualment, i el tipus de joguina és important. Lisa Dinella, investigadora principal del laboratori de desenvolupament de gènere, va dir a The Guardian que les nines i jocs de 'pretendre' ensenyen als nens seqüenciació cognitiva dels esdeveniments i habilitats lingüístiques primerenques. Els blocs de construcció com Lego i trencaclosques ensenyen habilitats espacials. Aquests són els fonaments de les habilitats matemàtiques i de lògica, més endavant a la vida. 'Els dos gèneres es perden si posem els nens en una pista i no poden explorar', va explicar Dinella.\nSegons les nines, els ninots també fomenten l’empatia, segons Christia Spears Brown, autora de 'Parenting Beyond Pink and Blue: How to Raise Your Kids Free of Gender Stereotypes'. 'Sabem que aquests estereotips que s'estan configurant i reforçant es poden relacionar amb moltes coses diferents, des d'objectius educatius i ocupacionals fins a la capacitat acadèmica fins al desenvolupament social', va explicar Zimmerman. 'És realment important que els nens tinguin aquest gran ventall d'experiències.'\nPròxim: Les joguines de gènere també poden afectar a qui juguen els nens.\nEl vostre fill hauria de jugar tant amb noies com amb nois\nÉs important que juguin amb nens de diferents gèneres. | iStock / Getty Images\nQui els nens juguen amb files tan importants com què. 'El joc de gènere mixt és realment important, aconseguint que els nois i noies juguin els uns amb els altres i reconeguin semblances de comportament', va dir Spinner. 'Els nens poden superar les seves inquietuds pel fet de jugar amb nens d'altres gènere si aconsegueixen que entenguin que hi ha moltes similituds en el que els agrada jugar, en lloc de centrar-se en el gènere del nen.'\nLori Day, autora de 'El seu capítol següent: Com els clubs de llibres mare-filla poden ajudar les nenes a navegar per mitjans de comunicació maliciosos, relacions arriscades, xafarderies i molt més', va dir a Boston Globe que les joguines de gènere han canviat la manera de jugar dels nens. 'Els nens i nenes deixen de jugar junts a una edat molt més jove del que era típicament desenvolupat fins a aquesta recent segmentació de gènere', va explicar. 'Els rols de gènere rígidament estereotipats resultants són poc saludables tant per a homes com per a dones, que són realment més iguals que diferents'.\nPròxim: Les joguines de màrqueting no només afecten els nens, sinó tota la societat.\nEls marcadors de la desigualtat comencen a la infància: amb joguines\nA les nenes se'ls ensenya a ser princeses i als nois superheros. | Leon Neal / Getty Images\nSweet va assenyalar que les joguines de gènere reforcen els estereotips negatius. 'Aquest tipus de màrqueting ha normalitzat la idea que els nois i les noies són fonamentalment i notablement diferents els uns dels altres, i aquesta mateixa idea es troba en el nucli de molts dels nostres processos socials de desigualtat'.\nMoltes joguines reforcen les idees dels adults exagerats del que volen o haurien de desitjar els nens. En particular, un canvi cap a superherois i princeses de joguines no prepara els nens per a la seva vida eventual, sinó per a la fantasia. L’investigador anomena aquelles joguines “idees d’adults del que volen els nens… exageracions de masculinitat i feminitat”.\nPròxim: Pots ajudar els teus fills a evitar aquests entrebancs.\nL’educació pot ajudar els nens a evitar aquests problemes\nLes joguines no són genèriques. | FamVeld / iStock / Getty Images\nLes opcions de joguina, diu Sweet, haurien de provenir dels interessos personals dels nens i no del sexe. 'Totes les joguines són neutres per gènere', va afegir Brown. 'El que no és neutre és la manera de comercialitzar les joguines'.\nTom Holland i Comberbatch Benedict\nErin McNeill, fundadora i presidenta de Media Literacy Now, defensa la integració de l’alfabetització mediàtica en el currículum escolar del K-12. 'Alguns pares no se n’adonaran ni estaran preocupats pel gènere de productes. És important que tots els nens tinguin l’oportunitat d’aconseguir les habilitats de pensament crític per entendre com i per què s’adrecen els anuncis de gènere ”.\nPròxim: Voleu que els vostres fills creixin ben ajustats?\nPodeu ajudar el vostre fill abraçant la seva originalitat\nEs tracta de la categoria no del gènere. | LightFieldStudios / iStock / Getty Images\nEls experts diuen que podeu criar fills ben arrodonits abracant els seus interessos individuals, no només la seva expressió de gènere. 'No podem ensenyar als nens a abraçar diferències si els enganxem en una caixa i els diem què jugar', va explicar Hurley. Target va enviar un missatge clar als consumidors: Trieu les vostres pròpies opcions; sigues tu. Aquest és un missatge sòlid per a nens petits. '


Associen l’apnea obstructiva del son i el risc cardiovascular en pacients sense malalties prèvies\nPacient d'apnea disruptiva del son\nL’apnea obstructiva del son està associada a un augment del risc cardiovascular en pacients sense malaltia cardíaca prèvia. Així ho revela una recerca desenvolupada a Lleida que recentment s’ha publicat a l’American Journal of Respiratory and Critical Care Medicine.\nLa investigació està liderada per Ferran Barbé i Manuel Sánchez, responsables dels Grup d’Investigació Translacional en Medicina Respiratòria i Grup de Medicina de Precisió en Malalties Cròniques de l’IRBLleida i del centre de recerca CIBERES. L’apnea obstructiva del son afecta entre el 20 i el 30% de la població adulta i el 80% de les persones afectades no està diagnosticada.\nRecerques anteriors, com l’estudi ISAACC, van determinar que l’aplicació de pressió positiva contínua en la via aèria (CPAP) en pacients amb síndrome coronària aguda i apnea obstructiva del son té un efecte neutral en la prevenció secundària de nous episodis cardiovasculars recurrents, és a dir, no té cap efecte positiu per prevenir episodis cardiovasculars majors. Però, aquesta nova recerca demostra l’efecte perjudicial de l’apnea del son en pacients amb perfils específics de risc cardiovascular.\nManuel Sánchez de la Torre, responsable del grup de recerca Grup de Medicina de Precisió en Malalties Cròniques de l’IRBLleida, explica que fins al moment no s’havia explorat la possibilitat que uns certs perfils de pacients que han patit una síndrome coronària aguda fossin vulnerables a l’efecte de l’apnea del son. Amb aquesta recerca, els investigadors han trobat per primera vegada que, “efectivament, un determinat perfil de pacient, principalment caracteritzat per individus que no han patit una malaltia cardiovascular prèvia, serien susceptibles als efectes negatius de l’apnea del son, augmentant el seu risc de desenvolupar un nou episodi cardiovascular”.\nAquestes troballes reforcen la necessitat d’estudiar de manera individualitzada l’efecte de l’apnea del son que podria esperar-se per a cada tipus de pacient”, assenyala Sánchez de la Torre. L’investigador, que també és professor associat a la Universitat de Lleida (UdL), afegeix que aquests resultats “conviden a replantejar el disseny de nous estudis d’intervenció per demostrar el possible efecte beneficiós de la CPAP sobre la prevenció cardiovascular secundària en fenotips de risc establerts”. El projecte ha analitzat durant, com a mínim, un any a 1.701 pacients de diferents centres amb síndrome coronari agut.