Poeta i filòsofa espanyola d'origen belga (Brussel·les 1951). Com a poeta li va ser concedit el Premi Nacional de Poesia 2004, el Premi de la Crítica 2007, i el Premi Andalusia de la Crítica 2007. Resideix des dels tretze anys a Màlaga i, a partir de 2013, parcialment a Barcelona. Va viure també llargues temporades a Benarés (Índia).\nDoctorada en Filosofia amb la primera Tesi que es presentés sobre el pensament de María Zambrano, es va especialitzar en Filosofia i Religions índies a la Universitat de Benarés. Va ser professora titular d'Estètica i Teoria de les Arts en el Departament de Filosofia de la Universitat de Màlaga, en la qual va impartir docència fins a l'any 2000, impulsant així mateix els estudis de Filosofia i Estètica comparades.\nDes de 1998 ha estat col·laboradora habitual dels Suplements Culturals dels Diaris ABC i El País. Ha col·laborat amb capítols i articles en més un centenar d'obres col·lectives d'assaig i de creació.\nL'escriptura de Chantal Maillard, més que una aposta per la hibridació dels gèneres, ho és per un pensament trans-literal que, desafiant fronteres, s'elabora entre l'un i l'altre dels seus llibres i les seves intervencions: entre un assaig i un diari, entre un diari i un poemari, entre un poemari i un assaig, entre qualsevol d'ells i una lectura en viu, mitjançant re-elaboracions, picades d'ullet, indicacions i bifurcacions, perquè el lector tingui davant si, abans que un teixit, un laberint i un teler, un laberint en el qual perseguir els fils i un teler en el qual confeccionar amb ells el mateix itinerari.\nObstinada, d'altra banda, a retornar al poema la seva funció comunicativa i fer d'ell un art viu, Chantal Maillard concep les seves lectures poètiques com a espectacles en els quals la veu és, literalment, invocació. I s'involucra en projectes interdisciplinaris amb artistes tant de les arts plàstiques com de l'àmbit escènic, cinematogràfic i musical. Així, escenifica en viu Matar a Platón amb la música en temps lliure de Chefa Alonso i Barbara Meyer (2011); porta a escena els seus Diarios indios al costat de les video-creacions del cineasta David Varela (2014); interpreta ella mateixa al seu personatge Cual en un breu film (2010) i en escena al costat de l'actriu Claudia Faci (Sobre Cual, 2009); col·labora a Berlín amb la We Dansi Company (Q, 2005), a Brussel·les amb l'artista plàstic Emilio López Menchero (MUR XL, 2008), a Màlaga amb David Escalona (Donde mueren los pájaros, 2014).


Vuit nominacions pel club als premis Alella Valora l’Esport | CF Alella\nVuit nominacions pel club als premis Alella Valora l’Esport\nEl CF Alella acudirà a la gala de l’esport alellenc optant a diversos premis. Tres equips, quatre jugadors i un tècnic estan nominats\nL’Ajuntament ha convocat la 5a edició dels premis ‘Alella Valora l’Esport’ amb l’objectiu de reconèixer èxits i mèrits esportius a esportistes i directius, entitats, clubs i associacions i persones vinculades a Alella que hagin tingut una actuació destacada en la temporada 2017-2018.\nEl termini de presentació de candidatures es va fixar des del 7 al 31 de maig. Un cop rebudes i revisades totes les candidatures, l’esport alellenc ja es prepara per viure una nova gala de lliurament de guardons, cita prevista per aquest divendres 29 de juny a les 19:30h al Pavelló Municipal d’Esports.\nEl Club de Futbol Alella, després d’una temporada plena d’èxits i bons resultats esportius, acudirà als premis amb diverses candidatures que opten a rebre un guardó. En la categoria ‘Equip de Base’, l’entitat ha rebut la nominació de l’Aleví ‘C’, campió de lliga aquesta temporada.\nTres equips, quatre jugadors i un tècnic estan nominats\nGràcies a la seva tercera plaça a la lliga, el Cadet també està nominat, en aquest cas en la categoria ‘Equip de Formació’. Els Veterans, també tercers i amb un play-off d’ascens disputat, opten a endur-se un premi en la categoria ‘Equip Open’.\nPel que fa a les candidatures a títol individual, el CF Alella també compta amb moltes opcions de brillar en la gala. Fins a quatre jugadors del club i un tècnic opten a guanyar un premi.\nEls gols marcats per Nil Caballero, Gavin Taylor i Max Zellmer els han nominat automàticament en la categoria ‘Esportista Masculí de Base’. Aitor Carrera, del Cadet, opta al guardó en la categoria ‘Esportista Masculí de Formació’, i el tècnic Kevin Sorbas en la de ‘Tècnic Esportiu’.


Aquesta tarda de juliol a París és d'un blau esvaït, quasi blanc. El vell mariner, amb la mirada perduda, recorda la llum esclatant dels Mars del Sud de quan era jove i ple de vida, i ara tant llunyans en el temps i l'espai. Un pintor bohemi i un vell mariscal, sense res en comú, xerren de foteses amb l'aire de superioritat dels falsos intel·lectuals i dels botxins. Un matrimoni burgès, a punt d'entrar a l'òpera, llença la seva mirada de menyspreu vers aquells que són diferents.\nEl vell món és ja només un decrèpit "clown", cansat i ridícul, una màscara esperpèntica.\nLa Dama de la Guerra i de la Mort, s'apropa. Ningú la veu encara, però hi és, altiva i desafiant. Sí, ja és aquí. Europa. Mort. Misèria i destrucció. Ha nascut el segle XX.\nEscrit a partir de la proposta del Blog Relats Conjunts\nPublicat per Josep Lluís Rodríguez a 15:18:00 6 comentaris\nEtiquetes de comentaris: Escrits, Relats Conjunts\nL’any 1965, a més del nostre amic i company Mac McAbeu, van néixer altres persones també intel·ligents i de bon rotllo. A veure si en sabeu aquests dos:\nEl primer va néixer el mes de juny:\nA _ _ _ _ _ S _ _ _ _ G _ _ _ _ _\nI el segon va néixer el mes d’agost:\nM _ _ _ _ _ C _ _ _ _ _ _ O _ _ _ _ _ _ _\nSort a tots i un molt feliç aniversari, Mac!\nEditat: 17:25 Com veig que hi ha gent que posa pistes, jo també en posaré :-)\n- Tots dos són homes.\n- Tots dos són nascuts a Catalunya.\n- Tots dos surten amb freqüència per televisió.\n- Cap dels dos s'ha fet conegut amb el seu nom sencer sinó amb un diminutiu o un sobrenom.\nPublicat per Josep Lluís Rodríguez a 10:00:00 9 comentaris\nEtiquetes de comentaris: El món dels blogs, Joc\nAquesta és la mandala que jo he pintat. De les que va posar l'Assumpta al seu blog vaig escollir la número 6. L'he fet en dos dies, una mica més d'una hora cada dia.\nPensava que em posaria més nerviós fer-la però, al final, l'experiència ha estat més aviat positiva, tot i que no crec que repeteixi.\nPublicat per Josep Lluís Rodríguez a 21:56:00 8 comentaris\nEtiquetes de comentaris: El món dels blogs\nPublicat per Josep Lluís Rodríguez a 0:01:00 12 comentaris\nPublicat per Josep Lluís Rodríguez a 13:07:00 17 comentaris


El Govern invertirà 18,6 milions en noves instal.lacions per tractar residus a l'Alt Pirineu — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / El Govern invertirà 18,6 milions en noves instal.lacions per tractar residus a l'Alt Pirineu\nEl Govern preveu invertir 18,6 milions d'euros fins al 2010 en noves instal·lacions per tractar residus a les comarques de l'Alt Pirineu i l'Aran. Ho ha explicat aquest dijous la gerent de l'Agència de Residus de Catalunya, Genoveva Català, que ha exposat els principals punts dels pla d'acció en gestió dels residus municipals al territori. .\nA l'Alt Urgell s'invertirà un milió d'euros per millorar el compostatge a la Seu, mentre que a Montferrer hi ha previstes una planta de voluminosos i una d'estabilització de RESTA amb capacitat de 4.500 tones anuals. A la Cerdanya també es farà una planta de voluminosos i un abocador per a resta de 8.500 tones anuals a Bellver.\nAltres inversions són una planta de voluminosos, un dipòsit d'estabilització de resta de 15.000 tones i l'ampliació de l'abocador amb 10.000 tones a Tremp. A la Vall d'Aran s'hi farà una planta de transferència.\nAl Pirineu les comarques turístiques disparen la producció de brossa a 1,78 quilos per habitant, per sobre de la mitjana catalana, però la recollida selectiva arriba al 27,8%. L'Alt Urgell destaca per la recollida selectiva que arriba al 46,83% seguit del Pallars Sobirà (35%) i a la cua se situa l'Alta Ribagorça (14,85%). La Val d'Aran és la comarca que més residus genera per habitant i dia, tres quilos, i la Cerdanya també supera la mitjana amb 2,1 quilos.\nD'altra banda, la demarcació de Lleida rebrà 1,5 milions de subvencions en matèria de residus, sobretot per a gestió de dejeccions ramaderes i reducció de residus industrials. Aquests diners corresponen a la primera fase de la convocatòria d'ajuts pel 2007 i la segona fase s'atorgarà el 23 de juliol.


Es manté activada l’alerta per les fortes ventades i pel temporal marítim | Mataró Ràdio\nEs manté activada l’alerta per les fortes ventades i pel temporal marítim\nDg, 22/01/2017 - 10:07\nEls cops de vent poden arribar als 70km/hora al Maresme durant aquest diumenge, segons informa el Meteomar. Pel fort vent i onatge, Mataró manté tancat des d’aquest dissabte l’accés de vehicles al front litoral, entre l’avinguda d’Ernest Lluch i el Port, i també l’espigó davant del Centre Natació Mataró. També es demana no acostar-se al front marítim ni tampoc a l’espigó. La Policia Local ha hagut d'intervenir per retirar branques caigudes i un despreniment de façana a la Ronda Bellavista.\nProtecció Civil de la Generalitat manté activada l’alerta del Pla Especial d’Emergències per Inundacions a Catalunya INUNCAT pel temporal marítim amb fort onatge i l’acumulació de pluja i l’alerta del Pla de Protecció Civil de Catalunya PROCICAT per les fortes ventades previstes pel Servei Meteorològic de Catalunya (SMC) que estan afectaran en ambdós casos el litoral central.\nPrecaució pel fort onatge\nProtecció Civil de la Generalitat demana extremar les precaucions al front marítim a causa del fort onatge, ja que les onades poden superar els 4 metres a qualsevol punt del litoral, amb valors màxims que poden arribar a superar els 6 metres. Així doncs, es demana tenir molta cura a les zones portuàries, espigons i en les activitats que es realitzin prop de la costa. Cal respectar els tancaments dels accessos al litoral que es realitzin amb caràcter preventiu per seguretat. Recordeu que les onades poden afectar el litoral amb violència. Encara que no hi hagi indicis de perillositat, sigueu prudents. Encara que hi hagi diverses onades d’una mateixa alçada, una pot ser més gran que les altres i arrossegar-vos mar endins. Eviteu anar a fer fotografies o mirar com trenquen les onades i no us poseu en perill ni a vosaltres ni a qui us estigui acompanyant.\nEl temporal de vent es concentra a les comarques del litoral i prelitoral de Tarragona, Barcelona i Girona. Al Barcelonès, Maresme, Vallès Oriental i la Selva es podran superar ratxes de 90 km/h.\ntemporal, Protecció Civil, vent, procicat


La CUP creu que la ILP sobre la independència hauria estat admesa a tràmit si hi hagués "voluntat política" La República\nLa CUP creu que la ILP sobre la independència hauria estat admesa a tràmit si hi hagués “voluntat política”\nACN Barcelona.-La CUP creu que la iniciativa legislativa popular (ILP) que demanava que el Parlament declarés la independència hauria d’haver estat admesa a tràmit. La iniciativa ha estat rebutjada per […]\nACN Barcelona.-La CUP creu que la iniciativa legislativa popular (ILP) que demanava que el Parlament declarés la independència hauria d’haver estat admesa a tràmit. La iniciativa ha estat rebutjada per la Mesa del Parlament amb els vots en contra de la tramitació de Cs i PSC-Units, dos a favor de JxCat i dels altres dos d’ERC, que s’ha abstingut. Els àmbits que poden ser matèria d’ILP estan regulats per una llei del Parlament i no s’hi inclou la independència, per això els republicans s’hi haurien abstingut. La diputada Maria Sirvent ha apuntat que més enllà d'”arguments de forma”, si hi hagués “voluntat política perquè qualsevol ILP pugui ser debatuda a la cambra, s’hauria trobat els mecanismes formals perquè això pogués ser així”.\nLa CUP, que no vota a la Mesa, ha explicat que els sembla bé tot el que suposi “confrontar idees, arguments i tenir debats al respecte”. Tot i que ha admès que no s’han llegit el contingut literal de la ILP, Sirvent ha argumentat que hauria estat interessant debatre sobre aquesta qüestió a la cambra catalana perquè la CUP es troba en un moment de “replantejament estratègic i d’aprenentatges de l’1-O”. “Quantes més iniciatives vinguin de la ciutadania i quantes més coses debati aquest parlament, millor”, ha afegit la diputada, que creu que no hi havia “cap problema” en debatre aquesta qüestió. Sobre la conversa entre Junqueras i Zapatero: “És un diàleg trampós”La CUP també ha valorat la revelació de l’expresident de govern espanyol José Luis Rodríguez Zapatero, que ha explicat que ha mantingut una breu conversa telefònica amb el líder d’ERC, Oriol Junqueras, quan estava ja en presó preventiva. Tot i considerar que el diàleg “és positiu”, han advertit que un diàleg que parteix d’un no reconeixement de l’autodeterminació és un “diàleg trampós”. “”Un diàleg de la mà de qui ens vol submises, no és un diàleg”, ha carregat Sirvent, que ha desitjat poder parlar amb un estat democràtic que accepta el dret a decidir, “que no és la realitat actual”.La ‘llei Aragonès’, “l’onada privatitzadora més gran dels últims anys”En un altre ordre de coses, els anticapitalistes alerten que la ‘llei Aragonès’ pot suposar “l’onada privatitzadora més gran dels últims anys” i que afectarà “molt” a serveis públics dels sectors com l’educació, la salut o els serveis socials. “S’intenta posar una cara amable a les privatitzacions”, ha alertat. Tot i això, Sirvent ha assenyalat que no pretenen criticar la llei simplement per a “desgastar” ningú, sinó per ser “prepositius”.Els cupaires demanen a la resta de grups que es posicionin en contra d’aquesta tramitació legislativa per a evitar “l’onada privatitzadora” i optar per regular altres fórmules no contractuals, com convenis o concerts.


Audiència. Benet XVI presenta sant Efrem de Nísibis - Opus Dei\nAudiència. Benet XVI presenta sant Efrem de Nísibis\nEl passat dimecres, 28 de novembre de 2007, Benet XVI, durant l’audiència general, va meditar sobre la figura de sant Efrem de Nísibis, considerat com el més gran dels pares de l'Església a Síria.\nDel Papa 04/12/2007\nSegons una opinió comuna avui, el cristianisme seria una religió europea, que hauria exportat la cultura d’aquest continent a altres països. Però la realitat és molt més complexa, perquè l’arrel de la religió cristiana es troba en l’Antic Testament i, per tant, a Jerusalem i en el món semític. El cristianisme es nodreix sempre d’aquesta arrel de l’Antic Testament. La seva expansió els primers segles va tenir lloc tant cap a occident, cap al món grecollatí, on després va inspirar la cultura d’Europa, com cap a orient, fins a Pèrsia i l’Índia, ajudant d’aquesta manera a suscitar una cultura específica, amb llengües semítiques, i amb una identitat pròpia.\nPer mostrar aquesta multiformitat cultural de l'única fe cristiana dels inicis, en la catequesi del dimecres passat vaig parlar d’un representant d’aquest altre cristianisme, Afraates, el savi persa, per a nosaltres gairebé desconegut. En aquesta mateixa línia voldria parlar avui de sant Efrem de Nísibis, nascut a aquesta ciutat siriana entorn de l’any 306 al si d’una família cristiana.\nVa ser el representant més important del cristianisme en l’idioma siríac i va aconseguir conciliar de manera única la vocació de teòleg amb la de poeta. Es va formar i va créixer al costat de Jaume, bisbe de Nísibis (303-338), i al costat d'ell va fundar l’escola teològica de la seva ciutat. Ordenat diaca, va viure intensament la vida de la comunitat local fins l’any 363, quan Nísibis va caure a mans dels perses. Llavors Efrem va emigrar a Edesa, on va continuar predicant. Va morir a aquesta ciutat l’any 373, en quedar contagiat en la seva obra d’atenció als malalts de pesta.\nNo se sap del cert si era monjo, però en tot cas és segur que va decidir continuar sent diaca durant tota la vida, abraçant la virginitat i la pobresa. D’aquesta manera, en el caràcter específic de la seva cultura, hom pot veure la comuna i fonamental identitat cristiana: la fe, l’esperança -aquesta esperança que permet viure pobre i cast en aquest món, posant tota expectativa en el Senyor- i a l’últim la caritat, fins a oferir el do de si mateix en l’atenció dels malalts de pesta.\nSant Efrem ens ha deixat una gran herència teològica: la considerable producció pot agrupar-se en quatre categories: obres escrites en prosa (les obres polèmiques i els comentaris bíblics); obres en prosa poètica; homilies en vers; i finalment els himnes, sens dubte l’obra més àmplia d’Efrem. És un autor prolífic i interessant en molts aspectes, però sobretot des del punt de vista teològic.\nEl caràcter específic del seu treball consisteix a unir teologia i poesia. En acostar-nos a la seva doctrina, hem d’insistir des de l'inici en això: fa teologia de forma poètica. La poesia li permet aprofundir en la reflexió teològica a través de paradoxes i imatges. Al mateix temps, la seva teologia es fa litúrgia, es fa música: de fet, era un gran compositor, un músic. Teologia, reflexió sobre la fe, poesia, cant, lloança a Déu van plegats; i, precisament per aquest caràcter litúrgic, apareix amb nitidesa en la teologia d’Efrem de Nísibis la veritat divina. En la recerca sobre Déu, en fer teologia, segueix el camí de la paradoxa i del símbol. Privilegia les imatges contraposades, perquè li serveixen per subratllar el misteri de Déu.\nAra no puc donar molts detalls d'ell, en part perquè és difícil de traduir la poesia, però per donar almenys una idea de la seva teologia poètica voldria citar passatges de dos himnes. Primer, i de cara també al pròxim Advent, us proposo unes esplèndides imatges preses dels himnes «Sobre la nativitat del Crist». Davant la Mare de Déu, Efrem manifesta amb inspiració la seva meravella:\n«El Senyor va venir a ella\ni va néixer l’anyell, que plora dolçament.\ns’ha apoderat de tot, però en la pobresa.\nL'Altíssim va venir a ella (Maria),\nperò va entrar humilment.\nL’esplendor va venir a ella,\nperò vestit amb robes humils.\nQui tot ho dóna\nQui dóna de beure a tots\nNu va sortir d'ella,\nqui tot ho revesteix (de bellesa)» (Himne «De Nativitate» 11, 6-8).\nPer expressar el misteri del Crist, sant Efrem utilitza una gran varietat de temes, d’expressions, d’imatges. En un dels himnes posa en relació Adam (al Paradís) amb el Crist (en l'Eucaristia).\n«Va ser clos\namb l’espasa del querubí,\nel camí de l’arbre de la vida.\nPerò per als pobles,\nel Senyor d’aquest arbre\ns’ha lliurat ell mateix com a aliment,\ncom a oblació (eucarística).\nEls arbres de l’Edèn\ndel Jardí en persona\nper a les nostres ànimes.\nDe fet, tots nosaltres havíem sortit\ndel Paradís junt amb Adam,\nque ho va deixar a l’esquena.\nAra que ha estat retirada l’espasa,\namb la creu per llança\nhi podem tornar» (Himne 49, 9-11).\nPer parlar de l'Eucaristia, Efrem utilitza dues imatges: les brases o el carbó ardent, i la perla. El tema de les brases està pres del profeta Isaïes (Cf. 6, 6). És la imatge del serafí, que agafa les brases amb les tenalles i frega simplement els llavis del profeta per purificar-los; el cristià, al contrari, toca i digereix les mateixes Brases, el mateix Crist:\n«En el teu pa s’amaga l'Esperit,\nen el teu vi hi és el foc, que no pot beure’s.\nL'Esperit en el teu pa, el foc en el teu vi:\naquesta és la meravella acollida pels nostres llavis.\nEl serafí no podia acostar els seus dits a les brases,\na les quals els llavis d’Isaïes només van poder acostar-se;\nperò el Senyor ens ha concedit a nosaltres ambdues coses.\nperò el foc de la gràcia descendeix sobre el pa i allí roman.\nEn comptes del foc que va destruir l’home,\ni hem estat salvats» (Himne «De Fide», 10, 8-10).\nUn exemple més dels himnes de sant Efrem de Nísibis, on parla de la perla com a símbol de la riquesa i de la bellesa de la fe:\n«Vaig col·locar (la perla), germans, en la palma de la meva mà\nAixí és la cerca del Fill, inescrutable,\nperquè és totalment lluminosa.\nEn la seva limpidesa, vaig veure el Límpid,\nque no s'opaca;\nvaig veure el símbol del cos del nostre Senyor,\nque és pur.\nEn el seu caràcter indivisible, vaig veure la veritat,\nque és indivisible» (Himne sobre la Perla 1, 2-3).\nLa figura d’Efrem de Nísibis continua sent plenament actual per a la vida de diverses Esglésies cristianes. El descobrim en primer lloc com a teòleg, que a partir de la Sagrada Escriptura reflexiona poèticament en el misteri de la redempció de l’home realitzada pel Crist, Verb de Déu encarnat. Fa una reflexió teològica expressada amb imatges i símbols agafats de la natura, de la vida quotidiana i de la Bíblia. Efrem confereix a la poesia i als himnes per a la Litúrgia un caràcter didàctic i catequètic; es tracta d’himnes teològics i, al mateix temps, adequats per ser recitats en el cant litúrgic. Efrem se serveix d’aquests himnes per difondre, amb motiu de les festes litúrgiques, la doctrina de l'Església. En passar del temps, s’han convertit en un instrument catequètic summament eficaç per a la comunitat cristiana.\nÉs important la reflexió d’Efrem de Nísibis sobre el tema de Déu creador: en la creació no hi ha res aïllat, i el món és, junt amb la Sagrada Escriptura, una Bíblia de Déu. En utilitzar de manera equivocada la seva llibertat, l’home regira l’ordre del cosmos. Per a Efrem de Nísibis, atès que no hi ha Redempció sense Jesús, tampoc no hi ha Encarnació sense Maria. Les dimensions divines i humanes del misteri de la nostra redempció es troben en els escrits d’Efrem; de manera poètica i amb imatges fonamentalment de les Escriptures, anticipa el rerefons teològic i en cert sentit el mateix llenguatge de les grans definicions cristològiques dels concilis del segle V.\nEfrem de Nísibis, honorat per la tradició cristiana amb el títol de «cítara de l'Esperit Sant», va decidir romandre diaca de l’Església durant tota la vida. Va ser una opció decisiva i emblemàtica: va ser diaca, és a dir servidor, ja sigui al ministeri litúrgic, ja sigui de manera més radical en l’amor al Crist, cantat per ell de manera sense igual, ja sigui en la caritat als germans, als qui va introduir amb mestria excepcional en el coneixement de la Revelació divina.


Canon EOS 800D revisió: una brillant sublilació de 1000 GBP - Dslrs | Gener 2021\nCanon EOS 800D revisió: una brillant sublilació de 1000 GBP\nCanon EOS 800D, amb grans millores en el rendiment i l’autofocus, és un consum complet\nAvantatges Autofocus sofisticat, especialment per a vídeo i visualització en directe Rendiment ràpid a tota la taula Contra La configuració de l’exposició automàtica pot ser més intel·ligent Batuda per Nikon per nivells de soroll No vídeo 4K.\nResolució del sensor: 24 megapíxels, Mida del sensor: 22,3x14,9 mm, Multiplicador de longitud focal: 1,6x, Visor: TTL òptic, Pantalla LCD: 3,2in (1.040.000 píxels), Zoom òptic (longitud focal equivalent a 35 mm): 3x (29-88mm), Obertura equivalent a 35 mm: f / 5.6-9, Muntatge d'objectius: Canon EF-S, Pes: 532 g (només corporal), Mides (HxAxP): 100x131x76mm (només cos)\nEl Canon EOS 800D és l’últim en una línia de règlements digitals que ha obtingut una bona valoració constant en les nostres ressenyes dels darrers anys. L'EOS 750D no va excel·lir en cap àmbit concret, sinó un generós conjunt de funcions, un preu raonable i una qualitat constant que s'afegeix a una càmera perfecta per als usuaris domèstics que busquen una càmera adequada.\nEstàvem acostumats a veure millores subtils amb cada actualització, però el 800D fa alguns avenços importants. El sensor d’autofocus augmenta de 19 a 45 punts, saltant el Nikon D5600 (amb el seu autofocus de 39 punts) en una zona que sol ser la fortalesa de Nikon. Més punts d’autofocus faciliten l’enfocament exactament cap al marc que desitgeu. També, en teoria, millora la capacitat de la càmera per fer un seguiment dels subjectes en moviment al voltant del fotograma. La velocitat de ràfega és de 5 a 6 velocitats i el processador més ràpid significa que pot estalviar JPEG tan ràpidament com els capta.\nLa resolució del sensor es manté a 24 megapíxels, però ara incorpora la tecnologia Dual Pixel de Canon, que proporciona millores significatives en el rendiment automàtic quan es projecten fotografies en mode de vista en directe i per a la captura de vídeo. Les rèflex digitals de Canon eren molt nefastes per a l’autofocus de vídeo, però gràcies a Dual Pixel ara són millors que qualsevol altra marca de SLR o càmera de sistemes compactes (CSC).\nCanon EOS 800D revisió: en ús\nEl 800D s’assembla molt al 750D, amb subtils retocs cosmètics i un nou botó (per llançar les seves funcions sense fils) que separen les aparences. És petita per a una rèflex, però té un ajustament còmode a la mà i els botons cauen sota els dits. Tanmateix, el marc d'ordres únic i vertical no és el meu disseny favorit; Els CSC a aquest preu, com el Panasonic G80 i el Fujifilm X-T20, ofereixen marcatges de doble comandament.\nVeure relacionat Millor càmera 2019: trobeu la vostra càmera perfecta amb una guia de compra d’expertistes\nUna nova interfície guiada anima els usuaris a abandonar el mode Automàtic i a descobrir els avantatges del rodatge en els modes de programació, prioritat i exposició manual. Mostra gràfics i explicacions de text senzilles per ajudar els usuaris a comprendre com utilitzar els modes d’exposició i la configuració. Si bé cobreix bé la configuració de la velocitat de l'obturador i l'obertura, no explica els modes de velocitat ISO, equilibri de blancs o modes automàtics. També restringeix el nombre de funcions disponibles mitjançant el botó del menú Q, oculta la qualitat JPEG, el mode de mesura i altres funcions. Em va alleujar el fet de saber que es pot tornar a activar la pantalla de rodatge estàndard, però el mode Guia hauria de ser útil per a principiants.\nUna vegada que sàpigues el que estàs buscant, apreciaràs el nombre generós de botons d’una sola funció per accedir a la configuració de claus, com ara la velocitat ISO, el balanç de blancs, el mode de conducció i el mode d’autofocus. Si es mou el punt d'enfocament automàtic, cal prémer un botó i després moure el punt mitjançant el teclat de quatre vies o la pantalla tàctil. Aquesta última és més ràpida, però hi ha el risc de canviar inadvertidament a un altre mode d’autofocus. Amb una mica de pràctica, no és massa difícil evitar-ho.\nEls presets de balanceig de blancs es troben fàcilment disponibles, però, com passa amb totes les càmeres EOS, no es necessita la calibració del saldo blanc personalitzat. També em va cridar l’atenció la necessitat d’ajustar la configuració del menú i després vaig tocar OK per confirmar-los; Ajustant i prement mig el botó de l'obturador per sortir del menú abandonen els canvis. El menú Q funciona de manera diferent i aquesta inconsistència va ser la principal font de la meva confusió.\nUna altra frustració és la poca capacitat de personalitzar el comportament del mode Auto ISO. Es pot establir el límit de velocitat superior ISO, però no hi ha cap control sobre les velocitats d'obturador que s'utilitzen (excepte si es defineix manualment en mode de prioritat d'obturador o d'exposició manual). Les SLR Nikon permeten als usuaris ajustar el comportament del mode Auto ISO per als subjectes en moviment o estàtics, i les càmeres Panasonic detecten el moviment del subjecte automàticament. El 800D ignora el moviment del subjecte. Es va intentar gestionar el trànsit de la càmera de manera intel·ligent, utilitzant velocitats d’obturació més lentes per a fotografies de gran angular i més ràpides per a telephoto, però les opcions específiques que es prenien eren rarament òptimes. És una bona motivació per dominar el mode de prioritat de l'obturador, però encara seria millor que els usuaris no se sentin obligats a fer-ho.\nEl nou botó sense fils llança la pàgina de configuració de Wi-Fi i, tant amb NFC com amb Bluetooth disponibles, per ajudar a gestionar la connexió Wi-Fi, establir una nova connexió a un telèfon Android i a un iPad no va tenir problemes. experiència amb càmeres anteriors de Canon. Ajuda que l’aplicació expliqui què cal fer, però encara hi ha un àmbit per simplificar el procediment. Les transferències sense fils i la filació remota han funcionat bé, amb un control elegant sobre l’autofocus i la configuració d’exposició. També vaig poder utilitzar l’aplicació com a monitor de vídeo remot, completat amb autofocus spot controlat amb pantalla tàctil.\nCanon EOS 800D revisió: Autofocus i rendiment\nL’autofocus de 39 punts del Nikon D5600 va ser un dels principals punts de venda sobre el Canon EOS 750D, de manera que el salt de Canon a 45 punts és un gran negoci. Es disposa en una graella de nou per cinc d'alçada i la pantalla tàctil facilita la selecció d'un únic punt, un grup de nou o deixa la càmera per escollir un tema per centrar-se.\nTambé hi ha una opció per definir un punt d’inici, però la càmera pot fer el seguiment del tema al voltant del marc, sempre que es mantingui premut el botó de l’obturador (mig o completament). Això va funcionar bé, però no de forma brillant a les meves proves. El seguiment d’autofocus per a subjectes que es mouen ràpidament és un gran repte per a qualsevol càmera, i el 800D està a l’abast d’entregar resultats fiables.\nEn canviar de mode de visualització en directe, es va mostrar que era molt més fiable en el seguiment de temes en moviment, i l’autofocus es va actualitzar ràpidament. Tot i que va caure amb molta llum i, en algunes circumstàncies, la càmera no va poder enfocar i capturar una imatge malgrat els intents repetits.\nEl rendiment va ser excel·lent en ambdues modalitats. He programat 0,3 segons entre les preses en utilitzar el visor i 0,4 segons en mode de visió en directe. La posterior és una gran millora respecte al 750D, que va trigar aproximadament un segon en mode de visió en directe, i el Nikon D5600, que va trigar tres segons.\nEl rendiment continu va assolir el rendiment de 6fps reclamat, i amb una targeta SD ràpida va continuar fins que la targeta estava plena. Va gestionar la mateixa velocitat amb l’autofocus continu activat, i també amb la visualització en directe, tot i que amb els dos seleccionats es va reduir a 4.3fps. Aquest és un gran avenç per a les rèpliques de consum de consum, que fins ara no han aconseguit proporcionar una experiència de rodatge sensible en mode de visualització en directe. És especialment significatiu aquí, ja que és probable que la vista en directe sigui particularment popular entre les persones que actualitzen des d'una càmera compacta o un telèfon intel·ligent.\nCanon EOS 800D revisió: captura de vídeo\nEl 800D és una excel·lent càmera de vídeo, gràcies en gran mesura a Dual Pixel. Autofocus és prou responsiva i fiable per ser utilitzat amb confiança en situacions crítiques, com ara discursos de casament, on no es pot deixar ni un segon temps. El seguiment de temes també és fiable i, a la pantalla tàctil articulada, és fàcil triar un tema en moviment o estàtic en el qual centrar-se. Hi ha l'opció d'exposició automàtica o manual. Els modes de prioritat haurien estat benvinguts, però arreglant la velocitat de l'obturador i l'obertura i deixar la velocitat ISO en mode automàtic significa que podeu controlar el desenfocament del moviment, però encara es pot beneficiar d'una exposició automàtica. El botó de bloqueig d’exposició està enganxat al vídeo, facilitant el bloqueig i l’alliberament dels nivells d’exposició sota demanda.\nTot i això, és frustrant que la captura de vídeo es limiti a 1080p. La càmera de fotos 4K més barata de Canon és l’EOS 5D Mark IV, però el preu inicial d’altres fabricants per a 4K és molt inferior. Els videògrafs més interessants s’enfronten a una frustrant elecció entre detalls superiors del Panasonic G80 (per exemple), autofocus superiors del EOS 800D o gastant molts diners per al millor d’ambdós mons.\nTanmateix, per als fotògrafs que vulguin filmar un vídeo ocasional, probablement la fiabilitat del 800D serà més valuosa que el detall addicional del G80. Sens dubte, és l’opció perfecta per a vídeos de casa, mantenint els nens en un focus molt fort a mesura que fan carrera al voltant del marc.\nCanon EOS 800D revisió: qualitat de la foto\nHem après que tenim grans expectatives sobre la qualitat d’imatge de les rècords Canon de Canon i, en general, el 800D no ens va decebre. Els colors eren rics i nets sense tenir un tractament excessiu i els detalls eren precisos i naturals.\nLa mesura era generalment precisa, però la càmera tenia una tendència a l’exposició a les parts més fosques del marc. De vegades, això va funcionar per al seu avantatge, però altres trets estaven lleugerament sobreexposats. També es va produir el problema de la velocitat de l'obturador que no va tenir en compte el moviment de l'objecte o la sacsejada important de la càmera, cosa que podria reduir significativament la taxa d'èxit en determinades condicions.\nSi comparem els plans de prova d’estudi amb fotografies arxivades, el 800D va mostrar una petita millora dels nivells de soroll en comparació amb la Canon EOS 750D, però no va poder igualar la sortida neta del Nikon D5600. L'avantatge del D5600 era prim, però, només visible a ISO 3200 i posteriors. Més significatiu és la gamma dinàmica més gran del D5600, que permet extreure més detalls d'ombra dels seus fitxers RAW amb configuració d'exposició radical a Lightroom.\nTot i això, en general, aquestes crítiques són menors. La qualitat de la imatge era generalment a l’altura dels alts estàndards que esperàvem de Canon.\n^ Aquí apareix el tarannà habitual de Canon per a colors rics, alhora que reals, i hi ha una gran quantitat de detalls al fitxer de 24 megapíxels. (1 / 320s, f / 10, ISO 100, 43 mm equivalents)\n** CAPTION: ^ Els detalls són nítids de píxels i no hi ha cap soroll. (1 / 400s, f / 11, ISO 100, 56 mm equivalents)\n** CAPTION: ^ L'exposició automàtica s'ha ajustat al primer pla més fosc, permetent que la sobreposició del fons. (1/200s, f / 5.6, ISO 320, 216mm equivalents)\n^ Aquesta foto és similar, però hauria preferit una exposició més fosca aquí. (1/6s, f / 4.5, ISO 100, 43mm equivalents)\n^ Els tons de la pell són detallats i realistes, però la majoria dels trets d'aquesta seqüència (als anys 1/80 en un vaixell en moviment) es van difuminar. Algunes altres càmeres haurien detectat el moviment i augmentarien la velocitat de l'obturador automàticament. (1/80s, f / 5, ISO 100, 56mm equivalents)\n^ Molts detalls i poc senyal de soroll a ISO 1250. (1 / 400s, f / 5, ISO 1250, 99mm equivalents)\n^ Els tons de pell ombrejats a ISO 2500 comencen a provar els nivells de soroll de l'EOS 800D. Una vegada més, el sistema de dosificació ha exposat per a la part més fosca del bastidor, tot i que en aquest cas amb èxit. (1 / 30s, f / 3.5, ISO 2500, 32 mm equivalents)\n^ Un ajustable pas a ISO 10.000. (1 / 100s, f / 5, ISO 10000, 99mm equivalents)\n^ ISO 25.600 és un pas massa lluny, però és fantàstic poder disparar a qualsevol llum tan baixa. (1 / 25s, f / 4.5, ISO 25600, 56 mm equivalents)\nEOS 800D opinió: Veredicte\nAquest és un moment estrany per a les rèflex digitals. Les càmeres compactes del sistema les han superat per obtenir funcions i captura de vídeo i generalment són a la vegada per la qualitat de la imatge, els controls i l'ergonomia. Mentrestant, SLRs com el EOS 800D es comporten cada cop més com CSC, amb les seves millores significatives en el mode de visualització en directe.\nEncara hi ha un lloc per als rescats electrònics. Hi ha qui preferirà un visor òptic que un electrònic, fins i tot si la visió és més petita, i la gamma de lents SLR de Canon i Nikon està molt més enllà de qualsevol CSC.\nEscollir entre el Canon EOS 800D i el Nikon D5600 és una forta trucada. Ambdues ofereixen una excel·lent qualitat de fotos i vídeos, amb Nikon al capdavant de les fotos i Canon produint vídeos més realitzats. Ambdues tenen una ergonomia digna, excepte uns pocs negatius operatius. Canon és més ràpid, sobretot en mode de visualització en directe, mentre que el Nikon té una durada de bateria més llarga. L’anomenarem un sorteig i us deixarem que feu la vostra elecció.\nResolució del sensor 24 megapíxels\nAmpliació de visor (equivalent a 35 mm), cobertura 0,51x, 95%\nPantalla LCD 3.2in (1.040.000 píxels)\nResolució màxima de fotografies 6.000x4.000\nRelació d'aspecte de la foto 3: 2, 4: 3, 16: 9, 1: 1\nFormat de compressió de vídeo MP4 (AVC) fins a 60Mbit / s\nResolucions en vídeo 1080p a 24/25/30/50 / 60fps, 720p a 25/30/50 / 60fps, VGA a 25 / 30fps\nDurada màxima del videoclip (a la màxima qualitat) 29m 59s\nInterval de velocitat ISO 100 a 51200\nBalanç de blancs Auto, 6 presets amb sintonia fina, manual, Kelvin\nModes d'enfocament automàtic 45 punts (tipus creuat)\nModes de mesurament Detecció de cara, multiplicada, parcial, centrada i centrada\nModes de flaix Sincronització automàtica, forçada, suprimida, lenta, cortina posterior, reducció d'ulls vermells\nModos d’accionament Individual, contínua, temporitzador, bracket AE, bracket WB, HDR\nNom del model de l'objectiu Canon EF-S 18-55mm IS STM\nMuntatge d'objectius Canon EF-S\nConnectivitat USB, Mini HDMI, micròfon de 3,5 mm, comandament per cable\nWireless Wi-Fi, Bluetooth 4.1, NFC\nAccessoris Cable USB, corretja de coll\nPes 532 g (només corporal)\nMides (HxAxP) 100x131x76mm (només cos)\nPreu amb IVA inclòs 0 ', 1]'> £ 869\nCodi de la part 1895C018AA\nnvidia shield tv uk\nllocs web de desbloqueig mac\ntoshiba encore 2 8 revisió


Fons Extraordinari d'Ajuts d'Emergència Social d'Infants de 0-16 anys | Infància\nAjut extraordinari que concedeix l'Ajuntament de Barcelona a famílies en situació de vulnerabilitat per a cobrir les necessitats bàsiques de subsistència d'infants i/o adolescents de 0 a 16 anys.\nNo s’acceptaran canvis a la sol·licitud un cop presentada.\nLes sol·licituds s’hauran de presentar al registre de les OAC, juntament amb la informació que es demana. Caldrà demanar cita prèvia. També es poden presentar a l’Oficina de Prestacions Socials i Econòmiques.\nPersones destinatàries i requisits:\nLes persones destinatàries inicials dels ajuts són els infants menors de 16 anys, empadronats a la ciutat de Barcelona, que visquin en unitats familiars amb rendes baixes i que siguin usuaris amb seguiment de Serveis Socials. Si compleixen els 16 anys durant el 2019, s'abonarà la part proporcional de l'ajut.\nLes persones beneficiàries rebran l’ajut a través de la Targeta Barcelona Solidària. Si la persona sol·licitant disposa de la targeta del Fons de l’any 2018 al seu nom cal guardar-la. En el cas d’ajut aprovat no haurà de passar per l’Oficina de Prestacions Socials i Econòmiques, se li farà efectiu el pagament en aquesta mateixa targeta. Un cop tingueu la targeta Barcelona Solidària, cal que sapigueu que no estarà operativa en el mateix moment del lliurament. Rebreu el saldo en els dies posteriors.\nProductes per cobrir les necessitats bàsiques de subsistència com ara productes d’alimentació, roba i calçat, material escolar, etc. per a l’infant i/o adolescent.\nLa targeta únicament funciona als establiments amb datàfon que venen el tipus de productes de l’apartat anterior.\nEn concret, els sectors en què es pot fer servir la targeta són: alimentació, educació, roba i calçat, farmàcies, òptiques i drogueries, transport públic (títol adquirit a taquilla no a màquina automàtica), altres sectors (venda de combustible a domicili, consums d’emergència, hospitals, sanatoris i consultes mèdiques) i pagament de tributs i taxes a estaments oficials, entre d’altres.\nCal que us poseu en contacte amb: Oficina de Prestacions Socials i Econòmiques, situada al carrer d'Aragó, 344, baixos. Horari d’atenció telefònica: de dilluns a divendres de 9 a 14 h. Telèfon: 93 256 56 48\nWeb dels Serveis Socials de Barcelona. Fons Extraordinari d’Ajut d’Emergència Social per a Infants de 0 a 16 anys


Diversificació energètica: clau per al medi ambient i l'economia | Consumer\nDiversificació energètica: clau per al medi ambient i l’economia\nEspanya necessita augmentar la varietat de fonts d'energia, sobretot renovables, per evitar la seva forta dependència externa i reduir la contaminació\nEl consum d’energia a Espanya depèn, i molt, del petroli, el gas i el carbó de l’exterior. Els experts recorden que aquests combustibles, a més de contaminants, seran cada vegada més cars i escassos. Per això, resultarà imprescindible reduir durant els propers anys la dependència energètica exterior, en concret dels combustibles fòssils, i diversificar les fonts d’energia, recolzant especialment a les renovables, més ecològiques i “made in Spain”.\nEl 86% de l’energia primària consumida a Espanya és importada, la qual cosa converteix al nostre en un país molt depenent de l’exterior. Aquesta energia s’aconsegueix principalment mitjançant tres combustibles fòssils: del 100% del consum primari, el 49% es basa en el petroli, el 21% en el gas natural i el 12% en el carbó.\nD’altra banda, l’electricitat generada a Espanya es basa essencialment en centrals termoelèctriques (que utilitzen gas, carbó o gasolina), nuclears i hidroelèctriques. Quant a les energies renovables, malgrat comptar amb un dels sectors més avançats del món, el seu pes en la producció d’energia final no va passar en 2008 del 9%.\nEl 86% de l’energia primària consumida a Espanya és importada, la qual cosa li converteix en un país molt depenent de l’exteriorPer això, l’escenari energètic a Espanya és molt poc diversificat, amb una clara dependència de combustibles no renovables estrangers, la qual cosa suposa bàsicament dues conseqüències molt negatives per al medi ambient i l’economia. La producció elèctrica i el transport, dos dels principals consumidors energètics, emeten una gran quantitat de gasos d’efecte hivernacle (GEI), causants del canvi climàtic.\nEn concret, es calcula que Espanya llança a l’atmosfera uns 400 milions de tones anuals de diòxid de carboni (CO2), un dels principals GEI, dels quals el 25% provenen de la generació d’electricitat i el 27% del transport. Amb aquestes dades, Espanya emet un 63% més de GEI que en 1990, una xifra que converteix en una missió pràcticament impossible el compromís signat en el protocol de Kyoto d’emetre en 2012 un 15% més de GEI que en 1990.\nEn l’aspecte econòmic, la dependència externa d’uns combustibles que s’esgoten i es troben en mans d’uns pocs països és un clar inconvenient per a la competitivitat. En 2007, les transferències de riquesa a l’exterior per importacions d’energia primària van suposar a l’economia espanyola 35.000 milions d’euros. Segons Iván Martén, consultor de la signatura Boston Consulting Group, a curt i mig termini hi haurà disponibilitat d’aquests recursos, però seran més cars, a pesar que els preus mundials de petroli i gas s’hagin estabilitzat actualment com a conseqüència de la crisi.\nA més, la demanda energètica és cada vegada major, amb un ritme de creixement anual del 2,4% en el període 2002-2006 (enfront d’un 3,3% de mitjana mundial). I encara que l’actual crisi econòmica freni lleugerament aquesta tendència, l’Agència Internacional de l’Energia (AIE) estima que a llarg termini continuarà a l’alça. En concret, els responsables de l’AIE consideren que en 2030 es consumirà al món un 50% més d’energia que en l’actualitat.\nMesures per a la diversificació energètica\nUn estudi publicat al gener en la revista Energy Policy analitzava la possible evolució del sector elèctric espanyol. Els seus autors, un grup d’investigadors de la Universitat Pontifícia Cometes de Madrid, dirigits per Pedro Linares, ho qualifiquen d’insostenible “” i, per això, oferien diverses mesures industrials i polítiques que podrien prendre’s per a la seva sostenibilitat, entre elles, potenciar les energies renovables.\nEl pes de les renovables en la producció d’energia final a Espanya no va passar en 2008 del 9%Per la seva banda, la Unió Europea (UE) també és conscient de les seves manques. El 55% d’energia primària consumida pels països europeus és també importada. La recent crisi del gas natural rus, que va deixar sense subministrament a diversos països, va posar en evidència els inconvenients de tenir un mix energètic tan depenent com a poc diversificat.\nPer això, el Parlament Europeu ha aprovat un pla de diversificació energètica en el qual reclama a la Comissió una sèrie de mesures. Entre elles destaca el suport a la creació de noves rutes de proveïment de gas natural i de més infraestructures per albergar gas natural liquat (GNL); el foment d’un “debat obert en la societat, sense prejutjar els resultats, sobre l’ús de l’energia nuclear”, en la qual la indústria europea “exerceix el lideratge mundial”; o l’impuls de l’energia solar i de la biomassa.\nEn definitiva, els experts insisteixen a augmentar la presència de les renovables en el mix energètic i reduir gradualment el pes dels combustibles fòssils, especialment el petroli, ara com ara el gran dominador del sistema energètic. A més, no cal oblidar que ja es plantegen objectius concrets, com el pla europeu perquè en 2020 aquests suposin el 20% de l’energia produïda.\nDe forma paral·lela, les mesures per augmentar l’eficiència energètica i apostar per la innovació tecnològica permetrien també diversificar i millorar els sistemes de producció energètica i reduir el consum d’energia.\nAixí mateix, els experts sostenen que aquests objectius són ambiciosos però no impossibles, perquè el desenvolupament tecnològic és suficient per a això. Per tant, es necessita un esforç comú a tot el món en el qual participin tots els actors socials. En aquest sentit, els consumidors són també una part fonamental, ja que poden assumir mesures per estalviar energia, utilitzar una major quantitat d’energies renovables, pel que poden també sol·licitar subvencions, i reclamar a les institucions que duguin a terme plans de diversificació.\nProducció energètica al món\nEl planeta, i no només Europa, necessita augmentar la diversificació energètica: la major part de l’energia que es consumeix al món també és d’origen no renovable. Segons l’últim informe de l’AIE, amb dades de 2006, el 34,4% del total prové del petroli, el 26% del carbó/torba, el 20,5% del gas, el 10,1% de combustibles renovables i residus sòlids (biomassa i productes d’origen animal, gas i líquids a partir de biomassa, i dels residus industrials i municipals), el 6,2% és d’origen nuclear, el 2,2% és hidroelèctric, i el 0,6% correspon a altres fonts (geotèrmica, solar, eòlica, etc.).\ncombustibles energètica energia españa renovables


Hiperplàsia benigna de pròstata - Institut Urològic López Costea\nLa hiperplàsia benigna de pròstata (HBP) és la patologia més freqüent de la glàndula prostàtica. Consisteix en un creixement benigne (no cancerós) de la mateixa com a conseqüència de la hiperplàsia de les cèl·lules glandulars i estromals.\nLa seva prevalença augment amb l’edat, apareixent aproximadament en el 60% dels homes major de 60 anys i en el 70% dels majors de 70. A l’actualitat no existeixen mètodes preventius d’aquesta patologia, però si eines per a un diagnòstic precoç que ens permetrà oferir múltiples opcions de tractament amb l’objectiu de millor la qualitat de vida dels nostres pacients i evitar futures complicacions.\nTot i que la HBP pot cursar de forma asimptomàtica, alguns pacients desenvoluparan símptomes que poden varia en severitat, podent arribar a la retenció aguda d’orina i el deteriorament de la funció renal. Els símptomes més freqüentment identificats són la dificultat per a buidar la bufeta, l’augment de la freqüència urinària (diürna i nocturna), la sensació de no buidar la bufeta de forma completa o la necessita d’anar urgentment a orinar per a evitar un escapament.\nL’inici d’un tractament per a la HBP dependrà sempre de la severitat dels símptomes, així com de l’afectació de la qualitat de vida que suposi, tenint sempre en compte que la simptomatologia pot progressar al llarg del temps i tornar-se cada cop més molesta.\nEn el nostre centre oferim les següents opcions terapèutiques:\nVigilància (controls sense tractament actiu)\nTractament mèdic (fàrmacs que milloren la simptomatologia)\nTractament quirúrgic mínimament invasiu:\nFotovaporització prostàtica amb làser verd\nEnucleació prostàtica amb làser d’Holmium\nAdenomectomia retropúbica per cirurgia robòtica\nPer a la correcta elecció d’una tècnica o altra és imprescindible la individualització de cada cas mitjançant la historia clínica, la exploració física, la mesura de la severitat dels símptomes amb l’Escala de Símptomes Prostàtics (IPSS), una analítica sanguínia per a determinar el PSA i la mesura de la mida i volum urinari residual (després de la micció) per ecografia transabdominal. Així mateix, poden ser necessaris altres estudis complementaris com la fluxometria, la cistoscòpia o un estudi urodinàmic amb la intenció d’oferir als nostres pacients la opció terapèutica idònia.\nFotovaporització prostàtica amb làser\nLa fotovaporització prostàtica amb làser és una tècnica quirúrgica mínimament invasiva indicada en el tractament dels símptomes urinaris derivats de la HBP. Consisteix en la vaporització mitjançant energia làser del teixit prostàtica que comprimeix el conducte de la orina i que està dificultant el seu buidatge.\nCom es tracta d’una tècnica poc invasiva, l’ingrés hospitalari i el temps de sondatge vesical és molt curt (24-48h) sent la recuperació post-operatòria molt ràpida. Un dels principals beneficis respecte a altres tècniques és el bon control de la hemostàsia, disminuint el risc de sagnat intra- i postquirúrgic.\nLa enucleació prostàtica amb làser d’Holmium (HoLEP) és un tècnica quirúrgica per el tractament de la HBP en la que l’adenoma prostàtic que causa la obstrucció urinària és progressivament separat de la càpsula fibrosa que l’envolta. Posteriorment l’adenoma és extret de la bufeta utilitzant un instrument anomenat morcelador de teixits. Tot el procediment quirúrgic es fa sota anestèsia a través de la uretra.\nLes principals avantatges de l’HoLEP respecte altres tècniques radiquen en les propietats d’aquest tipus de lases, com són la seva excel·lent capacitat de coagulació, la possibilitat de fragmentar litiasi i el poder tractar qualsevol pròstata independentment de la seva mida.\nÉs important destacar que ambdues tècniques no tenen cap efecte nociu sobre la funció sexual, de forma que no hi haurà variacions en la mateixa després del tractament endoscòpic amb làser.


Relat " Hem fet el cim!"\nInici > detall del relat: Hem fet el cim!\nUn relat de: nadàlia\nportaria amb la motxilla a l'esquena, pel cap baix uns vint quilets per noia i noi. Era la primera vegada que feien una travessa tan llarga, abans sempre havien anat de campaments, però enguany atès que eren els grans de totes les colles, havien preparat la seva primera ruta. Hores i hores de reunions, per cercar mapes adequats, per calcular les distàncies i els desnivells, per riure i compartir algunes històries, acudits i bajanades variades que la colla explicava sota aquell sostre\nenfosquit pel fum d'una estufa de llenya de l'any de la picor.\nSempre, però, presidint el local, "la xerpa", aquell cap de vaca que van portar els "mosquits flairosos que no piquen de nit", la colla de l'any passat que va fer una travessa per "La vall del riu Madriu" a Andorra. on es troben uns paisatges encisadors i solitaris si no fos pels ramats de vaques i cavalls que et trobes pels viaranys. Aquest any els feia il.lusió anar de Puigcerdà fins a LLavorsí, i la part principal de la caminada era tractar de fer l'ascensió de la muntanya més alta del nostre país, "La Pica d'Estats". El temps passa de pressa i com deia en Quim, "hem de viure lentament , fruint de cada moment per així deturar el ritme vertiginós del temps", en Quim, sempre en tenia alguna per dir, de fet li deien el set-ciències, i era un expert metereòleg i un dels millors grimpadors de "la colla de les puces petites que fan grans gambades pel Pirineu", nom , aquest , que havia proposat la Laia i que el grup, mig remugant, havia acabat d'acceptar. Perquè, no obstant això, era en Felip, qui deia, que la millor proposta era la seva, havia escollit un nom d'allò més clàssic i més carrincló, així ho afirmà la totalitat del grup el vespre que van escollir el nom, la seva proposta era"noies i nois en ruta". Encara s'escolten les riallades i les xiulades del grup, criticant la "gran" imaginació i "esforç intel.lectual" del seu autor, algú va dir que semblava el text d'una pancarta d'aquestes que posen en els fanals, això mateix una pancarta electoral. Sí de fet, en Felip sempre havia cregut que era un gran comunicador i un dels seus somnis era arribar a fer política, però política de la de veritat sempre afirmava amb un to de superioritat, ,com d'aquell que mira els altres per sobre l'espatlla i a la vegada els cuida amb un copet a l'esquena , assenyalant una amable complicitat.\n-Bé, ja ho tenim tot a punt? preguntà altre cop en Joan, doncs vinga som-hi el tren marxa d'aquí tres quarts d'hora i no espera ningú. Tota la colla, desmenjada, enfilava el carrer dels Bous, nom atàvic perquè ara només hi passaven vehicles de la nostra era, com deia la Pilar, potser la més antipàtica del grup, segons la Mercè que era la simpatia feta dona, paraules seves i compartides pel Joel i la Loubna, els més grans i assenyats, els portadors dels mapes, secrets i enigmàtics, de l'expedició.\nSi fem un salt en el temps, ens trobem el grup eixorivit, no pas cansat, cantant a la porta d'entrada de la Vall Ferrera, al Pallars Sobirà, després de passar la nit a la capital de la comarca, Sort, justament on en Felip comprà "loteria" de Nadal, d'amagatotis, en una escapada vespertina abans que tanqués l'administració del poble. Un bon polític havia de disposar de capital per a les seves obres i infraestructures, si més no, somniava, per fundar un nou partit catalanista que arrelés i s'abeurés de les fonts de la Renaixença Verdagueriana fins al Nou-centisme Carnerià, en Martí sempre li deia amb tendresa"Ai, Felip, en cap cap, cap el que cap en aquest cap".\nDesprés de caminar uns metres la colla es fixa en un cartell que hi ha a l'entrada de la Vall, "Aquí és pot escoltar silenci". Tres noies i dos nois se'l miren i el llegeixen, mentre beuen uns glops de la cantimplora i la resta ja enfila el camí. En un no res comprovaran que realment s'escolta silenci, sempre que hom hi posi l'actitud atenta, tots gaudeixen dels poblets que van trobant pel camí, alguns talment abandonats i lluny del temps de la producció de les fargues que donen nom a la Vall, El paisatge és encisador tots els colors del verd, manllevant Raimon, com afirmà en Joan, es trovaven en aquells verals, al cor del País.Dues hores després, havent dinat, cap al migdia, una part de la colla, cansada però decidida arriba al darrer poblet de la vall, "Âreu". Un cop aplegats tota la ramada, sota un sol roent, afeblit per un suau ventijol de muntanya, en Joan té una gran decepció. De fet ho havia parlat amb el guarda del refugi del Pla d'en Boet, el camp base per a fer el cim. En rotllana comentaven la insensibilitat del govern català en construir una espècie d'autopista, si més no carretera, que anava d'Àreu fins als Plans d'en Boet, formats per uns pans de verdor voltada de muntanyes en un cul de sac. Ara, sabia en Joan, tots els vehicles podien arribar fins al bellmig del pla, a tocar el refugi de muntanya.\n-Sabeu què noies/is, féu cerimoniosament el cap de colla, ens han robat la terra, personalment em nego a acompanyar-vos per aquesta carretera on abans hi havia un dolç camí de muntanya. Això vol dir que enguany no farem la Pica , no farem el cim, però direm allà on calgui que n'estem farts de destrosses a la natura, de carreteres pels tot-terreny, d'autopistes desdoblades, finalment, digué emocionat, mentre tothom l'escoltava, fins i tot turistes i gent del poble, "què fan amb la terra, qui esbotza el paisatge amorosament cuidat per generacions i generacions, quin dret té l'home estúpid del segle XX i XXI de desfer viaranys i corriols i omplir-los de gris, de la grisor més fosca que hom pot trepitjar, us ben asseguro que d'aquí un temps, no massa enllà, l'home maldarà inutilment per gaudir d'un bell paisatge, d'un ufanós cimall, d'un riu net i viu, d'una pollancreda, d'un alzinar, d'una roureda, d'uns aiguamolls, tot, tot, serà cobert per l'asfalt, aquest betum mineral, negrós, dur i trencadís quan és fred, constituït principalment per una mescla d'hidrocarburs, llavors dones i homes cavalcant grans monstres de metall faran corrua per trepitjar un bri d'herba"...el silenci era pregon, ningú, cap dels nois i noies, cap dels pagesos, cap dels turistes, no digué res, només es podia escoltar el silenci, fins i tot les vaques i els cavalls que romanien a les prades semblaven compungits, tristois, el sol s'havia ennuvolat i una grisor freda envoltava l'ambient, del cel començaven a caure llàgrimes, llagrimejava suaument i en Felip pensà que aquell dia era un dia diferent a la seva vida i tenia la certesa que tota la colla havia fet el cim.


Diferència entre revisions de la pàgina «Nuri Al Maliki» - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nDiferència entre revisions de la pàgina «Nuri Al Maliki»\nNuri Al Maliki (modifica)\nRevisió del 07:46, 18 jul 2010\n26 bytes afegits , fa 9 anys\nRobot afegeix: so:Nuur Al-Maliki; canvis cosmètics\nRevisió del 11:03, 3 feb 2010 (modifica)\nm (Robot afegeix: bn:নুরি আল-মালিকি)\nRevisió del 07:46, 18 jul 2010 (modifica) (desfés)\nm (Robot afegeix: so:Nuur Al-Maliki; canvis cosmètics)\n'''Nuri Al Maliki''' (''en [[Llengua àrab|àrab]]'': '''نوري كامل المالكي''', transcrit com ''Nūrī Kāmil al-Mālikī'') és un [[polític]] [[Iraq|iraquià]] que actualment ocupa el càrrec de [[Primer ministre]] de l'Iraq; que el converteix en el governant del país (ja que la Constitució actual atorga tot el [[poder executiu]] al Primer Ministre).\nNuri Al Maliki va néixer a la ciutat iraquiana de [[Hillah]], a la província de [[Babil]], l'any []; va estudiar i es va llicenciar en [[Filologia àrab]], disciplina en la qual també es va doctorar per la [[Universitat de Bagdad]]. També té un màster en [[Literatura àrab]].\nDurant els anys que va estudiar a la Universitat, Maliki es va afiliar al partit polític [[xiïta]] [[Dawa]]; convertint-se en un fugitiu polític en temps de la [[dictadura]] del partit ultranacionalista d'esquerra [[Baath]].\nAquest grup es va convertir en el primer Congrés Nacional Iraquià; aliança de dotzenes de partits i grups d'oposició que es va fundar el [[juny]] de [] (encara que Dawa no va entrar-hi formalment fins l'[[octubre]] de []). L'any [] el partit Dawa es va separar d'aquesta aliança.\n== Transició política després de Saddam Hussein ==\nDesprés de l'enderrocament de Saddam Hussein causada per la invasió nord-americana de []; Maliki va retornar a l'Iraq i es va unir al primer Govern de Transició format sota l'ocupació multinacional. Maliki va encapçalar el Comitè de Donis-Baathificació; un òrgan del nou Govern encarregat d'acomiadar o expulsar de l'administració pública a la majoria dels funcionaris pertanyents al partit Baath.\nEl [[30 de gener]] de [], Maliki va ser escollit diputat a l'Assemblea Nacional Constituent de caràcter transitori. Ell va ser un dels negociadors del bloc xiïta per a arribar a un consens en l'elaboració de la nova [[Constitució]] i fou considerat un negociador molt dur pels representants dels altres blocs; al final Maliki seria un dels principals redactors de la Constitució definitiva. Posteriorment Maliki va ser nomenat President de la Comissió de l'Assemblea encarregada dels assumptes de seguretat; i com a tal, va assolir que es redactés una Llei Antiterrorista molt dura per a combatre als terroristes que s'oposaven al nou Govern i a les tropes estrangeres. Tot això li va fer guanyar fama de ser un implacable partidari de la "mà dura" contra els enemics del nou ordre.\n== Primer Ministre de l'Iraq ==\nDesprés que els [[kurds]], [[sunnita|sunnites]] i una gran part dels [[xiïta|xiïtes]] s'oposessin a que [[Ibrahim Al Yafari]] fos reelegit [[Primer Ministre]]; els ulls de la classe política del país es van bolcar cap a Maliki. Ell era el segon líder més important de Dawa (superat només pel propi Al Yafari); i tenia millors relacions amb els líders polítics kurds i sunnites. Per això es plantejà el seu nom com el d'un home de consens, capaç d'encapçalar un Govern d'Unitat Nacional.\nEl [[22 d'abril]] de [] el President de la República [[Yalal Talabani]] va proposar al nou [[Parlament]] que Maliki fos escollit Primer Ministre, i el [[20 de maig]] de [] el Parlament el va ratificar. L'endemà, [[21 de maig]], Maliki va presidir el primer Consell de Ministres iraquià del seu Govern. Maliki ha promès mà dura contra la insurrecció, però al mateix temps va esmentar que negociaria amb tots els grups ètnics i religiosos del país per a avançar en una reconciliació nacional que permeti obtenir la pau.\n[[Categoria:Iraquians|Maliki, Nuri Al]]\n[[Categoria:Polítics asiàtics|Maliki, Nuri Al]]\n[[tr:Nuri El Maliki]]\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/wiki/Especial:MobileDiff/5662476»


Starzel-Stuben Alling Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nVeure tots els 2 allotjaments a Alling.\nStarzel-StubenParsbergstraße 20, Alling, Alling, Alemanya, 82239 - Veure al mapaNotable7,4Basada en48comentarisStarzel-StubenVeure més fotosVeure més fotosVeure més fotos7,4 Molt bona valoració dels hostesVeure tots els comentaris"Great restaurant. The rooms were very clean and comfortable."AndreiCanadaVeure més fotosMolt bona ubicació 7,2Veure el mapaVeure totes les 23 fotos7,2UbicacióParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionsRestaurantsaparcament de cotxes\nOpcions d'habitacióVeure les fotosHabitació Doble amb dutxa (Double Room with S...25 m2plat de dutxa2 llits individualsFixa les dates per veure preusVeure les fotosHabitació Clàssica 2 llits (Classic Twin Room...plat de dutxaFixa les dates per veure preusVeure les fotosHabitació Individual (Single Room)15 m2plat de dutxa1 llit individualFixa les dates per veure preusVeure les fotosHabitació Doble (2 Adults + 1 Infant) (Double...20 m2plat de dutxa2 llits individualsFixa les dates per veure preus\nSobre l'allotjamentDescripcióTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Starzel-Stuben és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Gilching. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Starzel-Stuben també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Gilching. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen transport hotel/aeroport, instal·lacions per a reunions i banquets , restaurant, servei de llançadora, àrea de fumadors. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara balcó/terrassa, aparell de televisió, plat de dutxa per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Starzel-Stuben és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Gilching.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Desplaçamentaparcament de cotxes Àpats, begudes i refrigeriRestaurants Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més


Gibraltar, la tanca que corre el risc d’endurir-se un cop més\nEl Penyal vist des de la frontera espanyola en una imatge d’arxiu. PERE TORDERA\nLondresLes turbulències dels últims dies entre Londres i Brussel·les han eclipsat el problema fronterer que la Unió Europea, i especialment Espanya, té a Gibraltar des de l’1 de gener. Durant els quatre anys llargs del procés de divorci, el Penyal ha provocat un dels fets més absurds de les relacions hispano-britàniques recents: l’abril del 2017, l’exlíder conservador Michael Howard va assegurar a la premsa britànica que la llavors primera ministra, Theresa May, no dubtaria en anar a la guerra per defensar Gibraltar com Margaret Thatcher va fer el 1982 per defensar la sobirania de les Malvines.\nL’estirabot va quedar en no res, per la pròpia ridiculesa de les declaracions i també perquè, ni que sigui amb la boca petita, Madrid ha renunciat -o no hi ha insistit més- a parlar de sobirania. Per una vegada, el govern espanyol ha pres una actitud pragmàtica, i intenta salvar els mobles i que la posttransició del Brexit no causi més mal del que ja es preveu que causarà.\nFa mesos que Madrid busca una solució amb Londres i Gibraltar perquè la tanca no esdevingui dura i es torni al període 1969-82, quan per arribar a Gibraltar des de Madrid, Barcelona o Sevilla pràcticament calia abans fer escala a Londres o Lisboa, ateses les dificultats que implicava creuar la frontera terrestre. Ara, però, la tanca serà frontera exterior no només entre Espanya i el Regne Unit sinó entre Schengen i la UE, d’una banda, i territori britànic, de l’altra.\nPerò entre 10.000 i 15.000 persones la creuen a diari. Des de l’1 de desembre els espanyols i comunitaris que treballen a Gibraltar s’han pogut inscriure en un registre creat per les autoritats del Penyal perquè el seu trànsit diari sigui fluid. Però la resta de transeünts i totes les mercaderies seran mirades amb lupa abans de posar un peu a l’avantsala de Londres. El pacte pot facilitar una mica la solució futura, i l’agilitat de les relacions, gràcies a la proposta espanyola que Gibraltar continuï en la unió duanera, en el mercat interior i fins i tot dins de Schengen. Però Gibraltar no té autoritat per aconseguir-ho i ha d’esperar una decisió que arribarà des de Londres.


Les alcaldesses de Badalona i de Barcelona i el conseller d’Afers Exteriors, Relacions Institucionals i Transparència han visitat aquest matí el vaixell i han saludat la tripulació | Iniciativa per Catalunya Verds\nL’ONG badalonina disposa d’un local cedit al Port de Badalona on el vaixell medicalitzat hi té la seva base\nUna setmana després d’ajornar per motius tècnics la seva sortida des del port de Badalona, el vaixell Astral de l’ONG Proactiva Open Arms ja ha salpat cap a les aigües del Mediterrani Central amb l’objectiu d’ampliar el seu operatiu permanent a Lesbos, a Grècia. L’Astral és un veler medicalitzat que realitzarà tasques de vigilància i salvament davant les costes de Líbia. Les alcaldesses de Badalona, Dolors Sabater, i de Barcelona, Ada Colau, juntament amb el conseller d’Afers Exteriors, Relacions Institucionals i Transparència, Raül Romeva, han visitat aquest matí el vaixell i han saludat la seva tripulació abans d’abandonar el port badaloní.\nRecordem que Proactiva Open Arms disposa d’un local cedit al port de Badalona on el vaixell medicalitzat hi té la seva base. Aquest veler, cedit per un empresari italià a l’ONG, ha estat convertit després d’una remodelació integral feta al port de Badalona en un vaixell polivalent medicalitzat. L’Astral està dotat amb tecnologia actual i els sistemes de comunicació necessaris per poder treballar de forma coordinada amb autoritats marítimes i organitzacions que treballin a la zona.\nDes de Proactiva Open Arms, el director d’aquesta ONG badalonina, Òscar Camps, i el capità del vaixell Astral, Andreu Rul·lan, han indicat que un cop estiguin davant de la costa de Líbia podran “localitzar refugiats que intentin travessar el Mediterrani, protegir-los i evaquar-los si és necessari”. També han explicat que col·laboraran amb els serveis de guardacostes i altres ONG. El vaixell Astral compta amb un petit hospital, metges voluntaris i una capacitat per a un màxim de 150 persones. La tripulació farà torns de 15 dies.\nL’alcaldessa de Badalona, Dolors Sabater, ha dit que “davant del drama humanitari de la magnitud del que s’està vivint actualment en aquesta zona de la Mediterrània i davant una resposta que ens avergonyeix de la pròpia Europa, una iniciativa com aquesta de Proactiva Open Arms servirà per salvar vides de persones que fugen de la guerra i de la misèria”. “Per a Badalona, el fet que una ONG de la ciutat hagi posat l’alerta a la societat, hagi denunciat aquest drama i alhora estigui intervenint i actuant per salvar vides ens satisfà perquè som una ciutat solidària”, ha afegit.\nL’alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, ha dit que “és un orgull acompanyar avui la sortida d’aquest vaixell d’Open Arms que en realitat simbolitza l’esperança per a l’Europa que volem. Des de baix, la ciutadania s’està organitzant de forma exemplar i està demostrant que les coses es poden fer d’una altra manera, que es poden defensar els drets humans, que es pot prioritzar la vida humana, i no només dir-ho, sinó fer-ho”. “Això és un petit miracle fet per la voluntat de molta gent que no es resigna ni a la injustícia, ni a la violació dels drets humans, ni a que algú es mori ofegat al Mediterrani quan hi ha recursos per evitar-ho”, ha afegit.\nPer la seva banda, el conseller d’Afers Exteriors, Relacions Institucionals i Transparència, Raül Romeva, ha afirmat que “cal posar de manifest que hi ha una urgència que reclama una resposta immediata i el fet que hi hagi gent que de forma altruista i voluntària com és el cas de moltes organitzacions, entre elles Open Arms, que fan aquesta feina posa en evidència que les administracions no estan fent una feina que haurien d’estar fent. Hi ha una necessitat i hi ha gent disposada a donar una resposta. Les administracions han d’estar al servei d’aquesta demanda i han d’ajudar les persones que estan donant una resposta a la pitjor crisi que està vivint en aquests moments la Unió Europea”.


jocs d'atzar les quotes pista de mots\nLes reclamacions de la indústria específica agència de notícies de l'informe d'Acord a la indústria agència de notícies Agimeg.- la, els Estats Units lidera un "despesa total en apostes i el joc" de la llista per a l'any 2014 amb $142.6 milions de dòlars, seguida de la Xina, que es submergeix a $95.4 milions d'euros, el Japó $29.8 milions d'euros, i Itàlia $el 23,9 milions d'euros jocs d'atzar o que quer dizer.\nGran bretanya classificat en cinquè lloc amb $un 23,6 milions seguit per Austràlia $el 20,3 milions d'euros, Alemanya amb $de 14,6 milions d'euros, França $13 milions d'euros, i Espanya $10.9 milions de dòlars. Segons l'informe Austràlia, no obstant això, va prendre el primer lloc en termes de passar per cap amb una mitjana de $1130 més del doble que la d'Itàlia de la qual pescadors van gastar $492 mitjana de situar el país vuitè en la per cap mitjà rànquing jocs d'atzar les quotes pista de mots. L'informe conclou amb una previsió en el global del mercat de jocs per a l'any 2015 de $488 milions d'euros jocs d'atzar les quotes de mots clau 5 lletres. Casino en línia de Notícies Cortesia de Infopowa l'home amb El pla d'aquí a Casinomeister quotes de material mòbil cada número a daus.\nBryan Bailey ha estat funcionant Casinomeister des del seu llançament al juny de 1998 quotes reial holdem. Ell ha observat a la indústria de créixer des de la seva primigènies etapa del que ho és ara. El Meister ha assistit prop de 100 conferències en els últims 20 anys i ha qualsevol estat un interlocutor o un panell moderador d'un mínim de 60 actes quotes de la ruleta de destinació en verd.\nSempre ha estat un defensor de la justícia i la raó i és coneguda com la cervesa alemanya, un bon Whisky, i [email protected]ter.com.\njocs d'atzar les quotes de mots clau 5 lletres\nquotes reial holdem\nquotes de la ruleta de destinació en verd\nEstació de tren a prop estrelles casino de sydney\nA mississippi casino durant oklahoma\nA mississippi casino en concepte de subvenció\nAbs cbn mmk temps de ranura


Barcelona Activa part important, un any més, de 4YFN i Mobile Week Barcelona - Barcelona Activa\nBarcelona Activa part important, un any més, de 4YFN i Mobile Week Barcelona\nL'agència de desenvolupament local disposa d'un estand a la plataforma de 'startups' amb 20 empreses emergents\nBarcelona Activa, 21 de febrer 2018\nUn any més, Barcelona Activa organitza una sèrie d'esdeveniments lligats al sector del mòbil, en escenaris tan importants com són el 4FYFN i la Mobile Week Bacelona.\nEl 2018 ha arrencat amb una agenda completa d'esdeveniments a Barcelona que tenen, com a epicentre, el sector del mòbil, principal catalitzador de la transformació econòmica i social que representen els nous desenvolupaments tecnològics.\nEl Mobile World Congress (MWC) és el punt de reunió per a molts dels i les líders de la indústria però, són esdeveniments com el 4YFN i la Mobile Week Barcelona els que marquen la diferència, sobretot, per a les start-ups.\n4YFN, plataforma llançadora per a les start-ups\n4YFN té com a objectiu promocionar i donar visibilitat a projectes empresarials emergents. L¿esdeveniment funciona com a una plataforma que permet que les start-ups i els nous projectes relacionats amb la tecnologia del mòbil entrin en contacte amb inversors/es i institucions públiques per generar noves oportunitats de negoci o crear sinergies.\nAixí doncs, en aquesta nova edició, Barcelona Activa torna a ser part important de l¿acte, reunint en un únic estand 20 start-ups vinculades amb algun dels seus espais d'incubació o programes de suport a l'emprenedoria.\nAquestes empreses, que se sumen a les més de 22.000 a les quals Barcelona Activa ha donat suport al llarg de seus 30 anys, tenen projectes que aporten solucions en el sector de l'energia, del turisme sostenible, del Big Data en medicina i salut o, fins i tot, en el camp de la cohesió social: BITPHY, ATHLEPIC, GASPORT, MANZANING, DRIBO, GUIDD, GUESTMATE, FOOT ANALYTICS, Childcare ON, BIEL GLASSES, COCOOKING, LITERUP, FOTORAPORTO, RAPID-MIX (REACTABLE),GLOBAL PLANNING SOLUTIONS, NOBONE, WEFITTER, SHARIFY, AMALFI ANALYTICS i RATIONAL PIXELS.\n4YFN es converteix doncs en cita imprescindible tant per a professionals assentats del món mobile com per a tots aquells que estan fent els seus primers passos al sector.\nMobile Week Barcelona: activitats, diàlegs, tallers i molt més\nUna de les iniciatives de Mobile World Capital és la Mobile Week Barcelona, un espai obert a la ciutadania per reflexionar sobre la transformació digital i el seu impacte en la societat. Va començar el dia 15 de febrer i tindrà lloc fins al 24 de febrer a diversos espais de la ciutat. Per a això, l'esdeveniment reuneix a personalitats de molt diferents àmbits: científics/ífiques, filòsofs/òsofes, artistes i professionals de diverses àrees.\nEl Cibernàrium també participa a la Mobile Week Barcelona amb els tallers "Salut, diners i amor. Tecnologia bàsica aplicada a la vida quotidiana", "Descobreix la tecnologia Blockchain per al teu negoci" i "Noves tendències en el consum i producció d'art i cultura: realitat augmentada i gamificació.


LA FONT DE GRECCIO: Una benedicció\nAmelia 1 de desembre de 2020, a les 11:15\nBenvingut, petit Sergi\noteizana 1 de desembre de 2020, a les 15:35\nBona tarde Sergi, emocionante lo que nos cuentas, ya eres padrino de un niño en África, no lo has bautizado, pero lo has bendecido, seguro que en esta bendición iban incluidos muchos deseos, 1º el de la vida, éste se ha realizado, que sigan los demás que has tenido o que tendrás a partir de ahora.\nMarta 1 de desembre de 2020, a les 16:36\nQuin goig un Sergi africà!!! Ara ja hi tens una mica mes de tu i sense haver-ho previst!!! Moltes felicitats a tu i a la família!!!\nJordi Morrós Ribera 1 de desembre de 2020, a les 16:40\nAbans aquí això de triar el nom era un dret inalienable del padrí. El meu difunt pare tota la vida va portar la frustració que el seu padrí va triar un nom que no era propi de la família i que a ell tampoc no li agradava. Es deia Ramon el meu pare, que sincerament no trobo que sigui tan lleig. Aquest també és un motiu pel qual jo no me'n dic de Ramon ja que mai de la vida no li hagués posat a cap fill seu.\nSergi d'Assís 1 de desembre de 2020, a les 19:26\nUn dels meus avis es deia Ramon, i potser per això sempre m'ha sonat a nom de persona gran. A casa meva, el tema del padrí el solucionaven posant el seu nom en un dels tres noms del bateig. Per això em dic Sergi, Joan (nom del padrí, que és el meu cosí) i Genís (perquè vaig néixer el dia de Sant Genís). Amb els tres germans, els pares van seguir el mateix criteri\nJordi Morrós Ribera 2 de desembre de 2020, a les 18:58\nEn el meu cas també es va solucionar així la història. En el meu cas em van posar a part del nom principal de Jordi, els noms de Joaquim i Josep en honor dels dos avis. Però es veu que a la generació del meu pare nascut a l'any 1915 les coses anaven diferent. Molta sort en la teva estada i la seguiré amb interès.\nM. Teresa 1 de desembre de 2020, a les 17:00\nEnhorabona, Sergi! És un goig poder compartir aquestes notícies tan maques.\nSilvia Coral 1 de desembre de 2020, a les 18:50\nOstres Sergi! No vegis , quina carrerilla que portes,ja.\nLa veritat és que la teva crònica m'ha fet venir un somriure molt gran i t'imagino à amb cara de sorpresa... i és que no és per menys!!!\nA veure si la mare et deixa fer-li una foto amb tu.\nSeria una bonica postal de Nadal.\nSergi d'Assís 1 de desembre de 2020, a les 19:27\nÉs una bona idea, però viuen massa lluny\nVicent Niclòs 1 de desembre de 2020, a les 20:11\nSense buscar-ho, t'ho has trobat! La teua benedicció a la mare ha estat simbòlica dels teus sentiments, de la teua missió, dels teus projectes en aquest lloc tan allunyat de la teua realitat quotidiana. I dic això perquè el que suposa gestar un món nou, aquesta és la teua humil aportació, s'ha fet realitat amb el part d'un nadó que sempre farà memòria amb el seu nom de què tot és possible si es compta amb la consciència de què tots som germans.\nJoan Capdevila 1 de desembre de 2020, a les 22:45\nUna benedicció a canvi de posar-hi el teu nom; no està malament. A veure si d'aquí uns mesos augmentarà el número de nens que es diuen Sergi a Uganda :-)\nJOSEP SOGAS i ROCA 2 de desembre de 2020, a les 10:28\nOstres quina costum mes bonica. Ara només falta que li facis de padrí. Abraçada.\nFrancesca Orpinell i Arenas 2 de desembre de 2020, a les 12:49\nBon dia, Sergi, gràcies per tot el que ens notifiques per aquest mitjà, tu dius que en reps ensenyaments però nosaltres també.\nQuina experiència tan bonica la del petit Sergi, és ben veritat que el Senyor sempre supera totes les nostres expectatives, poc podies imaginar-te que la teva benedicció, donaria el fruit que va donar, això demostra la manera de ser d'aquestes persones gens interessades, tot el contrari, ben obertes a tot el que s'esdevé, un altre ensenyament per tots nosaltres.\nMarga Canela 2 de desembre de 2020, a les 15:11\nMoltes gràcies Sergi per compartir aquestes vivències tant boniques.\nPer el petit Sergi, demanem que sigui un nen feliç, que que tingui molta salut i molta sort a a la vida.\nNuria (Fenix) 2 de desembre de 2020, a les 15:33\nEs el primer fill d'aquesta noia ? M'ha cridat l'atenció que es dirigia a L'hospital i es podes parar a rebre la Benedicció. Es cert que cada país i potser altres comunitats, tambe del mateix lloc, tenen costums ben diferents.Es una bonica experiència.Benvingut al mon,petit Sergi!!.\nTu Sergi,coneixes la meva experiència, que vaig viure ajudant a una noia romanesa de 17 anys ,a que puges resistir les contraccions per parir la seva filla .\nSempre mes m'ho han agrait ,tot i que jo mai els hi he dit que nomes pensava,"Verge de Montserrat,ajudeu-me que si aquest caparro surt mes ,jo no se que fer ".Era la primera vegada que veia un naixement en directe i sense cap metge o llevadora,només un noi que venien amb ambulància, em donava instruccions com podia.\nPer les seves conviccions no li van poder posar el meu nom ,ja que tenia de dir-se Sofia des de el primer moment que varen saber la família que esperaven una nena.No obstant jo nomes volia que surtis sana i be.\nSuposo que la teva mare també ha estat contenta de saber que si fos nena es diria Teresa :).\nUna abraçada, Sergi D,Assís\nSergi d'Assís 2 de desembre de 2020, a les 16:08\nAvui l'estudiant m'ha dit que la mare del nen vol que el conegui. O sigui que la Sílvia tenia raó :)\nLi he ensenyat al noi aquesta pàgina, i li ha sorprès que hi hagi una pàgina a internet on expliqui coses, i que la gent em contesti. És un món tan diferent... M'ha demanat que us saludi a tots de part seva\nNuria (Fenix) 2 de desembre de 2020, a les 17:06\nAquesta resposta es per aquest estudiant ,que estudia? i si li manca molt per acabar els estudis ?\nComenta-li ,si us plau, que li desitjo de tot cor que sigui feliç amb el que ell pugui optar a viure !!!\nSergi d'Assís 4 de desembre de 2020, a les 13:15\nEstudia l'ofici de construcció. Havia d'acabar aquest desembre però, a causa del confinament d'uns quants mesos, acabaran a l'abril. Li traduiré les teves paraules. Gràcies!\nNuria (Fenix) 2 de desembre de 2020, a les 17:25\nSergi D,Assís !! molt bonic el video que has compartit\nMOltes de les pregaries que demanes en la pregaria feta canço ,s'han complert.\nuna forta abraçada i MOLTES GRACIES\nLucy 2 de desembre de 2020, a les 18:44\nChristmas arrived at the beggining of Advent...\nLucy 3 de desembre de 2020, a les 17:03\nThe beautiful story of little Sergi made me think of a long Brazilian poem Morte e Vida Severina in which a baby is born in great poverty. All the neighbours came and bring their poor offerings and sing his praise. We, in la Font de Greccio, also sing his beauty and wish him a happy life\n-Belo porque corrompe\n-Infecciona a miséria\nFina Múrria 3 de desembre de 2020, a les 19:14\nUn altre tast de Nadal, encara que no hi hagin fotografies. Quines coses més boniques que et passen Sergi! Tot plegat deu ser força emocionant. La veritat és que tal i com ens ho expliques, ens emocionen nosaltres i tot!!! Desitjo que el petit Sergi pugui fer-se gran amb la seva família i pugui recordar sempre qui li va posar el nom.\nSergi d'Assís 4 de desembre de 2020, a les 13:12


Com es construeix la llum? – CONSTRUINT A LA SALA\nCom es construeix la llum?\n10 Desembre 2015 12 Desembre 2015 per danunic\nProtegir-se del fred, del vent i de la pluja és un gran necessitat dels animals. Refugiar-se, com vam veure l’any passat, és la primera raó de ser de l’arquitectura. Quan no hi havia coves o no eren prou habitables, els humans vam començar a construir parets sota un sostre.\nPerò aquest gran invent tenia un problema: els murs aturaven també la llum. I la llum és molt necessària. Ara és fàcil, pitges un interruptor i s’encén una bombeta. Però, i abans?\nQuin invent, les finestres!\nSembla només un forat a la paret. Però no, no és tan\nfàcil fer una finestra i tu, si vols construir, has de tenir en compte uns quants aspectes:\nLa mida: a no ser que utilitzis columnes i pilars, si la fas molt gran la paret potser no pot aguantar el pes del sostre. I per tenir vistes no volem pas que se’ns ensorri la casa, oi?\nEl material -de fusta, d’alumini, de vidre transparent, vidre translúcid, enreixada…- i la forma -quadrada, rectangular, rodona…-. Hauràs de triar depenent del que tinguis disponible.\nL’orientació: cap on mira la finestra? Vols que entri llum al matí (est), al migdia (sud) o a la tarda (oest)? O no t’agrada el sol directe i l’orientes a nord? I vols que t’entri la brisa del mar com aquest quadre de Dalí o prefereixes veure el carrer? I els veïns? Vols parlar amb ells de finestra a finestra o prefereixes no veure’ls? Vols una finestra per veure qui s’acosta o una finestra per somniar…\nFixa’t en aquesta finestra del Panteó d’Agripa a Roma. És un edifici únic al món: la sala és una circumferència perfecta de 43,3m d’ample (a dins hi cabria un globus rodó llarg com dos camps de tennis!). I com s’aguanta el sostre?\nS’aguanta gràcies a l’enorme pilar de 9 metres que hi ha al centre. El veus? Sí, és un pilar de llum que va del forat del mig de la cúpula i rega tot l’interior del Panteó. No hi ha vidre i quan plou, el terra es mulla. Però l’única finestra del Panteó realment aguanta l’edifici: si l’haguessin tapat, el seu pes hagués ensorrat la cúpula.\nLa llum que dibuixa\nEntre la llum i la foscor hi ha un món d’infinites possibilitats: l’ombra. Segur que has jugat a fer ombres xineses alguna vegada. Quan parlem d’arquitectura i llum també podem pensar en quina forma volem que tingui el nostre edifici. Quan el sol s’hi posi al darrera, l’ombra del nostre edifici dibuixarà una forma al terra que tingui davant. Al terra o al riu o a les fulles dels arbres, com aquestes fotografies. S’han pres a ‘La ciutat de la llum’. Saps quina és?\nLa llegenda de la catedral de Mallorca\nPerò deixa’m acabar explicant-te una petita llegenda que guarda relació amb la llum i la construcció. Resulta que quan el rei Jaume I navegava cap a Mallorca per prendre-la als musulmans una terrible tempesta va envoltar els seus vaixells. Entre grans esforços i penúries va cridar que si aconseguia mantenir el seu exèrcit en la tempesta i prendre Mallorca, faria construir una catedral tan gran que es reflectiria al mar. Com que la tempesta es dissipà i la illa finalment caigué després d’un setge, Jaume I va haver de complir la seva paraula. Això sí, la va fer construir ben prop de l’aigua, que si no l’hauria d’haver fet molt més alta del que ja és!\nRoma, París i Palma de Mallorca. Déu ni do quin viatge! Hem reflexionat sobre com d’important és la llum en la construcció dels nostres edificis i de la finestra, aquest petit gran invent. També hem parlat d’ombres i de reflexos. I tu? Com t’imagines una finestra? Què hi veus a l’altre costat? Quina ombra farà el teu edifici?\nPots seguir agafant idees a la galeria a Pinterest de Construint a la Sala.\nPrevious postINSCRIPCIONS TANCADES\nNext postCom sentim la llum?\n3 thoughts on “Com es construeix la llum?”\n12 Desembre 2015 a les 11:46\nuna gran reflexió sobre la llum i altres elements primordials\nm’ha inspirat molt sobretot allò de les ombres gran i meravellosa pàgina web\nSusana Requena ha dit:\n12 Desembre 2015 a les 16:25\nFelicitats! Un text fantàstic. Molt motivador.\nmelenapla ha dit:\n12 Desembre 2015 a les 18:21\nReblogged this on UCoAC 4 future and commented:\nGràcies per fer-nos reflexionar!!


RICKY RUBIO Reportatge exclusiu | Esportiu Maresme\nRICKY RUBIO Reportatge exclusiu\n“Per mi, el Masnou vol dir casa, família, arrels…”\nEsportiu Maresme ha tingut el privilegi de compartir amb l’astre de l’NBA un matí en el seu Masnou natal abans de disputar el Mundial de Xina 2019 i més tard volar als Estats Units per incorporar-se al seu nou equip, els Phoenix Suns. Una conversa en el seu racó preferit: la platja. El mar i la sorra com a testimonis. Passat, present i futur.\nQuè queda del ‘nen’ Ricky que venia a jugar a la platja?\nEn queda molt. És veritat que vas evolucionant i madurant en diferents aspectes, però mai no s’ha de oblidar el nen que tots hem estat algun dia. En molts aspectes continuo sent el mateix nen que venia aquí i es passava hores jugant a la platja.\nQuè significa per a tu ser aquí, a la platja del Masnou?\nMolt, perquè aquí ha passat gran part de la meva infància, jugant a vòlei amb els meus amics. Esperava que fos 21 de juny perquè acabés l’escola i venir a la platja, que era el meu espai preferit.\n“Mai cal oblidar aquell nen que tots hem estat. En molts aspectes continuo sent el mateix nen que es passava hores jugant a la sorra de la platja”\nI el Masnou?\nSignifica casa meva. És com jugar a fet i amagar. Arribo al Masnou i estic salvat. Ho és tot. Aquí hi ha la meva família, els meus amics, les meves arrels… Per això sempre que torno aquí, torno als meus inicis.\nEl mar és imprescindible per a tu?\nSens dubte. Sempre trobo a faltar el mar. Quan tenia 14 anys i agafava el tren per a anar a entrenar a Badalona, veure el mar era una cosa quotidiana per a mi. Perdia la vista en l’horitzó. Ara que porto vuit anys vivint als Estats Units noto que em falten algunes coses, entre d’altres el mar.\nRecordes el teu col·legi?\nTinc grans records dels Escolapis. Va ser molt important en la meva formació acadèmica i humana. Sempre vaig ser molt bon estudiant. Treia molt bones notes, sobretot en matemàtiques.\nQuè acostumes a fer quan vens de vacances al Masnou?\nIntento desconnectar, estar amb els amics, llegir, gaudir de la tranquil·litat. I a nivell esportiu, m’he aficionat al paddle surf i acostumo a practicar-lo bastant, ja que tinc la platja a dos minuts caminant de casa. Ara vaig poc a la platja a prendre el sol. Diguem que m’he aburguesat. Sóc més de piscina. El que faig molt és sortir a algun bar o restaurant a prendre alguna cosa amb els amics.\n“La greu lesió que vaig patir al genoll em va fer més fort. Cal saber aprendre dels moments dolents que té la vida i treure’n la part positiva”\nQuè coneixes del Maresme i on sols anar?\nEm conec tots els pavellons de bàsquet, això segur! Crec que vaig arribar a jugar en gairebé tots. Tinc molts amics a Premià i Mataró i també surto amb ells.\nT’ha costat desconnectar aquest estiu, sabent que anaves a canviar d’equip?\nNo, no li he donat moltes voltes. Sempre he confiat molt en el destí i sabia que passarien coses molt bones. I no em penedeixo de la decisió que he pres fitxant pels Phoenix Suns.\nPer què aquesta elecció?\nBuscava un equip on poder jugar molts minuts i també que aspiri a guanyar partits. L’objectiu mínim ha de ser jugar els play-off.\nEns vas dir en una altra entrevista que el teu gran somni seria guanyar l’NBA.\nGuanyar l’anell és la il·lusió de tot jugador que està a l’NBA, és obvi, però no a qualsevol preu. Vull dir que la meva prioritat és sentir-me important en un equip i tenir molts minuts abans que estar en un altre que tingui moltes opcions de guanyar l’NBA però en que jo no sigui important.\nHas complert amb les teves expectatives com a jugador a nivell de títols?\nBé… tendim a somiar molt i a posar-nos metes molt altes. És humà i més en el meu cas, que sóc una persona molt competitiva. Una vegada que ets dins d’aquest esport t’adones que aconseguir títols és realment molt difícil. Jo vaig tenir la sort que als 20 anys vaig anar a l’NBA quan a Espanya i a Europa ja ho havia guanyat tot. Amb el pas dels anys ho valoro tot molt més. El fracàs o la derrota ensenyen moltíssim.\n“He fet cas al consell que em van donar: gaudir del camí. Més que guanyar títols, valoro tenir minuts i sentir-me important”\nT’agradaria tornar a Espanya, a l’ACB, després de la teva etapa a l’NBA?\nNo ho sé. No sé on estaré d’aquí a uns anys. Fins fa pocs anys la meva vida només era el bàsquet. Ara tinc parella i en un futur m’agradaria formar una família, tenir fills i donar-los tot allò que els meus pares em van donar a mi. No sé si d’aquí a uns anys les circumstàncies em demanaran tornar a Barcelona. El que tinc molt clar és que les meves prioritats canviaran i la família estarà per davant del bàsquet.\nHas esmentat els teus pares. Què tens d’ells?\nUf… Del meu pare, sens dubte, el pensar molt bé les coses. Donar-li voltes a tot abans de prendre una decisió. És a dir, no ser impulsiu. I de la meva mare, l’afecte, la tendresa, preocupar-se pels altres.\nQuin ha estat el millor consell que t’han donat i que sempre tens en compte?\nHe rebut molts consells, però em quedo amb el que aplico sempre: “Gaudeix del camí”. La vida ens la prenem amb massa serietat i rigor. I la vida té molts matisos, no tot és a vida o mort.\n“Del meu pare vaig aprendre a no ser impulsiu. I de la meva mare, la tendresa i ajudar els altres”\nVas sofrir una lesió de genoll molt greu. Et va fer més fort?\nSens dubte. Un aprèn més dels mals moments que dels bons. És veritat que no puc fer segons quines coses per aquesta lesió, però jo sempre intento veure el costat positiu de la vida.\nT’has parat a pensar ja què t’agradaria ser de gran o quan deixis de jugar a bàsquet?\nUf, he canviat tantes vegades d’idea des que era nen… He volgut ser metge, psicòleg… mil coses! La realitat és que ja m’estic preparant, quan em retiri, per poder entrenar als Estats Units a gent jove. Almenys, tenir aquesta opció. Però ara mateix, realment, no ho sé. Potser si em retirés demà mateix em dedicaria a gaudir de la vida. Així de simple.\nEl primer que faria seria treure’m el carnet de patró de vaixell. Tard o d’hora ho faré perque m’encanta navegar. Faria un viatge molt, molt llarg, potser de tres mesos amb vaixell, coneixent món.\nHas passat els últims vuit anys de la teva vida als Estats Units. Quines diferències culturals destacaries entre els EUA i Catalunya?\nAls EUA es viu més per treballar. L’èxit és diferent. Es mesura pels diners que aconsegueixes. Aquí l’èxit és més familiar, es comparteix més. He pogut aprendre dels americans a optimitzar el temps. Aquí, a vegades, agafem altres rumbs, ens preocupem per coses que no són tan importants i hauríem d’anar més al gra. No obstant això, no és una cosa tan dolenta, perquè també has de saber gaudir del camí, no només de la meta. És un punt de vista que discuteixo molt amb els amics.\nT’agrada aprofundir en les coses?\nM’he aficionat a llegir a Robin Sharma, autor de “El monjo que va vendre el seu Ferrari”. També a Rafael Santandreu, un psicòleg que estudia com funcionen les emocions. No són llibres d’autoajuda, però si que et fan obrir els ulls. Veure la vida amb diferents filosofies, perquè no crec en una sola filosofia de vida. Jo intento agafar una mica de totes les que m’agraden.\nA nosaltres, la Rickymania… •\n“La meva Fundació és el més important que he fet a la meva vida”\nRicky ajuda a la investigació contra el càncer i a nens sense recursos econòmics\nLa mort de la seva mare, Tona Vives, com a conseqüència d’un càncer de pulmó, va canviar radicalment la vida d’en Ricky, que té un germà gran i una germana petita que també juga a bàsquet: “El dia que vàrem presentar la Fundació, el dia que va esdevenir una realitat, segurament va ser el dia més feliç i important de la meva vida. Abans de perdre la meva mare li vaig prometre que tractaria d’ajudar la gent que passés per una cosa tan dura com el que va viure ella i la nostra família, així com a nens sense recursos. El somriure d’un nen és el que més feliç em fa. Si els donem una oportunitat, ells faran un món millor”.\nRicky no amaga que va arribar a plantejar-se deixar el bàsquet per estar al costat de la seva mare: “Vaig seguir a Minnesota perquè ella m’ho va demanar, però anava a jugar els partits sense ganes. És quan t’adones que a la vida hi ha coses més importants que el bàsquet. Per això dic que la meva millor victòria és poder ajudar la gent des de la meva Fundació”.\nRecentment, la Fundació Ricky Rubio ha impulsat al costat de l’Hospital Vall d’Hebron el Projecte Lucca per a nens amb càncer, als quals oferirà suport motivacional i l’oportunitat de poder veure un partit de bàsquet de l’NBA, segons ha explicat el jugador.\nEl projecte va néixer el 2018 a partir de l’amistat entre Lucca de la Vega, un nen de 12 anys que ha superat un càncer, i Rubio, qui va ser contactat per l’entrenador de l’equip del nen per demanar-li que li fes una visita en ser diagnosticat i el va convidar a veure un partit.\nEls tres objectius de la ‘Ricky Rubio Foundation’\nSensibilitzar la comunitat sobre el càncer de pulmó, un tipus de malaltia molt difícil de diagnosticar fins que ja és molt evolucionada, en molts casos letal i silenciosa. Prevenir-lo precoçment amb la difusió social de bons consells, col·laborar en la recerca i donar suport als pacients i a les seves famílies.\nA través del bàsquet, contribuir a la integració i socialització d’adolescents i joves sense recursos per a activitats extraescolars.\nDonar visibilitat i suport als Special Olympics com a ambaixador internacional (el 19 de juny de 2018, Ricky Rubio va ser nomenat ambaixador dels Special Olympics en reconeixement a la seva implicació personal en la integració i normalització d’aquest col·lectiu tant als EUA com a Espanya durant els últims anys)\nEn motiu del Dia Mundial del Medi Ambient, en Ricky va particpar en una jornada esportiva i de conscienciació mediambiental a la platja d’Ocata, organitzada per SOREA sota el lema l’Operació Blau\nRelated Topicsfundacióricky rubiosorea\nTrobada d’escoles de bàsquet a iniciativa del CB Sant Pol 07 – La Vallalta\nVan participar cinc escoles, quatre del Maresme i una del Vallès Oriental El passat...\nClub de Bàsquet Cabrils, 10 anys de passió pel bàsquet\nQuatre aficionats al bàsquet van fundar el que avui dia és un club amb...\nL’FCBQ rep la visita de la UE Mataró amb motiu del seu 95è aniversari\nEl club mataroní va aprofitar la trobada per a fer entrega d’una samarreta commemorativa...\nLa nova etapa del CB Calella\nAmb més de 50 anys d’història a l’esquena, el Club Bàsquet Calella continua sent...


Informe de tendències en l’elaboració del Treball de Fi de Grau (Graduats/es 2017-2018)\nTal i com es va fer amb els Treballs Fi de Grau del curs 2016-2017 (veure notícia resum aquí), la USQUID ha tornat a recollir i analitzar dades sobre els TFGs del nostre estudiantat (curs 2017-2018). Seguidament algunes de les dades més rellevants:\nEn primer lloc, pel que fa a l’idioma, hi ha hagut un preferència del 30% aproximadament per a cadascuna de les llengües (30% castellà, 32% català i 35% anglès), contràriament, durant el curs anterior la preferència destacable va ser el castellà amb un 47%.\nEn segon lloc, pel que fa a la tipologia, se segueix amb la tendència del curs anterior amb una majoria en treballs enfocats a la recerca amb un 42% enguany, respecte al 49% del 2016-2017, seguit dels que es connecten a l’àmbit de l’empresa amb un 22,31%, respecte al 22,5% anterior. Finalment, els d’emprenedoria i els interdisciplinaris conformen el 12,61% cadascun.\nPel que fa als tòpics, de manera general destaquen els tòpics “Business Strategies for the ICT Sector” i “Management and Innovation” amb percentatges de 14,17% i 14,17% i després, si analitzem segons els Grau, s’observa que:\nEn el Grau en Enginyeria de Sistemes Audiovisuals destaquen els tòpics “Sound and Music Computing” (4,36%) i “Sound and Music Technologies” (7,63%).\nEn el Grau en Enginyeria de Xarxes de Telecomunicacions destaquen els tòpics “Wired and Wireless Communications” (5,46%) i “Network Technologies” (4,36%).\nEn el Grau en Enginyeria en Informàtica s’agrupen, fonamentalment, en els tòpics “Graphics” (5,45%), “Artificial Intelligence” (5,45%) i “Altres-Blockchain Systems” (3,27%).