Signa un VOT | CATALUNYA NORD per la INDEPENDÈNCIA - www.catalunyanord.cat\n2 qüestions freqüents:\nSignar un VOT a Catalunya Nord té el mateix valor que si se firma a l’Empordà?\nSí, l’Assemblea Territorial nord-catalana de l’ANC és una territorial més de l’ANC. Els apoderats nord-catalans han seguit la mateixa formació que tots els altres apoderats de l’ANC. Les butlletes recollides van a la mateixa capsa que les butlletes de les altres territorials, i els apoderats entren les dades recollides a la mateixa base de dades.\nTenen el mateix valor els VOTS nord-catalans que els sud-catalans?\nDepén, hi ha dos casos diferents.\nels que tenen la doble ciutadania: espanyola i francesa, per tant, aquests que votarien amb el carnet d’identitat espanyol tindrien un VOT valorat com a VOT anticipat, els que votarien amb el carnet d’identitat francès els VOTS serien considerats com a VOTS de suport.\nels que tenen la ciutadania francesa o de qualsevol altre Estat del món emetran un VOT de suport.\nPer a poder votar cal imperativament presentar-se amb el carnet d’identitat estatal o el passaport.\nOne comment on “Signa un VOT”\n1 Març 2014 @ 10:21


JOSEP LLUÍS MERLOS Actualitzada el 07/01/2012 00:00\nL'Evoque pertany al segment dels SUV compactes de luxe, en què lluita contra l'Audi Q3 i el BMW X3, dos rivals que també porten uns cognoms molt sòlids. Si tenim en compte l'experiència del fabricant anglès en la construcció de vehicles off-road , i l'herència que els Range han recollit dels Land Rover, d'entrada queda clar que les possibilitats dels seus productes a l'hora de treure'ls de les rutes asfaltades no admeten competència. Amb l'Evoque hem pogut comprovar que es mou d'allò més bé per la muntanya, molt millor que els seus oponents alemanys. ¿Però quants d'aquests cotxes s'utilitzaran més enllà de portar els nens al col·le de la Bonanova o a esquiar a la Cerdanya? Des del punt de vista del disseny, aquest totcamí és impactant, amb unes formes que irradien personalitat i que criden l'atenció poderosament i marquen el camí dels Range Rover futurs. Durant la prova, deunidó les preguntes que ens van fer sobre un cotxe amb una part posterior molt característica, i que sacrifica la visibilitat per l'estètica. L'Evoque està construït sobre la plataforma del Freelander. Té unes dimensions força compactes que, quan accedim al seu interior, semblen més grans gràcies a una amplada considerable i una alçada molt bona. I és que l'habitabilitat d'aquest cotxe és excel·lent... sempre que parlem de la versió de cinc portes. La de tres, que a la marca han batejat com a Coupé, té un accés a les places posteriors absolutament inadmissible. Per posar-s'hi s'ha de ser un autèntic contorsionista, i un cop a dins l'espai és per a només dues persones que aniran una mica estretes si els ocupants dels seients del davant tenen les cames llargues.\nHem tingut l'ocasió de provar la versió més potent, i les sensacions han estat molt positives, i se'n destaca l'agilitat de reaccions en rutes amb molts revolts, molt semblants a les d'un turisme, i les ja comentades en pistes, que haurien estat millors encara amb uns pneumàtics més adequats per aquest ús. Més endavant hi haurà una versió amb tracció només al davant, que serà molt més econòmica (ara la menys cara és la Td4 150, 33.660 €), però que no permetrà el gaudi d'una de les millors virtuts d'aquest cotxe: el comportament fora de les carreteres. El millor Disseny modern i agosarat. Comportament en marxa. Qualitat dels components. El pitjor Preu molt elevat. Accessibilitat en el 3 portes. Visibilitat posterior. FITXA TÈCNICA\nVersió 2.0 Si4 automàtic PREU: 52.100 € MOTOR: 1.999 CC, 4 cil. en línia, injecció directa turbo, 240 cv\nEMISSIONS: 199 g/km CANVI: automàtic, 6 vel. TRACCIÓ: a les 4 rodes MIDES: 4,365 x 1,965 x 1,605 m PES: 1.640 kg DIPÒSIT: 70 litres MALETER: 550 litres (3 portes)


Els nostres peixos: La morralla (4ª entrega)\nLa morralla (4ª entrega)\nMa mare fregint la morralla\nAltres ocasions eren els caragols. De caragols marins n’hi ha un fum, però d’entre tots els caragols sobreeixien, potser per la seua rara presència, i per suposat, per la seua innegable bellesa, aquells caragols anomenats “porcelanes”, que eren uns animalius amb una closca ocre lleument jaspiada i lluenta com la porcellana i que ma mare guardava com si foren joies.\nAltres caragols marins interessants eren els bussos. És a dir, “el caracol ermitaño” que es diu en castellà. Mon pare, mentre jo tractava de fer eixir al “ocupa” d’aquella closca tota plena d’organismes marins, em contava l’atzarosa vida d’aquell animaliu de tendre i vulnerable cos, que naixia sense cap protecció i havia de cercar entre les deixalles naturals de la mar, alguna closca buida, antic habitatge natural de ves a saber quin tipus de caragol marí, que se li acoblara al seu tamany. Perquè com que la closca era matèria morta i no creixia, i sí, el caragol llogater, aquest havia de buscar-ne una de més gran segons anava creixent. Val a dir que les closques, gairebé totes aquelles que contenen un caragol adult, tenen agarrada a la seua superfície una formació animal de la família de les actínies en forma de gepa que els pescadors del Grau anomenen “figa” que els fa molt característics a aquests caragols. Mon pare em contava que allò era un exemple molt clar de “simbiosis marina” (aquelles paraules les havia aprés en unes xerrades que van impartir uns biòlegs al “laboratori”) on l’actínia, amb els seus urticants filaments allunyava als possibles depredadors, i a canvi, el caragol transportava l’actínia arran de pis marí en busca de nous llocs on buscar-hi aliment. La “figa” era excel·lent per a donar gust a qualsevol brou marí. Sempre que es podia, a bord, el cuiner en posava un parell de bussos per a l’arrossejat que constituïa el ranxo. Per una altra banda, el caragol era perfecte per a un bon esquer. Moltes vegades, mon pare quan en pescaven de bussos, aquells que en sobraven per al ranxo, els guardava en un sac que ell mateix confeccionava amb trossos de xàrcia. Per a què els bussos estigueren frescos el millor era conservar-los vius. I ben bé que ho aconseguia això. Segons anava replegant bussos- perquè no se’n pesquen tots els dies, i quan se’n pesquen es poden comptar amb els dits de la mà- els anava ficant en la bossa que, amarrada amb un cordell a l’orla, estava submergida en la mar, per això els bussos no es morien, i quan en tenia prou els regalava a algun amic aficionat a la pesca de canya.\nUn parell de bussos\nTambé n’hi havia la “figa ta mare” (en castella, en algunes zones li’n diuen “mosquito”). Aquest graciós nom (el de “figa ta mare”), s’ha de dir ben prompte, és una denominació eminenment local. Les “figues de ta mare” són una mena de xicotetes cigales d’uns 5 ó 6 cm. sense cap importància en el mercat. Es tracta d’un insignificant animaló marí que de tant en tant hi apareixia entre els peixos que havia copat el bou. Feien més nosa que altra cosa, perquè, com molts dels crustacis i caragols menuts que el bou en el seu arrossegar indiscriminat pel fons marí s’engoleix, no tenien una bona eixida en la llotja, per això el pescador, quan està triant el peix, en veure una “figa ta mare” entre els molls, els lluços, les palaes... que són els peixos que enriquiran la pesquera, s’hi veu tentat de llançar-la directament per la borda. Si es reprimeix aquest primer desig, la “figa ta mare” anirà a la caixa de la morralla. A mi m’impressionaven les seues fines i llargues pinces. Però l’espectacularitat del seu nom era el que reialment més em cridava l’atenció. Mon pare m’explicava el perquè d’aquell nom. Aquest crustaci, que hem de tornar a dir que és molt poc apreciat en el mercat, de fet, com dèiem va sempre a parar a la caixa de la morralla, ni tan sols tenia nom allà a començament del segle XX en el Grau de Castelló. Va ser un xiquet d’uns déu ó onze anys que anava embarcat “de xiquet” en una barca de bou, qui va donar ocasió a ficar-li’l. La història va ser, si fa no fa així:\nUna "figa ta mare"\nUn dia qualsevol dels anys vint del segle passat, tot just els primers motors marins havien començat a rompre l’aire marí amb els seus metàl·lics renecs i a tacar el cel grauer amb llargs camins més negres que el carbó, una barca d’arrossegament acabava de xorrar. Damunt de coberta un pilot de peixos, moluscos, crustacis, algues... repixava sobre la humida fusta de la barca de bou. El xiquet, ulls oberts de bat a bat, escorcollava amb infantil curiositat un i cadascun dels animals marins que amb seques raneres de mort maleïen la seua sort. Gairebé ja coneixia el nom de tots els peixos i demés habitants de les aigües marines del Grau de Castelló. Peró de sobte, veu un crustaci menut, de llargues i espigades tenalles, que sembla haver-se quedat oblidat a un racó, com si no tinguera importància. No sap com es diu, i per tant desconeix si val la pena agafar-lo per a col·locar-lo en alguna caixa, perquè també se n’ha adonat de què molts i molts animals marins volen cap a la mar llançats a mans obertes pels pescadors. Aleshores, el xiquet, en veure que, mentre a coberta tots els mariners semblen força ocupats en el procés de triar el peix, sorgeix per l’escotilla del motor el motoriste, que, segons conta la “llegenda” grauera, es tractava del “Xato de Torra”, no s’ho pensa dues vegades i agafa aquell enigmàtic cranquet i li ho pregunta a ell: “sinyo Evaristo -que li diu l’ingenu aprenent de pescador, tot mostrant-li’l - que això com es diu?”, i al sinyo Evaristo, que havia eixit tot malhumorat del motor per a respirar una mica d’alé fresc i, per un moment, lliurar-se de les penalitats que li estava ocasionant aquell nou ingeni mecànic que no donava més que problemes, no li faltava més que la candorosa inoportunitat d’aquella pregunta. I amb un rampell contingut de ràbia, i sense mirar ni que fóra per un moment a l’insignificant crustaci, li contesta: “la figa ta mare!”. Gairebé tota la barcà es girà al contundent crit del sinyo Evaristo que tot seguit se’n tornà a dins de les entranyes de la barca a seguir lluitant contra el motor. I el pobre xiquet es queda tot parat amb un pam de nas, i amb el xicotet crustaci a la mà. Tots rigueren en veure’l així, i algú li digué tot fent-hi un acudit: “deixa eixa figa ta mare i vine a ajudar-nos a triar el peix”. I al temps que tots tornaren a riure, sense saber-ho, aquell anònim mariner acabava de ficar-li nom al crustaci en qüestió.\nMiguel, aqueixes histories eren molt própies de ton pare com a vell mariner en sabia un cabàs i jo m’ha recorde d' escoltar-lo amb un gran plaer, sobre tot cuan aquells estius de les vacances que embarcat al “Joven Miguel”,entre bol i bol venie a proa on jo seie a la travesera del mateix gaó on repenxat contra l'orla i descansant de les feines d'avans i mig envadalit per la pau del moment\na la vegada que per la contemplació de les aigues blabisimes y misterioses que amb molta parsimonia solcabem baix aquel sol de l'estiu, ell venie indolent amb el seu cigarret i com aquell que no ho volie comencabe a parlar-me de qualsevol cosa i d'aquells ratets guarde un grat record perque here un plaer parlar amb ell del tema que fora, ere una persona molt amena i profunda a la vegada, una enciclopedia en tots els temes de la mar.\nLa morralla (3a entrega)


Concreto Obres - Ivan Gas | Arquitecte\nCREACIÓ DE LA MARCA corporativa i disseny de logotip de l'empresa Concreto Obres.\nConcreto Obres és un empresa constructora de Tortosa que tenia la inquietud de comunicar els seus valors com una empresa que cuida el detall i es preocupa pel disseny i l'acabat de l'obra. El principal objectiu llavors era transmetre a través de la seva imatge corporativa aquesta idea.\nConcreto Obres pren el terme "concreto" que significa "formigó" a l'Amèrica llatina amb l'intenció d'expandir la seva marca. El logo incorpora el traç de la gràfica del formigó i l'associa amb la "c" de concreto.\nPer altra banda, el terme "obres" intrísecament té unes associacions que molts cops són negatives: soroll, desordre, ... El logo amb el color blau pretén associar altres valors a la paraula com el disseny i el detall.


Cardona reprendrà aquest mes la rotonda de davant del pavelló, aturada fa un any - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nCardona reprendrà aquest mes la rotonda de davant del pavelló, aturada fa un any\nQuan es van fer les cates es va veure que calia uns treballs annexos de contenció\ndavid bricollé 05.11.2018 | 18:14\nLa nova rotonda s´ha de construir a la cruîlla entre la carretera del Miracle i la de la Mina, davant del pavelló DAVID BRICOLLÉ\nLa nova rotonda s´ha de construir a la cruîlla entre la carretera del Miracle i la de la Mina, davant del pavelló\nLa rotonda que des de fa un any està pendent de construir a Cardona, a la cruïlla de la carretera BV-3001 amb el carrer que porta cap al camp de futbol i el complex del Parc Cultural de la Muntanya de Sal, es començarà aquest mes de novembre. De fet, es tracta d'una represa, ja que les obres (que van a càrrec de la Diputació, com a titular de la carretera) es van iniciar el setembre del 2017. Però la primera intervenció que s'hi va fer van ser cates en el subsòl, a partir de l'anàlisi de les quals es va determinar que calia realitzar obres complementàries, bàsicament la construcció de murs de contenció, per garantir la plena estabilitat d'aquest espai. L'envergadura d'aquesta intervenció annexa ha obligat a fer un nou projecte (específic per a aquests nous treballs) i a obrir un procés d'adjudicació en paral.lel, que ara ja s'ha formalitzat cap a la mateixa empresa.\nEls primers treballs que es van fer quedar aturats el novembre de l'any passat i des de llavors només s'ha fet una petita prospecció arqueològica a principi d'any, a l'entorn del punt on s'ha de construir el nou nus viari.\nLa rotonda que es construirà just davant del pavelló municipal farà 30 metres de diàmetre sense comptar les voreres exteriors, tindrà una illeta central de 12 metres, un carril circular de 9 metres d'amplada, i voreres perimetrals d'un mínim d'1,20 metres d'amplada. Per poder creuar a peu a banda i banda tant de la carretera del Miracle com de la Mina, s'han dissenyat diversos passos de vianants.\nLa nova infraestructura permetrà distribuir el trànsit entre la façana sud i el centre del poble. Fa temps que l'Ajuntament de Cardona té pendent de construir una rotonda que reguli el trànsit en aquesta cruïlla, perquè ja figura en el Pla d'Ordenació Urbanística Municipal, però no s'ha impulsat fins ara, coincidint amb la millora de tot l'entorn que ha comportat la construcció del nou camp de futbol. I és que aquesta nova infraestructura ha de servir per ordenar el trànsit en un espai que es preveu que cada vegada sigui més utilitzat, amb el nou camp, el pavelló, les piscines municipals i les pistes de tennis, com també tota l'àrea d'accés a la muntanya de sal.\nAra, la cruïlla entre aquestes dues carreteres (que fa desnivell) no permet el gir a l'esquerra per anar al centre del poble venint de la muntanya de sal, i encara menys amb autocar. En canvi, la rotonda sí que el facilitarà, i permetrà reduir la velocitat en un espai on actualment se sol circular excessivament ràpid. El 80% d'aquesta obra serà finançada per la Diputació de Barcelona, i la resta, per l'Ajuntament.\nCinc persones han mort al llarg d'aquesta setmana a Manresa pel coronavirus.


NOU CITROËN C4 CACTUS: LA CATIFA VOLADORA - Motor Al Dia\nJa està aquí la segona entrega del nou Citroën C4 Cactus, que tot just ha desembarcat al nostre país de la mà d’Automòbils Pyrénées.\nTot i mantenir-se dins de l’estètica coneguda, a nivell visual arriba amb canvis molt evidents a simple vista.\nEstrena noves òptiques, elimina les característiques barres del sostre i redueix el tamany i posició dels anomenats “airbumps” dels laterals.\nUna de les novetats més destacades la trobem en els nous amortidors, que en aquesta nova entrega incrementen encara més la comoditat dels ocupants. Diem destacades pel fet que els de Citroën han actualizat notablement el model més “fashion” del seu catàleg, començant per la nova suspensió hidràulica, que ara aporta una comoditat molt superior en ruta.\nEstà basada –segons explica la marca- en uns coixins hidràulics progressius i és de sèrie en els models «Feel & Flair».\nAquesta nova suspensió garanteix aquest plus de comoditat gràcies també a uns nous seients farcits amb una escuma d’alta densitat.\nA més, els seients inclouen ara suport lumbar ajustable. Per tot aixó, l’anomenen la “catifa voladora” donat el comfort i suavitat que transmet.\nDe cara a la insonorització, el nou C4 Cactus inclou en aquesta segona generació unes finestres més gruixudes, diferents elements destinats a l’absorció del soroll i juntes aïllants especialment dissenyades per a les portes i les finestres.\nDonat l’éxit conceptual d’aquest cotxe tan singular, la seva forma no ha canviat quasi res. Començant pels “airbumps” que tot i seguir marcant gran part de la personalitat d’aquest model, enguany estan situats més baixos i són –com dèiem al principi- lleugerament més petits.\nLa línia del sostre ara cau de forma més pronunciada cap a la part del darrere, allargant i enxamplant visualment tot el conjunt més del que realment és. De fet, a nivel de mides quasi que no s’aprecien canvis, tot i que ho sembli. I és que la longitud d’aquesta nova entrega fa 4,17 metres, (l’anterior mesurava 4,16), és a dir imperceptible. El mateix passa en quant a l’amplada, donc baixa només dos centímetres, amb 1,71 enfront dels 1,73 metres del model precedent.\nEl maleter però, sí que creix lleugerament, pujant fins als 358 litres, 10 més que anteriorment. Amb els seients plegats la capacitat es dispara fins arribar als 1.170 litres en total, oferint una xifra total més que suficient si hem de carregar molta cosa.\nTot i ser una mica més contingut en les seves cotes, si que ha guanyat una mica de pes, situant-se prop dels 1.100 quilograms.\nEl preu de partida arrenca des dels 14.470 euros amb la variant «Live» de 82 CV.\nLa gamma de motors del nou Cactus proposa potències de 82, 110 i 120 CV pel que fa a gasolina. Respecte al dièsel hi ha una opció de 100 CV i a finals d’any hi haurà un motor de 120 CV dotat d’una caixa de canvi automàtica.\nEls sistemes d’assistència també s’han actualitzat en aquesta nova entrega, que enguany presenta un total de fins a dotze sistemes diferents.\nEntre aquests hi ha des d’un sistema de reconeixement de senyals de tràfic, un assistent de manteniment de carril a un de detecció d’angle mort.\nHi ha un de prou curiós, començant pel nom amb que l’han batejat. És l’anomenat “alarma de pausa per al cafè”, un sistema d’avís que adverteix al conductor quan porta conduint més de dues hores ininterrumpudament.\nPel que fa a connectivitat, Citroën ha introduit també algunes novetats en el nou C4 Cactus 2018. El sistema de navegació integrat, ara utilitza una pantalla tàctil capacitativa amb funcions de control per veu.\nD’altra banda, el nou navegador «TomTom Traffic» ens avisarà quan detecti obstruccions en el trànsit, ja sigui, per exemple, per qüestions d’embussos, talls de carrers per obres o per accidents.\nLa connexió de telèfon intel·ligent està preparada per sincronitzar-se amb les tecnologies que ofereixen els sistemes «Apple Carplay», «MirrorLink» i el de «Android Auto».\nInformeu-vos-en a Automòbils Pyrénées, concessionari oficial Citroën per Andorra. Els trobareu a Prat de la Tresa Tel. 880700.\nTags: c4 cactus 2018\nKYMCO AK550: ESPORTIVITAT I ESTIL WRC: L’EMOCIÓ CONTINUA AQUEST 2018


» Convertir un residu en un objecte desitjable\nLa PAGE / Agents de canvi / Convertir un residu en un objecte desitjable\nConvertir un residu en un objecte desitjable\nTrofeu Premis EMAS Catalunya\nDisseny de Josep Martínez. Octubre 2012\nTan el trofeu com la imatge dels premis està basada en un fragment del logotip EMAS: la fulla que malgrat ser només una part, s’identifica plenament amb EMAS, potser perque s’hi dibuixa la lletra E que representa més enllà del nom, altres conceptes plens de significat com Eco i Europa.\n“Reutilitzar és tornar a donar ús a un producte que, d’una altra manera, es convertiria en un residu.”\nAquest era el lema de l’edició dels premis EMAS del 2012. Per aquest motiu, el repte de La Page era fer un projecte on el propi premi fos un mitjà per comunicar aquesta estratègia d’ecodisseny i convertir un residu en un objecte desitjable.\nEl disseny del trofeu recupera i dignifica un material que estaba destinat a convertir-se en residu. Realitzat a partir de taulers d’encenalls orientats (OSB) provinents d’envalatges de transport de SIEMENS (empresa també certificada EMAS). Aquest material en el seu orígen ja té un baix impacte sobre els recursos forestals. La nostra matèria primera és 100% conífera escorçada i per a la seva fabricació s’utilitza gairebé el 100% d’un arbre.\nÉs reciclable i permet donar una llarga vida reutilitzant un residu destinat al compostatge o a la incineració.\nCom a tot trofeu és un objecte desitjable i compleix les seves expectatives.\nEl suport o material és taulers OSB ja convertits en residu i transformats per donar un nou ús i significat.


En marxa les càmeres de control d’accés a l’illa de vianants a Castellbisbal\nCàmeres instal·lades als accessos de l'illa de vianants per controlar que només hi accedeixin els vehicles que estiguin autoritzats\nDes d'aquest dilluns, l'Ajuntament comença les mesures per vigilar el trànsit rodat\nCàmeres instal·lades als accessos de l’illa de vianants per controlar que només hi accedeixin els vehicles que estiguin autoritzats | Aleix Mateu\nLes càmeres per controlar l’accés de vehicles a l’illa de vianants es posaran en funcionament el proper dia 13 de gener. D’aquesta manera, es començarà a fer un control efectiu dels vehicles que accedeixin al centre urbà per garantir que només ho facin aquells que estiguin autoritzats. Amb aquesta mesura, es culminarà el procés de pacificació del centre urbà que l’Ajuntament va iniciar al 2015 i el consistori confia que serveixi perquè, definitivament, la pacificació del centre urbà sigui una realitat.\nSi bé la pacificació del trànsit comporta una limitació dels vehicles que poden accedir als carrers més cèntrics, l’Ajuntament ha establert diverses excepcions per facilitar l’activitat comercial i, sobretot, l’atenció de col·lectius com són la gent gran i les persones malaltes i/o amb mobilitat reduïda.\n– No tenen cap restricció d’accés els vehicles d’emergència i de serveis\n– Cap restricció d’accés, però amb autorització :\nels qui viuen a la zona pacificada\n– Vehicles de càrrega i descàrrega accés lliure de dilluns a divendres, de 7.00 a 14.00 hores. Fora d’aquest horari, han de demanar autorització prèvia o comunicar-ho en les 48 hores posteriors a l’accés\n– Urgències o atenció de gent gran, malalta i/o amb mobilitat reduïda accés lliure, però cal demanar autorització prèvia o comunicar-ho en les 48 hores posteriors a l’accés\nCastellbisbal illa de vianants


L'Estratègia de Residu Zero: el cas de Barcelona - Residus Cirera - La mejor opción para tus residuos\nBarcelona és una de les ciutats espanyoles on l’Estratègia de Residu Zero s’aplica amb més decisió i amb millors resultats.\nEntre els plantejaments que han sorgit en els últims anys per a reduir l’impacte ambiental negatiu dels nostres patrons de producció i consum, un dels quals crida més l’atenció és l’Estratègia de Residu Zero, per conjuminar les forces de col·lectius locals i actuar en un nivell decisiu: el municipal.\nPer la part que ens toca, avui volem parlar-vos del cas de Barcelona, un dels municipis europeus que s’han apuntat a aquesta estratègia i que més de debò s’ho estan prenent.\nQuè és l’Estratègia de Residu Zero?\nL’Estratègia de Residu Zero és una iniciativa de ZeroWasteEurope de rang municipal que estableix una sèrie de principis i criteris d’actuació per a aconseguir una generació de residus zero. En un sentit més pràctic, es tracta de dissenyar productes i processos buscant reduir el volum i la toxicitat dels residus generats.\nSi bé aquesta iniciativa té principis molt generals que passarien per un canvi cultural generalitzat i una major implicació de la població, també s’assenyalen canvis en les infraestructures municipals amb un gran efecte en la gestió de residus:\nLa reducció de residus en l’àmbit local mitjançant plans concrets amb objectius vinculants, incloent programes de conscienciació i de responsabilitat corporativa.\nLa recollida selectiva (i la separació de materials reutilitzables, reciclables i compostables), recolzada principalment en incentius fiscals i la recollida porta a porta (una de les nostres especialitats) amb la qual estem completament a favor, donada la seva alta eficàcia per a augmentar els percentatges de segregació.\nLa reducció de la “fracció rebutjo”, residus realment irrecuperables.\nEl municipi de Barcelona compta des de 2016 amb un pla d’actuació basat en l’Estratègia de Residu Zero en el qual s’implica no solament el govern municipal, sinó també altres organitzacions, empreses privades i el conjunt de la ciutadania.\nAquest pla d’actuació, alineat també en matèria ambiental amb l’Agenda 2030, ha plantejat uns objectius quantificables:\nReduir la generació local de residus per sota dels 1,20 kg per habitant i dia.\nAconseguir un nivell de reciclatge urbà del 60% (actualment la recollida selectiva se situa en el 38%).\nObtenir una fracció orgànica de residus amb menys del 8% de residus impropis.\nL’Ajuntament ha definit deu àmbits d’acció i una bateria de vint propostes d’actuació per a treballar de manera prioritària i donar continuïtat a aquestes polítiques de conscienciació, d’una banda, i de creació d’infraestructures i serveis adequats per l’altre. Tots intentarem aportar el nostre granet de sorra!


El resultat de la votació ha estat: vots afirmatius: 5.589 (90,2%); vots negatius: 394 (6,4%), en blanc 200 vots (3,2%) i Nuls 10 (0,2%).\nLa participació als tres pobles del Baix Llobregat que han celebrat consultes durant la jornada del 28 F ha estat de 6.196 persones, cosa que suposa un percentatge final del 21,23% de l’electorat.\n28/02/2010 23:27 Política\nAmb el recompte finalitzat a totes les meses, Molins Decideix ha fet públiques les dades finals ja oficialitzades per les Juntes Avaluadores a les tres poblacions del Baix Llobregat que organitzaven consultes en la jornada del 28 F.\nA Molins de Rei ha votat un total de 4.307 persones, cosa que suposa un percentatge de vot del 21,14%.\nEl resultat de la votació ha estat: Sí-3.873 vots, No-281 vots, en blanc 147 vots i Nuls-6, el que significa uns percentatges del 89,9%, 6,5%, 3,4% i 0,1%, respectivament.\nA Begues ha votat un total de 1.044 persones, un 20,91%.\nEl resultat de la votació ha estat: Sí-932 vots, No-77 vots, en blanc 33 vots i Nuls-2, el que significa uns percentatges del 89,44 %, 7,39%, 3,17% i 0,19%, respectivament.\nA Torrelles de Llobregat el vot arriba a les 845 persones, un 20,4%.\nEl resultat de la votació ha estat: Sí-787 vots, No-36 vots, en blanc 20 vots i Nuls-2, el que suposa uns percentatges del 93,4 %, 4,3 %, 2,4% i 0,2%, respectivament.\nEl portaveu de Molins Decideix ha manifestat en la seva compareixença final la satisfacció de la Plataforma per com s’ha dut a terme el procés de la Consulta: “Hem treballat molt seriosament, conscients de la dificultat d’organitzar una consulta no institucional, però el procés ha estat molt satisfactori indiferentment del resultat final, i és un moviment que no s’atura aquí. Des de Molins Decideix pensem que les consultes signifiquen un punt de no retorn en el camí de l’exercici del dret internacional de l’autodeterminació dels pobles i pels moviments socials a la vila. Aquestes consultes són un exemple de participació ciutadana, i només per això ha valgut la pena dur-les a terme. Animem a tots el pobles de Catalunya a sumar-se a aquest procés, que ha deixat un pòsit permanent en la vida social molinenca”


POLÍTICA - 19/01/2019 19:07 / Redacció\nFOTO: Les xarxes esclaten amb el nou look de M.Rajoy\nLa reaparició de M.Rajoy a la Convención del Partido Popular ha estat tota una sorpresa. Si fins ara semblava que el partit el tenia amagat en el bagul del records degut als seus tripijocs, avui l'han tornat a fer sortir per tal de demostrar que el partit no s'oblida de les seves velles glòries. I menys, si tenim en compte que va ser el primer president del Gobierno español que va aplicar el 155.\nM.Rajoy, ex-Presidente del Gobierno espanyol.\nTal com hem pogut (VEURE AQUÍ), la Convención Nacional del PP ha servit perquè individus com Mario Vargas Llosa faltessin el respecte al President Torra. O també, perquè la candidata a l'alcaldia de Girona, Concepció Veray, s'explaiés insultant al President Legítim a l'exili, Carles Puigdemont (VEURE AQUÍ). Però el plat fort del dia ha arribat amb l'entrada en escena de M.Rajoy.\nPerò el cert és que ningú s'ha fixat amb el que deia, sinó que el seu nou look ha estat el que ha acaparat totes les mirades. El seu estil antiquat i al mateix temps irreverent, ha fet esclatar de riure les xarxes socials, que ben aviat s'han omplert de comentaris afirmant que s'assemblava a "Lobezno" de X-Men, a "Krusty el payaso" dels Simpson o fins i tot a "una mujer de cierta edad".\nParaules clau: XARXES ESCLATEN NOU LOOK RAJOY


Hotel Neptuno a la badia de Sant Antoni (Eivissa), opinions i reserva\nHotel Neptuno es troba a la zona de la Badia de Sant Antoni, a pocs km 13.23 de Ibiza Airport. Per arribar a ‘ allotjament us recomanem llogar un cotxe a Eivissa en solitari. Informació de l’estrella Hotel Neptuno Ibiza 3 Hotel Neptuno Aportació: 14:00 Sortida: 12:00 Situat a Bellavist...\nApartamentos Zodiac a la badia de Sant Antoni (Eivissa), opinions i reserva\nZodíac apartments està situat a la zona de Cala de Bou, un 13.87 km de l’aeroport d’Eivissa. Per arribar a l’allotjament us preguem de reservar un cotxe amb només Ibiza. Informació de l’Apartamentos Zodiac Apartamentos Zodiac Aportació: 15:00 Sortida: 12:00 Situat a Aven...\nHotel Tagomago badia de Sant Antoni (Eivissa), opinions i reserva\nHotel Tagomago està situat a la zona de la Badia de Sant Antoni, a pocs quilòmetres 13.21 de l’aeroport d’Eivissa. Per arribar a l’allotjament t’aconsellem que reservar un cotxe a Soloibiza.com. Estrellas informació Hotel Tagomago 2 a Eivissa Hotel Tagomago Aportació: 14:...\nHotel Intertur Hawaii Ibiza a la badia de Sant Antoni (Eivissa), opinions i reserva\nL’Hotel Intertur Hawaii Ibiza està situat a la zona de la badia de Sant Antoni, alguns 13.26 km de Ibiza Airport terminal. Per arribar al seu allotjament recomanem llogar un cotxe a Eivissa només. Estrella d’Hotel Intertur Hawaii Ibiza Ibiza 4 informació Hotel Intertur Hawaii Ibiza Ap...\nHotel Club San Remo a la badia de Sant Antoni (Eivissa), opinions i reserva\nHotel Club San Remo està situat a la zona urbana de la badia de Sant Antoni, a uns 13.32 km d’Eivissa aeroport terminal. Per moure a l’Hotel Club San Remo, recomanem que llogar un cotxe a Eivissa amb Soloibiza. Informació del Hotel Club San Remo Star Ibiza 3 Hotel Club San Remo Aportac...\nHotel Apartamentos Monterrey a la badia de Sant Antoni (Eivissa), opinions i reserva\nHotel Apartamentos Monterrey es troba a la zona de la Badia de Sant Antoni, uns 13.18 km de aeroport d’Eivissa. Per arribar al seu allotjament, aconsellem llogar un cotxe a Eivissa només. Informació de l’Hotel Apartamentos Monterrey Hotel Apartamentos Monterrey Aportació: 14:00 Sortid...\nazuLine Hotel Bergantin a la badia de Sant Antoni (Eivissa), opinions i reserva\nazuLine Hotel Bergantin està situat a la zona de la badia de Sant Antoni, a pocs quilòmetres 13.04 de Ibiza Airport terminal. Per anar a l’allotjament, us proposem que llogueu un cotxe amb Soloibiza. Informació estrella AzuLine Hotel Bergantin Ibiza 3 azuLine Hotel Bergantin Aportació: 14:...\nApartaments de José Vargas Ponce Apartament platja d’ Bossa (Eivissa), opinions i reserva\nJosé Vargas Ponce Apartment es troba a la zona de Platja d’ Bossa, a uns amb 4,65 km de l’aeroport d’Eivissa. Per arribar a l’allotjament, us suggerim que llogueu un cotxe a Eivissa en solitari. Informació de José Vargas Ponce Apartament apartaments Apartament de José Var...\nHostal Cala Salada a Sant Antoni (Eivissa), opinions i reserva\nCala Salada es troba lloc a la zona de San Antonio, a 16.68 km de terminal de l’aeroport d’Eivissa. Lloguer de cotxes a Eivissa Eivissa només recomanem arribar a Cala Salada. Informació Hostal Cala Salada Cala Salada Aportació: 15:00 Sortida: 10:00 Situat a Punta Galera s/n, San Anton...\nPublished On - 18 juny, 2017\nAlberg Aparthotel Club La Sirena a Sant Antoni (Eivissa), opinions i reserva\nAparthotel Club La Sirena està situat a la zona de la Badia de Sant Antoni, uns 12.89 km de la terminal de l’aeroport a l’illa d’Eivissa. Per moure’s al seu allotjament, us proposem que llogar un cotxe amb Soloibiza. Informació de l’Aparthotel Alberg Club sirena Apart...


El Teatre de Bescanó treu a la venda 1.500 entrades amb rebaixes de fins al 50% - Diari de Girona\nEl Teatre de Bescanó treu a la venda 1.500 entrades amb rebaixes de fins al 50%\nLes obres teatrals de Joan Pera, Ramon Madaula i Mercè Arànega entren en la promoció, i també la música de Gossos i Macedònia\nUn espectacle al Teatre de Bescanó. ddg\nEl Teatre de Bescanó ha posat a la venda 1.500 entrades amb descomptes de fins al 50% per a una quinzena d'espectacles de la nova temporada de tardor. La cinquena edició de la campanya Qui no corre...vola! busca apropar la cultura a la ciutadania i que el preu no sigui una barrera per anar a teatre.\n"Busquem que ningú tingui l'excusa del preu per no acostar-se a la cultura", explica Quim Marcé, el seu director. La campanya arrencarà el 16 de juny a les 10 del matí i es tancarà quan s'hagin exhaurit les 1.500 entrades. El descompte màxim del 50% serà per a les primeres 20 persones que comprin entrades.\nPer a les següents vint persones següents, reservar entrades els beneficiarà del 40% de descompte; les altres vint pagaran un 20% menys i a les 40 següents se'ls descomptarà les despeses de gestió.\nEls espectacles que formen part de la campanya són, dins l'apartat de Teatre per adults: Fer riure és un art, de Joan Pera, el 3 d'octubre; L'efecte, de Paul Berrondo, Nausicaa Bonnín, Montse Germán i Pau Roca, el 10 d'octubre; La crida de Ferran Joanmiquel, amb Jordi Subirà, el 16 d'octubre; Dominus Corruptus, de Nando Massaneda, el 17 d'octubre; L'idiota, de Ramon Madaula i Anna Sahum, el 7 de novembre; Peyu, amb un nou espectacle que es representarà el 13 de novembre; i L'Alè de la Vida, de Mercè Arànega i Anna Güell, el 20 de novembre.\nEn teatre familiar, en la promoció s'inclouen Pinocchio, el 4 d'octubre; el concert per a nadons Pintamúsica, el 18 d'octubre; El carreró de les Bruixes, de la companyia Pocacosa, el 8 de novembre; i L'endrapasomnis, del Teatre al Detall, el 13 de desembre. I, en música, Hotel Cochambre, l'11 d'octubre; Gossos, el 6 de desembre; l'Orquestra de Cambra de l'Empordà, el 12 de desembre; i Macedònia, el 27 de desembre.


Discografia vital - Crítica musical: Jorge Drexler - 12 segundos de oscuridad (2006)\nNo es gens usual trobar-se discos arrelats en lletres poètiques; i encara és menys usual trobar-se'n un que no segueixi la estela clàssica de cantautors armats únicament amb ses guitarres i ses paraules.\nAquests 12 segons d'obscuritat de l'uruguayà Drexler és un petit recull poètic que, lluny de ser transportat per musicalitats simples que donin rellevància a les lletres, navega per arquitectures sonores complexes i melòdicament sorpressives presentant un ram preciosista i nitimista d'una amplitud temàtica generosa i original.\nLes paraules son poderoses en aquest àlbum, però venen acotxades per melodies enginyoses y paisatges sonors bells alhora que íntims. Curiosament però, el seu primer senzill, Transoceánica, cavalca sobre una base rítmica francament simplista, mecànica fins i tot, que recorda a Cohen però, sobretot, a Battiato. Es, això si, tot i que simple, una més de les variades formes rítmiques que adopta aquest disc, sempre en escenaris calmats i melangiosos.\nLa seva riquesa temàtica, un dels veritables grans valedors d'aquest treball, ens dona la oportunitat de guardar-nos un bri d'esperança de cara al futur de les músiques, cada cop més sonorament hedonistes. Algunes referències amoroses (que quan aparèixen com en la preciosa La vida es más compleja de lo que parece, cerca camins menys concorreguts), curiosos experiments narrats com si fossin un Telenotícies sobre la globalització (Disneylandia), odes als moments difícils (12 segundos de oscuridad), moderns anàlisis de les conseqüències de la irrupció de les noves tecnologies en les relacions humanes (La infidelidad en la era informatica) i observacions clarividents sobre el desig latent en les nostres vides quòtidianes (El otro engranaje) conformen una panoràmica agradabilíssima i reconfortant que fan venir de gust les noves audicions per tal de captar matisos probablement perduts entre metàfores sorgides d'aquestes dolces sonoritats.\nNo deixa de ser curiós que Jorge Drexler s'acosti a la clàssica presentació de cantautor de veu i guitarra única i exclusivament en la adaptació que del High and Dry dels Radiohead escomet en un anglès millorable, marcant amb aquesta senzilla i propera interpretació un adequat contrapunt a allò de que el cantautor mira d'allunyar-se per presentar un àlbum extremadament proper, càlid i d'alt contingut líric, tant en la seva música com en el seu text.\nPublicat per Marc Ambit a les 6:50 p. m.


Ràbia unionista davant l'èxit de l'acte de Perpinyà La República\nRàbia unionista davant l’èxit de l’acte de Perpinyà\nTant Miquel Iceta com Carlos Carrizosa han intentat tapar l’assistència massiva a Perpinyà amb comentaris en contra del CxR i Puigdemont\nPla mitjà del president del grup parlamentari de Cs, Carlos Carrizosa, en una atenció a la premsa a Rubí el 29 de febrer de 2020. (Horitzontal)\nÉs evident que els partits unionistes es mostren en contra del Consell per la República i tot el que inclou, i avui tan Carrizosa com Iceta han hagut de fer el comentari d’odi corresponent sobre l’acte que s’ha dut a terme a Perpinyà.\nEl primer secretari del PSC, Miquel Iceta, ha contraposat el “projecte col·lectiu” que veu en el seu partit a les formacions que tenen “un líder meravellós que ho arregla tot”. “Ara la política sembla molt centrada en els lideratges”, ha dit a l’obertura del congrés del PSC del Maresme, que s’ha celebrat aquest dissabte a Mataró, i que el líder socialista ha aprofitat per valorar la reunió de la taula de diàleg entre la Generalitat i el govern espanyol.\nPer altra banda, el president de Cs al Parlament, Carlos Carrizosa, considera que el Consell per la República és una “institució fake” i “antidemocràtica” que “exclou tots els que no estan a favor del separatisme”. Ho ha dit en una visita a Rubí, en què també ha lamentat que aquest òrgan pretengui substituir un Parlament “escollit a través d’unes eleccions”. Ha criticat que Carles Puigdemont participi aquest dissabte en l’acte multitudinari que se celebra al Parc de les Exposicions de Perpinyà, i ha lamentat que “un fugat de la justícia pugui campar lliurement per Europa”. En aquest sentit, ha tornat a exigir que es reformi l’instrument de l’euroordre perquè les resolucions judicials dels països membres “siguin executables arreu de la UE”.


Paterna desplegarà un dispositiu especial de control de possibles festes privades en Halloween | Valencia Extra\nL’Ajuntament de Paterna ha recordat hui que, a causa de l’actual situació sanitària derivada de l’evolució de la COVID-19 i seguint amb la mateixa línia responsable i preventiva mantinguda des que es va originar la pandèmia, el consistori no ha organitzat cap acte amb motiu de Halloween per a evitar al màxim el risc de transmissió comunitària del virus i continuar protegint a la població paternera.\nDavant la proximitat del Dia de Tots Sants i l’augment del risc d’una major concentració de persones, el Comité de Seguiment de la COVID-19 de l’Ajuntament de Paterna s’ha reunit hui per a analitzar la situació actual de la ciutat quant a incidència del virus i ultimar el dispositiu extraordinari desplegat entorn de l’1 de novembre i la seua vespra.\nDurant la reunió, s’han repassat les mesures extraordinàries acordades per a facilitar als veïns i veïnes el desplaçament segur i escalonat al cementeri municipal, entre les quals es troben, l’horari especial d’obertura de 8 a 18.30 que comença hui, l’entrada en grups de 4 persones màxim o la presència d’informadors municipals a les portes del camp sant l’1 de novembre per a recordar les normes sanitàries anticovid.\nAixí mateix, i amb la finalitat de minimitzar al màxim el risc de contagi a la ciutat, l’Ajuntament ha decidit enguany no celebrar cap acte ni activitat amb motiu de la nit de Halloween com feia en anys anteriors i a més augmentarà els controls policials eixa nit per a assegurar el compliment de totes les mesures i normativa anticovid-1, amb especial atenció a la possible celebració de festes privades.\nPer a fer de Paterna una ciutat més segura en la lluita contra el coronavirus, l’Ajuntament també ha fet una crida a la ciutadania apel·lant a la responsabilitat, la prudència i el compliment de les recomanacions sanitàries per a no posar en risc la salut individual i la de la resta de paterners i paterneres.\nPaterna impulsa l'ocupació juvenil amb la contractació de sis joves\nPaterna es mobilitza contra la violència masclista amb motiu del 25-N\nAjuntament, Generalitat i Govern incrementaran esforços per a erradicar les ocupacions d'habitatges i millorar la convivència al barri de La Coma


Bang Saray Pool Villa by Pattaya Sunny Rentals Pattaya Tailàndia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nBang Saray Pool Villa by Pattaya Sunny Rentals27/17 Bann Talay sawan Bangsaray Beach, Sattahip, Chonburi, Bang Saray, Pattaya, Tailàndia, 20150 - Veure al mapaTé alguna pregunta per a Bang Saray Pool Villa by Pattaya Sunny Rentals?Excel·lent8,7Basada en6comentarisBang Saray Pool Villa by Pattaya Sunny RentalsVeure més fotosVista interiorVeure més fotosVeure totes les 25 fotos\nSituat a Bang Saray, Bang Saray Pool Villa by Pattaya Sunny Rentals és el lloc perfecte per gaudir de Pattaya i els seus voltants. El centre de la ciutat és només a 25 km i l'aeroport és només a 120 minuts. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Bang Saray Pool Villa by Pattaya Sunny Rentals, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com barques, parc aquàtic, surf de vela, camp de golf (a 3 km), piscina exterior. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Bang Saray Pool Villa by Pattaya Sunny Rentals.\nUn recàrreg a la targeta de crèdit de 5000THB es requereix a l'entrada com a dipòsit de seguretat per a càrrecs o danys durant la seva estada, i serà retornat a la sortida.\nHorari d'entrada des de: 02:00 PM Horari d'entrada fins a: 12:00 AM Horari de sortida des de: 09:00 AM Horari de sortida fins a: 12:00 PM Recepció oberta fins a les : 12:00 AM Desplaçament\nPreu del desplaçament a l'aeroport: 2500 THB Distància des del centre de la ciutat: 25 km Durada del trajecte fins a l'aeroport (minuts): 120 L'allotjament\nPlantes / Habitacions de no fumadors: Yes Nombre de bars/sales: 0 Nombre de plantes: 0 Nombre de restaurants: 0 Nombre d'habitacions: 1 Voltatge de l'habitació: 220 Any de construcció de l'hotel: 2015 Renovació de l'hotel més recent: 2015 Mostrar més


LA CIUTADANIA DE MONTMELÓ VA VOTAR MASSIVAMENT LES PROPOSTES DE PRESSUPOSTOS PARTICIPATIUS A LA CARPA MUNICIPAL\nGran participació de la ciutadania per a votar els pressupostos participatius\nL'Ajuntament de Montmeló va aprofitar la 13a Fira del Comerç com a plataforma de sortida per donar a conèixer a la ciutadania els primers Pressupostos Participatius que s'elaboren a la nostra localitat.\nL'espai de la carpa de l'Ajuntament de Montmeló va ser durant tot el dia un costant anar i venir de persones que van aprofitar la jornada per votar els projectes dels Pressupostos Participatius de Montmeló. Al final del dia 358 persones van exercir el seu dret a vot. Aquesta xifra representa gairebé un 5% del cens de possibles votants majors de 16 anys; una xifra molt elevada en comparació a altres processos participatius realitzats en municipis de característiques semblants a Montmeló. L'alta participació demostra l'interès que aquest procés participatiu ha despertat en la ciutadania.\nAquest procés de votació segueix obert durant tot el mes de juny a tres equipaments municipals: L'OAC, al Casal de la Gent Gran i la Torreta. Un cop es tanqui el vot presencial, totes les dades es buidaran en una plataforma on-line, perquè d'aquesta manera no hi hagi vots duplicats, i durant el mes de juliol s'obrirà el vot per internet.\nAl mes de setembre està previst donar a conèixer els resultats finals i els projectes escollits per la ciutadania per dur a terme. Recordem que el pressupost global dels Pressupostos Participatius 2018 és de 150.000 €.\nData de modificació: 27/06/2018 10:19:08


"No tindria sentit que una revista escrita en català, feta i distribuïda a Catalunya optés per un domini que no fos .cat" | Fundació punt CAT\nHome » Notícies » "No tindria sentit que una revista escrita en català, feta i distribuïda a Catalunya optés per un domini que no fos .cat"\nParlem amb la Caterina Úbeda, cap de mitjans digitals de Sàpiens Publicacions i coordinadora de Sapiens.cat, la versió digital de la revista Sàpiens.\nA principis de febrer el web sapiens.cat, versió digital de la revista SÀPIENS, va renovar la seva estructura, va incloure noves seccions i una nova imatge. Hem volgut conèixer amb més detall com és el dia a dia de sapiens.cat de la mà de la seva coordinadora, Caterina Úbeda.\nQuan va néixer SÀPIENS?\nLa revista SÀPIENS va néixer el novembre del 2002. La portada d’aquell primer número ja avançava un dels seus trets d’identitat, el del periodisme d’investigació. Havíem anat al Foreign Office britànic per ser els primers a consultar el dossier de l’espia català Joan Pujol, més conegut com ‘Garbo’. En aquests més de 15 anys, SÀPIENS ha estat la revista d’història líder de vendes a Catalunya, hem investigat a arxius d’arreu del món i hem contribuït a normalitzar la divulgació històrica al nostre país tot apostant pel binomi periodista + historiador: la història explicada per periodistes assessorats pels millors historiadors.\nDes de llavors, molts dels grans temes SÀPIENS els vam descobrir a arxius de tot el món: vam recordar els més importants al web amb motiu del Dia Internacional dels Arxius.\nQuanta gent forma part de l’equip de SÀPIENS actualment\nL’equip de SÀPIENS el formen Clàudia Pujol, la directora; Sònia Casas, la cap de redacció; Víctor Farradellas, el redactor i Albert Bernat, el dissenyador. Al web hi sóc jo amb l’ajuda d’una col·laboradora externa, l’Anna-Priscila Magriñà.\nJa fa anys que SÀPIENS compta amb el web sapiens.cat. Com ha evolucionat el vostre web durant aquest temps?\nSapiens.cat va néixer l’abril de 2010. Al principi era un web molt modest que va anar creixent a poc a poc. Des del començament es va veure com un complement de la revista, no com un competidor. El web ha estat una gran plataforma per consolidar temes propis, com el de la llista negra antifranquista. Aquesta va ser una de les moltes exclusives SÀPIENS: en el número 118 (abril 2012) es va publicar un reportatge sobre els catalans més vigilats pel franquisme. Com que teníem les fitxes d’aquestes 462 persones, vam fer-ne un microsite al web amb les mateixes i amb un cercador propi. En només cinc dies, aquest especial va generar 38.250 pàgines vistes.\nAl llarg dels anys, el web va anar evolucionant amb noves seccions, nous continguts, consolidant la seva presència a les xarxes i amb una aposta pels continguts multimèdia. Dos exemples: vam celebrar el centenari de la Primera Guerra Mundial amb aquest especial i vam parlar del Tractat dels Pirineus tot convertint el llenç del pintor Laumosnier en una imatge digital a través de la qual els usuaris podien viatjar pel quadre i descobrir qui va assistir a la trobada entre Felip IV i Lluís XIV a l’illa dels Faisans.\nCreus que cada cop hi ha més tendència a llegir i consultar informació en formats digitals?\nNosaltres som una revista nínxol. És molt diferent el comportament digital d’una publicació de notícies (un diari, per exemple) que el d’una revista especialitzada, i més, una revista especialitzada en història. Evidentment, el SÀPIENS es pot trobar a la plataforma iQuiosc, però el gruix de lectors el tenim al paper, fet que considerem normal tenint en compte el tipus de publicació que som. Pel que fa a la relació web/revista, tots dos suports són molt diferents: els articles no són idèntics, les periodicitats i els formats són molt diferents… Cada vegada ens consulta més gent al web, però no és gent que, per això, deixa de comprar la revista o a l’inrevés. Sobre el web afegir que el consulten molts estudiants, principalment d’ESO.\nA principis de febrer vàreu renovar web de sapiens.cat. Què hi podem trobar de nou?\nPodríem dir que el nou Sapiens.cat s’ha fet gran.\nCom passa amb la majoria de ‘sites’ lligats a publicacions d’història, l’anterior web tenia una estructura molt centrada en la revista: amb noms de seccions idèntics que per a nosaltres tenien sentit però que deixaven de tenir-ne si pensàvem únicament en el web com un ens propi.\nAra, sapiens.cat té una estructura més lògica, àgil i útil per als usuaris. Els continguts s’agrupen al voltant de dos grans eixos: temes (amb opcions com Catalunya, Europa, Món o Personatges) i èpoques històriques (amb les grans èpoques històriques més Catalunya 1714 i Guerra civil i franquisme, les més consultades). D’aquesta manera, el contingut no només és més fàcil d’ubicar, sinó, també, de localitzar, ja que un mateix tema pot estar a Catalunya, a Història contemporània i a Personatges.\nL’altra gran novetat és la manera de presentar els continguts: la gran font d’informació és la revista, però els continguts no es publiquen de manera idèntica. Intentem presentar-los a partir d’una curiositat i fragmentar-los. De vegades, els convertim en un interactiu, com aquest mapa sobre la Catalunya nazi.\nTambé tenim els quizzes, un clàssic dels webs d’història anglosaxons. Es tracta de trivials de temes històrics en què es llegeix i s’aprèn d’una manera diferent i divertida. Els malnoms dels reis i comtes catalans, els gàngsters més famosos de la història, frases cèlebres, filòsofs, Kubala, la història del Barça… Els trobareu tots aquests i més a la secció Quizzes.\nDes de Sàpiens heu fet accions com “El món ho ha de saber”, per donar a conèixer la història de Catalunya al món. Creus que encara queden moltes coses per descobrir de la història de Catalunya?\nSí, el llibre ‘El món ho ha de saber’ es va enviar a través del web a 15.000 personalitats d’arreu del món. Va ser un èxit majúscul. Allà explicàvem la guerra de Successió i els darrers 300 anys de la història de Catalunya. Des de SÀPIENS sempre hem apostat per la nostra història i tot i que fa 15 anys que en publiquem reportatges, encara hi ha molts esdeveniments i personatges dels quals encara no se n’ha parlat prou o gens. Per exemple, al proper número de la revista us parlarem de Carme Ballester, la vídua del president Lluís Companys, un personatge que no descobrirem però del qual revelarem informació inèdita.\nAconseguir visites a un web pot ser una tasca complicada. Veiem que a sapiens.cat aposteu per eines com les xarxes socials i la newsletter. Quin percentatge del vostre tràfic ve per aquests canals?\nSí, aconseguir visites a un web pot ser una tasca complicada i més en un web nínxol i en català, com el nostre. La nostra estratègia de creixement sempre ha estat basada en els continguts. A més dels que hem anat publicant dia a dia, ens han ajudat a crear especials com els que hem esmentat abans o d’altres com els que fem cada 11 de setembre. També publiquem continguts en funció de l’actualitat, com ara la història de les obres de Sixena o històries relacionades amb el procés.\nEl newsletter i les xarxes són una eina més. No les tenim concebudes com una eina d’entrada de trànsit, sinó com una eina de difusió dels continguts. Sobre les dades: del newsletter rebem al voltant d’un 10% de trànsit, tot i que tenim pics més alts en funció del tema d’obertura. De xarxes rebem al voltant d’un 20%, sumant-hi Facebook i Twitter.\nPer què us vàreu decidir per un domini .cat a l’hora de fer el web?\nDirectament no ens vam plantejar un domini que no fos el .cat. Com vam dir quan vam fer els vídeos del cas d’èxit, va ser una qüestió de lògica, de normalitat, de coherència. No hagués tingut sentit que una revista escrita en català, feta i distribuïda a Catalunya per a un públic majoritàriament català optés per un domini genèric com el .com o per un domini territorial que no és el seu, com el .es Si som una web catalana l’únic que tenia sentit era optar pel nostre domini territorial, el .cat.\nCom t’imagines sapiens.cat en un futur?\nÉs difícil d’imaginar, perquè hi ha preguntes i reptes globals importants que romanen sense resposta en el món editorial. Però veig un web que va més enllà dels continguts, que ha trobat un model de negoci lligat a un esperit editorial i social. Tenim un projecte entre mans que respon a aquesta definició, però del qual ara mateix no en podem parlar. Haureu de seguir visitant sapiens.cat per saber què serà.


Cent anys del míting de les Arenes | NacióDigital\nCent anys del míting de les Arenes\n«Alguns historiadors consideren que la força demostrada per la vaga de la Canadenca va ser clau perquè certs sectors comencessin a confraternitzar amb la dreta militarista espanyola»\nper Dani Cortijo , 16 de març de 2019 a les 14:05 |\nLes Arenes | Martí Juanola\nEl 18 de març de 1919, en el context de la llarga "vaga de la Canadenca" el comitè de vaga va intentar reunir-se al Teatre Bosque (ara cinema Bosque) amb els vaguistes de cara a valorar les negociacions que havien tingut amb la patronal i veure si ja havien de tornar al treball. Va ser del tot impossible. Hi havia més gent al carrer que a la sala on s'havia de fer l'assemblea i van decidir que necessitaven un espai molt més gran.\nL'endemà a les nou del vespre, amb permís de les autoritats i absolutament envoltada de mesures de seguretat amb exèrcit inclòs, es va celebrar finalment una gegantina assemblea a l'aleshores plaça de toros de Les Arenes d'on n'havia de sortir la decisió d'acceptar o no les condicions proposades per la patronal per acabar amb un conflicte que ja feia 44 dies que durava.\nDavant l'afluència massiva, van instal·lar-se megàfons a la plaça. L'assistència es comptava pels volts d'unes 20.000 persones entre les quals, tot just davant dels oradors, hi havia els fins aleshores presos que acabaven de ser alliberats.\nCentre Comercial Arenas Foto: Martí Juanola\nS'havia acceptat l'augment general i proporcional dels salaris, jornada de 8 hores, abonament de la meitat d'una mensualitat i l'alliberament de tots els presoners encara pendents de judici. Només 5 presoners, que estaven sota legislació militar seguien a la presó, amb el compromís exprés de les autoritats d'alliberar-los breument.\nEls ànims estaven totalment enardits. Després de 44 dies quasi totes les peticions inicials s'havien acceptat i el comitè havia garantit en les negociacions que si l'assemblea ho corroborava, en complir-se les condicions acordades la gent tornaria als seus llocs de treball.\nPerò com podien intentar prendre una decisió tan transcendent arribant al màxim consens entre 20.000 persones? Aquest era el dilema que es van plantejar en el moment i per aquest motiu precisament s'havia accedit a alliberar un dels principals estrategues del moviment vaguístic: Salvador Seguí, conegut popularment com "el noi del sucre".\nUn dels oradors fou Francesc Miranda, responsable del diari Tierra y Libertad, que va dir que gràcies a la unió havien aconseguit tot això, però que si en un plaç de temps no s'havien alliberat tots els presos, tornarien a la mobilització. Els desitjos dels obrers no tenien cap altra finalitat que la justícia segons ell i era necessari que tornessin tots a la feina tal com havien promès.\nEn tota la plaça es va sentir un "Nooo!" contundent que ressonava fins i tot des de fora... Davant això, Miranda va dir que el comitè no era ningú per imposar-se a la voluntat sobirana dels obrers tan clara i unànimement manifestada en aquella negativa i que per tant, la llibertat dels presos de Montjuïc seria immediata o el conflicte seguiria.\nSi les autoritats incomplien la seva paraula, s'havia de tornar a la vaga, perquè del contrari seria covardia, deia Salvador Seguí\nDavant un auditori completament animat va prendre la paraula Salvador Seguí i va ser contundent. Va dir que la voluntat comuna era la de lluitar per tots els presos, els que es trobaven sota legislació civil però també els de la militar però que s'havia d'acceptar certes coses, no deixant-se portar per sentimentalismes que podien posar en entredit la serietat de les organitzacions obreres.\nSi no es reconeixia la seva reivindicació, podien fer-la extensiva a tot Catalunya, segons deia. Però una de les clàusules pactades era donar temps a les autoritats per desmobilitzar i reintegrar els obrers a la feina. Si les autoritats incomplien la seva paraula, s'havia de tornar a la vaga, perquè del contrari seria covardia. Es va tornar a sentir una negativa ensordidora a tota la plaça de toros i Seguí va insistir en la seva línia.\nDavant d'això, l'assemblea es va dividir i tothom va començar a discutir-se. Davant el rebombori l'orador va parlar clar dient que l'única opció era acceptar les condicions del pacte al qual s'havia arribat o bé estar disposats a "sortir d'aquí i anar a prendre Montjuïc directament per fer la revolució seriosament. I si no fem la revolució, no podem continuar la vaga perquè l'hem perdut".\nAlguns historiadors consideren que la força demostrada per la vaga de la Canadenca va ser clau perquè certs sectors comencessin a confraternitzar amb la dreta militarista espanyola\nEs va fer un silenci. Un silenci que va trencar el mateix noi del sucre preguntant: "Prometeu demà anar tots anar a treballar?" Es va sentir un "Sííí!" Unànime... Un dels presents era el qui més tard seria president de la Generalitat Josep Tarradellas, que hi era com a vaguista membre del CADCI ja que era depenent de comerç. Posteriorment va dir descriure aquell moment així:\n"La gent es va quedar glaçada de moment, però el seu realisme i la seva capacitat de convicció, el seu sindicalisme valent i madur, varen entusiasmar tothom. I la vaga es va acabar. Quina lliçó tan gran foren per a mi aquella vaga i aquell míting".\nI com va dir Tarradellas, la vaga es va acabar, la jornada de vuit hores promesa es va fer aviat extensiva a tot l'Estat, sent el primer lloc del món en aprovar la tan antiga reivindicació. Però el Govern no va complir la seva paraula i es va tornar a una vaga, en aquest cas amb un seguiment intermitent i desigual que no va acabar gaire bé.\nAlguns historiadors consideren que la força demostrada per la vaga de la Canadenca va ser clau perquè certs sectors, sobretot de la Lliga, comencessin a confraternitzar amb la dreta militarista espanyola i facilitessin i aplaudissin l'arribada de la dictadura de Primo de Rivera, el mateix que va acabar amb la Mancomunitat.\nSalvador Seguí acabaria assassinat per pistolers de la patronal...\nBarcelona, Les cròniques de NacióDigital, Societat, treballadors, Altres Barcelones, història, Salvador Seguí, Les Arenes, sindicalisme, vaga, drets laborals, vaga de la Canadenca, jornada laboral, Barcelona, Catalunya, Josep Tarradellas, efemèride\nAl Pep Dot i altres convergents\nPer Anònim el 16 de març de 2019 a les 20:47\nPrecisament el problema Catalunya-España el que ha servit és per amagar el problema esquerra-dreta o diferències de classe, Que és el problema que hi ha al moll de l'os!\nAl 1919 a Catalunya hi imperava l'eix esquerra-dreta. Avui hi impera l'eix Catalunya-Espanya, per sort!\nPer Dot el 16 de març de 2019 a les 17:38\nUs recomano llegir (on line també)\nPer Anònim el 16 de març de 2019 a les 14:27\n"Records d'un sindicalista llibertari català" de Joan Manent i Pesas


Hotel Venezia Imotski Imotski Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nBruna Busica 40, Imotski, Imotski, Croàcia, 21260 - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel Venezia Imotski\nConvenientment situat a Imotski, Hotel Venezia Imotski és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHotel Venezia Imotski també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Imotski. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha recepció 24 hores, express check-in/check-out, servei d'habitacions, restaurant, servei de bugaderia.\nL'ambient de Hotel Venezia Imotski es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori, mini bar són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de jardí. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Hotel Venezia Imotski no troba competidors en cap categoria.


Acte de cloenda del 25è aniversari de la Federació de Dones del Baix Camp\nAssemblea General de la Federació de Dones del Baix Camp\nFederació Dones del Baix Camp\nOrganització: Federació de Dones del Baix Camp\nCol·laboració: Consell Comarcal del Baix Camp\nCol·laboració: Grup de Dones Blanca d'Anjou\nCol·laboració: Ajuntament de Vandellòs\nCol·laboració: Institut Català de les Dones\nL'any passat, degut a la situació de la covid-19, no es va poder dur a terme la trobada de la Federació de Dones del Baix Camp. En canvi, enguany, amb la retirada de mesures i restriccions i la millora de les dades epidemiològiques, el Consell Comarcal del Baix Camp anuncia la celebració de l'acte de cloenda del 25è aniversari de la Federació de Dones del Baix Camp que tindrà lloc el proper 15 d'octubre a l'Hospitalet de l'Infant amb la col·laboració del Consell Comarcal del Baix Camp, l'Institut Català de les Dones, l'Ajuntament de Vandellòs i l'Associació de Dones Blanca d'Anjou.\nL'esdeveniment començarà a les 15.45 h amb l'arribada al Teatre Auditori Centre Cultural Infant Pere de l'Hospitalet de l'Infant amb la pertinent rebuda per part de les autoritats. Durant el transcurs de l'acte es duran a terme un seguit d'activitats, començant per la visita d'una exposició de nines de paper programada a les 16:00 h. Tot seguit, a les 17:00 h s'impartirà la xerrada “La no història de les Dones; Silencis i Absències” a càrrec de la historiadora i escriptora Assumpta Montellà, i a continuació es podrà gaudir de l'obra de teatre “El Silenci dels Talers”, entre altres sorpreses que s'aniran desvelant al llarg de la jornada. L'obra teatral s'endinsarà en la història de dues dones que van viure i treballar tota la vida en una colònia tèxtil donant així una visió única per entendre una època i el singular univers de les colònies industrials.\nEl Consell Comarcal vol informar que encara queden places disponibles i que està oberta l'inscripció i el pagament per poder assistir a les activitats fins al 14 d'octubre. Es demana que es confirmi l'assistència a través del correu electrònic federaciodonesb.c@gmail.com o al telèfon 609220878.


Adriana Caballero: 'La UOC ha ampliat la meva visió de l'educació en línia' - Psicologia i Ciències de l'Educació\nAdriana Caballero: ‘La UOC ha ampliat la meva visió de l’educació en línia’\nAdriana Caballero, estudiant mexicana del màster universitari en Educació i TIC de la UOC, és pura energia, assumeix els reptes amb entusiasme i s’esforça il·limitadament. Sens dubte, té un bon bagatge d’esforç i superació, herència dels seus anys com a ballarina de dansa clàssica, que li ha servit per a ser mare, estudiant en línia, youtuber i emprenedora tecnològica sense perdre els papers enmig d’una pandèmia mundial. Afirma que a la Universitat Oberta de Catalunya ha descobert, per fi, que ella sí que està feta per a estudiar. Gràcies al màster, ha obtingut el suport pedagògic necessari per a completar la seva visió i enfortir la seva empresa. Està enamorada de l’e-learning, i somia a fer conèixer aquest model educatiu que li ha canviat la vida a través d’articles, llibres i el seu canal de Youtube.\nQuina era la teva història educativa prèvia a la UOC?\nVaig estudiar i vaig ser ballarina professional de dansa clàssica a la companyia El Taller Coreográfico de la UNAM. Tinc aquesta vena artística creativa, de manera que vaig enfocar la meva formació universitària cap al disseny gràfic, especialment cap al disseny web. Quan em vaig graduar, em vaig dedicar a aquest camp, i vaig fundar la meva primera empresa. El 2010, el Banc Central de Mèxic ens va contractar per a desenvolupar la seva estratègia i oferta de formació en línia. Així, vaig entrar en contacte amb l’e-learning i vaig començar a aprofundir en tecnologia educativa incorporant-hi elements del disseny. S’havia de seleccionar la plataforma, personalitzar-la, capacitar-la, desenvolupar continguts…\nI d’aquí vas saltar a la formació en línia…\nEm vaig matricular a un màster de màrqueting que no vaig voler acabar, perquè no era el meu camí. Aleshores, vaig decidir fer cursos en línia amb els quals vaig aprendre tot el tema de l’experiència d’usuari i el disseny de productes digitals. Vaig veure que hi havia una oportunitat molt gran per a implementar tots els conceptes d’experiència d’usuari a l’educació en línia. Havia començat a integrar els meus coneixements a la meva empresa, on tot el nostre dossier era de tecnologia educativa. El meu rol era aplicar els conceptes d’experiència d’usuari al disseny de millors tecnologies, continguts i plataformes.\nVas arribar a la UOC amb formació acadèmica prèvia, tant presencial com en línia, i fins i tot experiència professional. Què et va dur a matricular-te al màster?\nTota la meva vida professional estava centrada en l’e-learning, però volia reforçar l’aspecte pedagògic. Tenia coneixements de màrqueting, de desenvolupament tecnològic i de disseny, però no fonaments pedagògics. Vaig pensar que valia la pena formalitzar els meus coneixements. Quan vaig revisar el pla d’estudis de la UOC em va agradar molt, vaig pensar que em complementaria i em convertiria en una professional 360 en e-learning.\nCreus que ha estat així? Què t’ha aportat el pas per la UOC?\nLes assignatures m’han enriquit molt, m’han permès formalitzar el que jo havia adquirit per pura pràctica i sense saber per què\nHo dic als quatre vents quan m’ho pregunten: estic enamorada de la UOC. Em fascina el model, el trobo molt avançat. D’una banda, les assignatures m’han enriquit molt, m’han permès formalitzar el que jo havia adquirit per pura pràctica i sense saber per què. M’han proporcionat els fonaments. Però, no només valoro la formació teòrica, sinó també la manera d’impartir-la. La UOC m’ha obert la dimensió de l’educació en línia, i m’ha demostrat que es pot fer d’una altra manera. Abans, m’havia inscrit en un MBA a un altre centre on reprodueixen el mateix model presencial… fins i tot la burocràcia! No, allò no era educació en línia. Quan em vaig trobar a la UOC, vaig reconèixer que el seu model és un referent. Ara em plantejo els reptes amb coneixements de diferents angles del disseny, la tecnologia i el màrqueting des de la visió que m’ha donat la UOC. Em sento molt realitzada.\nPer a tu, com a estudiant en línia i també professional, quin és el valor de la proposta de la UOC?\nLa importància de l’asincronia. En altres centres, tot s’ha de fer alhora, tots junts, malgrat que sigui virtual. Aquest és un model presencial. A la UOC, els estudiants tenen un rol participatiu. Té molt ben plantejada la seva audiència, la majoria som treballadors i volem continuar desenvolupant-nos com a professionals. L’asincronia ens permet conciliar la nostra vida personal, familiar, professional i acadèmica. Un dels aspectes que valoro és que l’asincronia considera uns tempos molt relaxats. En l’àmbit creatiu, quan et demanen que facis un disseny ràpid no ets tan creatiu com quan deixes córrer el temps. Per això, tot i que els temps semblen exagerats, a mi m’han permès investigar bé, i no sento la pressió d’entregar i entregar. Em permet aprofundir, consolidar el coneixement i la informació. Podríem destacar altres aspectes com la investigació, els projectes, etc.\nEts mare de dos fills, estudiant i continues a la teva empresa!\nA l’empresa, vam desenvolupar el producte de Yeira. Quan va començar a créixer, vam decidir transitar d’una empresa orientada als serveis a una empresa de producte. Avui, tenim una plataforma d’e-learning al núvol orientada per a facilitar a les empreses petites i mitjanes la incursió a l’economia digital per tal de facilitar el desenvolupament de cursos en línia. Necessiten una tecnologia que els doni suport al llarg del procés, fàcil d’utilitzar, perquè no són experts tècnics, i que sigui econòmica.\nQuan va arribar el confinament, tothom va començar a oferir formació en línia. Quina oportunitat!\nAmb la pandèmia, a Yeira vam adquirir nous perfils de clients que no imaginàvem que tindríem, com escoles de música, de ioga o de dansa. Volen oferir formació en línia i no saben com fer-ho. Venen a la nostra empresa i contracten el servei, els hi oferim la tecnologia, però, com puc transmetre el coneixement, la informació? Vull ajudar-los, i per a això he de desenvolupar un model que mostri com fer-ho bé de forma holística. En una nit d’aquelles que no dormo, vaig pensar que ja sabia què faria. Vaig mapejar el Model EXD, primer l’estructura i després els detalls. Vaig fer un article en què explico les metodologies efectives per a dissenyar experiències d’aprenentatge en línia. Aquesta anàlisi me la va donar la UOC, i jo la vaig complementar amb la meva experiència. L’article recull els fonaments del Model EXD i el perquè d’aquest. Va ser ben rebut.\nEl Model EXD permet a les empreses tenir una perspectiva holística de l’educació en línia\nAl principi, em va costar canviar d’un ambient tan artístic a un tan digital. Però, jo sento que més o menys es treballa el mateix al disseny, perquè es tracta de commoure, del públic i d’expressar qui ets. En el món digital em sento com el peix a l’aigua, puc fer allò que vull.\nL’aprenentatge en línia ha estat la intersecció de tots aquests coneixements i la meva vivència com a estudiant. Quan vaig començar, vaig descobrir que era una estudiant excel·lent, mentre que a la presencialitat sempre em deia que no estava feta per a l’escola. Sempre he estat una estudiant excel·lent al món online perquè em permet explorar, igual que la dansa em permetia aprofundir en les meves dimensions i capacitats. L’aprenentatge online em pemet ser aprenent, descobrir el gust per la recerca, i per això estic enamorada d’aquesta manera d’aprendre. Et permet ser el teu propi protagonista, i jo ho trio.\nQuan vas obrir la teva primera empresa l’any 2010, va ser un repte per a tu, però també per a la societat! Una dona jove, que ve de la dansa, que emprèn al món tecnològic…\nEmprendre no és apte per a gent amb problemes de cor. No crec que sigui per a tothom, requereix disciplina, perseverança i lluitar pels teus somnis. Per a mi, emprendre és crear el meu propi món i desenvolupar-me com jo vull, no sentir-me limitada. Incorporar-me com a dona emprenedora en un ecosistema digital tampoc ha estat fàcil, perquè s’ha de saber com moure’s en una indústria molt masculinitzada. No obstant això, penso que ho he fet bé, he estat respectada i em sento còmoda. M’he trobat en consells directius on tot són homes, i tu et sents tan estranya com ells. Es percep com canvia la dinàmica quan arriba una dona: tot es torna més amigable i empàtic. Provo de posar tot això al servei de la comunitat.\nQuins són els reptes més difícils a què t’enfrontes?\nLa manca de suport. Tot i que hi ha hagut iniciatives recents, continua existint un biaix, de manera que hem de continuar reflexionant i corregint, perquè les dones joves no tenim tant de suport. No parlo només de la part financera, també em refereixo a comprendre la situació que vivim. Les meves experiències com a emprenedora m’han permès conciliar la maternitat i els estudis perquè he pogut gestionar el temps i les prioritats. A què dono prioritat? És estressant, però també gratificant.\nCap a on s’encamina ara l’Adriana?\nSento que em queda molt de camí per fer, molt per aprendre, tant des del punt de vista teòric com pedagògic. Crec que estic al lloc que he d’estar per a fer-ho, i que la meva missió ara és aconseguir que totes les coses que he après, desenvolupat i pensat arribin a la quantitat més gran de persones possible. Vull ajudar els altres, estic buscant reptes com a docent que portin a les persones l’e-learning i visquin totes les coses positives que jo he viscut.\nL’aprenentatge online em permet ser aprenent, descobrir el gust per la recerca\nRosa Mayordomo i Nati Cabrera editen el llibre 'El feedback formativo en la universidad. Experiencia con uso de la tecnología' 3 maig, 2016\nCompetències digitals, MOOC i qualitat educativa, a debat al webinar European Distance Learning Week 2 novembre, 2016


El Dia de l’arbre autòcton se celebra aquest diumenge al parc de Ca n’Alzamora - Ajuntament de Rubí\nEl Dia de l’arbre autòcton se celebra aquest diumenge al parc de Ca n’Alzamora\nEl Dia de l’arbre autòcton se celebra aquest diumenge al parc de Ca n’Alzamora Amb aquesta activitat, durant la qual es plantaran 150 exemplars, es pretén fomentar la repoblació d’espècies vegetals en aquesta zona https://www.rubi.cat/ca/actualitat/noticies/el-dia-de-l2019arbre-autocton-se-celebra-aquest-diumenge-al-parc-de-ca-n2019alzamora https://www.rubi.cat/ca/actualitat/noticies/el-dia-de-l2019arbre-autocton-se-celebra-aquest-diumenge-al-parc-de-ca-n2019alzamora/@@images/image/preview\nAmb aquesta activitat, durant la qual es plantaran 150 exemplars, es pretén fomentar la repoblació d’espècies vegetals en aquesta zona\nUna edició anterior de la plantada d’arbres al Parc de Ca n’Alzamora en el marc del Dia de l’arbre autòcton (foto: Localpres)\nEl diumenge 20 de novembre, a partir de les 11 h, se celebrarà la 16a plantada del Dia de l’arbre autòcton. En aquesta edició, l’espai escollit per a plantar els diferents exemplars ha estat el parc de Ca n’Alzamora. “Com a Ajuntament estem molt satisfets que una activitat com aquesta estigui consolidada al nostre municipi”, ha assegurat el regidor de Medi Ambient, Moisès Rodríguez, que ha animat als rubinencs i a les rubinenques a sumar-se a la jornada de diumenge.\n“Tenim l’oportunitat de repoblar arbres a diverses zones de la ciutat amb la participació de la ciutadania”, ha dit Rodríguez, que ha avançat que enguany es plantaran 150 arbres representatius del bosc de Ribera: pollancres, freixes, i verns “amb l’objectiu de reforçar una plantació de fa tres anys i d’ampliar un espai nou”. Serà la quarta vegada que es realitza al Parc de Ca n’Alzamora després dels anys 2007, 2008 i 2013.\nTot plegat, amb l’objectiu de fomentar i promoure la repoblació d’espècies vegetals en aquesta zona. Des del Consistori es recomana als assistents que portin les seves eines de casa, amb l’objectiu que tots els participants disposin dels recursos necessaris per a poder plantar els diferents exemplars.\nTots els participants rebran un diploma d’agraïment. L’Ajuntament penjarà cartells informatius a les escoles de primària i secundària de la ciutat, convidant els infants a participar en la plantada.\nRepoblar diverses zones de la ciutat\nAl llarg d’aquestes 16 edicions, la plantada del Dia de l’arbre autòcton s’ha celebrat en diferents espais de la ciutat. L’any passat el lloc escollit va ser el parc de Ca n’Oriol mentre que fa uns anys, aquesta jornada es va celebrar al Pinar. Altres indrets on s’ha realitzat la plantada del Dia de l’arbre autòcton són el Pinar, el bosc de Ca n’Oriol, que va acollir tres edicions seguides d’aquesta activitat (2009, 2010 i 2011), entre d’altres.


França bombardejarà l'Estat Islàmic a Síria - Diari de Girona\nFrança bombardejarà l'Estat Islàmic a Síria\nEl Regne Unit admet que va matar dos gihadistes britànics en un atac aeri en sòl sirià el passat 21 d'agost\nparís/londres | efe/ddg 08.09.2015 | 00:00\nEl president de França, François Hollande, va moure ahir fitxes en la crisi dels refugiats que arriben a Europa amb l'anunci que estendrà les operacions militars contra el grup Estat Islàmic a territori sirià.\nEn la tradicional conferència de premsa que cada sis mesos ofereix en el Palau de l'Elisi, Hollande va declarar que les Forces Armades franceses realitzaran vols de reconeixement a Síria per preparar eventuals atacs aeris contra les milícies yihadistes de l'Estat Islàmic en aquest país.\nDes de fa un any, l'aviació francesa operava contra aquest grup terrorista a l'Iraq amb caces Rafale i Mirage 2000 i un contingent de més de 700 efectius.\nPerò els caces francesos no han estès fins ara els bombardejos a Síria -com sí fa Estats Units-, on oficialment París es limitava a enviar armes i equips de telecomunicacions als rebels.\n«He decidit que des d'avui hi haurà vols de reconeixement, en col·laboració amb la coalició internacional. A continuació, segons la informació que recol·lectem, estarem preparats per bombardejar», va dir el cap d'Estat francès.\nEls que ja ho han fet són els militars britànics. El primer ministre del Regne Unit, David Cameron, va admetre ahir al Parlament que el seu Govern va autoritzar un atac amb avions no tripulats en sòl sirià en el qual van morir dos combatents britànics del grup gihadista Estat Islàmic (EI).\nL'objectiu principal dels drons de la Real Força Aèria britànica era Reyaad Khan, un jove nascut a Cardiff (Gal·les) de 21 anys que va aparèixer fa un any en vídeo de l'EI en el qual demanava a altres joves occidentals que s'unissin al grup armat.\nEn l'atac, executat el 21 d'agost contra un vehicle que viatjava a l'àrea d'Al Raqa, a Síria, van morir a més altres dos combatents yihadistes, un d'ells Ruhul Amin, de 26 anys, nascut en la localitat escocesa d'Aberdeen.\nEl conservador Cameron va argumentar davant els diputats que Khan havia planejat atemptats en el Regne Unit i que el bombardeig va ser «necessari i proporcionat per a la legítima defensa» del país.


Gastronomia | Tot Raval\nInici » Tipus Noticia I Eventagenda » Gastronomia\n8a edició de 'Tast a la Rambla'\nLa 8a setmana de Gastronomia de Barcelona acollirà 38 dels millors restaurants i pastisseries de Barcelona. Hi haurà Cuina Tradicional amb el Restaurant Amaya, Babula Bar 1937, Can Culleres, Carmina, Cera 23, Família Nuri, Fonda España, Foodlona by Miquel Antoja, La Pau i Moka 1934.\n'Del moll al Marítim'\nPer celebrar que el 2022 és l'Any Internacional de la Pesca, el cicle de sopars de peix al restaurant del Museu Marítim girarà entorn la pesca sostenible i es vincularà a l'exposió Jo, de petita anava sempre al moll. La novetat d'aquest any és que cada sopar comença amb una activitat cul\nXII Concurs de Truites al Raval\n24/02/2022 - 17:00\nPer 12è any consecutiu es convoca aquest concurs obert a tothom, en el qual es premien la truita més gustosa, la més innovadora i la de millor presentació.\nConcurs de tortells\nSeguint l'antiga tradició de menjar tortell el dia de Sant Pau es convoca aquest concurs obert a tothom, que anirà acompanyat d'un berenar, una actuació de ball de bastons i una visita cultural a l'ermita de Sant Pau del Camp.\nTaller de tapes saludables a la Boqueria\n13/05/2021 - 19:00\nTaller de tapes saludables de la mà de “Va de Sabores”, en el qual aprendreu a cuinar tapes per sorprendre els vostres convidats. El taller comença amb una explicació de la classe i de les receptes que s’elaboraran. Després es comença a cuinar i finalment es sopen els plats preparats.\nXI Concurs de Truites al Raval\nPer 11è any consecutiu es convoca aquest concurs obert a tothom, en el qual es premien la truita més gustosa, la més innovadora i la de millor presentació.\n'Baixa a la Rambla!'\nCultura, Gastronomia, Espectacles\nAmb l'objectiu que els ciutadans de Barcelona es tornin a retrobar amb aquest espai emblemàtic de la ciutat, s'ofereixen diverses activitats diàries d’oci adreçades als públics de totes les edats, que inclouen tallers, gastronomia, esport, música, visites guiades i espectacles, entre d'altres, or\nInscripcions pel 10è concurs de Truites al Raval\nPer 10è any consecutiu, i coincidint amb el Dijous Gras, es convoca aquest concurs obert a tothom, en el qual es premien la truita més gustosa, la més innovadora i la de millor presentació.\nBCN Honey Fest\n29/09/2018 - 10:00\nTallers, Gastronomia, Divulgació, Famílies\n2a edició d'aquest Festival que té com a objectius divulgar i augmentar la consciència social sobre la importància de les abelles, el seu paper en la polinització i la producció d'aliments i les maneres com es pot ajudar a protegir-les.\nMostra de menjars d'arreu del món\n20/03/2018 - 11:00\nDegustació de diferents plats típics d'arreu del món cuinats per diverses entitats del barri del Raval, en el marc del programa d'activitats que el Districte de Ciutat Vella ofereix amb motiu del Dia Internacional de les Dones.


Fent-me el suec: Carretera i manta\nEl Huevo és un exemplar únic d'un model petit de la firma Skoda pintat de blau i verd estrident per ressaltar la publicitat d'una companyia aèria. El primer lloc on ens va portar va ser Riga, uns kilòmetres més enllà d'on el vam llogar. Poc després d'arribar-hi vam fer el primer tast de la cuina letona a preu barat per nosaltres, però tot i així per a turistes, en un bufet lliure en ple casc antic. Des de llavors no vam parar de menjar plats amb noms estranys on abundava el porc, les mongetes i sovint estofats servits en cassoletes, tot baixat a base un mínim de mig litre de cervesa. A Riga, a part de menjar i allotjar-nos, vam donar voltes pel casc antic, petit i acollidor, mentre músics entretenien altres turistes a les terrasses. Ens vam moure bàsicament per la zona on tothom es deixa arrossegar, vaja, i quan ens en vam allunyar una mica la part més nova em va entristir. Abans de marxar, però, vam entrar al Museu de l'Oucpació d'Estònia i en vaig sortir molt satisfet. Per molt que m'expliquin atrocitats comeses en altres llocs és només quan les veig d'aprop que me n'adono del que van poder arribar a significar per la gent que les va patir. Vaig pensar que potser si que a Espanya el més trist és que els espanyols ens matéssim entre nosaltres durant la Guerra Civil, però imaginar que estonià, letons i lituans van ser conduïts a la misèria pels dos grans totalitarismes del segle XX, el nazisme i l'estalinisme, espanta. En definitiva un últim plat de difícil digestió abans de pujar de nou al Huevo.\nPer recuperar l'atmosfera positiva del viatge vam decidir jugar una estona a cavallers pels castells medievals de Cesis i Tirauda, al nord de la capital, que si bé segur que van veure rajar bastanta sang sempre es poden vincular al record infantil dels Playmobil. A Tirauda també vam contemplar escultures dedicades a la música folk letona, la qual desconec completament. També he oblidat el nom de l'escultor. Abans d'agafar la carretera dirigits a la costa vam tornar a passar per Riga per recollir a la Mari, una amiga murciana del Ramiro que es va afegir al Huevo pel que quedava de viatge. S'havien conegut tocant el tambor i pel que sembla aquesta és una tradició capaç de crear una intensa química. Així que ja érem quatre quan vam agafar una carretera que intercalava trams asfaltats per estones de sorra i pedres per la desesperació del Ramiro al volant i pel meu divertiment al seient de darrera. El que em divertia era que creuàvem el no res, només prats i boscos sense desnivell, amb pobles ínfims i tan esporàdics com les senyals de circulació. Tres-cents quilòmetres més tard vam parar a Kuldiga, un poble que enlloc de l'Europa oriental semblava el Far West i on un es troba amb una petita cascada quan li han promès unes inoblidables catarates. Vam sopar com marquesos en un restaurant de cuina típica (unes cassoletes increïbles) decorat només amb fotos de Barcelona, la majoria de la Boqueria, tot i que no l'havíem triat per aquest motiu.\nLiepaja, última parada abans de creuar la frontera amb Lituània, va ser vista i no vista. El sopar a Kuldiga va entrar tan bé que hi vam arribar de matinada i condemnats a dormir dins l'estimat Huevo. L'ocpció de fer nit en una antiga presó soviètica convertida en hostal i on el personal que hi treballa segueix disfressat d'oficials estalinistes, per mantenir l'autenticitat, va espantar els meus col.legues, un gadità i un aragonès que se les donaven de valents. I és que pot semblar de mal gust recrear horrors del passat de cara al turisme, però serveix perquè no s'oblidin. Després d'apropar-nos a la llarga platja de la ciutat de bona matí a Liepaja no li quedava res més per oferir-nos.\nLa millora de l'esfaltat de les carreteres va ser evident un cop creuat la frontera i un primer símptoma de que Lituània està unes passes per davant que Letònia en el seu desenvolupament, tot i que vaig llegir més tard que la crisi actual s'està carregant el seu creixement de forma estrepitosa. Klaipeda va ser una parada anecdòtica i no li va el cor a cap de nosaltres. Ens vam dedicar a posar en murals medievals on vam substituir els caps de ancestres lituans pels nostres. Vaig ser un pescador geperut de mirada esquerpa i un nen petit amb una barba molt precoç.\nFent més carretera cap a l'interior vam anara a parar a Kaunas, la segona ciutat més gran d'aquest petit país. De rebuda vam tenir el passeig principal animat i vam poder corroborar la sorpresa que hi ha lituanes molt atractives. El record que ens quedarà del ciutat, però, serà el d'una nit on arrossegats per l'ambient festiu local vam acabar fent ruta per bars on la cervesa se'ns va servir a litres entre lituans retant-se a polsos, porters de discoteca simpàtics per trencar el patró i un Carlos pletòric ensenyant a la Mari el seu salt de cabra gaditana mentre ella m'instruia en ritmes tamboriners. El Ramiro, sense desentonar, no volia donar mai aquella nit per acabada.\nSortint de Kaunas per la porta gran vam dirigir-nos sense més temps a la capital. I com de maca ens vam trobar a Vilnius. Encara no puc entendre com no la recordava després d'haver-la vist només fa set anys. Enfilar-se o deixar-se caure pel casc antic per trobar-se amb alguna de les tantes esglésies escampades per la ciutat, vicentines i acolorides, ortodoxes o catòliques (confonent la nostra incultura atea) i amb el barri jueu per completar el mosaic. Una animalada històrica més a mencionar : l'antic cementiri jueu resultant de l'extermini de la comunitat jueva per part dels nazis (que havia arribat a tenir 100.000 membres i 100 sinagogues escampades per Vilnius) va ser assetjat pels soviètics un cop van haver recuperat el control de la zona , decidint ni més ni menys que utilitzar les làpides com a material de construcció. Amb les que s'han pogut recuperar s'ha fet un monument commemoratiu.\nMatàvem ja el viatge amb els últims litres de benzina quan ens vam aturar a les afores de Siauliai per veure potser l'estampa més sòrdida i surrealista del viatge. Una muntanya amb milers de crucifixos apilats per creients de totes bandes se'ns va plantar al davant, per sort encara amb la llum del dia. Un adéu a Letònia dels que espanta. Potser els bàltics tenen tanta història pesada al damunt que l'únic que volen és apilar-la i tirar endavant d'una vegada.\nLa pluja dels últims dies va deixar el Huevo relluent de nou, com si res hagués passat, tot i els mil cinc-cents kilòmetres que va recórrer en total. Si hagués pogut parlar estic segur que ens hagués dit « venga ya pa'l caraho » al més pur estil Carlos, però una mica de carinyo ens deuria haver agafat quan va tornar a passar per davant nostre, mentre esperàvem a la terminal de l'aeroport, acomiadant-se per última vegada abans de deixar el seu rumb a la voluntat dels següents turistes.\nPublicat per Màrius Palmera Klein a 15:18


Català | danzancestrales\nAmb Dansa Afro i amb exercicis de consciència, les danses ancestrals ens obren un camí per tornar a sentir-nos units amb la naturalesa, amb nosaltres mateixos i amb la humanitat.\nAquest taller resegueix la ruta cultural de la població africana portada per la força a les Amèriques per a treballar com esclaus fins els quilombos i els palenques ( comunitats d'esclaus fugitius i lliures). El nostre objectiu es el mateix...troba la nostra llibertat!\nAjuda el teu cos a retrobar l'equilibri entre tú i la naturalesa...Entra en la meditació sanadora!\nPer tal d'aprofundir en aquesta meditació africana, ens recolzem en la cultura yoruba. Aquest poble, originari de de Nigeria i del Benin és molt present en el continent americà i poseeix una gran sabiesa ! A partir de la música, dels cants i de les danses, cada èssser es pot conectar amb elements concrets de la naturalesa. Aquests elements són representats en divinitats anomenades Orixas i cada Orixa poseeix un carácter ben determinat : un es guerrer, altre sirena del amor…\nNecessites treballar la teva feminitat, conectat amb Oxum, la deesa dels rius, de la feminitat, la fertilitat, la bellesa i la riquesa. Si vols trobar els teus objectius per ser feliç, balla per a Oxossi: divinitat caçadora, amb molt bona punteria, que representa la abundancia i que té els objectius molt clars.\nEt sents cansat i sense força ? canta-li a Ogum: déu guerrer que representa la força i els metalls.\nT'oferim moltes més possibilitats.\nAquest mètode no es limita a una cultura, s'inspira en d'altres cultures de Llatinoamèrica i africanes com la madinga amb les seves danses amb màscares sanadores .\nTambé utilitza exercicis de correcció postural i de bio-energia per aconseguir aprofundir en l'escolta cap a un mateix.\nRitmes e Cants\nExercicis de consciència\nProfesseura de dansa\nDandara és belga i balla des de la seva infantessa. Es forma en dansa a la Universitat Fedral de Bahia i en teatre a la Kleine Academie de Bruseles. Es dedica profesionalment a la dansa i a la música afro des de 2002. Desenvolupa el seu propi estil fusionant la capoeira, les danses mandingues i yorubes, la percussió corporal i els instruments tradicionals.\nHa treballat donant classes en diferents companyies d'Europa, Amèrica Llatina i àfrica, entre elles la Fura dels Baus de Barcelona i el Ballet Nacional de Bénin\nLascas Div és musicòleg i professor de música fa més de 10 anys. Es va especialitzar en percussió mandinga, afro-brasilera, afro-cubana, portuguesa i tabé en percussió corporal. Es una referència nacional en el seu país d'origen al haver compartit escenaris amb els millors músics de Portugal\nActualment es dedica a acompanyar amb la seva música cursos de dansa intensiu i a la música terapia.


Andi Sabadell celebra el seus 25 anys amb 4.000 beneficiaris atesos | Ràdio Sabadell\nAndi Sabadell celebra el seus 25 anys amb 4.000 beneficiaris atesos\nImatge de la celebració dels 25 anys d'Andi/ Cedida Andi\n26.06.2019 18:05 Serveis Informatius\nAndi Down Sabadell, l'associació creada amb l'objectiu que les persones que pateixen alguna discapacitat intel·lectual puguin gaudir d'una vida plena i digna, celebra els seus 25 anys de vida. "Fa 25 anys hi havia un grup de famílies que tenien fills amb alguna discapacitat intel·lectual que es trobaven al Tauli, van decidir que estaria bé fer algunes coses junts i van començar a posar les petites llavors per a fer una associació", recorda la presidenta de l'entitat, Dolors Pallàs. En aquest temps, l'entitat ha sumat 4.000 beneficiaris, amb la mitjana de 175 joves cada any. Un altre fet rellevant és el programa d'inserció laboral que es va inaugurar el 2009, i una mitjana de 30 joves a l'any ja se n'han beneficiat. Tot plegat ha estat possible gràcies a la participació de gairebé 150 socis: "Hi ha socis col·laboradors que són els que no tenen fitxa amb discapacitat però cada vegada hi ha més socis actius, és a dir, pares i mares de persones amb discapacitat intel·lectual o en algun cas les mateixes persones amb discapacitat".\nL'èxit rotund de l'entitat també està reconegut amb certificats, un d'ells és el que li va entregar la Generalitat de Catalunya l'any 2010 que declarava una entitat d'utilitat pública, seguidament van rebre un altre l'any 2016 on s'assegurava la qualitat pels serveis desenvolupats i la gran implicació i professionalitat de tot el seu equip. A més a més la fundació compta amb el suport de l'Ajuntament de Sabadell, la Generalitat de Catalunya, el Fons Social Europeu, la Diputació de Barcelona, l'Ajuntament de Barberà del Vallès i d'altres organitzacions que giren al voltant del tema principal d'Andi Sabadell. Tot i que l'entitat ha obtingut un triomf, això també és arran del seu treball, ja que han donat suport anualment a unes 60 famílies, ha comptat amb un miler de participacions d'infants i joves en diferents activitats i per acabar, l'entitat ha organitzat 170 activitats de sensibilització social i difusió sobre les capacitats de les persones del col·lectiu.\nL'Acte final en commemoració els 25 anys de creació\nLa celebració dels 25 anys d'Andi Down Sabadell marca una cita al calendari; el pròxim 24 de novembre a l'Auditori de la Fundació Antiga Caixa de Sabadell. La presidenta de l'associació assegura que "la idea és fer uns concerts amb actuacions de joves de l'entitat, tenim al grup de música, als 'cracks', al grup de batucada, o fins i tot el grup de teatre pot fer alguna actuació i per acabar, artistes que al llarg dels 25 anys han col·laborat amb nosaltres i que pensàvem demanar que vinguessin a fer dos o tres peses amb nosaltres".


Salut posa data a la vacunació dels grups 40-49 i dels menors de 40 - XCatalunya.cat\nSalut posa data a la vacunació dels grups 40-49 i dels menors de 40\nCabezas diu que a partir de dilluns es reprendrà la vacunació de col·lectius essencials que no han rebut primera dosi\nSalut calcula que començarà a vacunar la franja 40-49 a meitats de juny o fins i tot abans i els menors de 40 al juliol. Així ho ha afirmat la sotsdirectora general de Promoció de la Salut, Carmen Cabezas, en declaracions a Rac1. També ha dit que a partir de dilluns que ve es reprendrà la immunització d’aquelles persones de col·lectius essencials, com ara mestres, que encara no han rebut primera dosi.\nD’altra banda, la responsable ha indicat que tan bon punt hi hagi una decisió sobre com s’ha de completar la pauta de vacunació a les persones menors de seixanta que van rebre una primera dosi d’AstraZenca es programaran les cites. En tot cas, ha dit, tan si es decideix que la segona dosi es faci amb AstraZeneca com si es decideix que es faci amb una altra vacuna com ara Pfizer, les dues solucions serien bones.\nCalendari de vacunació\nCabezas ha explicat que la franja d’edat que s’està vacunant ara és molt nombrosa però calculen que el ritme de vacunació augmentarà i permetrà que al juny, cap a meitats de mes, ja es comenci a vacunar la franja 40-49.\nPel que fa els menors de 40 es podrien començar a vacunar al juliol i Salut podria fer-ho amb una convocatòria “generalitzada” en què ja no se segueixi un criteri d’edat. Cabezas ha explicat que així s’ha fet en alguns països ja que, d’una banda, ja són edats amb menys possibilitats d’hospitalització i de l’altra són edats en què costa més aconseguir cobertures de vacunació altes. Amb tot, encara no hi ha una decisió definitiva presa.\nPreguntada per què passa si una persona es troba de vacances quan li toqui vacunar-se, Cabezas ha enviat un missatge de tranquil·litat, ja que sempre es podrà endarrerir la cita.\nActualment Pfizer està autoritzada a partir dels 16 anys mentre que la resta de vacunes que s’estan administrant a l’Estat estan a provades a partir dels 18.\nAmb tot, la sotsdirectora general de Promoció de la Salut ha explicat que hi ha estudis internacionals que apunten que l’efectivitat de vacunar la franja d’edat dels 12 als 15 és quasi del 100%. En aquest sentit, confia que “segurament” a l’estiu hi haurà ja la possibilitat de vacunar nois i noies d’entre 12 i 15 anys.\nSegona dosi als vacunats d’AstraZeneca\nCabezas també ha garantit que un cop hi hagi una decisió presa sobre com completar la pauta de vacunació als menors de 60 que van rebre una primera dosi d’AstraZeneca es programaran les cites.\nDe moment, ha dit, l’estudi que s’està fent a nivell estatal a cinc hospitals -entre ells Vall d’Hebron i el Clínic- avaluarà què passa si aquestes persones reben una segona dosi de Pfizer.\nSegons Cabezas, el ministeri de Sanitat està pendent d’aquest estudi però també de l’evolució de les dades al Regne Unit -on s’ha vacunat amb AstraZeneca- i també en altres països on ja s’ha optat per una segona dosi de Pfizer.\nEn qualsevol cas, ha destacat que les dues solucions, continuar amb AstraZeneca o optar per Pfizer, són bones, si bé ha insistit a remarcar que la vacuna d’Oxford és segura.\nD’altra banda, ha assenyalat que si passen fins a setze setmanes després de la primera dosi no és un problema. “Més de setze estaríem més en una situació de desprotecció”, ha admès confiant que això no passarà.\nCabezas ha anunciat que a partir de dilluns es reprendrà la immunització de col·lectius essencials que encara no han rebut la primera dosi, com ara mestres.\nPrincipalment són persones de la franja d’edat que tot just ja s’està vacunant per un criteri d’edat però els que encara no han estat vacunats es “repescaran” a partir de dilluns. Salut prioritza sobretot l’escolarització dels mestres que treballen amb “més petits” perquè és una etapa escolar en què la presencialitat és clau. Per això, no s’inclou en aquest col·lectiu, per exemple, professors universitaris.\nAbsència a cites programades\nDesprés d’alertat aquesta mateixa setmana que entre 8 i el 10% de les persones que demanen cita per vacunar-se no s’hi presenten, Cabezas ha reconegut aquest dijous que a la web per demanar cita no era gaire fàcil cancel·lar-la.\nUna possibilitat és que siguin persones que s’han absentat perquè quan ja tenien cita demanada a través del web també els havien cridat del seu centre de salut però no han pogut desprogramar una de les dues cites. Ara, ha dit, ja s’està millorant la web perquè sigui més fàcil de fer.\nTags: 40, Vacunació