En què consisteix la liposucció, doctor?\nL’objectiu de la lipoescultura és el de millorar el contorn del cos, tot extraient l’excés de greix localitzat, és a dir, remodelar diverses parts del cos. Amb les millores tècniques i els materials introduïts en els últims anys, la liposucció proporciona uns resultats excel•lents. Aquests resultats estan determinats per diversos factors, com ara l’estat general del cos, l’elasticitat i les característiques de la pell, l’estat circulatori, la cel•lulitis, els volums que cal eliminar, l’estructura òssia de base, les influències hormonals i l’edat del pacient.\nL’anestèsia és local?\nAquesta intervenció es realitza generalment amb anestèsia local, en funció del volum i l’extensió de les zones corporals que s’han de tractar. Si les zones en qüestió fossin molt extenses, es pot realitzar amb anestèsia epidural o general.\nOcasiona molèsties aquesta intervenció?\nEls pacients se senten inflats i cansats, motiu pel qual hauran de fer repòs durant les vint-i-quatre hores següents a la intervenció.\nQueda una petita cicatriu a la pell, allà on s’hagi realitzat la incisió. La longitud pot variar entre 0,3 i 1,5 centímetres, tot i que el pas del temps la farà gairebé imperceptible.\nI què ens diu de les instruccions postoperatòries?\nCaldrà dur una faixa especial durant vint-i-quatre hores al dia, al llarg d’un mes. L’objectiu és limitar la inflor i contribuir a fer que la pell es retregui. També és convenient realitzar unes quantes sessions de drenatge limfàtic. Al cap de vint-i-quatre hores, ja es pot fer vida normal. A partir del setè dia es retiren els punts de sutura. El resultat es comença a notar al cap de dues o tres setmanes. Tot i així, la inflor i el retraïment de la pell continuaran millorant al llarg d’un període de tres a sis mesos. Cada persona és diferent i el resultat s’aconsegueix més de pressa en uns pacients que en d’altres.\nQuins riscs presenta aquesta intervenció?\nEn algunes ocasions poden aparèixer diverses molèsties: inflor durant algun temps després de l’operació; hematomes, que es resolen al cap de set a quinze dies; variacions de sensibilitat localitzades, que desapareixen en qüestió de setmanes; despigmentació o hiperpigmentació de la superfície cutània, que pot durar fins a dotze mesos; i també un cert grau d’enduriment subcutani de les zones aspirades, que pot persistir durant uns mesos.\nÉs veritat que hi ha hagut casos de xoc i mort del pacient per l’extracció excessiva de greix?\nSí, n’hi ha hagut. Hem de tenir en compte que, a més del greix, s’extreuen líquids, fet que pot donar lloc a una deshidratació del pacient i que entri en estat de xoc, generalment per hipotensió. Per això, si s’extreu més d’un litre de greix, cal subministrar líquids al pacient, mitjançant sèrum fisiològic per via intravenosa, a fi d’evitar aquest estat de xoc. No és recomanable extreure més de quatre litres de greix en una sola sessió, perquè hi ha més risc de trombosi.\nI la liposucció ultrasònica?\nMitjançant els ultrasons, a una freqüència de 22.000 hertzs, s’aconsegueix liquar el greix sense lesionar les estructures vasculars i nervioses ni els envans que subjecten la pell. Segons la meva experiència, és molt efectiva per a aplicacions concretes, com ara l’esquena i la zona de l’abdomen situada per damunt del melic. El postoperatori és menor, perquè hi ha menys hematoma. També retreu més la pell i elimina més bé la flaccidesa.


Lectura recomanada: La vella escola | Bloc de Lletres\n← Vida i llegat de Jane Austen\nWolff, Tobias. La Vella escola. Barcelona : RBA : La Magrana, 2005\nL’acció se situa el 1960 a Nova Anglaterra, en una prestigiosa escola privada de nois. Malgrat que l’escola es regeix per valors democràtics (el valor de cadascú resideix en el que sigui capaç de fer per si mateix) i que el seu rector lluita per ampliar cada any el nombre d’alumnes becats, és una escola elitista.\nLa institució destaca per la importància que concedeix a la literatura. Periòdicament rep la visita d’un escriptor famós que ha de triar un relat escrit per un alumne.\nSer escriptor és el somni de la majoria dels alumnes. I si el pròxim convidat és Hemingway l’angoixa i la competitivitat es disparen. Els millors situats per rebre l’honor de ser seleccionats són els membres del grup que dirigeix i edita la revista literària del centre, alumnes de l’últim curs, un dels quals és el protagonista i qui ens explica la història.\nEl narrador, un noi becat, conscient de la sort de poder estudiar i viure en una bona escola, té por de perdre el prestigi que ha guanyat amb el seu talent si parla amb franquesa de les seva grisa vida familiar fora de l’escola. Aquesta por l’ha resolt fins ara comportant-se amb un cert esnobisme.\nS’apropa el dia de l’entrega del treball i el noi encara no ha escrit res. D’on treu la inspiració un escriptor? de la imaginació? de les experiències viscudes? dels models que més admira? … L’opció que tria farà desencadenar uns esdeveniments imprevistos.\nTobias Wolff, a La Vella escola ens parla amb una intel·ligència brillant de la passió d’escriure, de la influència de la literatura en el desenvolupament de la personalitat, de les mentides, de l’amistat i de la vocació d’ensenyar.\nAquesta entrada s'ha publicat en Literatura, Ressenyes i etiquetada amb anglès, català, llibres, Tobias Wolff. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


L'estadi de Mestalla rebrà als participants de la II Volta a Peu València CF - Fundación Deportiva Municipal Valencia\nL’estadi de Mestalla rebrà als participants de la II Volta a Peu València CF\n21 maig, 2018 • Carreres Populars, Notes de premsa, Notícies, Notícies esportives\nEste diumenge tindrà lloc la II Volta a Peu Fundació València CF, la cinquena carrera de l’any del Circuit Divina Pastora de Carreres Populars de València que, una vegada més, finalitzarà en la mateixa gespa de Mestalla, on aterraran els participants després de fer el recorregut. Les inscripcions estaran obertes fins al dijous 24 de maig a les 20 hores a través de la pàgina web del Circuit http://carreras.deportevalencia.com/.\nL’eixida de la popular carrera s’efectuarà des de l’avinguda d’Aragó a les 9:00 hores i, després de realitzar el recorregut de 6.000 metres, els corredors i marxadors creuaran la meta en la zona de joc del conjunt valencianista. Allí els esperaran els aficionats que assistisquen com a públic a la prova, ja que el club mantindrà oberta una de les graderies laterals per als qui desitgen rebre als participants.\nCom és habitual en les carreres del Circuit, l’eixida es produirà per torns, en funció del dorsal del que dispose cadascun dels inscrits. Els corredors amb dorsal preferent (A, B, C i D) seran els primers a eixir a les 09:00 h. A continuació, eixiran la resta de corredors a les 09:04 h i, finalment, a les 09:05 h serà el torn dels participants inscrits en la modalitat de marxa a peu i marxa nòrdica.\nEl cost dels dorsals és de 2,55 euros, en el cas dels corredors, i d’1 euro, íntegrament solidari, per a les inscripcions en les categories de marxa a peu i marxa nòrdica. Els participants disposaran, durant tot el temps que dure la prova, de servei de guardarroba a càrrec de Fontilles Salut i Desenvolupament, l’entitat solidària del Circuit en aquesta edició.\nLa II Volta a Peu Fundació València CF és, sens dubte, una de les carreres més especials del calendari runner de la nostra ciutat, ja que brinda la possibilitat de gaudir de l’esport a l’aire lliure amb l’incentiu afegit de poder accedir a l’estadi de Mestalla en una circumstància especial, fora de l’àmbit futbolístic. Una bona ocasió per a gaudir d’aquest espai per part els runners participants que també siguen aficionats al futbol i sobretot al València CF.


Winter is coming (L'hivern s'acosta)? - Blog - MoraBanc\nFinance | 02.10.2017\nL’hivern porta set anys acostant-se als Set Regnes i sembla que, en l’última temporada, per fi hi està arribant.\nNosaltres també portem força temps preveient l’hivern per als tipus d’interès, tanmateix aquests, de moment, segueixen gaudint del temps agradable, com la Cersei a Desembarcament del Rei: la TIR del bund ja no està en negatiu, però sí movent-se confortablement en el rang 0,20-0,60, molt per sota dels nivells on crec que hauria d’estar. I els guanyadors dels últims anys sembla que estan en ple estiu: els diferencials de crèdit, a mínims històrics, i el sector TI nord-americà, ja al +25% YTD (davant l’+11% de l’S&P 500).\nCom veieu, estic inspirada en la setena temporada de Joc de trons. «Winter is coming» (l’hivern s’acosta), l’emblema de la casa Stark, és possiblement la frase més coneguda de la sèrie i significa que cal estar preparat per a allò dolent. En el context dels mercats, no crec que arribi l’edat de gel, però sí un temporal de fred.\nEls qui vau llegir el nostre M&E de juny sabeu que a MoraBanc Asset Management tàcticament ens hem posat més prudents en els actius de risc (renda variable, crèdit, matèries primeres). Crec també que aquesta situació de complaença, en què pràcticament tots els actius ho fan bé (aquest any, tot menys el dòlar, el petroli i el suc de taronja), no és sostenible a llarg termini i una bona assignació d’actius (asset allocation) aviat serà fonamental per obtenir un retorn positiu. Igual que apostar bé pel bàndol guanyador a Joc de trons és crucial per sobreviure.\nEl temps de la complaença: el 2017 ha pujat tot menys el petroli, el dòlar i… el suc de taronja!\nUn senyal que l’hivern s’acosta pot ser la presència de cada vegada més éssers estranys (en la sèrie, fugint de les terres en perill), per exemple, les criptodivises (bitcoin, ethereum) o els fons curts del VIX (l’anomenat índex de la por, que mesura la volatilitat esperada de l’S&P), o bé el rumorejat tapering del BCE.\nEl fet que recentment cada dia es constitueix una «divisa» nova, el tracto com un fenomen incomprensible però innocu, tanmateix, estar curt de volatilitat ho veig semblant a cobrar (actualment un 15% al mes, a causa de l’efecte contango) per estar assegut sobre una bomba de rellotgeria: una caiguda d’un 2-3% de l’S&P 500 podria provocar-ne fàcilment l’explosió (una pujada forta del VIX, entre 30-40%) i l’efecte bola de neu (winter is coming); activació dels stop loss, tancament de posicions (compra del VIX), efecte contagi (l’S&P té correlació negativa d’un -80% amb el VIX) i efecte pànic, més caigudes de renda variable… I allò que el BCE pensa finalitzar el QE l’any vinent és un altre senyal més que el temps està canviant: el deute sobirà perdrà el seu aliat més important, fet que a Joc de trons segurament no pintaria bé.\nNo veig l’hivern imminent, atès que les dades macro indiquen una expansió sòlida, els beneficis de les companyies creixen amb força i les valoracions no són extremes. Però portem 14 mesos sense que l’S&P corregeixi més d’un 5%, i l’última vegada que la borsa americana va romandre tant de temps sense caure un 5% va ser… fa 22 anys!, amb la qual cosa protegir-se contra una onada de fred i tornar al mercat més avall no només sembla temptador, sinó també raonable.\nSi vols conèixer més sobre els mercats d’inversió, consulta mensualment Mercats i Estratègies, on els experts de MoraBanc Asset Management analitzen i donen la seva visió sobre els temes d’actualitat econòmica internacional. Recorda que amb el nostre Broker Online pots consultar la cotització dels principals mercats i fer simulacions de compra/venda d’accions a través del compte de valors virtual.\nEtiquetes: Opinió Estalvi Mercats Borsa Fons d'inversió Fiscalitat Renda fixa Renda variable Inversió


El ‘cas Palau’ i la banalització de la corrupció | Opinió | EL PAÍS Catalunya\n3 AGO 2019 - 17:58\tCEST\nFèlix Millet, després de saber la sentència de 9 anys i 8 mesos de presó que se li va comunicar el 15 de gener del 2018. Joan Sánchez\nA l'òrgan del Palau algú interpretava la Toccata i fuga en re menor de Bach mentre els mossos escorcollaven l'edifici a la recerca de bitllets de 500 euros. El 23 de juliol es van complir 10 anys dels fets. L'obra del compositor alemany va resultar premonitòria: hi havia molt més misteri que uns simples bitllets de 500 sospitosos a ulls de l'Agència Tributària. L'espoli del Palau per part de Millet, Montull i Convergència feia honor a aquesta peça capaç de transportar-nos a qualsevol castell transsilvà en ple ritual de sang vampíric.\nAra el mateix Palau ha produït un documental que sota el títol El Palau de la Música. Resurrecció vol girar full de la corrupció i mostrar un futur tan esperançador com el que brinda el cinquè i últim moviment de la Simfonia número 2 de Mahler. TV3 va emetre l'informe –el visionament del qual està disponible en la pàgina web del Palau– en el programa Sense Ficció del 23 de juliol. Mentre s'espera l'última paraula del Tribunal Suprem, un any i mig després que l'Audiència de Barcelona dictés sentència, cap dels 12 condemnats pel cas no és a la presó.\nLa corrupció a Catalunya s’amaga sota la capa del procés, el victimisme i la persecució política\nAl documental, que s'estructura a partir de la preparació del concert d’aquesta simfonia de Mahler, la presidenta de la Fundació de la institució, Mariona Carulla, es lamenta que “els partits van utilitzar el Palau per a la seva conveniència política” i només en un parell d'ocasions i de la boca de Joan Llinares, l'home que va documentar contra corrent i com a director general del Palau tota la corrupció, surt la paraula Convergència, condemnada judicialment com a partícip a títol lucratiu per l'espoli d'almenys 6,6 milions d'euros.\nI és que el Palau, com bona part de la societat catalana, vol encomanar-se de l'esperit de l'últim moviment de la Simfonia número 2 de Mahler, en què el compositor nascut a Bohèmia planteja un judici final no gaire del grat de l'Església, ja que no hi ha ni pecadors ni justos, ni càstig ni premi. Tot gràcies a la infinita misericòrdia de Déu.\nÉs difícil ser indulgent davant d'un espoli de 35 milions d'euros del qual va ser partícip un partit que predicava l'austeritat i la bona administració. Però el fet que els autors del delicte hagin estat “dels nostres de tota la vida” els concedeix la gràcia del perdó. Catalunya, com passa a qualsevol punt d'Espanya, viu una banalització de la corrupció, aquí amagada amb la capa del procés, el victimisme i la persecució política. Joan Llinares, exdirector del coliseu modernista, explica en una extensa entrevista a El Confidencial que una vegada reformats els estatuts i racionalitzada l'administració del Palau, es va designar Josep Maria Busquets, antic càrrec de Convergència, president provisional de la institució. O sigui, després d'esclatar l'escàndol tornen els nostres. Les traves per sacsejar les catifes de la corrupció van augmentar. La rematada va arribar amb la victòria electoral de CiU del 2010, quan van entrar en la nova junta directiva persones com Jordi Sumarroca, empresari involucrat en la trama del 3%. David Madí, mà dreta comunicativa d'Artur Mas, va ingressar en el patronat de la institució.\nÉs difícil ser indulgent davant d’un espoli de 35 milions del qual va ser partícip un partit que predicava l’austeritat\nLes aigües tornaven al seu curs. Llinares afirma que Artur Mas s'assembla molt a Francisco Camps, expresident de la Generalitat valenciana, quan presumeix públicament que els expedients d'adjudicació d'obra pública són perfectes. Mentre la justícia investiga i el bosc està en flames cal fer cara d'innocència o de sorpresa.\nPerò el cert és que al Palau hi ha 9,6 milions d'euros en parador desconegut. Les entitats bancàries amb les quals operava el coliseu modernista (més d'un centenar de comptes corrents) es van negar a identificar els que cobraven els talons al portador, malgrat estar obligats per llei.\nEl fiscal Emilio Sánchez Ulled –en una entrevista de Jesús García recentment publicada per aquest diari– explica que l'espoliador en cap del Palau, Fèlix Millet, no parava de rebre trucades mentre els mossos procedien al registre del coliseu modernista el matí del 23 de juliol del 2009. Quan el fiscal el va reprendre per utilitzar el mòbil en ple registre, qui hi havia a l'altre costat de la línia era Artur Mas. Sis dies després del registre, quan Joan Llinares va prendre possessió del càrrec, Millet i Montull encara campaven al seu aire pel Palau i les màquines trituradores de paper funcionaven a ple rendiment. No es van dictar les mesures cautelars oportunes. Una part de la societat s'entossudeix a continuar confonent la generosa misericòrdia divina –exaltada pel convers Mahler en la seva Simfonia número 2– amb la indulgència i tolerància envers els corruptes.\nTots els articles de Francesc valls


El CSA | CSA - Consorci Sanitari de l'Anoia - Hospital d'Igualada\nEl Consorci Sanitari de l'Anoia (CSA) és una entitat pública creada el 2011 i la seva funció és proveir de serveis integrals a la població resident a la comarca de l'Anoia i la seva àrea d'influència.\nLa seva missió és donar resposta a les necessitats i expectatives de salut de les persones, mitjançant una atenció sanitària integral i de qualitat, de forma sostenible i socialment responsable.\nEl CSA està format pel Servei Català de la Salut (60%), l'Ajuntament d'Igualada (30%) i el Consell Comarcal de l'Anoia (10%).\nDóna cobertura a una població de referència de més de 110.000 habitants de la comarca de l'Anoia i població de Santa Coloma de Queralt.\nA mitjans dels anys noranta van tenir lloc importants reordenacions hospitalàries orientades a racionalitzar els recursos hospitalaris en poblacions i comarques on hi havia més d'un centre que duia a terme activitat per a la sanitat pública. Van ser els casos de Mataró, Manresa, el Garraf, Sabadell i també Igualada.\nAquests processos de fusió van ser imprescindibles per aconseguir, en primer lloc, la viabilitat econòmica i, en segon lloc, la perspectiva de crear amb el temps uns dispositius totalment nous (Mataró i Igualada) o completament modernitzats (com ara el Parc Taulí a Sabadell i Althaia a Manresa).\nAixí doncs, el 1994 es fusionen els dos centres sanitaris de la ciutat d'Igualada: l'Hospital Comarcal d'Igualada i la Fundació Sanitària d'Igualada (FSI). Es crea, aleshores la Fundació Sanitària d'Igualada.\nEls dos edificis, situats al centre de la ciutat, albergaven ja moltes necessitats estructurals i disfuncionalitats de circuits de pacients.\nEn 2001 neix el Consorci Sanitari de l'Anoia que promou la construcció d'un nou edifici hospitalari situat a la part nord d'Igualada. Quan estaven a punt les obres, l'FSI va subrogar, aleshores, tant l'activitat com el personal.\nL’any 2003 es van iniciar les obres del nou centre i es va posar en ple funcionament el març del 2017. El cost total de la construcció va ser d'uns 60 milions d'euros (42 en la construcció d'obra i 18 d'equipaments). La solució arquitectònica es resumeix en dos conceptes: claredat i flexibilitat.\n+ Història de l'hospital d'Igualada\nEl CAP Igualada Nord\nEl desdoblament de l'atenció primària a Igualada va permetre l'obertura d'un nou Centre, que es va obrir l'1 de desembre de 2010, després que al CSA li hagués estat adjudicada la gestió mitjançant concurs públic.\nAquest edifici dóna resposta a l'atenció primària de la meitat de la ciutat (aproximadament 20.000 habitants).\nEl mateix edifici, CAP Igualada Nord, acull els diferents dispositius de Salut Mental com són el Centre de Salut Mental d'Adults (CSMA), el Centre d'Atenció i Seguiment a les Addiccions (CASD), l'Hospital de Dia de Salut Mental Infantojuvenil (HDIJ) , l'Hospital de Dia de Salut Mental d'Adults (HDSMA) i el Centre de Salut Mental Infantojuvenil (CSMIJ).\nAl desembre 2016 es va inaugurar un nou Espai Salut d'Igualada, un nou recurs públic a l'abast de les entitats i organitzacions que ofereixen serveis en l'àmbit de la salut mental, els malalts i les seves famílies. En aquest sentit, s'hi van traslladar, en aquest restaurat equipament, el Centre de Dia de Salut Mental (CDSM).\nEn aquest Espai de salut, s’hi troba també ubicat el Servei d’Atenció a les persones amb discapacitat i dependència de l’Anoia.\nCentre d’atenció persones amb discapacitat i dependència\nEl CSA duu a terme les valoracions de discapacitat i dependència de l’Anoia des del 2010.\nLes persones que requerien una avaluació del seu grau de discapacitat o dependència de les comarques del Garraf i Alt Penedès, s'havien de desplaçar a Barcelona, amb les molèsties que això suposava. El servei de valoració que presta la Generalitat de Catalunya, va cedir aquesta gestió al Consorci Sanitari de l'Anoia des del 2017.\nEl Consorci, doncs, actualment disposa de dos equpis de Servei de Valoració a la Dependència (SEVAD) i dos Centres d’Atenció a la Discapacitat (CAD). Físicament es troben ubicats a Igualada i a Vilanova i la Geltrú.


Pujol, Anna - Resultados de la búsqueda - Depósito Digital de Documentos de la UAB\nPágina principal > Resultados de la búsqueda: Pujol, Anna\nHistòria del món antic  / Pujol i Puigvehí, Anna ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres\nHitòria Antiga  / Pujol i Pugvehí, Anna ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres\n6 p, 191.7 KB Hitòria Antiga  / Pujol i Puigveí, Anna ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres\n3 Pujol, A.\n3 Pujol, Aurora


Vent d Cabylia: Vilaweb mos vol furtar la paella!\nL'expansionisme ultrapancatalanista ataca de nou! Subtils deixebles de l'imperialisme estalinista es dediquen a esborrar tot rastre de cultura valenciana, bo i convertint-la en catalana: primer va ser la paella, després les falles, el Tirant lo Blanch, el Micalet, i ara... l'Inquiet, III Festival de Cinema en Valencià. M'explique:\n- Si vas a la seua pàgina oficial, a la secció descàrregues, trobes el següent logo:\n- I, en bona lògica, és el mateix logo que trobes en el blog de l'Inquiet, i en els anuncis del festival fets a Valencianisme.com i a Racocatalà:\n- Tanmateix, oh tanmateix!, a Vilaweb algun redactor ha esborrat subtilment l'avanttítol III Festival de Cinema en Valencià i ha titulat: El Festival Inquiet projecta més d'un centenar de films en català a València i Picassent. Oh, vils imperialistes, quan n'aprendran???\nMés enllà de la conya, em sembla lamentable que algú s'haja dedicat a modificar el logo oficial del festival per esborrar el terme "en valencià". Que la realitat no et xafe la notícia? O és que han de "guiar" la ment del lector, possiblement confós davant una denominació tan natural com la nostra pròpia història? Quin problema hi ha a posar el mateix titular que han posat i al costat el logo oficial de III Festival de Cinema en Valencià?\nPrecisament si es diguera III Festival de Cinema en Català els quatre desgraciats anticatalanistes que, segons pareix, hi aniran a protestar per la presència de pel·lícules catalanes, rebrien bastant més suport mediàtic i social. Com es diu de Cinema en Valencià, ells mateixos queden retratats: uns suposats valencianistes anant contra el cinema en valencià? No és que sereu antivalencianistes? Eixe és el tarannà pedagògic i constructiu del valencianisme, que possibilita, alhora, el desemmascarament de l'espanyolisme antivalencianista.\nI, siga com siga, estratègies a banda, tingueren raó o no els que han posat el nom, és que el festival de cinema es diu com es diu. A qui no li agrade, que s'ho faça mirar o que es compre un io-io...\nPostejat per Vent d Cabylia a les 07:30\nCategories: Catalanisme acrític, Mitjans de comunicació, Valencianisme\nL'has clavat. Més que interessant article. O siga, per allà dalt també es fan palles mentals.\nSi l'idioma és comú, si la unitat de la llengua ens la creguem, no es pot esborrar un dels noms que rep eixa llengua.\nÉs que és increïble.\n23 de novembre, 2007 08:51\nDeu haver sigut un error informàtic: ja sabeu, al corrector ortografic això de valencià li eixia com una errada. Als del diari Marca ja els va passar una volta, que en una foto de portada va desaparéixer Oleguer al costat dels "4 fantàstics" del Barça. És el software, que va com una carabassera.\n23 de novembre, 2007 09:07\nNo sé per què, al Principat hi ha una certa reticència a parlar de valencià, com si això signifiqués que estem fent-ne una altra llengua diferent! Però, a veure, valencià + central + septentrional + nord-occidental + baleàric... = català o diguem-li com vulguem! No hi hauria d'haver cap probema...\n23 de novembre, 2007 09:56\nLingüista, efectivament el nom poc importa en este cas si les pel·lícules a concurs són d'Agustí Villaronga, Cesc Gay, Ventura Pons, José Antonio Escrivà o Giovanna Ribes. Però mira...\n23 de novembre, 2007 13:47\nJo crec que el nom si que importa —si que fa la cosa— i en aquest cas, trobo fantàstic que s'englobi a Agustí Villaronga, Cesc Gay, Ventura Pons... com a cinema en valencià: una prova més, irrefutable, que el que parlem és el mateix.\nSóc dels que advoca fa temps per la doble denominació valencià/català (a instàncies oficials) i en casos com el del logo a no obrir el Photoshop.\n23 de novembre, 2007 15:16\nMontilla està preparant les llegions de publilles i trabucaires per envaïr Valéncia un dia d'aquesta setmana, aneu amb compte!!\n23 de novembre, 2007 22:31\nTu calla, egòlatra amb un ego com una casa de pagès :DDD\nI compte amb el mantenidor del Mètode Ibànyes, que té molt de poder a la catosfera...\nMiq, jo pense exactament el mateix, si més no a nivell estatal: català/valencià i un estàndard conjunt. A nivell intern del País Valencià: valencià. I a nivell internacional i científic: català.\n23 de novembre, 2007 22:44\nRealment és vergonyós. Jo tota la vida li he dit valencià i no veig on està el problema. M'agradaria pensar que s'ha retocat el logo per alguna altra raó, però no hi caben massa possibilitats...\n24 de novembre, 2007 01:13


Tractament de les varius | Hospital Clínic Barcelona\nL’objectiu principal del tractament de les varius és millorar la simptomatologia i la qualitat de vida del pacient. Altres objectius a considerar són la disminució del risc de complicacions locals (ulceracions, flebitis o sagnats), així com tractar l’obvi component estètic.\nLes principals recomanacions terapèutiques quant a la prevenció i el tractament de la insuficiència venosa i les varius són:\nExercici físic. És una activitat fonamental en la prevenció i tractament de la malaltia varicosa degut a que ajuda a combatre causes com el sobrepès i el sedentarisme i, sobretot, perquè amb cada passa, la contracció muscular de les cames bombeja sang cap al cor combatent la tendència a acumular-se a les venes de les extremitats. No és necessari realitzar una activitat física intensa. Caminar a pas lleuger uns 10-15 minuts de manera regular és més que suficient.\nRepòs amb les cames elevades. Combat el cúmul de líquid produït per l’efecte de la gravetat. Durant el dia, és suficient amb descansar a estones (2-3 vegades) amb les cames aixecades. Durant la nit, pot ser útil aixecar els peus del llit uns 10 cm. No es recomana en pacients que tenen insuficiència cardíaca.\nFred. La seva eficàcia es deu al seu efecte antiinflamatori i vasoconstrictor que provoca l'estretament dels vasos sanguinis, el que evita que s’acumuli sang amb tanta facilitat. Són molt recomanables les dutxes amb aigua freda sobre les cames, així com evitar els ambients calorosos i l’exposició solar perllongada.\nMitges compressives. Està clarament demostrada la seva eficàcia en la prevenció i tractament de la insuficiència venosa i les varius sent inclús superior a la de qualsevol tractament farmacològic. La seva utilitat es basa en la força de compressió que és major al peu i el turmell que a la resta de la cama fent un efecte de buidament o drenatge de l’extremitat.\nAltres tractaments, com la fisioteràpia, els massatges de drenatge (ascendents des de els turmells cap a l’engonal) i la pressoterapia, també poden ser d’utilitat.\nExisteixen nombrosos productes per tractar la insuficiència venosa i les varius coneguts com a flebotònics. La gran majoria són derivats d’extractes vegetals com els flavonoides, els rutosids, l’extracte de castanyer d’indies, de fulles de la vinya, el Ruscus o el Ginko biloba.\nA pesar de l’existència de tants productes i de tantes famílies diferents, la seva eficàcia en la malaltia varicosa és discreta i amb gran variabilitat individual, ja que hi ha pacients que noten un gran efecte com millora de la pesadesa, de la sensació d’inflor o de cames cansades, mentre d’altres no perceben pràcticament res.\nÉs important remarcar que la seva eficàcia sobre les pròpies varius i l’evolució de la malaltia es pràcticament nul·la. Per tant, la seva prescripció es fa en aquells casos simptomàtics i en períodes de temps de 2-3 mesos revalorant llavors la necessitat de continuar el tractament en funció de la milloria obtinguda. L’administració preventiva en varius asimptomàtiques no està indicada.\nEl tractament quirúrgic de les varius té dos parts o objectius. D’una banda, corregir el problema que causa les varius (majoritàriament el reflux per disfunció de les vàlvules venoses), i d’altra banda, eliminar les venes visibles que han quedat dilatades.\nPer tal de corregir la causa s’utilitzen dues tècniques:\nLa fleboextracció o stripping. Elimina de manera total la part del sistema venós superficial disfuncionant on s’originen les varius.\nLa cirurgia hemodinàmica o estrategia CHIVA. Es diferencia de la fleboextracció en què només desconnecta els punts concrets del sistema venós superficial on es produeix el reflux i preserva la majoria del sistema venós superficial.\nNo hi ha evidència científica suficient per demostrar que una tècnica sigui clarament millor que l’altre, encara que de manera genèrica l‘estratègia CHIVA és menys agressiva que la fleboextracció. Tant una com l’altre, solen requerir una incisió d’uns 5-6 cm, normalment, a l’engonal (en cas de varius depenents de vena safena interna), o bé darrere del genoll (en cas de dependre de la vena safena externa).\nUn cop corregida la causa, es procedeix a extreure les varius pròpiament dites mitjançant petites incisions seguint el seu trajecte.\nAmbdós procediments (correcció de la causa i extracció de les varius) s’acostumen a fer a la mateixa intervenció quirúrgica. Es realitza la majoria de vegades mitjançant anestèssia local o locorregional (intradural) i requreix pocs dies d’ingrés o, inclús, no requereix ingrés (via cirurgia major ambulatoria o CMA).\nLes complicacions més importants del tractament són:\nInfecció de la ferida quirúrgica. En general, és poc freqüent encara que augmenta la seva prevalença quan hi ha ferides a l’engonal i, especialment, en els pacients amb sobrepès. Pot requerir tractament antibiòtic en pastilles o, inclús, algun petit drenatge en la pròpia consulta. Rares vegades sol ser greu.\nHematomes o sagnats. És freqüent l’aparició de petits sagnats o petits hematomes al voltant de les ferides que solen desaparèixer espontàniament en poques setmanes. Poques vegades requereixen revisió quirúrgica.\nComplicacions estètiques. Com la hiperpigmentació de les ferides, l’aparició de noves aranyes vasculars, o bé cicatrius queloides (cicatrius engruixides). Encara que òbviament te relació amb la tècnica quirúrgica, la seva aparició està molt condicionada per la predisposició individual de cadascú.\nVaricoflebitis. Són petits coàguls en venes superficials que poden ser dolorosos, però no solen ser greus. La gran majoria milloren en uns pocs dies amb tractament antiinflamatori.\nTrombosi venosa profunda. És força infreqüent ( inferior al 5% dels casos). Sol ser recomanable una mobilització precoç i progressiva des del postoperatori immediat per reduir el risc de la seva aparició. Requereix tractament anticoagulant durant un temps, però rarament comporta risc important.\nTrastorns de la sensibilitat. Generalment adormiment o sensibilitat alterada d’una zona cutània. Acostuma a aparèixer als pocs dies de la cirurgia i sol desaparèixer de manera espontània en setmanes. Rares vegades són permanents.\nReaparició de les varius (recidiva varicosa). Encara que la seva prevalença varia en funció del tipus inicial de varius, la tècnica quirúrgica usada i les característiques del pacient (sobrepès, sedentarisme...), de manera general es pot xifrar entorn d’un 20-30% dels pacients operats en un termini de 5-10 anys. Es produeix donat a que el cos entén la cirugia com una agressió que vol reparar, o perquè la causa de les varius no s’elimina amb la cirurgia.\nRadiofreqüència. Es realitza mitjançant un catèter que s’introdueix dintre de la vena distorsionant i genera calor intens (entre 80 i 100ºC) durant molt pocs segons. Això indueix la coagulació i posterior cicatrització de la vena.\nLaser endovenós. La seva funció és similar a la radiofreqüència, i en aquest cas utilitza l’energia d’una fibra làser per coagular la vena no funcionant.\nEscleroteràpia amb escuma. Indueix la coagulació de la vena mitjançant la utilització d’un producte químic (esclerosant). La barreja del producte amb un gas (normalment aire ambient) permet generar escuma\nAblació mecànico-química. Combina l’efecte químic de l’esclerosant amb l’acció mecànica d’un catèter intravenós.


Com referenciar a Viquipèdia per a la campanya #1Lib1Ref - COBDCV\nCOBDCVEl Col·legi actua#GLAMWikiCom referenciar a Viquipèdia…\nPor cobdcv | Publicat 21/01/2020\nLloc: Biblioteca Pública Municipal de Dénia\nEditor de Viquipèdia des de fa més d’una dècada, Francesc sol participar en articles de temàtica local. El 2016 es va convertir en el primer valencià que va exercir com a “Viquipedista resident” en un museu, gràcies al projecte del Museu Valencià d’Etnologia. D’aquella experiència van nàixer un pòster i una presentació que s’han portat a congressos com FESABID o Wikimania. Des del 2017 ha impartit formació sobre els projectes Wikimèdia al Grau de Documentació de la UV.\nDes del 2015 du a terme un projecte d’alliberament de programes de ràdio a Viquipèdia. Va formar part de l’equip de “Territori Sonor” en els inicis de les emissions d’À Punt, i des del 2019 treballa per a la Fundació Wikimèdia com a enllaç comunitari per a la comunitat hispànica en el Procés Estratègic Wikimèdia 2030.\nLloc: Noves dependències. Aula 5. Avda. Vall d’Uixò, 25, Castelló.\nEnginyer químic per la Universitat Jaume I. Editor de la Viquipèdia i altres projectes Wikimèdia des de 2006, on ha realitzat més de 126000 edicions, creat més de 1300 articles en diferents llengües i carregat més de 6000 imatges. És administrador de la Viquipèdia en castellà des de 2008. Soci fundador de Wikimèdia Espanya, va ser vocal en 2011, vicepresident entre 2012 i 2015, i president des de 2015. També és membre de Wikimèdia Xile, Wikimèdia Portugal, Wikimèdia Mèxic i Wikimèdia Veneçuela.\nCol·labora al Projecte d’Innovació Educativa de la UJI Wikitrad des de 2010, i també ha col·laborat en altres projectes a la Universitat de València, Universitat Politècnica de València i la Universitat de Múrcia, i en altres projectes educatius a nivell universitari, de secundària i primària o de formació per al professorat.\nHa sigut organitzador o jurat en diferents edicions nacionals de concursos de fotografia com ara Wiki Loves Monuments, el major concurs de fotografia del món, i ha participat com a ponent en diferents jornades, cursos i congressos nacionals i internacionals.\nHorari: de 10,30 a 14,30 hores.\nLloc: BPE “Azorín” de Alacant. Plaça Paseíto Ramiro, 15, 03002 Alacant.\nProfessor de la Facultat de Comunicació i Documentació, coordinador del doble grau en “Informació i Documentació” i “Periodisme” en la Universitat de Múrcia, on imparteix docència en biblioteques digitals i gestió de continguts web. Membre de l’associació Wikimèdia España per a la promoció del coneixement lliure, en els últims anys ha organitzat esdeveniments divulgatius sobre els projectes Wikimèdia en l’àmbit de biblioteques, arxius, documentació i museus (GLAM) i en educació i comunicació. Investiga en publicació digital, comunitats virtuals i web semàntica.\nLloc: Aula de Formació. 1er pis, Biblioteca d’Humanitats “Joan Reglà”. Universitat de València\nPer la seua facilitat d’accés, la Viquipèdia ha esdevingut la porta d’entrada al coneixement de bona part de la població, desenvolupant al món digital un paper similar al que les biblioteques desenvolupen al món físic. No obstant això, la Viquipèdia no és només una eina de consulta, sinó que és un projecte de creació lliure i col·laboratiu que fonamenta la seua qualitat en la presència de referències que acompanyen la informació que s’hi ofereix. En aquest sentit, les biblioteques són les grans dipositàries de referències que poden nodrir i millorar la informació disponible a aquesta enciclopèdia en línia, que durant anys es manté com una de les pàgines web més visitades a escala mundial. En aquesta formació es presentarà què és la Viquipèdia i com s’hi pot participar activament des del col·lectiu de bibliotecaris i documentalistes, tot aprofitant l’avinentesa de la celebració de l’edició 2019 de la iniciativa #1lib1ref.\nAquesta formació prendrà la forma d’un taller, on els participants disposaran de temps i oportunitats per posar en pràctica els coneixements adquirits durant la mateixa sessió.\nEl taller es desenvoluparà durant un matí.\nIntroducció al coneixement lliure, les llicències i els projectes Wikimèdia.\nEdició: introducció de continguts i referències. Com editar un article de la Viquipèdia.\nAfegir referències per a participar en la campanya #1Lib1Ref\nCom carregar un fitxer a Wikimèdia Commons i ens familiaritzarem amb la base de dades Wikidata.\nIMPRESCINDIBLE: Cada alumne portarà el seu ordinador a l’aula. En cas de no disposar d’un ordinador contactar amb el Col·legi.\nClica ací i accedeix al Formulari d’inscripció\nTags: 2020, Alacant, Biblioteca Pública de Alacant, Biblioteca Pública de Castelló, Biblioteca Pública de València, biblioteques públiques valencianes, Castellò, Cursos realitzats 2020, Tallers, València, Viquipèdia


Procés d'adscripció a Batxillerat 2018-2019\nL'objectiu del procés d'adscripció és permetre als alumnes que, no podent continuar els estudis de batxillerat al centre on estan actualment matriculats per falta d'oferta, han de passar a un altre centre de la seva línia d'adscripció.\nLes línies d'adscripció vénen regulades per la resolució anual.\nAlumnes de 4t d'educació secundària obligatòria que volen continuar els seus estudis en un altre centre per falta d'oferta en el centre on estan actualment matriculats, sempre que aquest centre tengui designat el centre o centres adscrits, mitjançant resolució.\n25 de juny de 2018, amb la publicació de les llistes definitives\nLes adscripcions només afecten a las modalitats de Ciències i Humanitats i Ciències Socials\nPot consultar tota la informació a la web http://escolaritzacio.caib.es\na) Estar matriculat en un centre sostingut totalment o parcialment amb fons públics a 4t d'educació secundària obligatòria.\n8 de juny de 2018, amb la publicació de les llistes definitives.\nPublicació llistes provisionals i presentació de reclamacions\nHaver presentat una sol·licitud al procés d'adscripció de batxillerat\nPresentació de reclamacions: del 19 al 21 de juny\nLes llistes provisionals, únics documents vàlids, es troben disponibles en el centre educatiu de la primera opció.\nContra la llista definitiva d'alumnes admesos es pot interposar recurs d'alçada davant la Direcció General de Planificació, Ordenació i Centres, en el termini d'un mes, comptador a partir de l'endemà de la publicació de la llista.\nLes llistes definitives, únics documents vàlids, es troben disponibles en el centre educatiu de la primera opció.


Juan Pablo Porta, responsable del departament d'expansió internacional de Craigslist | Consumer\nJuan Pablo Porta, responsable del departament d’expansió internacional de Craigslist\nEspanya és un país molt més participatiu del que tendim a creure\nEn 1995, l’informàtic Craig Newmark va crear a l’àrea de Sant Francisco una llista de correus en la qual els internautes comentaven temes del seu interès, intercanviaven objectes que ja no necessitaven, oferien habitacions en lloguer o convocaven a gent per a esdeveniments culturals i d’oci. Gairebé 15 anys més tard, Craigslist és una de les empreses d’Internet més reeixides d’Estats Units, amb 50 milions d’usuaris al mes, una facturació de 100 milions de dòlars prevista per 2009 i el 50% dels anuncis per paraules que abans atresoraven els periòdics de paper. Però el més fascinant d’aquest servei no és el seu èxit empresarial, sinó la seva gestió. La major part dels guanys es destinen a obres socials, entitats sense ànim de lucre i comunitats de la badia de Sant Francisco en les quals es fomenta tant l’ús de la tecnologia i el programari lliure com les alternatives econòmiques al capitalisme. CONSUMER EROSKI va entrevistar a l’enginyer gadità Juan Pablo Porta, autor del blog Un gadità en Silicon Valley i responsable de l’expansió internacional de Craigslist.\nQuè és Craigslist: un tauler d’anuncis, un lloc de fòrums, una llista de correu o un portal de contactes?\nÉs molt més que això. Sempre dic que Google posa en contacte a les persones amb la informació; Craigslist posa en contacte a les persones amb les persones.\nCom es va produir la seva entrada en l’empresa?\n“La meva contractació va ser alguna cosa molt casolà i amistós, perquè en aquesta empresa es treballa així: gens d’entrevistes de personal”Jo havia treballat en Yahoo! a Madrid durant alguns anys i em van destinar a l’àrea de Sant Francisco. Allí, un amic que treballava en Craigslist em va proposar entrar. Em vaig reunir amb Craig Newmark, el fundador, i amb el seu equip, que llavors estava compost per unes poques persones. Junts comentem les possibilitats d’estendre Craigslist a la resta del món. Va ser alguna cosa molt casolà i amistós, perquè en aquesta empresa es treballa així: gens d’entrevistes de personal ni proves. Fins que formalitzem la contractació, quedàvem per discutir els detalls. Som un equip de 34 persones que operem des d’una vella casa victoriana als afores de la ciutat i la nostra filosofia és la d’una empresa petita i molt alternativa, amb independència que anem a facturar, almenys això calcula el New York Estafis, 100 milions de dòlars en 2009.\nM’ocupo de les pàgines de Craigslist alienes a Estats Units; això implica països on tenim encara molt poc acolliment i uns altres de gran grandària i amb molt tràfic. Sobretot, procuro adaptar aquestes pàgines a les necessitats sense deixar de ser nosaltres mateixos. Cada dia rebo centenars de correus electrònics d’usuaris que reporten aplicacions que els agradaria veure a la pàgina del seu país i unes altres que, per a ells, no tenen sentit. Així que tractem d’adaptar el nostre lloc, que és molt californià. Per a això, treballem de manera intensiva amb els usuaris, als quals considerem part fonamental de l’empresa.\nEn quins països funciona millor Craigslist i en quins pitjor?\n“Funcionem molt bé en les comunitats urbanes anglosaxones, sobretot a Estats Units”Funciona molt bé en les comunitats urbanes anglosaxones, sobretot a Estats Units, on Sant Francisco, Nova York o Boston són una referència. En el mig oest no funcionem tan bé. Fora d’Estats Units, és curiós veure com hem entrat molt fort a Filipines, a Austràlia i, especialment, a les ciutats de Canadà. A Japó o Corea, per citar alguns casos, no entrem tan ben perquè les necessitats són molt diferents i, a més, allí la comunicació es fa molt més per mòbil que per ordinador. En la pantalla del mòbil és difícil manejar un format com el nostre.\nA Europa, segons vostè ha declarat, trigaran a calar…\n“Al final, els usuaris prefereixen un sistema com el nostre, on ells porten la veu cantant”El que ocorre a Europa és que eBay ha entrat abans amb empreses com Kijiji i s’ha adaptat a aquest mercat. La competència és forta, perquè Kijiji ha sabut comprar empreses locals, com Loquo a Espanya, que cobreixen molt bé les necessitats dels usuaris. De totes maneres, crec que al final estarem aquí, perquè el seu model és més comercial. Disposen de manera més visible els anuncis de les empreses o usuaris que més paguen; nosaltres mai faríem això perquè creiem que llavors s’afavoreix al capitalista enfront del consumidor i s’enrareix la filosofia dels llocs d’intercanvis. No es troba el que es busca, sinó el que t’ofereixen. Per això crec que els usuaris prefereixen un sistema com el nostre, on ells porten la veu cantant.\nPerò vostès cobren per alguns anuncis.\nDe moment només a Estats Units, i a sectors molt concrets. Un d’ells és el de les ofertes de treball, entre altres coses, per evitar el correu brossa. Els enviaments massius no surten rendibles a les empreses. Tampoc volem que les compañias que tenen diners i mitjans per trobar professionals s’aprofitin de la gratuïtat de Craigslist per inundar el lloc d’ofertes. Si tenen diners, poden i han de pagar cada vegada que publiquen un anunci. Altres sectors als quals fixem un cost són les immobiliàries, però no cobrem als particulars que posen la seva casa en lloguer o en venda, ni a els qui lloguen una habitació.\nÉs aquesta tota la seva font de beneficis?\nSí, aquesta és.\nCom es reparteixen 100 milions de dòlars entre 34 persones?\nNo es reparteixen entre 34 persones. Tenim bons sous i alguns socis reben certs dividends, però el gruix del benefici es destina a entitats sense ànim de lucre. Craig sempre diu que no vol haver de portar guardaespatlles. Viu en una casa de lloguer de manera còmoda, li agrada la informàtica i fotografiar ocells, no creu en el capitalisme i no necessita molt més. De fet, el seu despatx és la cuina de l’oficina i ara només es dedica a l’atenció al client. Per tant, prefereix donar el gruix del benefici a entitats sense ànim de lucre.\nCom són aquestes entitats destinatàries?\n“Treballem braç a braç amb associacions veïnals per fomentar les economies d’intercanvi no capitalista”Són, sobretot, projectes de programari lliure. En Craigslist no usem programari propietari i gestionem la Craigslist Foundation, que fomenta l’ús d’Internet entre les diverses ONG que operen en Sant Francisco. A més, treballem braç a braç amb grups d’esquerra i amb associacions veïnals per fomentar les economies d’intercanvi no capitalista que les facin més autosuficients. A Estats Units se’ns considera comunistes.\nVa dir en una ocasió que veu difícil fer rendible el mercat espanyol. Ens falta confiança en el proïsme per entrar en aquest sistema?\nEn absolut; Espanya és un mercat difícil perquè ja hi ha diversos llocs similars a Craigslist que coneixen molt bé el sector i ofereixen una gran competència: Loquo, Idealista, etc. Crec que som un país molt més confiat i participatiu del que nosaltres mateixos creiem. El que passa és que som massa gregarios i volem fer tots el que fa el veí. Això influeix que hi hagi menys iniciativa pròpia de la qual seria desitjable.\nEls afavoreix la crisi?\n“Som una alternativa que estalvia costos a moltes persones, però també a empreses”Per descomptat que ens afavoreix. Som una alternativa que estalvia costos a moltes persones, però també a empreses que busquen empleats o que volen vendre immobles. Els surt més barat treballar amb nosaltres que amb altres plataformes i molts usuaris ens comenten que es troba molt abans treball per Craigslist que en llocs específics de cerca d’ocupació.\nEls qui no semblen estar molt contents amb vostès són els periòdics nord-americans de paper, perquè els han llevat el 50% de la facturació en anuncis per paraules…\nAquesta dada és certa, però volgués matisar que nosaltres no els hem llevat gens; han estat els usuaris els qui han recuperat un sector que tradicionalment havia estat seu. Craig és un gran fan del periodisme, però diu que els periòdics han tret fins ara benefici d’alguna cosa que no els corresponia. Diguem que les coses s’han posat en el seu lloc.\nPer acabar, com es pot mantenir un disseny de pàgina, en principi tan poc elaborat, durant 15 anys?\n“Respecte als anuncis per paraules, Craig sempre diu que els periòdics han tret fins ara benefici d’alguna cosa que no els corresponia”El disseny de pàgina no ho hem canviat perquè els usuaris no ens ho han demanat. Per a nosaltres, l’usuari és la part principal de l’empresa i, per tant, estem atents a la més petita dels suggeriments. Canviem segons ens diuen i comprovem en els gràfics d’audiència com funcionen aquests canvis. La conclusió és que les modificacions que ens suggereixen sempre són per a millor, tenen bona resposta. Però aquests suggeriments no ens han fet alterar l’estructura fonamental de la pàgina i, per tant, deduïm que el model és molt usable. Google tampoc és una pàgina amb grans complicacions i, no obstant això, funciona de meravella perquè compleix la seva funció al 100%.\ncraig craigslist Estats Units sant francisco usuaris


El tractament i gestió del fem costa 400.000 € a les arques municipals de l'Alcora en 2020 - Diari Millars, informació local en valencià.\nLa quantia s’ha incrementat en un 100% des de 2015.\nEl tractament i gestió del fem suposa un desemborsament de 400.000 € per a les arques municipals de l’Alcora. Esta és la dada corresponent a 2020, aportada per l’equip de govern en el balanç realitzat sobre el cost del servei en els últims anys.\nEn el mateix, han destacat que la quantia s’ha incrementat en un 100% des de 2015, any en què el consistori va destinar al voltant de 200.000 €.\nCal recordar que els Ajuntaments estan pagant un sobrecost per traslladar el fem a abocadors de fora de la província i “mentre continue sent així, la previsió és que la xifra continue augmentant”, han indicat.\nLa pujada més important es va produir –segons apunten– de l’any 2015 al 2016, i va ser d’un 60%, passant de 200.000 a 328.000 €.\nDes de 2015 fins a l’actualitat, l’Ajuntament ha invertit quasi 2 milions d’euros en el tractament i gestió del fem. “És una xifra important dins del pressupost municipal, però també estem parlant d’un servei essencial per a garantir una adequada gestió dels residus urbans generats en la nostra població”, han conclòs.\nPost més nousBorriana contracta quasi 100 desocupats del sector agrícola a través dels convenis amb el SEPE\nPost més vellsLa Comunitat Valenciana suma 288 nous casos de coronavirus i 157 altes en l’última jornada\n023 de setembre de 2020


Global icon-chevron-right Espanya icon-chevron-right Barcelona icon-chevron-right Entrevista a Savages\nEntrevista a Savages\nEl quartet post punk de Londres són el present i el futur del rock femení. Defensen el debut 'Silence yourself' (2013)\nPer Javier Blánquez Data de publicació: divendres 14 febrer 2014\nVan editar el seu debut, 'Silence yourself', l'any passat: punk esmolat, d'alt voltatge, amb missatge rabiós. Savages recuperaven la força –i l'estètica– de bandes postpunk i hardcore dels 80, les que van de Siouxie a Fugazi, per renovar el rock violent des de l'arrel. Van actuar al Primavera Sound i ara tornen amb prestigi acumulat, rodatge i una base de fans que creix. Són el present i el futur del rock femení. Jehnny Beth respon.\nTeniu un so exacte i fred i us allunyeu de qualsevol connotació pop. És així?\nÉs important que la música sigui entretinguda, no tenim cap problema amb això. Ha de ser un element per fer la vida suportable. Però ser divertit no significa no tenir cervell. La música permet alterar la nostra consciència, té un impacte en la gent i com a forma d'art s'ha de respectar.\nReflectiu l'estètica fosca dels 80 a les portades. Per què?\nEl director de cinema Adam Smith va dir que un dels mals de la nostra generació era insistir a fer-ho tot nosaltres mateixos. I estic d'acord que aquesta actitud pot ser negativa. Però encara que sapiguem que no és possible del tot, ens agrada tenir ple control del que fem, i ens involucrem en tot el procés creatiu, fins i tot en l'estètica.\nSoneu com un grup del passat. ¿Us considereu part del present?\nNo imagino cap altre temps. Quan vam començar, no ens agradava l'escena musical de Londres. La trobàvem massa tova, les bandes de rock eren nois macos vestits amb els texans de les seves xicotes. El clima era depriment i la ciutat, violenta, i cap grup ho reflectia.\nCom s'hauria de sentir algú que ve a un dels vostres concerts?\nA prop d'una erupció mental i física, preparada per alguna cosa nova.


Ramon Carreras de Cabrera – La Volta\nPenjolls de pedra de Girona, de Ramon Carreras de Cabrera\nJa fa anys que vaig aficionar-me a l’escultura. Inicialment vaig començar treballant la fusta però aviat vaig optar per utilitzar la pedra com a material perquè tot i que és molt més difícil de treballar, pot donar uns resultats d’acabat més interessants. He treballat diferents tipus de pedra i sempre m’ha agradat aconseguir unes superfícies polides i abrillantades perquè així ressalta millor el color i el dibuix de la matèria.\nDels diversos tipus de pedra que he utilitzat un d’ells és la pedra de Girona. Els gironins la coneixem tots prou bé perquè la trobem per tots els carrers de la part vella de la ciutat, tot i que sempre la veiem en el seu estat natural i gastada pel pas del temps, amb la particular textura que li donen els nombrosos nummulits dels que està formada. Aquests nummulits s’arriben a veure molt bé quan la pedra està polida. En les primeres escultures que vaig fer amb aquesta pedra vaig observar que realment es veien els nummulits amb molt detall. També vaig observar que mostraven una certa varietat de color i forma i que s’agrupaven de manera molt variable. Aquest detall passa una mica desapercebut en una escultura relativament gran i per això em va fer gràcia polir alguna peça prou petita que tingués un conjunt bonic de nummulits. És a partir d’aquí que vaig començar a fer els penjolls de Pedra de Girona.\nTags: #artesania #pedra #girona #joieria


Google wählt uns aus - Enginyeria d'Internet i tecnologíes mòbils per l'Empresa\nGoogle wählt uns aus\nDimecres, 09 Març 2016 Escrit per Marc Farssac Busquets Categories Unternehmen, 2010 - 2015\nLaunchpad Berlin 2015\nUn dels objectius de qualsevol project StartUp és el d'aconseguir visibilitat i credibilitat. Per descomptat que una bona idea de negoci, pla d'empresa i equip son també aspectes importants i imprescindibles per atraure l'atenció de possibles inversors.\nSnoreWare és l'evolució d'SleepApp que a l'hora ho és d'Snorek. El projecte creixia, milers d'usuaris s'interessaven per la App i la feien un projecte disruptiu.\nL'acceptació el Febrer del 2015 al programa de pre-accelració de Google va ser un altre reconeixement a moltes hores de feina. Mesos avanç haviem rebut el Startup Pack (valorat amb $20.000) i ampliavem els objectius de l'aplicació per portar-la al terreny mèdic.\nDurant els cinc dies que va durar el Google LaunchPad (un Bootcamp de cinc dies de pre-incubació) vem entrar en contacte amb consultors de reconegut prestigi internacional i deixar-nos assessorar en els diferents aspectes del negoci. Un Startup que concentra el seu negoci en una (o varies Apps) s'enfronta a un gran nombre de reptes de novetat continua. La idea de negoci ha d'estar validada en l'entorn en el que tindrà lloc. La definició del producte ha d'encaixar i estar d'acord amb les interficies d'usuari i canals de distribució. El pla d'empresa ha d'estar recolzat per tècniques de màrketing digital, contrastades experiències d'usuari, agradables interficies d'usuari i d'acord a les últimes tecnologíes.\nEl Google Launchpad va ser una saccejada. Es van identificar algunes dificultats i destapar el que possiblement eren alguns interessos de la indústria i que també jugaven un paper important. Crucial. El projecte havia d'encaixar per totes bandes i hi havia molta feina a fer i a refer abans de seguir endavant.\nTags: android, Android App, Emprenedoria, Frontend, GAE, google cloud


Rebost de tardor | Quèquicom\nEls típics productes de tardor són els bolets i les castanyes, però en realitat la llista n’inclou molts d’altres, com la cirera d’arboç, el lledó, el gavarró, el gínjol, la nespla o la serva. Aprendre’m a reconèixer-los. Descobrirem que els humans no som els únics a fer rebost, els liró gris també en fa. La tardor és una època molt important a l’hort, coneixerem una iniciativa per preservar varietats locals d’hortalisses. I repassarem les tècniques tradicionals per conservar els aliments per mitjà de sal, sucre, vinagre, assecat o alcohol.\nHi intervenen la biòloga del Museu de Ciències Naturals de Granollers Lídia Freixas, l’ambientòleg i agricultor Jordi Puig, el cuiner Josep Sabatés, conegut popularment com Pep Salsetes, i l’hostaler de Cal Serni Josep Maria Troguet.\nEl rebost del liró\nA casa nostra la tardor és l’època de l’any més popular per anar a la muntanya. Els boscos d’arreu del país s’omplen de boletaires. Però a banda dels bolets també es poden recollir un munt de fruits silvestres apreciats ja des de temps immemorials. El més típic és la castanya, una veritable icona de la tardor, però n’hi molts d’altres: cirera d’arboç, lledó, gla, pinyó, gavarró, gínjol, nespla o serva. Per nosaltres aquests fruits són avui un aliment de gurmet, però per molts animals són un recurs imprescindible per sobreviure a l’hivern. Biòlegs del Museu de Ciències Naturals de Granollers estudien des de fa més de vint anys les poblacions d’alguns micromamífers del Vallès. Treballen en diverses parcel·les on hi tenen instal·lades caixes-niu que revisen periòdicament. El reporter Pere Renom acompanya la biòloga Lídia Freixas al Montnegre per revisar algunes d’aquestes caixes. L’animaló més emblemàtic que hi troben és el liró gris, quan no hiverna fa servir les caixes de niu o de rebost.\nMés petit, més fredolic\nCom és que el liró necessita hivernar? Si congelem 50 centímetres cúbics d’aigua de dues maneres diferents, per una banda en una placa ben prima i per l’altra en un cub, ens preguntem sobre si tot i ser la mateixa quantitat d’aigua, es desfaran amb la mateixa celeritat o no. Cal tenir en compte que la placa té sis vegades més de superfície. El resultat és el que us podeu imaginar: a la placa prima, l’aigua es desfà molt més de pressa. Com que té més superfície, l’intercanvi de temperatura amb l’exterior és més ràpid.\nUna cosa similar passa amb els animals més petits. Un animaló vuit vegades més petit que un altre, només té la pell quatre vegades més petita, és a dir, proporcionalment té el doble de superfície de contacte amb l’exterior que el gros. Això significa que perdrà molta més temperatura que el gran. És per això que els nens petits o els animalons com el liró o els gossets Chihuahua agafen fred de seguida.\nVarietats autumnals a l’hort\nLa tardor és també una època molt important a l’hort. Comença la temporada de la carxofa, la coliflor o els moniatos. Jordi Puig és ambientòleg i agricultor, ha publicat el llibre “L’hort del segon origen”, inspirat en la novel·la de Pedrolo, on fa un inventari inèdit de més de 500 varietats locals catalanes d’hortalisses i fruiters. Participa també en el Banc de Llavors del Vallès Oriental, un projecte que pretén catalogar, recuperar i difondre l’agrobiodiversitat de la comarca. De moment s’han recuperat més de 120 espècies d’hortalisses perdudes, entre les quals hi ha 32 varietats de mongeta, 19 de tomàquet i 6 de col. Una altra persona involucrada en el banc de llavors és Josep Sabatés, conegut popularment com Pep Salsetes. Dedicat tota la vida a la restauració, fa 25 anys va començar a recórrer les masies del Vallès a la recerca de llavors oblidades. Ara produeix planter de varietats locals per a diversos pagesos. El reporter Pere Renom recull moniatos i enciams amb ells.\nTubercles, una reserva subterrània\nAlgunes plantes que viuen en climes impredictibles emmagatzemen les reserves ben guardades sota terra. Què hi guarden, però? Aigua i hidrats de carboni no solubles, com el midó. La patata és un tresor provinent dels Andes que va canviar la història del món. Aquesta planta –que curiosament és parenta del tabac, de l’albergínia i del tomàquet- té sota terra una tija engruixida o tubercle. Tot i que està sota terra, la patata és una tija i com que és una tija, pot tornar a rebrotar encara que la planta hagi perdut la part aèria. Així, de cada patata en podrà sortir una planta clònica que s’alimentarà de les reserves fins que tingui prou estructura per resistir els climes més difícils.\nEl moniato, que és d’un gènere vegetal diferent de la patata, presenta arrels tuberoses. Arrels, no pas tiges com la patata, disposades en forma d’estrella. Segons la varietat, pot tenir la carn de diferents coloracions, però nutricionalment són molt similars. El moniato és més energètic que la patata i aporta molta vitamina A.\nEls rizomes són una tija subterrània que creix horitzontalment buscant sempre les millors condicions d’humitat i nutrients, fet que permet que a poc a poc, la planta es desplaci. És el cas de la canya comuna. En general, els rizomes s’utilitzen com a espècies o condiment. Són rizomes comestibles el gingebre, la galanga o la cúrcuma.\nFaci el que faci en Bugs Bunny, als conills l’arrel de la pastanaga els resulta indigesta, és per això que ells es mengen les fulles. Nosaltres, en canvi, ens mengem les reserves que té la planta per pagar-se la festa. Quina festa? La pastanaga és una planta que floreix cada dos anys, un esforç titànic que no podria assumir sense un raconet.\nA la cuina hi trobem la ceba, l’all i el porro; bulbs tots ells. Els bulbs s’acostumen a fer per guanyar una carrera contrarellotge. Preparen al seu interior la planta de l’any següent en miniatura i només l’hauran “d’inflar” per guanyar la carrera a les seves competidores (normalment gramínies que tenen molt poca estructura vegetal i tenen un creixement ràpid). L’all, encara que tingui grans, també és un bulb, un bulb desmuntable, ja que és especialista en terres amb una gran erosió i quan el terra es trenca, l’all es pot repartir i així colonitzar un nou territori.\nTradicionalment les fruites i hortalisses de tardor s’emmagatzemen al rebost i es consumeixen al llarg de l’hivern. Josep Maria Troguet és fill d’una família d’hotelers andorrans i amb la seva dona regenta una casa de turisme rural a l’Alt Urgell, on el 80% dels aliments que ofereixen provenen del corral i l’hort propis. Són gairebé autosuficients. I una de les claus per aconseguir-ho és fer tota mena de conserves: salades, dolces, amb vinagre, assecades o amb alcohol. Del que es tracta és d’evitar la descomposició dels aliments, fent la vida impossible als microorganismes, per mitjans diversos. En Josep Maria ensenya a en Pere a fer melmelada de codony i li descobreix l’espectacular rebost de la casa de pagès, el Santa Sanctorum de la gastronomia.\n« Llegir la mà\nL’efecte papallona »\nTAGS: agricultura, aliments, biologia, bolets, bosc, botànica, castanyes, conserva, cuina, dieta, ecologia, emmagatzemar, fruits silvestres, història natural, hivernació, hort, hortalissa, horticultura, liró, llavors, mamífers, melmelada, menjar, nutrició, rebost, recol·lecció, reserves, tardor, tubercles


Europa mira de fer circular l’economia | M. Sardà | barcelona | Gran angular | L'Econòmic\nEuropa mira de fer circular l’economia Europa mira de fer circular l’economia Europa mira de fer circular l’economia Europa mira de fer circular l’economia + Europa mira de fer circular l’economia E-mail\nEuropa mira de fer circular l’economia Europa mira de fer circular l’economia Europa mira de fer circular l’economia Europa mira de fer circular l’economia Europa mira de fer circular l’economia E-mail\nPimec ha estat el primer agent social que ha incorporat el nou concepte\nLa gestió de residus a Catalunya encara és lluny de la mitjana europea\nEl ple del Parlament Europeu va aprovar el 18 d’abril passat el Waste package, el paquet legislatiu sobre economia circular que modifica les directives d’abocadors, residus, envasos i aparells elèctrics i electrònics. Les quatre propostes legislatives aprovades busquen dirigir la Unió Europea cap a una economia circular\nAmb aquest objectiu a l’horitzó, la nova directiva ha fixat arribar a l’any 2025 al reciclatge del 55% dels residus municipals, tant de llars com d’empreses, al 60% el 2030 i al 65% el 2035; assolir el 65% de reciclatge d’empaquetatges l’any 2025 i el 70% el 2030 (el 55% del plàstic, el 30% de la fusta, el 80% dels metalls, el 60% de l’alumini, el 75% del vidre i el 85% del paper i el cartró); reduir el malbaratament alimentari el 50%, el 2050; assolir l’objectiu que els residus municipals que acabin en abocadors sigui del 10% el 2035; i determinar responsabilitat obligatòria del productor de bateries, vehicles i acumuladors, i també per primer cop el seu empaquetatge, a partir de 31 de desembre del 2024.\nSegons dades de l’Eurostat, l’agència de dades estadístiques europea, l’Estat espanyol encara és lluny d’aquests objectius. Amb 443 quilos de residus per persona i any, només el 29,7% és reciclat, mentre que el gruix de les deixalles, el 56,7%, acaba en abocadors i només el 13,6% s’incinera.\nA Catalunya, es van recollir selectivament 1,44 milions de tones de residus el 2016, un 0,6% menys que l’any anterior (per l’increment de població), situant-se l’índex de recollida selectiva bruta en el 38,5% del total de residus generats, un percentatge que va suposar una reducció de 0,4 punts respecte a l’any anterior. La generació de residus es va situar en 496 quilos per habitant, una xifra lleugerament per sobre de la mitjana europea (477 quilos per persona i any) i de l’Estat.\nLa nova normativa europea també limita la proporció de residus municipals que poden portar-se als abocadors, que serà d’un màxim del 10% l’any 2035. Els tèxtils i els residus perillosos de les llars s’hauran de recollir de forma selectiva abans del 2025 i, un any abans, les deixalles biodegradables hauran de ser recollides per separat o bé reciclar-se a casa pel mètode del compostatge.\nEn línia amb els objectius de desenvolupament sostenible de les Nacions Unides, els estats membres de la UE també hauran de reduir el malbaratament d’aliments. En aquest sentit, la Cambra va aconsellar als països que oferissin incentius per a la recollida d’aliments no venuts i per a la seva redistribució en condicions segures, destacant la necessitat que els consumidors siguin més conscients del significat de les dates de caducitat i consum preferent incloses en les etiquetes dels aliments.\n“Amb aquesta legislació, Europa demostra el seu compromís amb el desenvolupament sostenible, a través de la integració de les polítiques industrials i la protecció mediambiental”, va afirmar Simona Bonafé, responsable de la tramitació parlamentària d’aquest paquet legislatiu.\nL’objectiu de l’economia circular és reduir al mínim els residus, apostant per la reutilització, reparació, renovació i reciclatge dels materials i productes existents. Avançar cap a una economia més circular, en la qual pretén fer incidència la nova normativa europea, “reduirà la pressió sobre el medi ambient, augmentarà la seguretat del subministrament de matèries primeres, impulsarà la competitivitat, la innovació i el creixement, i crearà llocs de treball”, segons la Cambra europea.\nPer a Francesc Gambús, eurodiputat català, membre independent en el Grup del Partit Popular Europeu, el paquet aprovat per la Cambra “és una petita contribució a desbrossar el camí cap a l’economia circular, de manera que puguem fer aquesta transició cap a una nova economia més àgil i més fàcil per a la nostra ciutadania, la nostra economia i el nostre projecte comú”. Gambús, que també ha estat ponent d’un altre text aprovat per a la simplificació de la legislació mediambiental, va incidir en el fet que “l’economia circular és una responsabilitat de tots i comporta beneficis per a tots”, per tant, “ ha de ser l’impuls per rellançar el projecte europeu”.\nL’eurodiputat, que va ser a l’Oficina del Parlament Europeu a Barcelona pocs dies abans de l’aprovació per part de la Cambra del paquet legislatiu d’economia circular, va destacar que aquesta crearà “al volant de 170.000 llocs de treball directes fins al 2035, alhora que es calcula que hi haurà un estalvi de 600.000 milions d’euros a l’any per a les empreses, procedent de l’eficiència i la reducció de costos, xifres que es traduiran en un estalvi anual de 500 euros per a cada llar europea, alhora que es reduirà la dependència de l’exterior, s’apostarà per la recerca i augmentaran els sectors de la reparació i reutilització”. La solució, davant dels reptes establerts per les Nacions Unides, “és fer la nostra economia sostenible. Transformar-ho tot i reaprofitar-ho tot. Necessitem societats sostenibles socialment, mediambientalment i econòmicament”.\nA Catalunya ja s’estan fent passos perquè l’economia circular arribi aviat als sectors productius. En aquest camí se situa la simbiosi industrial que, com ja en va parlar L’Econòmic en el número del març passat ( http://www.leconomic.cat/article/1353161-ciutats-desbocades.html ), crea entorns de col·laboració entre diverses empreses, perquè intercanviïn recursos que totes soles no poden gestionar. Actualment ja s’han implantat projectes de simbiosi industrial en polígons de diverses comarques del país. A l’àmbit municipal també hi ha iniciatives en marxa, com l’acord Vallès Circular, que van signar a Sabadell, el juny de l’any passat, representants del govern, la Diputació, el Consell Comarcal, els ajuntaments, sindicats, patronals i del món universitari, amb l’objectiu d’incorporar els principis de l’economia circular a les polítiques vallesanes.\nPimec, la patronal de les petites i mitjanes empreses, ha estat el primer agent social a reconèixer orgànicament el concepte d’economia circular, incorporant el terme a la seva Comissió de Medi Ambient des del gener. Des d’aquesta comissió, dirigida per Joan Barfull, es promourà aquesta economia entre els associats a Pimec. “Una de les primeres accions de la comissió serà la de posar en marxa un projecte que mesurarà el grau de circularitat del model de negoci de cada pime. Serà una eina que identificarà tots aquells aspectes que siguin més propis de l’economia circular en cada una de les empreses, que tindrem a punt l’any vinent”, explica Barfull.\nParal·lelament, Pimec ja ha començat a establir vincles amb diferents països europeus en els quals l’economia circular està més desenvolupada i du a terme contactes amb representants de la Comissió Europea en l’àmbit de l’economia circular, com la de l’abril passat a Barcelona, en que es van reunir am Ferran Tarradellas, cap de l’Oficina de la Comissió Europea a la capital catalana, i l’eurodiputat Francesc Gambús.\n“Tenim l’oportunitat de ser més eficients, de reduir els costos i de generar noves línies de negoci incorporant l’economia circular a les empreses”, assegura Barfull, que destaca els ajuts que ofereixen tant la Comissió Europea com l’Agència Catalana de Residus per ajudar a aquesta transició.\nExemples reals i viables a Catalunya\nEl govern ha identificat 85 bones pràctiques d’economia circular en empreses de dos sectors estratègics: el tèxtil i el de begudes, segons s’indica en un estudi que va presentar, el novembre passat, el departament de Territori i Sostenibilitat. L’estudi forma part del projecte europeu Interreg Europe CircE, en el qual hi participa Catalunya juntament amb altres vuit països de la UE, que promou la implantació de l’economia circular en diversos sectors econòmics. L’estudi detalla com empreses com ara Mango, Filatures Arnau, Mahou San Miguel o Copiral, entre altres, treballen en el reaprofitament de fibres i l’ús de materials reciclats, la prevenció de la generació de residus i la transformació de subproductes. Són exemples viables econòmicament, replicables en altres països i orientats a millorar l’impacte ambiental de l’empresa.\nLa Generalitat ja va aprovar l’estratègia d’impuls a l’economia verda i a l’economia circular, el maig del 2015, el full de ruta per ajudar a implantar aquest model econòmic al país.\nL'econòmic 13-05-2018, Pàgina 34


Terapia del joc - AUPA\n¿Tens fills/es que estan passant per una etapa complicada (separacions, naixement de germans, morts…) i t’agradaria oferir-lis un espai on poder expressar el seu camp emocional de manera no directiva i respectant els seus propis ritmes?\n“La teràpia del joc es basa en el fet de que el joc és el mitjà natural d’autoexpressió que utilitza el nen. És una oportunitat que se li dona per a que expressi els seus sentiments i problemes per mitjà del joc”. Virginia.M.Axline.\nSi creus que aquest pot ser un bon espai per al teu fill/a no dubtis en posar-te en contacte amb nosaltres i concertar una PRIMERA ENTREVISTA GRATUÏTA on poder aclarir tots els dubtes.\nPer a més informació: CLICA AQUÍ o truca al 669.84.92.39


La justícia torna a donar la raó a l'Ajuntament en l'afer amb Can Juncadella | Nova Ràdio Lloret\nEl Tribunal Superior de Justícia de Catalunya ha donat la raó a l’Ajuntament de Lloret de Mar respecte al camí de ronda que passa per la finca de Can Juncadella.\nEl tribunal ha resolt el recurs d’apel·lació que la propietat, Flinder Data, havia interposat contra la sentència del Jutjat Contenciós Administratiu de Girona que desestimava el seu recurs contra un acord del ple del maig del 2016, en què es va aprovar la recuperació d’ofici de l’ús del camí. Una sentència que el regidor d’Acció de Govern, Jordi Sais, valora de manera molt positiva.\n“És una altra sentència que ens dona la raó i reforça totes les al·legacions i tota la feina feta fins a dia d’avui per part de l’Ajuntament per reivindicar aquest camí per aquest espai”\nA banda de donar la raó a l’Ajuntament de Lloret, el Tribunal Superior de Justícia ha imposat una sanció de 3.000 euros a Flinder Data. Tot i així, la propietat encara pot recórrer la sentència. El regidor creu que ho faran, però també pensa que la justícia tornarà a tombar el recurs.\nEl camí de Can Juncadella, vist des de dins de la finca (El Punt Avui)\nDesprés d’aquesta resolució, encara queda un recurs contenciós pendent de resolució pel TSJC, relatiu a l’acord d’extinció del conveni. A més, la propietat, veient que per la via administrativa no està assolint els seus objectius, també va plantejar una demanda civil als jutjats de Blanes per reivindicar la seva propietat de la finca; però el regidor creu que els arguments poden ser els mateixos que per la via administrativa; per tant, tot fa pensar que es tornarà a donar la raó a l’Ajuntament.\nDe moment, tots els processos estan anant bé per al Consistori i la propietat està obligada a tenir la porta oberta perquè es pugui accedir al camí. Tot i així, ara mateix el camí queda tallat perquè hi ha un tram on deixa de ser segur. El regidor apunta que per poder adequar-lo calen recursos econòmics. I, tenint en compte que es tracta d’una zona complicada, han de ser recursos econòmics elevats.\nArticle anteriorTot a punt per al 8è Rally Lloret de Mar, que es disputa aquest divendres i dissabte\nArticle següentBon Dia Bona Hora – 4 Febrer 2021


Rius de llibres ha distribuït 19.000 llibres en un any. | Biblioteques de Girona\nRius de llibres ha distribuït 19.000 llibres en un any.\nDesprés d’un any de funcionament, el projecte, fruit de la col•laboració entre Connexió Papyrus i l’Ajuntament de Girona, compta amb cinc punts de distribució de llibres.\nEl passat 2 d’agost, va fer un any de l’obertura del primer punt de distribució de llibres a l’Estació d’autobusos, que donava el tret de sortida al projecte Rius de Llibres. Aquest projecte, fruit de la col•laboració entre l’entitat Connexió Papyrus i l’Ajuntament de Girona, vol apropar els llibres i la lectura a llocs d’afluència ciutadana, allargant la vida útil dels llibres gràcies a la seva reutilització i distribució des de diversos espais de la ciutat.\nDurant aquest any s’han obert quatre punts més: un al Centre Cultural La Mercè, un altre a la Biblioteca del Campus de Montilivi, un altre a la Biblioteca del Campus de Barri Vell i, per últim, un altre a les instal•lacions del GEiEG de Sant Ponç. En tots aquests punts es poden recollir, de forma gratuïta, llibres de segona ma gràcies a unes prestatgeries específicament dissenyades per aquest fi. No és un espai on dipositar llibres sinó únicament de recollida dels mateixos. El projecte compta, per tant amb la col•laboració de CIMALSA (entitat gestora de l’Estació d’autobusos), la Universitat de Girona i el GEiEG.\nDurant aquest any, s’han distribuït un total de 19.000 llibres de matèries i continguts molt diversos, que han estat recollits i seleccionats per Connexió Papyrus a fi que puguin ser d’interès per a les persones que visiten aquests equipaments. En certa manera seria com si s’hagués distribuït el volum de fons que disposa una biblioteca d’un petit municipi.\nL’Ajuntament i Connexió Papyrus col•laboren habitualment, atès que aquesta entitat és una de les rep fons de la biblioteques municipals que es donen de baixa i que poden ser d’interès en la tasca que aquesta realitza. A més, és un dels llocs on s’adreça a les persones que tenen interès en fer donacions de fons particulars que no tenen cabuda a les biblioteques.\nEn les converses mantingudes amb l’entitat va sorgir la idea de poder desenvolupar un projecte que facilités l’accés a llibres de segona mà en llocs de gran afluència ciutadana. D’aquesta manera es podrien distribuir excedents de llibres que disposa l’entitat i s’aproparia la lectura als ciutadans i ciutadanes de Girona.\nEl nom fa referència a que Girona és ciutat envoltada de rius, que les Cases de l’Onyar són un bon emblema-postal i que els llibres es mouen i flueixen, talment com rius.


La nostra Cap d'Inversió, Rosa Ferro, ha estat mare\nRosa Hierro, la cap d´Inversió va donar a llum el passat 20 d´agost a la María, la seva tercera filla. La Rosa és un exemple de dona que ha sabut trobar un equilibri entre les seves dues passions: la familia i la fenia.\nDes de petita li agradaven els edificis i porta el tema del sector immobiliari a la sang. Ella es de les persones que ja de nena tenía molt clar al què es volia dedicar de gran i ha pogut portar el seu somni a la realitat.\nEl seu avi era administrador de finques i es l´ambient en el qual ella ha crescut. Va estudiar per ser API i Administradora de Finques a l´Universitat, sent fidel al seu somni. Va començar pràctiques a Restaura i allà es va quedar durant 15 anys. El seu treball allà es basava en el que li agradaba fer, comprar edificis.\nAl 2014 s´en va anar de Restaura i va conèixer al Manel Roger i al Francesc Quintana, els CEO de Vivendex, arran d´una transacció comercial. Va haver-hi tan bona sintonía entre ells que la van animar perquè s´incorporés a Vivendex per liderar el projecte d´inversió. Des de llavors la Rosa forma part de l´equip Vivendex i està encantada.\nRosa Hierro a Vivendex el 2017\nRosa poseeix un sentit de la reponsabilitat molt alt i ella afirma que no pot estar totalment desconnectada de la seva feina. Tot i que durant la seva baixa maternal el seu equip segueix funcionant, ja que on no arriba un arriben els demés, com el lema dels tres mosqueters "Un per tots i tots per un".\nEn preguntar sobre com pot manegar el fet de ser dona, mare de tres fills i tenir un càrreg de tanta responsabilitat, ella ens explica que té facilitat per conciliar el temps. A més ho pot fer perquè Vivendex ofereix flexibilitat en el tema de la organització, ja que es busquen fórmules per conciliar la vida personal de l´equip amb la seva vida professional.\nLa Rosa és de la que defensen el temps de qualitat abans que la quantitat, afirma que quan està amb els seus fills es dedica de forma plena i conscient, sense mòbils ni distraccions, està amb ells i per a ells. Alhora quan està a Vivendex la seva implicació és total.\nFelicitats Rosa per la teva maternidad i per ser una dona tan completa i lliurada en tots els aspectes de la teva vida !\nEls hi ha informat Vivendex, solucions immobiliàries.\n31-d’agost-2018 | Etiquetas: serveis immobiliàris, immobiliària barcelona


Peníscola recupera la celebració de la revetla de Sant Joan - Maestrat TV\n– Avui s’ha dut a terme la reunió de coordinació de la seguretat dels diferents actes que tindran lloc en la localitat durant la nit més curta de l’any\n– Humor, música i foc defineixen les propostes de les regidories per a la vetlada\nLa Regidoria de Cultura ha convocat avui la reunió prèvia a la celebració de la revetla de Sant Joan, per a la qual s’han programat diferents activitats des de diferents àrees.\nConcretament, durant la vetlada s’ha programat un espectacle inscrit dins de la programació del Festival Peníscola From Stage, que impulsa l’àrea de Turisme, amb l’actuació d’Estirando el Chicle, a l’esplanada del Port pesquer.\nEn acabar, ja a la mitjanit, s’encendrà la tradicional foguera a la platja Sud, per part de la Cort d’Honor i autoritats locals. Després d’això, l’habitual ramell de focs artificials acompanyarà els assistents a l’encesa de la foguera, en la celebració del solstici d’estiu.\nDesprés de finalitzar, l’habitual cantada d’havaneres tindrà lloc en el Passeig Sud, al costat de la platja del mateix nom.\n“Recuperem la nostra foguera de Sant Joan i els focs artificials per a aquesta nit especial” ha explicat l’edil de l’àrea de Cultura i Festes, Ramón Simó, amb el convenciment que aquest any Peníscola viurà una revetla “al complet”.


Ambdues biblioteques estan prop de la mar i tenen material dirigit a totes les edats.\nLes dues biblioteques estan situades en la platja de la Patacona, en la posta del palmerar sud i en Port Saplaya, a l'interior de la piscina municipal Pool Beach, situada en el passeig nord.\nL'ajuntament d'Alboraia ha engegat aquesta iniciativa per a promoure la lectura i l'oci en ambdues zones de platja. Aquests punts estan dirigits per personal especialitzat i tenen material de lectura perquè gaudisca tot el públic. El seu horari d'obertura és d'11 a 15 hores en Port Saplaya i de 10 a 14 hores en la platja de la Patacona, ambdues donaran servei fins al 30 d'agost.


Actualitzada 27/12/2016 a les 13:03\nLa tradicional Cursa de l’Indiot reuneix a Mollerussa 800 atletes en una carrera en la qual van guanyar Víctor Puyuelo i Yolanda Cebrián || La Torrotrotada de Lleida recull 400 quilos d’aliments\nLa tradicional Cursa de l'Indiot reuneix a Mollerussa 800 atletes en una carrera en la qual van guanyar Víctor Puyuelo i Yolanda Cebrián\n© Moment de la sortida de la clàssica Cursa de l'Indiot, que se celebra a Mollerussa cada 26 de desembre i que ahir va reunir 800 atletes.\n©Va reunir a Mollerussa 800 atletes.\nL’atletisme popular no va faltar a la tradicional cita nadalenca a Mollerussa. L’atleta aragonès Víctor Puyuelo (At. Oroel El Cisne) i Yolanda Cebrián (Lleida UA) es van adjudicar ahir la 34a Cursa de l’Indiot de Mollerussa, que va reunir uns 800 atletes. Puyuelo va ser el primer a recórrer els vuit quilòmetres de trajecte, que van passar per diversos carrers de la ciutat, com l’avinguda del Canal, amb un temps de 25.10. El va seguir Iván Espílez (AE Ekke) amb 25.45 i Xavi Garcia (FACBAC Ronhill Team), va ser tercer amb 26.01. AchramBoufra (Logiesport), Sancho Ayala (Fondistes Solsonès), Alexandre Tàssies (CE Linyola-Logiesport) i Antoni Carulla (Runners Balaguer) van ser altres dels atletes que van decidir participar en aquesta tradicional carrera que se celebra per la festivitat de Sant Esteve.\nEn dones, Cebrián, guanyadora també de la Pujada a la Seu Vella de Lleida, va quedar primera amb un temps de 30.40. Només amb 2 segons de diferència, va quedar segona Rosamari Carulla (Xafatolls). El tercer lloc va ser per a la independent Ruth Guillem, amb 33.06. També van aconseguir bones posicions les atletes Gemma Bonjorn (Track), Júlia Ollé (FACVAC Valls), Adriana Daza i Núria Ribalta (Xafatolls). Els guanyadors es van emportar com a premi un gall dindi envasat al buit i un trofeu, també amb forma d’aquest animal, acte que va presidir l’alcalde de Mollerussa, Marc Solsona.\nLa plaça Manuel Bertrand va ser l’escenari tant de la sortida com de l’arribada, i la recollida de dorsals es va portar a terme al centre cultural. Els més joves també van poder participar en les curses que es van desenvolupar fins passat migdia al mateix emplaçament.\nLa Cursa de l’Indiot, que organitza l’Associació Atlètica Xafatolls i el consistori, també va col·laborar amb la campanya solidària Cap nen sense joguina de Creu Roja.\nPer la seua banda, també s’ha convertit en una cita tradicional del dia de Nadal la Torrotrotada Solidària que organitza el club Km0 Ponent i que va reunir el passat dia 25 un bon nombre de corredors que, a banda de recórrer alguns dels carrers cèntrics de Lleida, van participar en una causa solidària.\nLa carrera, que no és competitiva, té la inscripció gratuïta, encara que els participants han de fer un donatiu per al Banc d’Aliments de Lleida. Al final de la jornada, els responsables del club Km0 Ponent van recollir aproximadament 400 quilos d’aliments.\nLa trotada va consistir en un recorregut no competitiu d’uns cinc quilòmetres pel centre de Lleida, que va començar a la plaça Blas Infante, passant pels Camps Elisis, rambla Ferran, l’estació de Renfe, l’Eix Comercial i que va acabar al davant del local dels Castellers de Lleida, on es va oferir als participants xocolate, torrons i cava.\nLa pròxima cita atlètica serà el dissabte 31, amb les diferents Sant Silvestres que se celebren a les comarques lleidatanes.


Vela troba a faltar informes en la documentació donada pel Govern sobre Sud Ràdio | BonDia Diari digital d'Andorra.\nA la consellera socialdemòcrata Susanna Vela li sembla que hi ha un buit en la documentació facilitada a finals d'agost pel Ministeri de Cultura sobre Sud Ràdio: troba a faltar els informes tècnics que autoritzen les obres, així com els estudis que tenen en compte la reversibilitat i recuperabilitat de l'edifici protegit, explica el PS en un comunicat de premsa. Per això Vela reclama que s'afegeixi aquesta documentació a la qual ja li van trametre en resposta a la pregunta parlamentària plantejada el passat mes de juliol.\nDes del PS insisteixen que la seva voluntat és garantir la compatibilitat del nou ús com a centre de rendiment esportiu amb el fet que aquest nou equipament s'ubiqui en el que és un edifici catalogat i inscrit a l'inventari general de patrimoni cultural. Segons els informes que els van facilitar, recorden, el bastiment del Pic Blanc ha de conservar algunes peces de l'antiga emissora per il·lustrar la història de la radiodifusió al país.\nLa consellera general reclama l'informe elaborat pels serveis de Patrimoni Cultural per a la inscripció de l'emissora a l'inventari com a bé catalogat. Vol també tenir accés al qual va autoritzar les obres que s'han de dur a terme al bastiment i els relatius al buidatge del centre emissor, amb el calendari i el pressupost corresponents, així com les previsions de tractament de residus. Finalment, Vela reclama al Govern els estudis que tenen en compte la reversibilitat i les possibilitats de recuperar l'edifici protegit, així com la proposta museològica i la informació sobre quin és l'espai previst per desenvolupar la proposta expositiva -que inclouria el manteniment in situ d'algunes de les peces originals de l'emissora-, garantint que és compatible amb el nou ús del bastiment.\nLa demanda de Vela arriba després que s'hagi conegut que el peritatge encarregat pel Govern no atorga a Sud Ràdio "valor tècnic ni patrimonial".\nVilarrubla es compromet a avançar en la prevenció de l’assetjament\nVela pregunta quant costarà mantenir la farga del Madriu


30/10/2019 - Paiporta Món de Contes busseja en l’origen dels contes populars i les emocions a través de les seues històries per a tots els públics 30/10/2019\nUn altre aspecte molt important que es treballa amb els contes i la narració són les emocions. Aquesta experiència l’han viscuda especialment els més menuts i menudes, a través de les sessions matinals per a col·legis a l'Auditori i el Museu de la Rajoleria. A més, aquest dilluns compartien totes aquestes sensacions i impressions amb els seus pares i mares amb el passeig pel món dels contes que feren de la mà de Rodamons Teatre. “Els contes, les històries, són la base de la transmissió de la tradició oral; és al cap i a la fi d’on procedeix la nostra cultura”.


Evolució de mercats 31 de Agost fins 04 de Setembre 2015 - Noticies - Anchor Capital Advisors\nEvolució de mercats 31 de Agost fins 04 de Setembre 2015\nAnchor Dilluns, 07 de Setembre de 2015 Evolució de mercats\nLa setmana va estar marcada de nou per la volatilitat en els mercats financers provocada pels esdeveniments de la Xina, així com per les dades macro publicades dels EUA i les declaracions dels membres de la FED en relació a la possible pujada de tipus. Després de la reunió del G-20 que va tenir lloc durant les jornades de divendres i dissabte, es va posar de manifest la preocupació per la crisi de la principal potència asiàtica i es va mostrar el compromís dels participants per mantenir la recuperació econòmica global. Es va subratllar a més la problemàtica que tindria sobre l'economia una pujada de tipus als EUA i els desequilibris que podria causar emportar que es portessin a terme noves polítiques monetàries expansives.\nEl punt de mira a Europa va estar posat en les paraules de Draghi després de la reunió del BCE. En aquesta ocasió, ha afirmat que la desacceleració dels països emergents afecta negativament l’Eurozona i va anunciar una elevació del límit de QE per al programa de compra d'actius (al + 33% des del + 25%), així com una possible ampliació del programa més enllà de setembre del 2016. Es van retallar més les previsions de creixement de la zona euro per al 2016 (al + 1.4% vs. el + 1.5% previst anteriorment) i la previsió d'inflació (al + 0.1% vs. al 0,3% anterior).\nLa setmana a Estats Units es va veure marcada per la publicació del llibre Beix de la FED a més de donar-se a conèixer uns nous dades ocupació de difícil lectura, dels quals cal destacar una reducció de la taxa d'atur (al + 5.1% des del + 5.3%). En la nova publicació del prèviament esmentat Llibre Beix, es va posar de manifest que el creixement és moderat i que es pot veure minvat per la debilitat de l'economia xinesa.\nAl continent asiàtic seguim pendents de la publicació de noves dades macro de referència de la Xina. La incertesa sobre la possible desacceleració de la segona potència mundial ha tornat a dominar en els mercats al llarg de la setmana. L'activitat financera a la regió va estar paralitzada dijous i divendres amb motiu de la celebració de la fi de la 2a Guerra Mundial.\nEl mercat de renda variable europeu va tancar la setmana amb importants retallades, sent l'IBEX35 el selectiu que va patir la major caiguda (-5.13%), mentre que les retallades en la resta d'índexs es van situar entre un -2.53% en el cas del DAX i un -3.24 al EUROSTOXX50. La tendència no va ser diferent en els mercats borsaris nord-americans, els quals van tancar també en terreny negatiu amb caigudes de fins al -3.40% en el cas del S&P500.\nL'USD en el mercat de divises va ser el gran afavorit per la retallada d'expectatives de creixement de la Zona Euro a més de la debilitat de l'economia xinesa. Tot i això, les fluctuacions van ser elevades (entre 1.1331 i 1.1086 el parell EUR / USD) davant la incertesa de la decisió de tipus de la Fed.\nSense grans variacions en el mercat de commodities tot i les elevades variacions que hi ha hagut en el preu del barril de Brent (fluctuant entre els 47.74 i els 54,32 USD/Br.).


Karicies: Vulvart a l'IES Isabel de Villena\nAvui parlaré d'un moviment que s'ha produït a l'IES Isabel de Villena anomenat Vulvart. Tot ve del fet que als instituts es poden trobar una muntonada de pintades de penis a les parets, portes dels lavabos, taules, suros... Els alumnes de 3r d'ESO ha decidit canviar aquesta situació i han dibuixat diversos tipus de vulves. Els dibuixos s'han exposat a les parets del nostre institut.\nAmb aquesta iniciativa, no es combat només la violència que suposa que es dibuixen penis de forma recurrent, sinó que, a més, es visibilitza la diversitat dels cossos de les dones.\nPersonalment, opine que aquesta iniciativa és molt beneficiosa per als alumnes de l'institut. Així és més fàcil normalitzar els cossos, siguen de dones o d'hòmens, i això està molt bé.\nAquesta proposta de treball em sembla fantàstica!!\nCom molt bé expliques no únicament és un treball artístic- plàstic, sinò què es pot emprar per treballar emocions, sentiments, expressió oral i escrita dels mateixos, i un exercici per conèixer millor el nostre alumnat...\nMoltes Felicitats per l'iniciativa. Pense que és una activitat genial per desenvolupar en qualsevol centre educatiu.\nGràcies a tu per la teua resposta i per compartir!!!


BoGacH Apartment Odessa Ucraïna - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nBoGacH ApartmentApartamentHaharins'ke Plateau 5А, Arcadia, Odessa, Ucraïna, 65009 - Veure al mapaExcepcional9,9Basada en 3 comentarisBoGacH ApartmentVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotos\nDissenyat tant per oci com per negoci, Apartment Haharinske Plateau 5А està situat idealment a Odessa; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Apartment Haharinske Plateau 5А asseguren una estada plaentera als seus clients. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, habitació familiar, ascensor. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara banyera hidromassatge, aire condicionat, calefacció, llits extrallargs (> 2 metres), aparell de televisió per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Apartment Haharinske Plateau 5А és una elecció inteligents per a viatgers a Odessa, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


La 36a Reina Carnestoltes arriba a l’Espluga | EFMR.cat\nInici Notícies Cultura La 36a Reina Carnestoltes arriba a l’Espluga\nLa 36a Reina Carnestoltes del Carnaval de l’Espluga ha arribat a la vila aquesta tarda acompanyada de la seva comitiva i la batucada dels Diables Kids.\nSa Majestat, en forma de ratolí femella, ha vingut a l’Espluga a la recerca del personatge que dóna nom a la revista satírica del carnaval local, el ratolí. De fet, en declaracions a l’EFMR, la Reina ha demanat ajuda als oients per tal de localitzar-lo.\nLa 36a Reina Carnestoltes ha passejat pels carrers del municipi, tot saludant els veïns de la vila i visitant alguns comerços. La comitiva també ha entrat l’Ajuntament de l’Espluga, la Biblioteca Mossèn Ramon Muntanyola i els estudis de l’Espluga FM Ràdio.\nÀUDIO: Declaracions de la 36a Reina Carnestoltes de l’Espluga\nLa protagonista del Carnaval espluguí ha donat el tret de sortida de l’edició d’enguany i aquest divendres visitarà els centres escolars. En primer lloc, participarà en el carnaval de la Llar d’Infants Municipal, a dos quarts d’11 del matí. Tot seguit la Reina Carnestoltes serà rebuda a l’Escola Vedruna i se sumarà a la rua del centre. El matí acabarà a l’Institut Joan Amigó on la Carnestoltes arribarà a dos quarts d’1 del migdia. La darrera visita de la jornada serà a dos quarts de 4 de la tarda a l’Escola Martí Poch.\nTambé aquest divendres la comparsa Euskal Runa celebrarà el “Txupinazo” d’inici de la Setmana Gran Espluguina, serà a dos quarts de 8 del vespre a la plaça de la Vila.\nArticle anteriorStory Time – “Adorable Alice” del dimarts 23 de gener del 2018\nArticle següentInformatiu Diari del dijous 8 de febrer del 2018