La Vall d'Aran / Val d'Aran: excursions, rutes i sortides de cap de setmana | Viatgeaddictes\nLA VALL D'ARAN / VAL D'ARAN (Lleida)\nRutes, excursions i sortides de natura, cultura i història: La Vall d'Aran / Val d'Aran\n• Alt Urgell• Alta Ribargorça• Garrigues• Noguera• Pallars Jussà• Pallars Sobirà• Pla d'Urgell• Segarra• Segrià• Solsonès• Urgell• Vall / Val d'Aran\tVALL D'ARAN / VAL D'ARAN - Rutes, excursions i escapades\nLa Vall d'Aran és una comarca situada a l'extrem nord-occidental de Catalunya, en una vall pirinenca, i que pertany a la província de Lleida. La seva capital és Vielha e Mijaran. Limita al nord amb l'Occitània francesa, a l'est amb la comarca del Pallars Sobirà, al sud amb l'Alta Ribagorça, i a l'oest amb l'Aragó.Web turística: Torisme Val d'Aran.\nDe la vall de Tredòs al circ de Colomèrs\nFitxa tècnicaDificultat: MitjanaTemps efectiu: 3 hores i 35 minutsDistància: 14,12 kmDesnivell: +590 m. / -590 m.Punt inici/final: Aparcament de Banhs de TredòsSenyalització: SíTrack GPS: Sí (ruta georeferenciada .gpx)Temàtica: Natura / esport+ info: Veure fitxa ruta\nAgradable excursió per un magnífic entorn d'alta muntanya que remunta la vall de Tredòs fins al circ de Colomèrs, d'origen glacial, on es poden observar un llarg seguit d'estanys situats entre cims espadats, comes i altes parets granítiques, tot producte de l'erosió del gel.\nEls estanys d'Aran i de l'Alt Pallars constitueixen un patrimoni natural de primer ordre, un dels principals atractius turístics del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici, essent l'indret de Colomèrs un dels paratges més representatius d'aquest entorn, ja que acull la major concentració d'estanys de tot el Pirineu.\nDes del poble de Salardú, on s'accedeix des de Vielha per la C-28 en direcció al port de la Bonaigua, s'agafa una pista asfaltada que creua el riu d'Aiguamòg i puja als Banhs de Tredòs, on hi ha l'aparcament i la barrera que impedeix el pas de vehicles privats. Hi ha possibilitat d'escurçar el recorregut (unes 2 hores menys) utilitzant el transport públic que porta des dels Banhs de Tredós fins a l'inici del camí del refugi de Colomèrs. Cal informar-se prèviament dels horaris. L'itinerari s'ha marcat amb senyals blancs i grocs. La ruta sencera comença i finalitza a l'aparcament dels Banhs de Tredòs.\nEls punts d'interès d'aquesta ruta els trobem a Vielha e Mijaran: Pui de la Bonaigua i Estany i refugi de Colomèrs.© Palau Robert - Centre d'Informació de Catalunya\nEscapada de 4 dies en cotxe per la Vall d'Aran i voltants\nFitxa tècnicaDificultat: BaixaTemps efectiu: 4 dies sencersPunt inici/final: Base a VielhaTemàtica: Natura / esport / cultura\nEs tracta d'una ruta en cotxe de quatre dies que vam fer nosaltres al setembre de 2010 per la comarca pirinenca de la Val d'Aran i altres llocs dels voltants.\nEn la nostra estada a la Val d'Aran vam allotjar-nos a l'hotel familiar Casa Estampa, situat a la població d'Escunhau. Una habitació doble, amb esmorzar bufet inclòs, ens costà 64 € la nit. Recomanable.\nLa seva situació, a Escunhau, és molt bona ja que està a menys de 4 km de Vielha i en un punt central per a fer totes les visites a la vall. A més l'entorn és molt bonic.\nD'entre els nombrosos restaurants que hi ha per tota la vall voldríem destacar les Tavernes Urtau (a Vielha, Bossost i Arties), per a menjar de tapes i/o pintxos en un entorn animat i a preus raonables. I per a prendre una beguda en un lloc amb història res millor que el bar del Parador d'Arties, situat en l'antiga casa de Gaspar de Portolà, explorador i primer governador de l'Alta i Baixa Califòrnia al s. XVIII.\nDia 1. Arribem a la Val d'Aran des del sud, passant pel Pont de Suert i el túnel de Vielha. En aquest viatge d'anada destaquem el preciós tram de virada carretera (N-260) que va de La Pobla de Segur al Pont de Suert passant pel Pas de la Llevata. En la ruta podem veure boniques poblacions com Perves o Viu de Llevata.\nUn cop arribat a la Val d'Aran comencem per visitar l'Oficina de Turisme de Vielha (C/ Sarriulera, 10 - Vielha) per a obtenir mapes i informació sobre les activitats a fer durant la nostra estada. Després anem al Sauth deth Pish, un salt d'aigua de 25 metres d'alçada situat en un entorn realment preciós. Per arribar-hi s'ha de seguir una pista asfaltada de 12 km (té l'inici a Pont d'Arròs), amb unes excel.lents vistes sobre la gelera de l'Aneto.\nDe tornada a Vielha visitem els poblets de Arròs, Aubert, Vila, Betlan i la pròpia Vielha, la capital aranesa.\nDia 2. Com que el dia es presenta plujós a la vall decidim anar cap a França (N-230) per a visitar la històrica població de Sant Bertran de Comenge (Saint-Bertrand-de-Comminges en francès), situada a 55 km de Vielha, en el departament francès de Midi-Pyrenées.\nDestaquem la seva magnífica Catedral, la qual és Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO formant part del Camí de Sant Jaume a França, així com la resta de la població emmurallada. Tampoc cal perdre's la visita a la bonica església de Saint Just de Valcabrère, situada a només 2 km de Sant Bertran de Comenge.\nDe tornada a la Val d'Aran ens aturem a Bossost per a visitar el poble i l'església. Després continuem fins a Es Bordes i ens desviem per una pista asfaltada per anar a visitar els Uelhs deth Jueu, una cascada espectacular i un fenomen excepcional, situada a més en la zona de l'Artiga de Lin.\nDes d'aquí anem a Arties per a visitar l'església romànica de Santa Maria d'Arties, amb unes estupendes pintures murals (la visita guiada, com en la resta d'esglésies de la vall, val 2 € o 1 € amb carnet d'estudiant).\nDia 3. Dediquem tot el matí a la molt recomanable excursió a Montgarri, un poble abandonat situat a la vora del riu Noguera Pallaresa, a 1.645 metres d'alçada, on actualment s'hi pot trobar una església romànica i un refugi, a més del propi camí.\nAnem amb el cotxe fins a l'aparcament de l'estació d'esquí de Baqueira Beret, al qual s'hi arriba per una carretera que ascendeix espectacularment des de la població de Baqueira.\nTot i que es pot arribar fins al propi Montagarri en cotxe per una pista sense asfaltar d'uns 6 km nosaltres recomanem moltíssim fer la ruta circular a peu de 12,6 km que travessa el Pla de Beret, anant pel GR-211 a l'anada i tornant per la pista fins al punt d'inici. Cal tenir en compte que el desnivell és de 195 m. i que la pujada es fa a la tornada, tot i que per la pista aquesta és menys pronunciada (compteu unes 3-4 hores per a fer tot el circuit). Es tracta, doncs, d'una excursió absolutament recomanable.\nA la tarda visitem la població d'Unha i la seva imprescindible esglèsia de Santa Eulària d'Unha. En aquest mateix poble trobem l'interessant Museu de la Neu (entrada gratuïta), ubicat en un edifici rehabilitat del s. XVIII, i també la casa Çò de Brastet, construïda al s. XVI amb torres d'angle, sageteres i d'altres elements defensius que fan d'ella l'exemple més bonic d'arquitectura civil de la zona.\nA continuació anem fins al proper poble de Bagergue per a voltar pels seus bonics carrers i completem el dia visitant Salardú i la seva església romànica de Sant Andreu de Salardú.\nDia 4. Abans de marxar de la Val d'Aran visitem Escunhau, el poblet on hem tingut l'hotel, tot caminant per l'entorn de l'església romànica de Sant Pere d'Escunhau.\nDesprés iniciem la tornada cap a casa i per a fer-ho podíem haver sortit pel Port de la Bonaigua (carretera C-28 cap a l'est), però vam triar novament la ruta sud pel túnel de Vielha i Pont de Suert per a desviar-nos i visitar la magnífica Vall de Boí, concretament les poblacions de Taüll, Boí i Erill la Vall.\nRecordem que vuit esglésies i una ermita de la zona, entre elles les de Sant Climent i Santa Maria de Taüll, Sant Joan de Boí, o Santa Eulàlia d'Erill la Vall, foren declarades patrimoni mundial de la humanitat per la UNESCO.© Viatgeaddictes.com\nFitxa tècnicaDificultat: Molt baixaTemps efectiu: 4 horesDistància: 8 kmPunt inici/final: Salardú / BetrenSenyalització: SíTemàtica: Natura / cultura\nAl petit poble de Garòs hi trobem l'església romànica del segle XV de Sant Julià. Després s'arriba a Escunhau, on destaca l'església de Sant Pere. A Betren es visita el darrer punt d'interès de la ruta: l'església de Sant Sernilh.© Palau Robert - Centre d'Informació de Catalunya\nPassejada de Porcingles a Pontaut per la vall de Toran. Camins de miners i contrabandistes\nFitxa tècnicaDificultat: BaixaTemps efectiu: 1 hora i 32 minutsDistància: 5,4 kmDesnivell: +120 m. / -384 m.Punt inici/final: Pont de Pèirarroth i pista d'accés a Porcingles / PontautSenyalització: SíTrack GPS: Sí (ruta georeferenciada .gpx)Temàtica: Natura / culturaTipologia: Rutes a peu en família+ info: Veure fitxa ruta\nToran és la darrera gran vall aranesa abans de la frontera estatal amb França. Mentre que la capçalera de la vall, disposada a l'entorn del tuc d'Ermèr i dels estanys de Liat, és una de les regions més feréstegues del Pirineu català, el curs baix per on discorre l'itinerari és amable i humanitzat.\nLa passejada permetrà imaginar com era la vida en aquest indret no fa gaires anys tot recorrent camins de contraban utilitzats, també, pels miners que treballaven a les explotacions de carbó.\nEl magnífic mirador que ens brinda el camí vell de Porcingles a Canejan, amb la plana d'Era Lana de Les a sota i el massís de la Maladeta al fons, contrasta amb els espessos boscos de l'obaga de Toran amb la imponent fageda sota els boscos de pi negre i avets emparats pel Montlude (2.518 m).\nLes marques blanques i vermelles del GR 211 ens acompanyen i indiquen el camí a seguir. El recorregut coincideix, també, amb un tram de l'itinerari nº 23 del Centre BTT Val d'Aran.\nEn tractar-se d'una ruta lineal, caldrà deixar un vehicle al punt final (Pontaut) per tal de poder tornar al punt d'inici i tancar el circuit.\nPer situar-se al punt de sortida de l'excursió, cal prendre la carretera N-230 de Vielha a la frontera. Passat Les, i a l'alçada de Pontaut, cal trencar a la dreta per la petita carretera d'accés a Canejan i Sant Joan de Toran fins a la desviació de Porcingles, on hi ha la palanca de Pèirarroth. L'itinerari comença a l'aparcament situat a l'esquerra de la carretera, entre els trencalls de Canejan i de Sant Joan de Toran, just abans que la carretera creui el riu cap a la dreta.\nEs pren la pista cimentada que puja de valent en direcció nord-oest fins a les bordes de Porcingles. Als pocs metres, es troba la font del Com. Just a l'entrada, es deixa un desviament a la dreta per on ve el sender GR 211 i es continua tot dret (nord-oest). L'excursió finalitza a Pontaut.\nEls punts d'interès d'aquesta ruta linial els trobem al municipi de Canejan: Pèirarroth, el Santet en el camí de Canejan a Pontaut, Canejan, Vistes d'Era Lana de Les, Val de Toran, i Porcingles.© Palau Robert - Centre d'Informació de Catalunya\nFitxa tècnicaDificultat: AltaTemps efectiu: 6 hores i 10 minutsDistància: 15,34 kmDesnivell: +1.340 m. / -1.340 m.Punt inici/final: Refugi Dera HonderiaSenyalització: SíTrack GPS: Sí (ruta georeferenciada .gpx)Temàtica: Natura / esportTipologia: Patrimoni paisatgístic+ info: Veure fitxa ruta\nAquest recorregut està senyalitzat com a part del GR 211 i GR 211-3. Els seus punts d'interès els trobem al terme municipal de Canejan: Vall i fageda de Bedreda, Vinhamala-Neuvièlha des del Còth de Güèrri, Montlude i el Pirineu des del Còth de Güèrri, Mauberme sobre Liat, Vessant nord del tuc d'Ermèr, Sant Joan de Toran, Pla Grauèr, Val de Toran i Canejan.© Palau Robert - Centre d'Informació de Catalunya\nRuta en BTT del pla de Beret a Montgarri\nFitxa tècnicaDificultat: MitjanaTemps efectiu: 1 hora i 5 minutsDistància: 12,1 kmDesnivell: +230 m. / -230 m.Punt inici/final: Aparcament estació d'esquíSenyalització: ParcialmentTrack GPS: Sí (ruta georeferenciada .gpx)Temàtica: Natura / culturaTipologia: Patrimoni paisatgístic+ info: Veure fitxa ruta\nExcursió en bicicleta tot terreny per bells i suaus paratges aranesos d'alta muntanya entre el pla de Beret i Montgarri, a prop del naixement dels rius Noguera Pallaresa i Garona, els quals tenen la peculiaritat de que el primer se'n va cap a la Mediterrània i el segon a l'Atlàntic.\nA la vall de Montgarri, a tocar del Pallars i envoltada de verds prats i boscos d'avets i de pi negre, es pot contemplar l'església de la Mair de Diu de Montgarri i el llogarret del mateix nom, ara ja deshabitat, on cada dos de juliol se celebra un aplec popular per venerar-ne la patrona.\nAl pla de Beret s'arriba des de Baqueira -població situada a la carretera C-28 a llevant de Vielha i de Salardú- per la carretera asfaltada C-142b, que puja fins a l'estació d'esquí remuntant la vall en 12 km.\nS'estaciona el cotxe a l'aparcament de l'estació d'esquí de Pla de Beret i es pren un camí que surt a prop del tancat per al bestiar ubicat a l'extrem nord del pla que discorre per l'esquerra de la Noguera Pallaresa en direcció nord seguint les marques blanques i vermelles del GR 211.\nEls punts d'interès els trobem al municipi de Naut Aran: Pla de Beret, església de la Mair de Diu de Montgarri i la vall de Montgarri.© Palau Robert - Centre d'Informació de Catalunya\nTravessa a peu del Parc Nacional d'Aigüestortes d'est a oest. Etapa 1: De La Peülla a Saboredo\nFitxa tècnicaDificultat: AltaTemps efectiu: 2 hores i 55 minutsDistància: 7,9 kmDesnivell: +785 m. / -390 m.Punt inici/final: Aparcament del centre d'informació del parc (extrem est) / Refugi de SaboredoSenyalització: SíTrack GPS: Sí (ruta georeferenciada .gpx)Temàtica: Natura / esportTipologia: Grans ascensions i travesses a peu+ info: Veure fitxa ruta\nPrimera etapa de la travessa d'est a oest del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici. El recorregut s'endinsa al parc entrant per la coma de Gerber, on, entre rocs i estanys, es remunta davant la imponent paret nord del pic d'Amitges. Un cop passat el coll de l'Estany Gelat, ja només resta baixar fins al refugi de Saboredo.\nCal tenir en compte que la major part de l'etapa és de pujada i, per tant, el desnivell acumulat en baixada, 390 m, serà inferior al de pujada, 785.\nLa travessia d'est a oest d'aquest parc és un recorregut linial de gran interès i bellesa. Està pensada per ser feta en 4 dies aprofitant itineraris senyalitzats del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici i de la seva zona perifèrica (el trajecte segueix les marques blanques i vermelles del GR 11 i variants del refugi de Saboredo al d'Espitau de Vielha).\nLa distància total de la travessa és de 33,14 km, amb un desnivell acumulat de 2.205 m de pujada i 2.500 de baixada, recorrent-se de llevant a ponent.\nEl circuit permet descobrir els aspectes de l'erosió glacial en terreny granític i contemplar una munió d'estanys de totes mides i formes: grans, altívols i solitaris als peus de cims impressionants, i petits, amb contorns sinuosos, de vegades amb una illa, envoltats d'arbres i de flors, amb platges de sorra fina o encatifats d'herba fins arran d'aigua. Ruta per a persones i grups en bona forma física que surten regularment d'excursió.\nCaldrà preveure el menjar que s'ha de dur a sobre mentre no s'és a cap refugi, així com el mitjà de retorn al punt on s'haurà deixat el vehicle. Per a les pernoctacions i els àpats als refugis, cal reservar amb antelació.\nEl punt de partida és el centre d'informació del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici que hi ha al seu extrem est, a la carretera C-28. Per accedir-hi cal prendre aquesta carretera, que d'Esterri d'Àneu va a Vielha passant pel port de la Bonaigua, fins al punt quilomètric 49,5, 3 km al sud del port de la Bonaigua. És en aquest punt on, en un revolt, hi ha l'entrada a una zona d'aparcament amb un indicador del centre d'informació. És també el punt d'inici i l'aparcament del telecadira de la Peülla, de l'estació d'esquí de Baquèira Beret.\nEls punts d'interès d'aquesta etapa els trobem a Alt Àneu (Estany de Gerber i pic de Serós, Estany Llong, Cara nord del pic d'Amitges, Estany Gelat, Coll de l'Estany Gelat, Estany Negre de Dalt, Estany de Gerber, Refugi de Gerber o de Mataró, i Vall de Gerber) i a Naut Aran (Refugi de Saboredo, Circ de Saboredo i Lac Major de Saboredo).© Palau Robert - Centre d'Informació de Catalunya\nBusques un hotel, hostal o apartament per a la teva propera excursió o escapada?. Clica aquí<


L'Ajuntament de Manresa inicia la renovació de la T- Bonificada del bus urbà - Fira Manresa\nL'Ajuntament de Manresa inicia la renovació de la T- Bonificada del bus urbà >\nPer evitar esperes innecessàries, es recomana a totes les persones usuàries que sol·licitin cita prèvia trucant al telèfon 010.\nL’Ajuntament de Manresa inicia aquest proper dilluns, 13 de gener, el període per renovar el carnet i la targeta de bus urbà per als usuaris de la T-Bonificada, per continuar gaudint dels avantatges d’aquest servei gratuït. Amb l’objectiu de facilitar els tràmits i amb esperes innecessàries a l’Oficina d’Atenció Ciutadana (OAC) -situada a plaça Major núm. 1- es recomana a totes les persones usuàries que sol·licitin cita prèvia trucant al telèfon 010.\nEl període de renovació finalitzarà el 29 de febrer. A partir de l’1 de març, aquells titulars de T- Bonificada que no disposin de la targeta vigent per l’any 2020 hauran de pagar el bitllet per accedir al servei.\nLa T-bonificada és una targeta que dóna dret als usuaris a viatges gratuïts il·limitats en el bus urbà de Manresa i es renova anualment amb un cost de 6 euros el carnet i 6 euros la targeta, que es poden pagar directament a les oficines de l'Ajuntament (plaça Major, 5).\nEs preveu que durant aquest període passin per l'OAC més de 3.000 persones.\nHoraris d’atenció al públic i servei amb cita prèvia\nCal recordar que, amb l’objectiu d’oferir un servei més eficient, ràpid, còmode i adaptat a les necessitats de l’usuari, des del mes de novembre passat es van posar en marxa nous horaris a les oficines d’atenció a l’Oficina d’Atenció Ciutadana (OAC) i a l’Oficina d’Atenció Econòmica (OAE).\nLa modificació més rellevant és la implementació del servei de cita prèvia. Des de fa dos mesos és possible i aconsellable per gaudir d’un millor servei demanar cita prèvia per a diferents tràmits a través de la web de l’Ajuntament de Manresa (www.manresa.cat) o l’app Viu Manresa, per telèfon, mitjançant el 010 o bé presencialment a la mateixa OAC o OAE.


PSM-IniciativaVerds d’Inca anuncia que la seva acció de govern tendrà una sensibilitat i una cura especial pel benestar i la qualitat de vida de tota la ciutadania. En aquest sentit, Antoni Rodríguez, candidat a batle de la coalició, manifesta que “l’Ajuntament ha d’estar al servei de tots els ciutadans, amb una gestió eficient i racional dels recursos públics. Des de PSM-IniciativaVerds farem de la nostra ciutat un espai de convivència per a totes i tots, garantint la qualitat de vida de tota la ciutadania i la igualtat d’oportunitats per tothom”.\nAntoni Rodríguez explica que “consolidarem i ampliarem l’equip multiprofessional de l’Àrea de Serveis Socials per tal de potenciar el servei d’informació, orientació i assessorament a la ciutadania i reduir les llistes d’espera”. El candidat a la batlia apunta que “a causa de la gran demanada, en aquests darrers temps els serveis socials d’Inca han pres un caire assistencial. Consideram necessari dotar de recursos i més professionals aquesta àrea per poder dur a terme tasques de prevenció, dividir l’atenció primària en sectors, així com cercar alternatives i noves iniciatives per donar respostes a totes les necessitats”.\nPer la seva banda, Bel Barceló, número tres de la coalició, explica que “donarem prioritat a les situacions de violència de gènere. Així, crearem un grup de feina interprofessional per tal de fer un seguiment de les denúncies dels casos de violència de gènere i establirem un Protocol d’actuació municipal contra la violència de gènere. També crearem una Oficina Municipal d’Igualtat i elaborarem un Pla d’Igualtat Municipal dirigit a superar la discriminació per raons de gènere i promoure la igualtat d’oportunitats entre homes i dones”.\nBel Barceló també manifesta que “emprendrem polítiques socials encaminades a l’obtenció d’habitatges socials, prevenció i tractament de les toxicomanies i als projectes d’inserció social i laboral per persones amb discapacitat, a favor de la infància i de la planificació familiar, del voluntariat i d’ajuts al tercer món”. En aquest sentit, Bel Barceló apunta algunes de les iniciatives, “fomentarem les places de la reserva del 5% per a persones amb més d’un 35% de discapacitat; crearem un centre de dia per a persones amb discapacitat i elaborarem programes d’inserció sociolaboral per persones amb discapacitat; dedicarem el 0,7% del pressupost de l’Ajuntament a la cooperació per al desenvolupament i solidaritat; posarem en marxa convocatòries municipals per a projectes de cooperació, etc”.\n“Pel que fa als nostres majors”, explica Bel Barceló, “apostam per polítiques actives que afavoreixin la integració d’aquest sector poblacional en la vida diària de la ciutat mitjançant els programes de cultura, educació i esports. I tendrem en compte les necessitats de les persones majors dependents i oferirem uns serveis complementaris als de la residència”.\nFinalment, des de PSM-IniciativaVerds també destaquen altres propostes com ara la creació d’un Pla Municipal per a la Immigració o l’execució d’un pla d’eliminació de les barreres arquitectòniques .


Institut Castellet 2009-2010 » Blog Archive » HÉCTOR: preparació i filmació del minut\n« XAVIER: preparació i filmació del minut\nNEREA: preparació i filmació del minut »\nAquest article es va publicar el\tel 14 desembre 2009 a les 23:31\ti s'ha arxivat com a minuts Lumière.\tPodeu seguir qualsevol resposta a aquesta entrada a través de RSS 2.0 canal.\tPodeu deixar una respota, or afegir un retroenllaç des del vostre lloc web\n3 Respostes a “HÉCTOR: preparació i filmació del minut”\ndesembre 17th, 2009 a les 12:17\nCom vam comentar a la classe, precisament el que és molt interessant del teu Minut Lumière és com desfilen els diferents termes: primer el mur (molt a prop, i a gran velocitat, com comentes), després les tanques, creant un efecte molt especial, i finalment el paisatge, amb els arbres més a prop i el riu al fons. Com més a prop és l’objecte, més gran és el moviment. Crec que en el text potser no acaba de quedar prou clar la qüestió del diafragma: la dificultat era que l’havies de fixar sense poder-ho comprovar en el trajecte, doncs mentre el cotxe era en marxa, no podies mirar el visor (com els Lumière, que no tenien visor!). Abans de filmar ens vam aturar a la carretera per mesurar la llum, però just abans d’iniciar el trajecte de la filmació et vas adonar que hi havia molta més llum i vas decidir tancar al màxim (f16). Va ser una molt bona tria, i també la de l’òptica (determinada pel zoom) i l’enquadrament!.\nPer altra banda, no acabo de veure clara aquesta oposició entre improvisació/professionalització. No va ser improvisat!! Tu tenies molt clar on volies començar i acabar: que s’obrís amb el mur i que s’acabés amb el paisatge obert. El problema era que semblava molt difícil filmar-ho des de l’autocar amb qui vas fer les gestions pertinents, doncs no podien obrir la porta i els vidres són molt opacs. La Maria va oferir la seva furgoneta: i va ser una molt bona opció!\nEl Minut és una veritable aventura del moviment! Felicitats!\ngener 26th, 2010 a les 11:52\nM’agradat molt hector.Es molt original sincerament.\nfebrer 2nd, 2010 a les 11:41\nHerctor dels minuts que vam fer tots el teu es el millor per a mi , per que m’agrada molt el paisatge felicitats .


Ràdio Balaguer - S'inicia la temporada de la piscina coberta de Balaguer després d'endarrerir-se una setmana en aparèixer alguns problemes d'oxidació en l'estructura en les obres de reparació de la coberta.\nS'inicia la temporada de la piscina coberta de Balaguer després d'endarrerir-se una setmana en aparèixer alguns problemes d'oxidació en l'estructura en les obres de reparació de la coberta.\nAquest dilluns s’ha donat inici a la temporada de bany de la piscina coberta de Balaguer. L’entrada en funcionament estava prevista inicialment pel dia 16 i es va endarrerir una setmana, en detectar alguns problemes d’oxidació en l’estructura de la coberta durant les tasques de reparació i manteniment que s’han dut a terme.\nDes d'avui i fins al proper mes de juny, les instal•lacions de la piscina\nacolliran novament les activitats de cursos i bany lliure que són les que presenten més interès per a tots els abonats, però també es realitzaran l’aquafitness i el waterpolo, aquest últim cada dia amb més interès per part dels joves de Balaguer i comarca.\nLa piscina compta amb unes xifres d'ús de 400 usuaris diaris i la temporada passada es va tancar amb uns 1.600 inscrits d’arreu de la comarca i unes 5.000 inscripcions en les diferents activitats que ofereix el programa.\nDesprés d'aquesta intensitat d'ús, l’equipament no reunia actualment les condicions més òptimes, ja sigui per l’amortització diària, per la capacitat que té d’adaptar-se amb la seva coberta telescòpica a la temporada d’hivern i la d’estiu, per la manca de manteniment específic així com per la seva antiguitat, que es remunta a l'octubre de l'any 2000.\nAixí doncs, per aquesta nova temporada l’equipament presenta una important millora en la funcionalitat i estètica del mateix, amb el canvi de més del 80% de les plaques de la coberta que a més solucionaran part de la pèrdua energètica que patia la instal•lació pels desperfectes i també per les goteres que s’acumulaven en l’interior. Les obres han suposat una despesa d'uns 49.000 euros en diferents actuacions.


El Barça al punt de partida - Èxit21\nEl Barça al punt de partida\nPublicat a 1 de June de 2021 per Francisco Marín\nAmb la lliga ja acabada, cal fer un balanç d’un Barça que està obligat a iniciar un nou canvi de cicle, és més que necessari una nova reconstrucció; començant per la plantilla, passant per un canvi d’entrenador i, amb tot, renovar així la il•lusió de tornar a aprovar les assignatures pendents de la Champions i la lliga.\nL’arribada de Koeman al conjunt blaugrana amb l’etiqueta de “heroi de Wembley” va recollir a un equip humiliat pel Bayern Munich a la Champions de la campanya anterior 2019/20 i que va tenir continuïtat (donant millor imatge) a l’última amb el PSG a la 2020/21. El que els va donar el cop de gràcia van ser els dotze punts de diferència amb l’Atlético de Simeone.\nNo triguem a il·lusionar-nos amb una remuntada amb la qual ja ens vèiem més a prop d’aconseguir el títol de Lliga, però més enllà de la realitat la van deixar escapar a les últimes jornades, el que va fer que la Copa del Rei del passat 17 d’abril fos l’únic títol d’una temporada francament per oblidar.\nAmb aquest resumit balanç, tot fa indicar que aquesta volta de pàgina és necessària amb la que dóna peu a l’inici d’una nova era. A falta de confirmar el futur de Koeman ja es comencen a veure nous signes d’una renovada il•lusió amb l’arribada de nous jugadors.\nEls noms de Sergio “Kun” Agüero i l’exjugador del planter Eric García són els primers fitxatges oficials. Georginio Wijnaldum i Memphis Depay estan al caure, aquest últim condicionat a la continuïtat de Koeman.\nAquest nou Barça ja comença a enlluernar de cara a la temporada 2021/22 que, excepte sorpreses, ho donarà tot per tornar a el lloc que li correspon. I no serà, ni de bon tros, una tasca fàcil aconseguir-ho.\nCategoria: Opinió Tags: Barça, Koeman, Kun Agüero\n← L’INFERN DE WILLOWBROOK\nEl coronel Arias no té qui l’escrigui →


Two-Bedroom Holiday home in Gilleleje 3 Gilleleje Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Two-Bedroom Holiday home in Gilleleje 3\nAl visitar Gilleleje, vosté es sentirà com a casa a Two-Bedroom Holiday home in Gilleleje 3, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Two-Bedroom Holiday home in Gilleleje 3, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Two-Bedroom Holiday home in Gilleleje 3.


4. Les reformes del sistema públic de pensions\n4.1. Principis bàsics de la reforma de 2011\nLa reforma del sistema de pensions (Ley 27/2011, de 1 de agosto, sobre actualización, adecuación y modernización del Sistema de Seguridad Social) que el Govern negocià amb els agents socials, en un procés que va culminar amb un acord el 2 febrer 2011, és el resultat de canvis estructurals motivats bàsicament pels següents factors: descens de la natalitat, major esperança de vida i augment de la taxa de dependència (població jubilada / població activa).\nL'evolució demogràfica fa necessària la reforma del sistema de pensions públiques, modificant les condicions per tenir dret a les prestacions.\nEl pacte aconseguit permet donar certesa perquè els treballadors planifiquin les seves vides laborals. Però per no penalitzar les persones que ja van planificar les seves carreres fa temps, l'aplicació serà gradual. La reforma va entrar en vigor el 2013 i la seva transitorietat durarà fins 2027, quan es jubilin els primers pensionistes amb 67 anys.\nEls principals eixos de la reforma de pensions són:\nCom a norma general, l'edat de jubilació ordinària serà als 67 anys. Retirar-se als 65 anys requerirà tenir cotitzats almenys 38 anys i 6 mesos. Es manté l'edat de 65 anys per professions penoses, pendents de concretar. L'edat de jubilació quedarà establerta en els 67 anys en 2027, canvi que s'aplicarà progressivament amb un ritme d'1 mes per any fins a 2018 i de 2 mesos per any des 2019 a 2027.\nPer als jubilats als 67 anys caldrà tenir cotitzats 37 anys per cobrar el 100% de la pensió. El trànsit entre els 35 anys cotitzats que s'exigien fins ara per cobrar la totalitat de la pensió i el nou còmput, serà també progressiu. La reforma estableix que l'escala de la pensió evolucionarà des del 50% de la base reguladora als 15 anys cotitzats fins al 100% de la base reguladora als 37 anys cotitzats, amb una estructura totalment regular i proporcional.\nPeríode de còmput\nEl període de càlcul de la base reguladora de la pensió passarà de 15 a 25 anys. Aquest augment es realitzarà a raó d'un any des de 2013 fins 2022. La prestació es calcularà sobre la base de cotització dels últims 25 anys (un cop s'implanti del tot la reforma), el que reduirà la pensió mitjana.\nQuantia de la pensió de jubilació\nEs determina aplicant a la base reguladora el percentatge que correspongui en funció dels anys cotitzats.\nPer als primers 15 anys cotitzats: el 50%.\nAl 50% de la base reguladora per tenir 15 anys cotitzats, se li afegiran per cada mes addicional cotitzat els següents percentatges:\nProlongació voluntària de la carrera\nEls treballadors que decideixin ampliar la seva carrera més enllà dels 67 anys cobraran una pensió major un cop s'hagin jubilat. Per a les carreres inferiors a 25 anys, la millora serà del 2% anual passada l'edat legal de jubilació (67 anys). Per a les carreres de cotització compreses entre 25 i 37 anys, serà del 2,75% anual a partir dels 67 anys d'edat. L'incentiu serà del 4% anual per als treballadors que tinguin la carrera laboral completa a partir dels 65 o 67 anys d'edat.\nCura de fills\nLes persones que sol·licitin excedències per tenir cura dels fills (majoritàriament dones) podran sumar 9 mesos de cotització per cada un d'ells, fins a un màxim de 2 anys.\nLa reforma pactada a Espanya tindrà en compte l'esperança de vida, per procurar la seva estabilitat pressupostària a llarg termini. Cada 5 anys a partir de 2027 es revisarà l'evolució de l'esperança de vida per tal de poder introduir els canvis necessaris per mantenir la sostenibilitat del sistema. Per tant, la primera actualització es produirà en principi en 2032.\n4.2. Aspectes bàsics de la reforma de 2013\nLes novetats més importants que incorpora són:\nJubilació anticipada involuntària\nL'edat d'accés es retarda de 61 a 63 anys de forma progressiva i seguint el mateix ritme amb el retard en l'edat legal de jubilació, que serà als 67 anys el 2027. D'aquesta manera, s'estableix que per accedir a aquest tipus de jubilació sempre serà com a màxim 4 anys abans de l'edat legal de retir en cada moment. S'estableixen a més uns requisits:\nLes persones que la sol·licitin han de ser demandants d'ocupació almenys 6 mesos abans de la sol·licitud.\nL'acomiadament ha de ser col·lectiu, objectiu, per resolució judicial per concurs o per força major.\nEl període de cotització exigit passa de 30 a 33 anys.\nEs modifiquen els coeficients reductors de la pensió (endurint els coeficients penalitzadors), que aniran en funció dels anys cotitzats.\nAcreditar un període mínim de cotització efectiva de 35 anys.\nL'import de la pensió a percebre ha de resultar superior a la quantia de la pensió mínima que correspondria a l'interessat per la seva situació familiar en complir els 65 anys d'edat.\nTenir complerta una edat que sigui inferior en dos anys, com a màxim, a l'edat legal de jubilació ordinària.\nL'edat legal de jubilació ordinària anirà en funció del període de cotització i s'aplicarà de manera gradual.\nEs modifiquen els coeficients penalitzadors, que oscil·len entre el 1,625% i el 2% per trimestre que es jubili abans de l'edat legal de jubilació.\nEs retarda dels 61 als 65 anys, amb la mateixa escala de progressivitat que la jubilació anticipada voluntària. S'estableixen nous requisits:\nMàxim 2 anys d'anticipat respecte de l'edat ordinària de jubilació que correspongui en cada cas.\nEls anys cotitzats passen de 30 a 33.\nS'ha de tenir una antiguitat d'almenys 6 anys a l'empresa.\nLa reducció de la jornada del jubilat parcial serà d'entre el 25% i el 50% amb caràcter general (pot arribar fins al 75% si el treballador amb contracte de relleu que el substitueixi és indefinit).\nEl jubilat i el rellevista cotitzaran tots dos pel 100% de la jornada.\nCompatibilitat de salari i pensió\nEls treballadors que hagin complert l'edat de jubilació i tinguin dret al 100% de la pensió podran compatibilitzar, si segueixen treballant, el salari amb el 50% de la pensió. Els funcionaris de carrera que hagin cotitzat al règim general de la Seguretat Social poden compatibilitzar el salari i la pensió sempre que hagin cobert el 100% del seu haver de cotització. L'ocupació que tinguin després de complir l'edat de jubilació haurà de ser en el sector privat.\nLímits per a les pensions màximes en jubilacions anticipades\nEn els casos de jubilació anticipada s'aplicaran els corresponents coeficients reductors i, un cop aplicats, l'import de la pensió no podrà ser superior a la quantia resultant de reduir la pensió màxima de la Seguretat Social en un 0,50% per cada trimestre o fracció de trimestre d'anticipació (equival a un 2% per cada any de bestreta).\nSubsidi d'atur dels majors de 55 anys\nEl Govern endureix les condicions per accedir a aquest tipus de subsidi.\nEls canvis més importants introduïts per aquesta Llei són:\nFactor d'equitat intergeneracional (FEI). És el factor de sostenibilitat. Es defineix com un instrument que amb caràcter automàtic permet vincular l'import de les pensions de jubilació a l'evolució de l'esperança de vida dels pensionistes. Lo percebran aquells que es jubilin en similars condicions en moments temporals diferents.\nEl FEI s'aplicarà a les pensions de jubilació que es causin a partir l'1 de gener de 2019. S'aplicarà d'una sola vegada per a la determinació de l'import inicial de la pensió.\nAmb periodicitat quinquennal es revisarà la variació interanual de l'esperança de vida a tenir en compte per calcular el valor del factor de sostenibilitat.\nLes pensions de jubilació es revaloraran al començament de cada any en funció del factor de revaloració anual (FRA). En cap cas el resultat obtingut podrà donar lloc a un increment anual de les pensions inferior al 0,25% si superior a la variació de l'IPC en el període anual anterior a desembre de l'any en curs més 0,50%.\nL'índex de revaloració s'aplica amb efectes 1 de gener de 2014.\n4.2.3. Quadre comparatiu dels principals canvis després de les reformes del sistema de pensions


EDIFICI ESFÈRIC. Barcelona (2008)\nEs tracta d’un edifici aïllat de planta circular que es troba situat dins dels Jardins Joan Brossa i formava part de l’antic Parc d’atraccions de Montjuïc. Construït al 1966 pels arquitectes: Lluis Riudor i Carol, Antoni M.Riera i Clavillé, va ser l'únic edifici que es va mantenir quan es va dissenyar el nou jardí.\nL’objectiu era transformar-lo en sala d’esdeveniments polivalent. Tenint un edifici tan peculiar, el projecte manté les seves característiques arquitectòniques originals, actualitza el seu interior, completa el seu programa i les seves instal·lacions.\nLa singular estructura, forta i brutal, es composa de dotze pilars de formigó armat en forma de Y, cadascun de dos plantes d’alçada. Coronats amb una jàssera de formigó circular que suporta l’estructura de la coberta. Aquesta coberta, de 18 m de llum, té una esquema d’estructura com una roda de bicicleta. Biguetes metàl•liques que de forma radial es recolzen en una altra jàssera metàl•lica circular interior. L’entrebigat està fet de dotze voltes troncocòniques de rajola ceràmica col•locades a la catalana. Sobre de la jàssera circular hi ha una cúpula piramidal, per on es poden veure passar las cabines del Telefèric.\nL’accés es realitza per la planta baixa, a través d’una caixa metàl•lica, plena de llum per la nit. En l’espai interior destaca una escala corba negra. També uns pilars de secció circular metàl•lics blancs en forma de V que suporten el nucli central. La cuina, els serveis i l’ascensor es troben situats en la part ampliada i enterrada de l’edifici.\nL’interior diàfan en primera planta busca tenir vistes sobre la ciutat de Barcelona tan de nit com de dia, permetent una sensació de lleugeresa, confort i tranquil•litat. Per tant, els tancaments havien de ser de grans dimensions realitzats en fusteria metàl•lica i vidres amb filtre solar, per a aprofitar el privilegiat entorn verd. Un espai versàtil, i sense protagonisme que pretén acompanyar a tots els usos que es podrien desenvolupar en aquest espai durant les 24h del dia.\nEs confirma després dels anys de marxa d'aquest equipament la versatilitat d'ús, celebracions de casaments, presentació de nous productes (vehicles, ordinadors, roba,…), i de tots tipus d’empreses (cadenes hoteleres, laboratoris farmacèutics, …) etc.\nphotos/Façana amb vegetació.jpg\nphotos/Vista interior P1 2.jpg\nphotos/Vista interior P1.jpg\nphotos/Vista interior PB.jpg


Rep propostes de viatges segons les teues preferències amb Here I go - YCOM\nRep propostes de viatges segons les teues preferències amb Here I go\nHi ha desenes de webs per a comparar viatges, hotels, vols, i en definitiva organitzar les nostres vacances. Gràcies a Internet podem trobar els millors preus per a eixe viatge perfecte que sempre hem volgut fer, aixina com planificar les activitats que farem. Però, i si simplement volem viatjar, però no sabem a on?\nHere I go és una pàgina web que ens ofereix suggeriments de viatges que ens podrien interessar en base a les preferències que indiquem: durada del viatge, nombre de persones, pressupost diari per persona, mitjà de transport, etc. A més, també ens donarà l’opció d’especificar quant ens interessen alguns aspectes del viatge, com: cultura, història, gastronomia, etc. Amb totes aquestes dades, Here I go ens proposa el destí que més s’adapta als nostres gustos, així com l’allotjament, rutes amb dates recomanades i les activitats diàries que podrem fer. També ens indicarà els requisits del viatge, com visats o vacunes, depenent del país de destinació. Una vegada tinguem la nostra ruta, podrem gestionar les reserves amb proveïdors especialitzats, així com guardar la informació de la nostra ruta a mode de guia personalitzada.\nL’ús de la pàgina web requereix un registre gratuït, encara que per a gaudir al 100% les funcionalitats de la pàgina necessitarem un compte d’usuari premium que costa 19,90€ anuals. Pel moment hi ha catorze països de destinació en quatre continents, amb diferents rutes i amb possibilitat de personalització.\nPodeu trobar la seua web ací.


Del refugi Lluís Estasen al refugi de Gresolet\nTravessa Cavalls del Vent - Etapa 6. Ruta curta que comença al refugi Lluís Estasen, baixa per la jaça dels Prats i davalla per un sender que es dirigeix fins al refugi de Gresolet. El descens és notable però ràpid.\nEl refugi Lluís Estasen és el de més tradició del Parc. Porta el nom de l'home que el 1928 va obrir les primeres vies d'escalada al Pedraforca. Avui dia hi ha cent-cinquanta vies d'escalada al Pedraforca, encara que la majoria dels visitants hi van per culminar a peu l'emblemàtica muntanya.\nBaixem per la jaça dels Prats, travessem la pista i agafem un sender que davalla directament a Gresolet. Baixem per un camí estret entre faigs i pins i força quantitat d'aigua. La baixada és accentuada i cal que estiguem atents. Al final, una rampa pronunciada ens deixa, rebufant, davant del refugi de Gresolet (1.280 m).\nDistància del recorregut: 3,3 km\nDesnivell positiu (m): 570\nDesnivell negatiu: 150\nOficines de turisme: Saldes, Gósol\nPunts d'interès: Pedraforca\nConsells: Es recomana portar calçat còmode.


Trajectòria personal: Integrant la Transformació Holística. Mercè. 60 anys. – Estel\nPenso que és bo que les persones expliquem la nostra experiència vital, per si pot ser inspiradora per a altres persones. També per fer visibles moltes possibles opcions de vida, enriquint i transformant les normes socials que tendeixen a uniformitzar-nos .\nM’animo a parlar de la meva història, d’obrir la meva intimitat per posar el meu granet de sorra en el procés de “canvi de mirada” que tant necessitem, les persones i el planeta, en aquest segle XXI.\nEl meu procés de maduració personal ha estat possible, en gran part, gràcies a l’enfocament de Transformació Holística d’ESTEL, Centre de Creixement Personal i Escola d’Estudis Integrals, de Barcelona.\nVaig arribar a Estel a finals del 1986. M’ho havia recomanat la meva metgessa de capçalera. Estava en l’última fase d’un procés de separació que havia durat cinc anys i que havia implicat un desgast energètic, emocional i mental immens.\nAmb el naixement del meu únic fill, vaig veure que la meva parella no em feia costat en la responsabilitat que comporta tenir un fill, que estava sola. Que la meva relació de parella havia perdut el sentit, que teníem molt poc en comú. Jo, que estava educada en valors totalment tradicionals i amb una autoestima baixa, vaig encarar el procés de separació. En aquella època no era habitual separar-se i encara estava molt mal vist a nivell social.\nArribar a Estel va significar donar-me permís, per primera vegada a la meva vida, per parlar del que sentia, del que necessitava, de les meves pors, de les meves il·lusions. Vaig poder-me obrir en un entorn cuidat, que m’escoltava, acollia, no em jutjava i reconeixia els meus anhels com a legítims.\nEm vaig separar el maig del 1987 d’una manera amistosa, tot i que el procés va ser llarg i molt complexe. Jo no tenia ni idea de com organitzar la meva nova vida. Sabia el que no volia però el que desitjava, el que necessitava, era totalment desconegut. M’havia casat amb el xicot que tenia des dels quinze anys, m’havia mogut en un terreny “molt petit”, tant en l’àmbit social com personal.\nDesprés d’una infantesa mancada de referents femenins, d’acolliment, a causa de la mort molt prematura de la meva mare i un ambient familiar molt tancat , jo era una “analfabeta” pel que fa a l’autoconeixement, a les sensacions corporals, energètiques i emocionals. D’una ment que s’havia construït sense entendre la pròpia naturalesa interior, tractant de gestionar un món d’angoixes i pors des de la contenció, i reprimint molt la meva naturalesa i com a conseqüència, sense comprendre’m.\nEls primers anys, un cop separada, vaig entrar en contacte amb amigues i la seva colla d’amics. Jo em sentia frustrada en aquell ambient, sentia que volia “viure” “vibrar”, “entusiasmar-me” i en aquell entorn no trobava “l’aliment” que necessitava.\nEls primers anys de contacte amb Estel em vaig inscriure en uns cursos grupals de Sexualitat Holística que impartien el Ramon V. Albareda i la Marina T. Romero. Vaig sentir que havia trobat un CAMÍ per coneixe’m, unes relacions socials basades en la sinceritat, l’acolliment incondicional, l’amor. Sentia que en aquell ambient podia experimentar i anar descobrint, a poc a poc, la meva autèntica personalitat i al mateix temps establir relacions i vincles socials “autèntics”, on tota jo hi cabia, on podia mostrar-me més com jo era, i experimentar amb mi mateixa en un entorn protegit i cuidat.\nVaig poder experimentar el desig, l’atracció, l’enamorament, la solidaritat, l’amistat…vaig anar posant LLUM a la meva manera de ser i de sentir, construint pas a pas la meva autoestima. Una autoestima que havia estat, fins aleshores, només sostinguda pel meu èxit en els estudis i en la professió de mestra.\nVaig viure el sentir-me enamorada, que jo podia despertar atracció en els homes, fet totalment nou per mi. Jo havia viscut l’adolescència i la joventut sentint-me molt lletja, perquè els nois “ni em veien”.\nVam construir una relació de parella i família amb un company que vaig conèixer a Estel, i amb el meu fill. Aquesta relació em va donar força per agafar distància del meu pare i la casa familiar. Va ser un pas que em va costar molt de fer, perquè en la cultura tradicional de la qual jo estava impregnada, es considerava egoisme deixar un pare vidu que no sabia fer res de les feines de la casa i del que jo sempre havia tingut cura.\nEstel va estar molt present en el meu procés de posar Llum a l’hora d’interpretar el que sentia, decidir el que era més constructiu en aquella situació i fer-ho intentant no entrar en lluita amb mi mateixa, ni amb l’entorn.\nHe pogut fer passos molt importants i necessaris a la meva vida gràcies al suport, la saviesa, amor incondicional en especial del RAMON que m’ha fet costat, ha posat LLUM al meu camí en moltes ocasions i al llarg de la meva vida. No tinc paraules per agrair-li tot el que ha fet, acollit, il·luminat.\nL’educació del meu fill ha estat la tasca més difícil que he emprès. He sentit des que va néixer un sentit de responsabilitat intensíssim en relació a ell. La meva vida havia estat molt difícil, per la intensitat de les contradiccions internes, per la manca de referents i acolliment que havia rebut de la meva família. Sentia que l’havia de protegir de “la duresa de la vida”. Sentia que no me’n sortia, vivia amb molt de dolor les seves dificultats d’ordre, d’estructures, d’organització, i veia poc les seves qualitats (com tampoc veia les meves). Sentia que sense les qualitats que jo valorava no se’n sortiria en un món que jo considerava hostil i competitiu. No m’adonava que ell tenia altres qualitats.\nDes de la meva gran dificultat per veure, protegir i donar canals d’expressió a la meva feminitat amb les qualitats de tendresa, amor incondicional, esperit constructiu, col·laboració amb les persones de l’entorn (visió no competitiva), tampoc no veia en el meu fill aquestes qualitats, que ell també té. Em fixava més en el que li mancava, que no pas en la riquesa del seu potencial.\nFins ara sentia que jo no podia “ser feliç” si el meu fill no ho era, hi havia una relació de dependència meva respecte a ell. Ara sento que el meu potencial té tot el dret a expressar-se, que jo el protegeixi, el miri i el valori, de forma que em pugui obrir al plaer, al goig de viure’m. Sento que el meu fill ja té el potencial, com a persona adulta que és, per enfocar la seva vida d’una manera constructiva i rica, que jo haig d’estar disponible per si em demana ajuda, però confiar en ell i en la VIDA. La meva tasca és donar canals, espais i protecció a la meva feminitat perquè es pugui mostrar amb tota la seva riquesa i intensitat.\nLa meva ment sempre ha tingut bona voluntat però les contradiccions internes han estat tantes i els referents socials tan equivocats que el camí ha estat molt llarg, les dificultats moltes, però el procés molt enriquidor, molt nutritiu, apassionant i tinc clar que sense l’ajuda del Ramon, la Marina i de molts companys que he conegut a Estel no podria haver evolucionat per camins constructius i evolutius. Han estat “un far” per a la meva ment que sovint se sentia a alta mar, desorientada en una nit de tempesta.\nVull remarcar la riquesa de la relació que tinc amb la Glòria B. Playà, coordinadora actual d’Estel, com amiga però també com a terapeuta, els seus tallers han facilitat descobertes essencials en aquesta última part de la meva vida.\nCom veig la meva història ara, després de trenta anys de procés personal?\nDesprés dels molts anys d’investigació de la meva personalitat m’adono que jo porto amb molta força l’herència de l’energia de la meva mare. Una energia molt tendra, molt intensa, molt espiritual i molt fràgil. Una energia molt femenina, molt receptiva. També porto la gravació que aquesta energia femenina ha estat utilitzada per l’energia masculina, procliu, però mai vista, valorada, reconeguda, i per tant s’ha generat una lluita entre aquests dos mons.\nHi va haver un moment clau a la meva infantesa. La meva mare va morir quan jo tenia set anys, tota la família estava molt trista però jo no, jo sentia que tornaria i vivia com una contradicció el dolor dels que m’envoltaven. Al cap d’un any, per Tots Sants, vam anar al cementiri a portar flors i en veure el nínxol tancat, vaig pensar que d’allà no es podia sortir i vaig entendre que no tornaria mai. Va passar un fet molt greu que va marcar tota la meva vida posterior: Vaig deixar de confiar en el que jo sentia, vaig desconnectar de l’energia femenina, de l’herència que la meva mare tan intensament havia dipositat en mi. Vaig perdre la connexió amb l’alegria, la creativitat. La meva energia procliu i la meva ment van començar a mirar cap enfora, cap a les normes socials i van intentar adaptar-se i protegir-se de l’enorme fragilitat i dolor interior.\nLa meva família era molt tancada, a casa meva es parlava molt poc, i mai d’emocions o sentiments. Jo no parlava amb ningú del que sentia, mai vaig tenir uns braços que em protegissin. La meva energia masculina, procliu i la meva ment vivien instal·lades en la POR i buscaven l’aprovació de l’entorn, ja tenia prou problemes a l’interior amb la meva vulnerabilitat i dolor com per tenir problemes també a l’exterior.\nPerò la nostra cultura ha estat profundament masclista, i allunyada de l’actitud de mirar cap endins. M’he educat mirant tant cap enfora que no he sabut veure les meves qualitats femenines: l’escolta, gestació de vivències, contenció, reflexió, contemplació, la constructivitat, no competitivitat…. i aquest món s’ha sentit trist, vulnerable. La meva ment s’ha passat la vida sense entendre el que passava a l’interior, només sabia que era molt vulnerable, que el dolor i la lluita interior eren molt intenses.\nEl meu treball a Estel ha estat intens, el procés de sanació ha estat lent perquè ha calgut crear uns referents nous i anar desfent “nus a nus” els conflictes de la meva complexa personalitat. Encara ara, després de molts anys de treball i d’investigació, m’adono que la meva energia masculina té dificultats per defensar, valorar i PROTEGIR la meva naturalesa interior. Continuo sent força vulnerable, continuo tenint algunes dificultats per veure’m en les meves qualitats i per protegir-me i afirmar-me respecte d’un entorn social poc femení i força contaminat.\nLa meva vida d’estudiant i posteriorment professional han estat un pilar, on s’ha nodrit l’autoestima, font d’aprenentatge, de canalització del meu potencial. La professió de mestra m’ha permès donar-me als altres, construir conjuntament amb les meves companyes d’escola un projecte genuí i engrescador que ha estat una via per canalitzar el meu potencial, tant femení com masculí. La progressiva maduració personal, potenciada pel meu treball a Estel, s’ha entrellaçat amb l’evolució com a professional i com a persona. La visió holística de la vida ha impregnat la tasca com a mestra i com a directora en el que fa referència al tracte donat a nens i nenes, famílies i companys/es. Em sento contenta de la meva vida professional on s’han implicat tots els meus nivells: corporal, energètic, emocional i mental, també les meves polaritats i la dimensió individual i social. Em sento especialment contenta d’haver exercit una direcció participativa, creant estructures on el potencial de les meves companyes i companys es pogués canalitzar i afavorir un projecte comú. També em sento molt contenta d’haver materialitzat un projecte d’Educació Emocional que va enriquir a nens/es, mestres i famílies.\nEn les meves relacions afectives he evolucionat des d’una relació totalment tradicional i tancada o poc rica com a conseqüència de la nostra immaduresa i de l’estructura social de matrimoni que sento com a molt limitadora, cap a formes més obertes, més respectuoses amb el propi impuls energètic, relacions on la pròpia individualitat conserva el seu espai i enriqueix la relació de parella. Una relació de taronges senceres, celebrant la convergència i integrant la divergència.\nLa meva relació de parella actual està basada en el respecte mutu, en enfocaments una mica diferents sobre el sentit de la vida, l’espiritualitat, l’energia; però al mateix temps sent molt honestos i constructius, cultivant l’amor, el respecte, donant-nos suport, acollint-nos també en la diferència i sobretot deixant espai a la individualitat i als propis projectes de vida i al propi àmbit de relacions socials. Practico el valor de la inclusió d’un extrem i l’altre, d’una polaritat i l’altra, de la seva visió i la meva. Estic immersa en la necessitat de mostrar-me més des dels meus valors, des de la meva filosofia de vida. He tingut més capacitat per integrar en la meva vida el que ell és, que en explicar, argumentar quina és la meva visió en els temes que em donen sentit. He tingut més guardat el que jo sóc per por a no poder-ho defensar, protegir i com a conseqüència a viure el dolor del menysteniment d’allò que per mi és profundament valuós: La visió Holística de la Vida, el treball constant de depuració de la meva energia, de la meva personalitat, d’anar-me obrint als valors de la meva feminitat, a treballar per mantenir-me en actituds constructives i evolutives respecte a mi mateixa i a la societat en què visc. Estic en el camí d’aprendre a confiar en la VIDA.\nCom a fruit de la meva experiència sento que LA TRANSFORMACIÓ HOLÍSTICA és un paradigma molt valuós, basat en la Natura i que ha referenciat el meu procés d’evolució personal. Estic molt contenta dels valors que m’alimenten, de VIURE I sentir que sóc, cada cop més, un ésser que transmet energia constructiva, integradora, harmoniosa, d’AMOR CAP A MI MATEIXA I CAP AL MEU ENTORN.\nDesitjo que la llum i l’amor que han acompanyat el meu procés personal, acompanyin també totes les persones que treballen en el seu propi procés de transformació holística, per a la seva pròpia salut i la salut del planeta.\nsetembre 21st, 2017 | 1 Comment


Resposta a la Consellera d’Educació de la Generalitat\nUn cop convocades les vagues la Conselleria ha corregut ha adreçar-se per correu electrònic a tot el professorat per justificar la política de JXS i les partides d’ensenyament, per intentar debilitar la resposta del professorat. L’escrit està ple de imprecisions i veritats a mitges amb l’objectiu de confondre l’opinió del professorat. Ens diu que el pressupost augmenta en 338 M€ respecte del 2015, el (...)\nPassi el que passi dimecres, la vaga convocada per la CGT a l’ensenyament públic no universitarihaurà servit per a diverses coses. Aquesta afirmació no ens hauria d’estranyar en absolut, ja que pel moviment obrer tradicionalment les vagues eren eines que es planificaven i es duien endavant amb la intenció clara d’assolir determinats objectius. Les vagues no es fan per cosmètica. Suposen un esforç (...)\ndilluns 16 de gener de 2017 , per Coordinació del Catalunya\nComunicat de CGT davant la desatenció del servei de suport i atenció al passatger de l’Aeroport de Reus La Secció Sindical de CGT-AENA Aeroport de Reus denunciem públicament que la Direcció de RRHH de l’Aeroport de Reus va deixar descobert el servei de Suport i Atenció al Passatger durant tres dies de la setmana passada. El personal de l’esmentat col·lectiu s’ocupa, entre altres funcions, de (...)\nEl sindicat CGT Ensenyament convoquem VAGA de l’ENSENYAMENT PÚBLIC el DIMECRES 18 DE GENER coincidint amb el debat d’esmenes parcials de l’àrea d’educació als pressupostos de la Generalitat de Catalunya per l’any 2017. En l’actual context d’infrafinançament pressupostari que ha malmès greument l’ensenyament públic els darrers anys, el Govern de la Generalitat presenta uns pressupostos per l’any 2017 en (...)\ndimarts 20 de desembre de 2016 , per S Comunicació CGT Catalunya\nPER REVERTIR LES RETALLADES A L’ENSENYAMENT PÚBLIC: DIMECRES 18 DE GENER DE 2017 El sindicat CGT Ensenyament convoquem als i a les treballadores de l’ensenyament públic no universitari de Catalunya a una jornada de VAGA el DIMECRES 18 DE GENER, coincidint amb la setmana de debat d’esmenes parcials als pressupostos de la Generalitat de Catalunya per l’any 2017. Des del passat mes d’octubre hem (...)\nDesprés de més de cinc anys de patir i d’acumular retallades que han anat degradant la qualitat de l’educació pública i les nostres condicions laborals, ens trobem en un moment en el qual hi ha veritables opcions de començar a recuperar allò que ens han pres. Amb el debat i l’aprovació dels pressupostos de la Generalitat per a l’any 2017 tenim una oportunitat real de començar a revertir les (...)


«Que tots siguin u» - Diari de Girona\n«Que tots siguin u»\njosep miquel bausset 18.01.2017 | 09:46\nSón aquestes les paraules que expressen el desig de Jesús d'una Església indivisa i unida. I és per això que cada any, del 18 al 25 de gener, els cristians celebrem l'Octavari de pregària per la unió de les Esglésies. Enguany a més, en la commemoració del V Centenari de la Reforma de Luter, i tal i com ens demana el document signat pel Consell Pontifici per a la promoció de la unitat dels cristians i per la Comissió Fe i Constitució del Consell Mundial de les Esglésies, estem cridats a ser «ambaixadors de reconciliació, que trenquin barreres, construeixin ponts i obrin portes a noves formes de vida en el nom d'aquell que ens reconcilià amb Déu, Jesucrist».\nAquest desig d'unitat entre les Esglésies cristianes va ser una de les principals finalitats del Vaticà II, per tal de retrobar la unió de les diverses comunitats eclesials, ja que Jesús va voler una sola Església!\nAl llarg del temps, la història i la mala traça dels cristians han fet que l'Església indivisa sofrís nombroses divisions. Per això l'Ecumenisme s'esforça, des de la pregària i el diàleg (i per la força de l'Esperit) a retrobar la plena unió dels cristians, per així, poder compartir una mateixa fe.\nEl Moviment Ecumènic va començar el 1910, amb el Congrés de Missions d'Edimburg. Però va ser sobretot amb el Vaticà II, que l'ecumenisme va prendre més força.\nAmb l'Ecumenisme, no es tracta de procurar el retorn a l'Església Catòlica dels germans separats, sinó de retrobar-nos tots units en Crist, en una única comunitat eclesial, encara que amb ritus, tradicions i organitzacions diverses.\nDesprés del Concili, el papa Pau VI va obrir un camí d'esperança en la recerca de la unió dels cristians. De fet, en acabar el Vaticà II, el Secretariat per la unitat no desaparegué, com ho feren altres comissions conciliars, sinó que va ser confirmat com a organisme permanent de la Santa Seu, en el motu proprio de Pau VI, Finis Concilio, del 3 de gener de 1966. Posteriorment aquest estament va passar a anomenar-se Pontifici Consell per a la Promoció de la Unió dels Cristians, per la Constitució Apostòlica Pastor bonus, de Joan Pau II de 28 de juny de 1988.\nLa trobada de Pau VI amb el Patriarca Atenàgores II a Jerusalem, el 1964, va propiciar l'alçament dels mutus anatemes de 1054. Altres trobades de Pau VI i el Patriarca Atenàgores, el 1967, van ajudar l'ecumenisme. Pel que fa a l'Anglicanisme, el Dr. Fischer, arquebisbe de Canterbury, visità Joan XXIII el 1960, i el 1966, el Dr. Ramsey, successor de Fischer, anà a vore Pau VI, que en un gest de comunió, li imposà el seu propi anell pastoral.\nTambé al si del Consell Mundial de les Esglésies, el 1965, es creà un Grup Mixt de Treball, entre el Consell i l'Església Catòlica, «a fi de determinar els principis que haurien de guiar la col·laboració».\nÉs veritat que són encara moltes les diferències per arribar a la plena unió de les Esglésies cristianes. Però cal la pregària i el diàleg per superar les dificultats existents. El papa Francesc, quan era arquebisbe de Buenos Aires, fou acusat d'apostasia per pregar amb altres cristians. Bergoglio deia: «Fins i tot amb un agnòstic, des del seu dubte, podem mirar junts cap amunt i buscar la transcendència».\nL'Octavari per la unió dels cristians, que comença avui dia 18 és un bona ocasió per pregar perquè l'Església Catòlica, l'Ortodoxa i les de la Reforma, arribin a la plena unió, per tal de complir la voluntat de Jesús, «Que tots siguin u» (Jo 17:21).


Sindicats protesten per l'ERO "salvatge" de CaixaBank:"Amb 514 milions de benefici, els acomiadaments són inacceptables"\n20M EPNOTICIA06.05.2021 - 16:55h\nEls representants dels treballadors de CaixaBank de CCOO, UGT i el Sindicat d'Empleats de l'entitat han protestat enfront de la seu de València, abans de la presentació dels primers resultats després de la fusió amb Bankia, contra l'ERO "salvatge" que afectarà en tota Espanya a 7.791 persones (8.291 inicialment).\nProtesta de treballadors de CaixaBank davant la seu a València\nPer als sindicats són "inacceptables" tant els acomiadaments com les retallades laborals i salarials plantejats per l'entitat, sobretot quan aquest dijous ha presentat un benefici atribuït, sense incorporar extraordinaris associats a la fusió, de 514 milions d'euros en el primer trimestre de 2021.\n"Una empresa amb beneficis no pot retornar a la societat acomiadaments i retallades", ha resumit Sara Cutanda, secretària general de CCOO de CaixaBank a la Comunitat Valenciana, en declaracions a Europa Press Televisió. Els treballadors han protestat portant samarretes negres amb el lema '#TodxsSomosCaixaBank' i a crits de 'No s'ho mereixen'.\nAquest sindicat, el majoritari en l'entitat, rebutja que l'ERO seguisca sobre la taula a pesar dels resultats "extraordinaris i brillants", a més de denunciar que totes les mesures plantejades per la direcció són "forçoses".\nCCOO vol seguir negociant fins a arribar a un "bon acord" consensuat i aconseguir un reconeixement al treball de la plantilla, que "ha sigut servici essencial i cada dia ha donat el millor". "No acceptarem un ERO que no siga amb mesures voluntàries i amb l'homogeneïtzació de les condicions salarials i laborals de tota la plantilla", ha avisat el seu portaveu, després de recordar que els treballadors ja pertanyen a una única entitat.\nEn aquest sindicat se senten "forts" i units a la resta d'organitzacions, per la qual cosa prometen pressionar "fins a l'últim moment" perquè la negociació arribe a bon port. Per contra, veuen a l'empresa en una posició "salvatge, d'una avarícia i ambició que, sincerament, no se sap si té algun límit".\nCCOO insisteix així en què tant el FROB com el president de CaixaBank, José Ignacio Goirigolzarri, i els partits polítics "no siguen còmplices d'un ERO que solament presenta mesures traumàtiques". A nivell valencià, segons els seus càlculs, es veurien afectats quasi mil treballadors si tira avant la proposta de l'empresa.\nEn la mateixa línia, el sindicat financer d'UGT a nivell estatal coincideix que els acomiadaments són "inacceptables" i espera que hi haja voluntat de totes les parts en l'inici de les negociacions, previst per a dimarts que ve 11. "El temps va passant i l'empresa ha de flexibilitzar les seues condicions", ha urgit el seu responsable, Victoriano Miravete.\nEncara que UGT veu la posició de l'entitat "bastant dura i inamovible", confia que conforme passen les setmanes vaja "reaccionant a poc a poc", fins a la data límit de finals de juny que s'ha marcat la direcció per a acabar de negociar els acomiadaments.\n"AVERGONYITS PEL QUE HA SIGUT LA CAIXA"\nI en el Sindicat d'Empleats es mostren "avergonyits" amb CaixaBank perquè no estaven acostumats a aquest tipus d'ERO en el qual "volen tirar al 50% de la plantilla menor de 50 anys" i no hi ha una homologació "clara" de la plantilla de Bankia.\n"Hui ens avergonyim més de la nostra entitat, pel que ha sigut la Caixa i en el que s'ha convertit amb CaixaBank", ha denunciat la seua presidenta, Begoña Peiró, recordant que els resultats són gràcies als treballadors que "no es mereixen que els tracten així".\nAquest sindicat veu la negociació complicada i "molt estancada" a pesar de trobar-se en el punt inicial, doncs creu que és impossible escometre totes les mesures que estan sobre la taula. Amb tot, té esperança en què l'empresa "rectifique" i present una proposta similar al "millor ERO de la banca espanyola: el de 2019".


El Petit de Cal Eril i Espaldamaceta en concert a l'Accents\nEl pop independent d'El Petit de Cal Eril i Espaldamaceta al Festival Accents\nEl Petit de Cal Eril actuaran a Riudoms, mentre que Espaldamaceta ho faran a Alcover\ndivendres, 29 de novembre 2019 - 10:40h\nEl grup de música Espaldamaceta serà a Alcover en el marc de la programació del Festival Accents | cedida\nEl festival de música Accents comença a entrar en la seva recta final amb dos concerts més que es duran a terme aquest cap de setmana. D'una banda, el dissabte, 30 de novembre, els d'El Petit de Cal Eril seran al Teatre Auditori del Casal Riudomenc a les 20.00 hores; d'altra banda, diumenge, 1 de desembre, serà el torn d'Espaldamaceta, que actuaran al Convent de les Arts d'Alcover a les 19.00 hores. Després d'aquests dos concerts només quedaran Arrels de Gràcia i Joan Dausà, que serà qui tancarà aquesta programació.\nEl Petit de Cal Eril presenta 'Energia fosca'\nLa banda, liderada per Joan Pons, presentarà el seu últim disc titulat 'Energia fosca', gravat a Prades i amb llum solar. Serà l'última oportunitat que tindreu per veure a aquest grup l'any 2019, perquè ja ha esgotat totes les entrades del concert que faran a la Sala Apolo de Barcelona a finals d'any. Així que, si no us voleu perdre aquest concert, ja podeu comprar les vostres entrades a través d'aquest enllaç. Tenen un preu de 14 euros.\nEn aquest nou disc, el grup se suma a la teoria científica que l'univers està en constant expansió a causa d'una misteriosa energia fosca. El Petit de Cal Eril se suma a aquesta hipòtesi i adapta aquest concepte a la poesia, que acaba donant forma a les lletres d'aquest últim disc. En definitiva, oferiran el seu tradicional pop metafísic on les esferes que presideixen la portada en seran les protagonistes.\nEl Petiti de Cal Eril seran en concert a Riudoms | Roger Guaus\nJosé Juan González d'Espaldamaceta torna a l'Accents dos anys després\nJosé Juan González presentarà el seu setè àlbum 'Millor que mai', acompanyat per Gerard Joan (bateria, sampler i veus) i Oriol Maymó (baix, veus, sampler i sintetitzador). Amb aquest nou disc, Espaldamaceta fugen dels tempos baixos i del caràcter trist que ens tenien acostumats i les cançons també són més curtes. Així doncs, sentirem noves sonoritats que es troben en aquest nou disc produït per Jordi Casadesús (La Iaia, Núria Graham).\nA més, en acabar el concert, teniu una cita amb l'artista perquè compartirà una copa de vi de la DO Catalunya o un vermut Miró de Reus, els dos patrocinadors de l’Accents, amb els assistents i podrà signar exemplars del seu disc, el primer en català de la seva trajectòria. Les entrades tenen un preu d'11 euros (8 euros pels amics del Convent de les Arts) i ja estan a la venda, podeu adquirir-les en aquest enllaç.\nAlcover música Riudoms agenda


L'Agència Europea del Medicament dona llum verda a la vacuna de Pfizer - Diari de Girona\nL'Agència Europea del Medicament dona llum verda a la vacuna de Pfizer\nL'ens l'ha aprovada perquè compleix amb els «rigorosos estàndards europeus»\nacn/ddg. brussel·les 21.12.2020 | 23:35\nL'Agència Europea del Medicament dona llum verda a la vacuna de Pfizer Diari de Girona\nL'Agència Europea del Medicament (EMA, per les seves sigles en anglès) va donar ahir llum verda a la vacuna de Pfizer-BioNTech. Després de l'avaluació del comitè de científics, el regulador europeu ha donat l'autorització comercial de manera condicional a aquesta vacuna, que es converteix en la primera contra la covid-19 autoritzada a la Unió Europea, perquè compleix els «rigorosos estàndards» europeus. Un cop aprovada pel regulador, ara la Comissió Europea ha de repassar l'opinió científica per decidir si concedeix l'autorització provisional per comercialitzar-la a la Unió Europea. L'executiu europeu calcula que pot donar llum verda a la vacuna en dos dies per començar la vacunació al bloc comunitari el 27 de desembre.\nL'autorització que ha donat el regulador europeu a la vacuna de Pfizer-BioNTech és provisional, ja que es tracta d'una vacuna sobre la qual hi ha menys informació de la que hi ha normalment. Aquest tipus de permís es pot concedir en un context de pandèmia sempre que els beneficis siguin clarament majors que els riscos potencials.\nA més, les farmacèutiques hauran de presentar informes mensuals sobre la seva seguretat i tenir plans de contingència per si es detecten efectes secundaris no previstos. En cas que apareguin efectes secundaris greus posteriorment, l'EMA podria retirar l'autorització provisional.\nSegons el calendari anunciat per la Comissió Europea, la distribució de la vacuna als estats es farà el 26 de desembre perquè tots els estats de la Unió Europea comencin a vacunar entre el 27 i el 29 de desembre.\nDesprés de la llum verda del regulador, ara es preveu que la Comissió Europea autoritzi la vacuna en dos dies. Per tal d'escurçar un procés que normalment es fa en 67 dies, la Comissió Europea espera reduir sobretot el procés de consulta amb els estats membre i ajornar la traducció dels documents sobre la vacuna.


Alba Carrillo vol que facen fora del treball a un company seu\nEl comentari s'ha pogut vore a través del Canal 24 hores\ndilluns, 16 de desembre 2019 - 10:40h\nAlba Carrillo ha arribat a la final de 'Gran Hermano VIP' | GTRES\nAlba Carrillo i Miguel Frigenti han viscut un acalorat cara a cara en el debat de 'GH VIP'. El tertulià entrava en connexió en la casa per a fer una pregunta a la concursant, però la mala relació que tenen entre ells ha acabat generant una forta discussió que ha acabat amb la model plorant i el periodista més exaltat del compte.\nMentres s'emetia la gala, els espectadors del canal 24 hores han pogut vore com Alba Carrillo parlava amb les seues companyes i era en eixe moment quan feia un ultimàtum a 'Ya es mediodia', el programa a on treballa actualment.\nMiguel Frigenti el gran damnificat\nAlba Carrillo ha sigut molt clara i ha volgut fer un ultimàtum a la direcció de 'Ya es mediodia', el programa a on treballa i a on també hi col·labora Miguel Frigenti. La model ha dit que si, quan isca, Frigenti seguix sent col·laborador del programa ella ja no tornarà i que, per tant, en aquell moment es despatxarà del format que presenta Sonsoles Ónega. Per la seua banda, Miguel Frigenti s'ha mostrat contrariat amb les paraules de la model i ha dit que no és just que vulga jugar amb el treball dels altres.\n"Terelu Campos conta l'assetjament que va patir per part d'un fan obsessionat" "Antonio David explica per què Rocío Carrasco i el seu fill no es parlen"


L'Aliança nega haver rebut la crida d'auxili\nESTHER MOIX Brussel·les. 10/05/2011 00:00\n260x366 El portaavions Charles de Gaulle podria haver passat pel costat de l'embarcació de refugiats. / ARA El portaavions Charles de Gaulle podria haver passat pel costat de l'embarcació de refugiats. / ARA\nLa paraula de l'OTAN contra la d'un testimoni de la crisi migratòria a Lampedusa. L'Aliança Atlàntica negava ahir taxativament que cap de les seves unitats a la zona hagués sentit la crida d'emergència de la pastera sinistrada. El portaveu de la OTAN, Tony White, va explicar ahir a aquest diari que els vaixells militars que eren a la zona d'acció no van rebre cap crida per la ràdio, "una freqüència a la qual estan connectades tant les naus militars com les comercials". I és que la llei marítima internacional obliga totes les embarcacions que reben el senyal de socors a prestar assistència.\n"Hem comprovat fins a tres cops els registres d'aquelles hores i no hi ha cap rastre d'una crida de socors de la pastera on viatjaven els immigrants", ha apuntat White, que ha afegit que l'Aliança "no negaria mai l'auxili a cap vaixell en situació d'emergència".\nL'OTAN va recordar ahir que la nit del 26 al 27 de març ja va assistir dues embarcacions diferents amb més de 500 immigrants a bord a uns 90 quilòmetres al nord-est de Trípoli. En els dos casos els auxiliats van ser transferits a Itàlia.\nL'Alt Comissionat de l'ONU per als Refugiats (ACNUR) no es va decantar per cap versió però va demanar "més cooperació per salvar vides al mediterrani".\nDes d'Estrasburg, on avui es debatrà la reforma de l'acord de lliure circulació de Schengen a partir de l'arribada massiva a Itàlia d'immigrants, l'eurodiputat Raül Romeva (ICV) va criticar " la hipocresia de la Unió Europea" en relació a la gestió dels immigrants i demandants d'asil que fugen de les revoltes del nord d'Àfrica. "Durant anys hem ajudat el règim de Muammar al-Gaddafi, i ara que decidim fer-lo fora per la força ignorem la població civil que fuig de la situació de guerra al seu país".\nDes del mes de febrer, coincidint amb l'inici de la primavera àrab , al voltant de 30.000 refugiat tunisians i libis han emprès un viatge només d'anada cap a Europa.


La Xina i Europa: reptes i oportunitats :: News :: Port Barcelona\nLa Xina i Europa: reptes i oportunitats\nLa Xina s’ha convertit en la primera economia del món després de dècades de creixement sostingut. Avui, la seva economia està transformant-se per entomar amb èxit els canvis que es produeixen en les diferents regions del món, els fluxos comercials i la globalització. La Xina està passant de ser un país essencialment exportador, gràcies a uns costos de producció molt baixos, a convertir-se en un actor global amb interessos en pràcticament tots els sectors i amb empreses i bancs d’àmbit mundial.\nLa Chinese University of Hong Kong Business School i ESADE Business School, a través de l’ESADE China Europe Club, organitzen el proper 2 de desembre a Hong Kong la conferència “La Xina i Europa: reptes i oportunitats”, que compta amb la participació del subdirector general d’Estratègia i Comercial del Port de Barcelona i vice-president de l’International Association Ports and Harbors, Santiago Garcia-Milà, entre altres professors i experts internacionals.\nLa conferència analitzarà les bases del creixement actual xinés, les inversions realitzades a Europa durant el 2015 i les oportunitats que el continent ofereix al comerç i a les empreses xineses. La Xina ha apostat per convertir-se en un inversor global, mitjançant la compra de companyies i la inversió industrial amb marques pròpies. Aquesta aposta va acompanyada per la implantació de bancs xinesos en els països receptors d’inversions. Els quatres primers bancs xinesos, que es troben en ple procés d’expansió a Europa i els EE.UU., jugaran un paper protagonista en la globalització de l’economia xinesa.\nEls ports lideren les cadenes logístiques globals\nParal·lelament a aquest procés, el comerç entre Europa i la Xina seguirà creixent. En la seva presentació, Santiago Garcia-Milà plantejarà diferents objectius a curt termini per a millorar aquests intercanvis comercials: integrar les cadenes logístiques entre Europa i Àsia; impulsar les empreses perquè ofereixin serveis d’abast global; simplificar els tràmits documentals en el transport marítim internacional; i incrementar la fiabilitat dels serveis, donant alhora més transparència al negoci del transport i la logística.\nEls ports estan liderant actualment el desenvolupament d’ofertes logístiques integrals entre la Xina i Europa. El Port de Barcelona, que té una de les productivitats més altes del continent, ha assumit plenament aquest rol i és avui la principal plataforma catalana i espanyola per a la internacionalització de les empreses.\nEl Port de Barcelona presenta una ubicació excel·lent per a ser la porta sud d’Europa i hub de distribució mediterrani pels productes xinesos. La ruta marítima des d’Àsia fins als grans ports atlàntics necessita més dies de navegació que en els ports mediterranis, i en molts casos les mercaderies han de realitzar majors recorreguts en camió fins al seu destí final, comportant un major impacte mediambiental -cada cop més penalitzat per la UE- en el tram marítim i terrestre, així com més costos logístics.\nConnectivitat marítima i terrestre\nPer connectar amb els mercats europeus i mediterranis el Port disposa de línies de short sea shipping fiables i consolidades, i està apostant decididament pel ferrocarril, que ja té una quota superior al 10%. Barcelona té actualment més de 100 línies regulars operades per 163 armadors que escalen en 850 ports de tot el món i concentra la principal oferta de serveis logístics de la regió. Es tracta de serveis altament especialitzats i de valor afegit, amb un llarg recorregut gràcies a la diversificació, maduresa i grau d’internacionalització del teixit industrial català. Serveis específicament adaptats a cada sector, com ara el de l’automoció, químic, farmacèutic, moda i calçat, etc.\nConscients d’aquesta situació, les companyies marítimes i els grans operadors logístics estan apostant pel Port de Barcelona. Els armadors han posat en servei noves línies regulars, amb un més gran número d’escales i operades per vaixells de gran capacitat, de fins a 16.000 TEU. El port català és avui, després de Port Said, el port de la Mediterrània amb més línies regulars amb la Xina, algunes d’elles amb un transit time de només 20 dies.\nESADE és una escola de negocis radicada a Barcelona i amb 50 anys d’existència. L’ESADE China Europe Club és un Bussiness Club fundat l’any 2010, obert a les multinacionals xineses instal·lades a Europa. El seu objectiu és analitzar i debatre el model de creixement econòmic actual i acompanyar a les empreses en el seu procés d’internacionalització.\nEl Port de Barcelona és membre d’ESADE China Europe Club.\nLa Chinese University of Hong Kong Business School és una escola empresarial amb 50 anys d’existència que desenvolupa diferents programes de formació amb ESADE.


Les noies tranquil·les poden governar el món! Amy Schumer ho diu així | CAT.rickylefilm.com\nNoies tranquil·les poden governar el món! Amy Schumer diu.\nQuan es pensa en els introvertits probables, el comediant obertament Amy Schumer probablement no està al cim de la seva llista, oi? No obstant això, en una recent entrevista amb la BBC Newsnight, ella va revelar que la socialització pot ser un cep per a ella i, de vegades ella ha de prendre un descans.\n"M'he assegut en un bany Starbucks i només es va asseure a terra i pres un minut. Només per prendre un descans i no haver de parlar", va dir a entrevistador Emily Maitlis.. "No m'importa parlar amb algú d'un-a-un que m'agrada m'agrada molt -... Això és el que faig Però sí, és molt exigent per a mi i per a algunes persones que no estic molt en el minoritària. Crec que molta gent faria millor si es van adonar que eren introvertits i alterades o modificades el que s'esperaven de si mateixos ".\nEls introvertits tot arreu prenen nota de la guardonada Schumer - que no cal que cridar per a ser poderós. No és una cosa que sentim sovint en el nostre món de Twitter i concursos de talents, on amb força sembla ser igual èxit. Aquí, els companys introvertit Gemma Askham explica per què les noies tranquil·les poden governar el món...\nEn l'últim dia d'un treball anterior, vaig mostrar el nou 'jo' a l'oficina. A l'ascensor, va veure el director general, ia l'instant es va presentar. A la cantina, es limita a un noi que havia conegut una vegada en una festa, i li va demanar a la seva funció, estat civil i els plans per al divendres a la nit. En cinc minuts, ella es va fer amic del cap i té una cita. Tinc una patata de la jaqueta.\nDepenent d'on vostè es cau en l'espectre introvertit / extravertit, segur que està pensant alguna cosa entre 'Vaja, bons coneixements de xarxes' i 'Això sona com una bona cantina.' Estava pensant, 'd'aquesta noia increïble (tan fort! Tan confiat!). El meu cap es preguntarà per què alguna vegada em va emprar '. No és que jo estic particularment tímid - Em poso roba brillant, gaudir de la socialització, d'aproximació nois - però, a la feina, sóc una noia de heads-baix. Estic impulsat, però en veu baixa per. Mai vaig a ser el comodí oficina o organitzador de festes. Llavors per què l'enveja per als que estan?\nSovint ens vam classificar les persones parladores com més intel·ligent i més desitjable, i estem esperàvem per promoure nosaltres mateixos sense vergonya per avançar en les nostres carreres - però no hi ha correlació que la persona més forta té les millors idees, diu Susan Cain, ex advocat corporatiu, i introvertit, el llibre, Zona: El poder dels introvertits en un món que no deixa de parlar, va prendre els EUA per la tempesta. A diferència de la timidesa - el que diu Caín és un temor al judici social negatiu - introvertits simplement se senten més feliços quan estan més tranquil·la. Un introvertit pot ser que no se senti tímid en absolut en una festa amb amics, però després d'una hora o dues, pensaran, 'he acabat,' i vol anar a un lloc menys intens, explica. En poques paraules, són més pensadors que executors, i s'esgoten pel 'boca a boca' que anhelen els extravertits. La dificultat és que si estem introvertit o extravertit, ens resulta difícil comprendre que podria haver una altra manera.\nPer tant, el glamour decidir assumir un repte: demostrar que la persona més tranquil·la a l'habitació té tant per oferir com el més fort, que els introvertits i els extravertits fan grans amics, i que, qualsevol que sigui el seu tipus, s'han encanta i l'oposat.\nOn és vostè en l'escala?\nPer esbrinar-ho, respondre veritable o fals a aquestes preguntes de Susan de Caín silenciós: El poder dels introvertits en un món que no para de parlar. Com més sovint la resposta és 'veritable', el més introvertit és probable que es trobi, diu Cain.\nJo prefereixo converses una-un a les activitats del grup\nM'agrada la solitud\nEm sembla que es preocupen menys dels meus companys sobre la riquesa, la fama i l'estat\nLa gent diu que sóc un bon oient\nJo no sóc un gran prenedor de risc\nM'agrada la feina que em permet bussejar amb poques interrupcions\nJo prefereixo no mostrar als altres la meva feina fins que estigui acabat\nNo m'agrada el conflicte\nFaig el meu millor treball en la meva pròpia\nCrec que abans de parlar\nEm sento esgotat després d'estar fora de casa, tot i que he gaudit\nSovint em deixo trucades passen a través del correu de veu\nHey, extravertits, escoltin!\nTres lliçons que podem aprendre dels nostres amics més reservats, per Lynne Cooper, autor d'L'entrenador de cinc minuts.\nReflexionar sobre els errors\nEls extravertits es mouen en un llampec. Això està molt bé, però es pot aprendre de persistent. Escollir un amic que fa moltes preguntes (sovint un introvertit), i dir-los el que va passar. És molt probable que preguntar-li sobre l'error, en lloc de donar la seva opinió, el que l'obliga a analitzar-lo.\nTrobar el seu botó de silenci\nUtilitzeu un recordatori visual (per exemple, un símbol del seu ordinador portàtil) que es pot mirar i pensar: Deva. Hold. Esquena. Curiosament, coses va dir més tard en una discussió sovint són les coses que més recordo.\nSer un networker sincera\nEls extravertits són sovint genuïna quan la creació de xarxes, però la seva actitud i parla a qualsevol persona poden ser percebudes com el contrari. Per tant, ser curiós - els més preguntes faci una persona, més que construir una relació i la seva confiança.\nTres raons de roca introvertits\nSi vostè és una intro o EXTRO, el més probable és que vostè ha sentit un d'aquests mites sobre els introvertits. Però, com amb ells mateixos introvertits, el que se sent no és necessàriament el que s'obté...\nMITE: Els introvertits tenen menys idees\nVERITAT: Els introvertits pensen més abans de parlar\nÉs fàcil per a un cap o col·lega extravertida a pensar, 'sé que tenen grans idees, de manera que per què no són ells expressant en la reunió?' Però el valor introvertits temps escoltant, com a executiu de relacions públiques Vikki, de 28 anys, explica: Vinc amb els meus millors idees després d'haver absorbit la informació, però en les reunions de la meva cap és sempre així, "Vaig donar alguna cosa ara. Hi ha pressió només per ser escoltat - però, a mi, dient coses pel bé d'ella sembla no tenir sentit. Així, recorda el que portes, argumenta Nancy Ancowitz, autor de l'auto-promoció per als introvertits. Fortaleses tranquil·les inclouen la concentració i un profund coneixement sobre els temes que li apassiona. Atès que vostè parla després d'haver formulat els seus pensaments, és més probable que lliurar un missatge fort, en el qual cada paraula compte.\nMITE: Els introvertits són antisocials\nVERITAT: Els introvertits necessiten temps de silenci\nAquest mite pot ser molt impactant per als introvertits, perquè són les persones que no volen ser groller en tot, i tractar molt difícil no ser, diu Cain. Però com que els extravertits els agrada interactuar, poden prendre com una cosa personal quan una persona introvertida, no vol. Que no deuen. Per introvertits, la interacció social que els extravertits obtenir un cop de peu fora de és realment esgotador - necessiten temps tranquil per recarregar.\nMITE: Els introvertits no són bons líders\nVERITAT: Er, deixar que la investigació parli per si mateixa...\nUn estudi realitzat per la Universitat de Wharton, una escola de negocis en els EUA, va mostrar que els introvertits gestió d'un equip de persones extravertides lliuren millors resultats que els líders extravertits. Per què? Els introvertits van donar els seus empleats la llibertat de córrer amb les seves idees, diu Caín, mentre que els extravertits estan tan emocionats i animats que sovint no deixar que la gent té l'oportunitat d'expressar les seves idees sense estellat. El dit prou.\nINTROVERTS AMOR Extroverts (i viceversa)\nEls introvertits i extravertits sovint atreuen, diu el doctor Marti psicoterapeuta Laney, autor de la introvertit i extravertit en amor. No obstant això, quan els oposats no atreuen, aquí és com manejar la situació.\nEls introvertits consideren opcions, mentre que els extravertits com decisions ràpides. Per mantenir-se a la vegada feliç, discutir un tema, després informar als altres amb la seva decisió final l'endemà.\nMentre que els introvertits sovint prefereixen fer alguns treballs i després tornar a casa per a un descans, extravertits poden volar a través dels manats i encara tenen l'energia per colpejar al pub. Penseu en la possibilitat de fer els manats junts, a continuació, fer la seva pròpia cosa: tant si es tracta de tornar a casa, o aconseguir alguna cosa més fet.\nEls introvertits poden trobar interrupcions irritant, però extravertits gaudir dels descansos. Si vostè és una persona introvertida, i necessita concentrar-se, dir-li a un company extravertida que vostè ha de fer alguna cosa per a la propera hora - per comprovar de nou.\nVuit carrera regles per a la dona tranquil·la\nVostè sap que vostè és impressionant - és el moment perquè el món en l'all! Heus aquí com ace una reunió, o parlar en públic, amb una mica de falsedat extravertida.\n1. Somriure i s'inclina cap endavant\nEn una trobada dur, aquestes accions enganyar el cervell perquè pensi que ets més feliç i més compromesa, diu Cain. A més, tingui en compte el que fas quan no estàs a gust, corrent els dits pels cabells, tocar-se la cara, jugant amb la joieria - i aturar!\n2. Aprofita el moment\nNo deixeu que el moment perfecte per contribuir - que pot no arribar mai. Agafa una obertura si té alguna cosa a dir, i persisteixen fins i tot si algú comença a parlar al mateix temps, diu el doctor Nicola Bunting, autor d'Who Do You Want To Be?\n3. Parlar en públic\nPer dessensibilitzar a si mateix a una por a parlar en públic, seguir parlant - una i altra vegada. Començar a poc a poc, en ambients on les apostes són baixes i no importa si s'agita o la pota. He utilitzat per evitar les classes que participen parlar en públic, i el vaig trobar una forma de tortura horrible! Però la por es converteix en més manejable amb la pràctica, diu Cain.\n4. Penseu 'got mig ple'\nLa majoria de la gent no pot entusiasme convincent falsa. No obstant això, trobar alguna cosa que realment s'il·lumina i es connecten a aquesta emoció. Per tant, si vostè està entrevistant per a un treball que no és la seva posició de son, se centren en les parts del paper que són el que estimes, diu Ancowitz.\n5. Fer servir expressions dures\nDient: 'Al meu parer', 'fonamentalment' o 'la clau és' mostra que té la saviesa real i és digne de ser escoltat, diu el Dr. Bunting.\n6. Vestit sorollosament\nUna espurna d'un color brillant, com el vermell o turquesa, vol dir que físicament mai s'esvaeixen en el fons, diu el Dr. Bunting.\n7. Canalitza el teu ídol extravertida\nImatge de la imatge d'una dona en els negocis que admires. Imagini que té un doble disposat a sortir en una extremitat i sense por al judici de ningú. Com caminava ella, parlar i els gestos? diu Ancowitz.\n8. Mai 'es Bash'\nSi posarà al lloc, no et menyspreïs per no saber alguna cosa. Dir amb confiança que vostè va a seguir amb la resposta, diu Ancowitz.\nAquestes persones introvertides celebritats tenen alguna cosa a dir.\n"De vegades em diuen que sóc una persona distant. A la vida real, sóc molt tímid. Em sento incòmode en les entrevistes, ja que necessito parlar de mi mateix. Per parlar d'un mateix, vostè ha de saber qui ets... Jo que encara hi ha una gran quantitat de coses que he de trobar de mi ". Kristen Stewart\n"Estic segur que la gent ha de pensar que sóc una completa gossa, però jo només sóc molt tímid." Keira Knightley\n.. "En realitat sóc molt tímid - que és un gran secret, de manera que no li dic Però estar a [actuant] classes em va empènyer a sortir una mica És la naturalesa versus la criança: Sóc naturalment molt tímida, però va ser portat d'una manera en que havia de aixecar-se i sortir d'aquesta ". Blake Lively\n"Sempre va ser anomenat 'el tímid'. Tinc molt més segura que em vaig adonar de l'actuació era el que realment volia fer." Mischa Barton\nRobert Pattinson de Twilight i Kristen Stewart es reuneixen\nEd Sheeran i Cherry Seaborn estan compromesos


Masterclass de piano a la Sala d’Audicions de l’Escola Municipal de Música – Castello.cat\nHomeMasterclass de piano a la Sala d’Audicions de l’Escola Municipal de Música\nCultura, Festes i Patrimoni històric\nDemà dissabte, un grup d’alumnes de piano de l’escola de música tindran la oportunitat de participar a la Masterclass de piano programada des del centre amb el professor Xavier Sagués Baiges\nEl músic de les Terres de Ponent, es formà a Lleida i després a Manresa, Vilaseca i Barcelona. Amb els professors J. Mª Escribano, E. Solé, C. Tieles, C. Marqués, Mª. J. Crespo, entre d’altres.\nLa seva naturalesa inquieta i curiosa el va dur a explorar per Suissa i França, on va estudiar a la Musik Akademie von Basel i al Conservatoire National de Versailles, amb els professors P. Efler i D. N’Kaoua.\nDe sempre, s’ha interessat molt la pedagogia del piano, i ha treballat en moltes Escoles de Música i Conservatoris. Actualment és professor a l’Aragó, combinant la docència entre Alcanyis i Saragossa.\nHe rebut consell musical de grans figures del piano: J. Achúcarro, Mª. J. Pires, L. De Moura…\nCom a músic ha tocat en sales d’Espanya, França, Itàlia i Alemanya. Fent molta música de cambra (duos, trios i quintets), també ha acompanyat a cantants i ha tocat com a solista amb orquestra. Però, sobretot ha fet recitals de piano.\nSerà una bona opotunitat pels alumnes participants, per treballar amb un altre professor, una manera diferent d’ensenyar i un repte per ells alhora de tocar davant seu i dels companys d’instrument.\nculturaEnsenyamentEscola de músicaMúsica\nLa biblioteca de Castelló d’Empúries ja té en funcionament el Pla de represa\nCultura, Festes i Patrimoni històric (30)\nEsports, Salut (1)


trica, a la\nT TR 1 Imatge 1 Col·laborador/a 35 Visites Bústia de suggeriments\ntrica, a la JOC Joc de córrer i perseguir-se (descrit per Isidor Macabich Llobet a Historia de Ibiza, Costumbrismo, IV, Instituto de Estudios Ibicencos, Imprenta Alfa, Palma, 1966) molt semblant al ratllacamins . Es necessita un camp de joc de dimensions considerables, dibuixat en terra, així com indica el dibuix. El que para es col·loca al quadrat interior; la resta de jugadors es col·loquen als altres cantons o confluències de línies. Quan comença el joc, aquell que para ha de salar (tocar amb la mà) els altres, però sense sortir-se de les ratlles marcades. Si qualsevol dels que participen en el joc ho fa, ha de parar. El jugador que pot anar al quadrat interior sense que el salin està salvat. Els salats queden eliminats, i el primer que ho ha estat és qui pararà en el pròxim joc. Si tots se salven, pararà el mateix jugador d’abans. [JGT]


Nom: CASTELL DE MADRONA\nAltres noms: Església de Sant Pere de Madrona\nNúm. Registre / Catàleg: 1243-MH\nD'amunt d'un cim rocallós s'alça el conjunt format pel castell de Madrona i l'església de Sant Pere. Del castell, queden restes del setial, confoses amb les de l'antiga rectoria, feta sobre els vells murs.\nL'església és d'una nau coberta amb volta de canó, absis rodó i construïda directament sobre la roca. Té un arc presbiteral i un arc toral de mig punt. Actualment la teulada ha desaparegut, a l'igual que la volta i el mur de migdia de l'església. L'absis i la nau fins a l'arc toral estan orientats a llevant. La porta es troba al frontis, descentrada degut a la presència d'una voluminosa punta de roca que avança per davant del frontis amagant-lo en part; és d'arc de mig punt adovellat, més baixa a l'exterior que a l'interior. Més amunt de la porta hi ha una finestra geminada a l'exterior i d'arc de mig punt adovellat a la cara interior; la columna que té al centre no té base, és un prisma quadrangular amb els angles a bisell i el capitell té forma trapezoïdal decorat amb dos bossells. A l'absis hi ha una finestra de doble esqueixada adovellada i un altre més baixa d'una esqueixada i amb sortides rectangulars. El mur exterior de l'absis està decorat amb un fris d'arquets cecs en series de dos entre lesenes que tenen forma de semicolumnes, les quals arrenquen d'un alt podi. A l'absis hi ha dues pedres esculpides, segurament provinents d'un altre edifici, on es representa una tija ondulada amb fulles de palmeta emmarcada a dalt a baix per un fris de dents de serra. Damunt del mur de tramuntana, i seguint la direcció del carener de la teulada, hi ha un campanar d'espadanya de dos ulls.\nA l'interior encara son visibles les restes de la cripta que, segons Puig i Cadafalch, estava coberta amb volta d'aresta. Degut a l'existència de la cripta el presbiteri queda elevat. El parament és de carreus ben tallats i units en fileres regulars.\nAl museu Diocesà i Comarcal de Solsona es conserven tres semicapitells que provenen d'aquesta cripta; en un hi ha decoració vegetal i té la inscripció "URIM", en l'altre es representen dos centaures enfrontats i en el tercer es pot veure la inscripció "MIRUS ME FECIT" i un home barbat, dempeus, amb els braços doblegats i alçats i amb un barret del que surten unes tiges que ell agafa amb les mans. D'amunt d'un cim rocallós s'alça el conjunt format pel castell de Madrona i l'església de Sant Pere. Del castell, queden restes del setial, confoses amb les de l'antiga rectoria, feta sobre els vells murs.\nL'església és d'una nau coberta amb volta de canó, absis rodó i construïda directament sobre la roca. Té un arc presbiteral i un arc toral de mig punt. Actualment la teulada ha desaparegut, a l'igual que la volta i el mur de migdia de l'església. L'absis i la nau fins a l'arc toral estan orientats a llevant. La porta es troba al frontis, descentrada degut a la presència d'una voluminosa p...\nL'església és esmentada en l'acta de Consagració i Dotació de la Catedral d'Urgell del 839. De l'església d'aquesta època no en queda res, l'edifici actual és del segle XII.\nL' església juntament amb el castell, forma un conjunt monumental. S'arrapa a una roca des de la qual el terreny cau en fort desnivell cap a la vall per tots els costats.\nL' església de Madrona pertanyia a la Canònica de Solsona, per donació feta a la mateixa pel comte d'Urgell, Armengol de Mollerusa i la seva dona Maria.\nAl segle XVIII es va construir una església nova, molt propera a aquesta però més espaiosa. L'església és esmentada en l'acta de Consagració i Dotació de la Catedral d'Urgell del 839. De l'església d'aquesta època no en queda res, l'edifici actual és del segle XII.\nAl segle XVIII es va construi...