Videojocs: sensacions profundes i inesborrables – Retroscroll\nReflexions Gamer 9\nVideojocs: sensacions profundes i inesborrables\nOn 10 febr., 2017, by Moroboshi\nQuan engeguem una consola (o un PC, ja m’enteneu), hi introduïm un joc -o l’iniciem de qualsevol manera que es pugui fer, ja que n’hi ha que estan gravats en memòria i d’altres que hem descarregat digitalment- i agafem un comandament, normalment ho fem per començar una partida d’algun videojoc al qual ens ve gust jugar. I tenim una sessió més o menys llarga que ens proporciona, si tot va bé, una estona de diversió i progrés en la trama, o en les nostres habilitats en cas que no existeixi una història definida en aquell títol, per exemple al Tetris o al Pac-man.\nPerò quan juguem a un videojoc també ens provoca unes sensacions, un “sentir” -com diria el company Syd-, i en alguns casos el primer contacte esdevé, per a nosaltres, un impacte que perdurarà a la nostra memòria i ens marcarà com a jugadors.\nEm vénen al cap alguns primers moments de contacte, que no necessàriament coincideixen amb primeres partides, sinó que poden néixer del simple fet de ser testimoni d’una partida aliena o un attract mode, aquelles demos gravades que ens trobàvem a les recreatives o de vegades també a les consoles i que, almenys en mi, funcionaven per a allò que havien estat dissenyades: atraure l’atenció.\nAquest cas concret em va passar un dia que, entrant a cals meus avis, al bar del costat hi havia una recreativa en què uns personatges lluitaven amb uns gràfics que llavors em van impressionar i una mena de Son Goku ros, però amb l’uniforme gairebé clavat, que disparava uns kamehameha que roçaven, per no dir que hi topaven directament, el plagi.\nEn aquella edat no em vaig informar de què era, allò, però uns mesos després trobava l’attract mode del mateix joc a la Super Nintendo que tenien en una botiga de joguines, i no trigaria a provar-lo personalment a casa d’un amic que, amb 10-11 anys, tenia el que llavors per a mi -i per a qualsevol nen d’aquella edat- eren “moltes consoles”, 3 o 4, i cadascuna d’elles amb molts jocs. Aquella versió, per cert, era molt lenta, però en aquella època no tenia cap importància.\nÉs un record important de la meva vida com a videojugador, però curiosament l’Street Fighter II no és un dels videojocs que més domino ni em fan bategar el cor. Sobretot he jugat al Super Street Fighter II de la Mega Drive, però a les altres versions i entregues de la saga els he dedicat poc temps. Ara bé, la sensació que em va quedar amb aquelles imatges no se m’ha esborrat. Penso en aquella pantalla CRT inclinada del bar Pepe (o equivalent), em torna en part aquella primera impressió i se’m posa la pell de gallina.\nParlant de cases d’amics, la meva primera experiència amb el Super Mario Bros. es va produir la primera tarda de la meva vida que vaig passar a casa d’un company de classe. Tenia 9 o 10 anys -sí, per alguna raó a aquella edat encara no havia anat mai a casa de cap amic- i el paio portava força temps creant-me hype -una altra cosa que llavors no sabíem què era- en explicar-me com era el joc, fent dibuixos dels elements que ara són tan familiars i emblemàtics per a tothom i taral·lejant maldestrament la mítica melodia, i quan ho vaig veure en acció, en una pantalla on hi havia connectada una clònica de la NES, va ser apoteòsic. Recordo que quan vaig veure el Mario -encara no “Super” Mario, perquè no havia trobat el primer bolet- vaig exclamar “És enano!”, i la germana del meu amic es pixava de riure.\nRecordo amb afecte que hi vam jugar asseguts al peu del llit dels seus pares, i que a banda de ser la meva estrena amb aquest llegendari títol i amb passar la tarda a casa d’un amic també ho va ser amb els Conguitos, que és el que ens van posar per picar. Proporciono aquest detall perquè quan penso en aquell record, de vegades també quan jugo ara a la meva NES -autèntica- amb el meu Super Mario Bros., heretats d’un altre amic, em ve el regust d’aquesta llaminadura.\nUna mica més endavant vaig poder tastar per primer cop el Sonic the Hedgehog de la Mega Drive a la consola d’un cosí més gran. No en coneixia l’existència, fixeu-vos si vivia aïllat dels mitjans d’informació del món dels videojocs, i de cop em vaig trobar amb aquell plataformes de ritme rapidíssim -llavors no en sabíem res, de diferències d’hertzs entre les màquines japoneses o americanes i les nostres-, un protagonista que era un eriçó antropomorf i que, tal com Sega havia volgut, era molt més cool que en Mario. A més de presentar uns gràfics que eren el meu primer contacte amb els 16 bits.\nVaig poder explorar les pantalles un cop rere l’altre, encara que no hi tenia accés cada dia ni cada setmana, vaig provar el famós truc per personalitzar les pantalles, que faria empal·lidir el Super Mario Maker però 24 anys abans, i quan finalment, en el meu 12è aniversari, vaig demanar la consola amb el joc, tot i que en aquella època i des de feia anys era la SNES la que clarament triomfava -almenys al meu entorn-, vaig gaudir moltíssim estrenant consola i posant la meva còpia del Sonic per fi a casa, i les sensacions van tornar i van mutar en una altra cosa, un sentiment d’orgull de propietari en tenir aquell títol i poder-hi jugar sempre que volgués, i aquella olor de nou que feia la consola…\nEn temps més moderns, i ja acabo, un joc que em va enamorar de seguida va ser un Dead or Alive 4 que vaig veure en una pantalla d’una botiga estil basar, amb electrodomèstics de tota mena, col·locada curiosament a prop del sostre, i que estava connectada a una Xbox 360. Aquells gràfics en alta definició i tan polits, i aquells moviments, em van fer voler tenir allò a casa fos com fos, i per fi vaig començar a pensar que, potser, l’entrada de Microsoft al món de les consoles, que havia ignorat per prejudicis estúpids amb la primera Xbox, havia valgut la pena.\nSón quatre exemples de videojocs que m’han fet sentir amb intensitat, i el moment en què els vaig conèixer m’ha quedat gravat a la memòria d’una manera vívida i detallada. No és una cosa que m’hagi passat gaires vegades més, però tampoc significa que tots ells siguin els meus videojocs preferits en el seu àmbit o consola. Es tracta, simplement, de profundes impressions que he viscut com a videojugador al llarg de la meva vida per la conjunció de determinades circumstàncies. Potser és per això que ara, que no em costa tant aconseguir una consola o un joc com quan era petit, i que en fer-me gran sóc menys impressionable, no visc nous moments d’aquesta mena. Però sempre em quedarà el record de sentiments del passat.\nDead or Alive 4 mario recreativa sensacions Sonic Street Fighter\nBonic i personal Moroboshi, com a mi m’agrada, gran entrada 😉\nMoments especials, pantalles concretes, imatges, intros, seqüències, músiques, sons, persones (amb les que estaves)…fins i tot olors, tot plegat un munt de sensacions inesborrables, i tant que sí!\nDoncs ara que parles de persones, també recordo partides brutals al Mario Kart 64 a 4 jugadors a casa d’un tio que després va passar a ser enemic meu, però em queda el regust dels sandvitxos de paté de salmó que ens feia la seva mare XD\nPaté de salmó… mare meva… ECCCCSSSSS!!! xD\nVeo que nada técnico. Emociones y recuerdos. La esencia. Muy bonito.\nBonica entrada, tant pel què i com ho expliques com per l’impuls que desperts en el lector per recordar els seus moments.\nPersonalment sense pensar massa em ve al cap les primeres vegades de veure el Pong a la tele de casa quan era petit, la nau del Buck Rogers del joc de MSX, els sprites gegants del Final Fight al veure’l al recreatiu de sota casa meva, la primera vegada de engegar la Master System sense cartutx i que aparegui l’Alex Kidd, els primers moments del Metal Gear Solid fent-me adonar que això dels videojocs era molt més del que havíem cregut fins llavors o recentment les aventures que he viscut i sentit amb el Trico. Així podria continuar…\nMolt gran, Toni. Com sempre 🙂\nM’alegro que t’hagi agradat, de fet no esperava tant d’èxit en parlar d’una cosa que és una obvietat, en realitat xD\nQue bé que encara trobis jocs que et desperten aquestes impressions. Ànima jove! 😛\nGran entrada company! D’aquelles que fan palpitar la patata 🙂\n19 febr., 2017\nMolt bon article i molts bons records, moroboshi!\nÉs curiós com recordo la mateixa olor de la Mega Drive, i com vaig estrenar-la amb el Sonic, encara que jo no sabia res del joc, nomès n’havia sentit parlar. Lo que dius dels conguitos ho entenc perfectament xD. Jo tinc un trauma perquè mentre jugaba al Final Fantasy X va ser l’estiu que estava la Fanta de síndria, i és posar aquell joc i em ve el regust a la boca de com vaig fartar-me de Fanta síndria aquell estiu (m’encanta la síndria). Malauradament, ja no la fan al menys aquí a Espanya. Bona entrada, company. Sensacions i impressions personals: GRAN.


Poeta Per Un Dia: Albergínies\nPublicat per Poeta per un dia a 8:01:00 p. m.\nM'ha agradat molt descobrir la vida real d'albergínies, sentir les rialles i veure la barqueta ple de gent noble.\nMolt poètiques les descripcions!\nquin text més extany però divertit!\nestà molt currat la forma de descriure les coses, ls accions, i sobretot el que m'agrada molt és la forma d'escriure.\ncom m'he repetit en l'anterior comentari, el que volia dir és que m'enamora la forma de contar les coses que tens, l'estil tan personal d'escriure, molt bon text aquest de les alberginies!\nespere haver-me explicat millor ara!\nper cert he actualizat al meu blog en valencià(o català, per a mi és el mateix) que és la meua llengua materna..;)\npassa't pel meu blog, PER FAVOR!\ntens una sorpreseta esperan-te!


Appsencatala - Objectiu2014\nEn aquests darrers mesos el compte enrere cap a una Catalunya Independent s´ha accelerat però estem disposats a afrontar el repte que això suposa? Direm tants cops sí com sigui necessari per a poder segar les cadenes que manté unit allò que ja no pot seguir unit?\nSerem capaços malgrat siguem menys numerosos a donar una majoria aplastant al sí?\nAmb aquesta idea neix Objectiu2014. A través aquest aplicatiu pots votar tants cops com vulguis la suma de tots els vots es contabilitza de manera global per a mostrar la unió del poble però compte! que també existeix el vot negatiu i si hi ha més persones en contra que a favor els que estem a favor haurem de votar molts més cops per a fer-nos sentir!\nPerò això no ha de ser un impediment això ha de servir per a que ens reafirmem més en el que s´intenta destruir. Si hi estàs a favor digues SÍ però no només un cop mil cops!\nDispositiu: iPodTouchThirdGen iPhone4S iPhone-3GS iPadThirdGen4G iPodTouchFifthGen iPad2Wifi iPodTouchourthGen iPadThirdGen iPadFourthGen iPadMini4G iPhone5 iPadWifi iPadMini iPhone5s iPhone5c iPad3G iPhone4 iPadFourthGen4G iPad23G\nÚltima actualització: 19/03/2013


L’Artesà (renovat) ja és aquí | Oriol Puig Taulé\nL’Artesà (renovat) ja és aquí\nAquest cap de setmana El Prat de Llobregat ha vist com, finalment, s’ha obert al públic el renovat teatre municipal L’Artesà. Una història de tancament, abandonament, enderroc, reconstrucció i (molta) polèmica. El teatre compta amb la direcció artística de Cristina Alonso i Cèsar Compte, guanyadors d’un concurs públic amb un projecte que va molt més enllà de limitar-se a ser un centre exhibidor d’arts escèniques. Els pratencs van exhaurir les entrades a les visites guiades d’aquest cap de setmana al teatre, que iniciarà la seva programació a partir de finals d’abril. Hem fet una visita a l’edifici. Encara feia olor de nou.\nEl Prat de Llobregat acaba d’inaugurar la reforma del teatre L’Artesà.\nConstruït l’any 1919 per l’arquitecte Antoni Pasqual, L’Artesà va ser un encàrrec de l’entitat Centre Artesà i, com tants ateneus i cooperatives de principis de segle XX a Catalunya, comptava amb cafè i s’hi celebraven actes culturals i socials de tota mena. Durant la Guerra Civil, L’Artesà va ser ocupat per la CNT, i els propietaris en van recuperar la propietat, un cop acabada la guerra. A partir d’aquell moment i fins als anys vuitanta, i com a tants altres teatres similars a Catalunya, la seva activitat principal va estar dedicada al cinema, fins al seu tancament, en 1988. L’Ajuntament d’El Prat de Llobregat va comprar l’edifici el 2003, i després de dos informes amb diagnosis estructurals i funcionals, es van plantejar tres alternatives: una intervenció “arqueològica”, de consolidació i reparació de les patologies existents; eliminar les parts afectades i reconstruir-les de la manera més semblant a com eren; o bé enderrocar les parts afectades i conservar el vestíbul, el bar i els elements catalogats (façanes, coberta, sostres). Finalment aquesta va ser l’opció triada. No sense fortes crítiques per part de plataformes com ara Salvem L’Artesà, o dels arquitectes Toni Ramon i Ivan Alcázar, que des de l’Observatori d’Espais Escènics van presentar estudis i alternatives a l’opció triada.\nFinalment, i mitjançant un concurs públic, els arquitectes Manel Bosch i Joan Forgas van resultar guanyadors amb el projecte titulat “Històries”, i després de gairebé dos anys d’obres el teatre s’ha inaugurat aquest cap de setmana, amb una inversió de l’Ajuntament del Prat de dotze milions i mig d’euros. La reforma ha redefinit la relació de L’Artesà amb el seu entorn, eliminant els murs que el separaven del carrer, i el vestíbul principal funciona com a enllaç entre el cafè i el teatre. La sala principal té capacitat per a 611 espectadors, i al primer pis la Sala Petita, més versàtil, permet acollir fins a 160 persones de públic. Igualment, s’han construït tres sales d’assaig i totes les dependències necessàries són noves (camerinos, oficines, etcètera). Pel que fa a la part artística, L’Artesà estarà dirigit per dues persones: Cristina Alonso, fins ara responsable del centre de creació El Graner, del Mercat de les Flors, i codirectora del Festival Sâlmon; i Cèsar Compte, exgerent del Consorci Teatre Bartrina i exdirector del Consorci del Teatre Fortuny – Centre d’Arts Escèniques de Reus (CAER). El seu projecte de codirecció aposta per la proximitat, l’educació, la mediació, les noves formes de gestió, la transparència i el treball col·lectiu. Els tres pilars sobre els quals s’aixeca el projecte són la creació, la formació (L’Artesà serà la seu de L’Escola d’Arts en Viu) i l’exhibició, on hi haurà lloc per tot tipus de propostes, des de les més comercials a les més independents.\n“L’edifici estava adormit. Ara l’hem de despertar” declarava Alonso, a la presentació de L’Artesà als mitjans. La directora no és partidària dels festivals ni dels cicles específics, i considera que els espectacles més experimentals han de formar part de la programació regular del teatre. La seva idea és que els pratencs puguin veure espectacles “singulars” un cop cada tres setmanes, la mateixa regularitat amb què el teatre programarà espectacles familiars o d’esperit més comercial. “Ara ens toca dotar-lo d’ànima”, afegia Cèsar Compte, que especifica que l’objectiu és que L’Artesà estigui obert els 365 dies de l’any, i no només quan s’hi exhibeixin espectacles. Pel que fa a la política de preus, cap entrada superarà els 15 euros.\nDesprés de les jornades de portes obertes i visites guiades pels actors del Teatre Kaddish i de la companyia Los Torreznos, els caps de setmana fins al 14 d’abril, L’Artesà començarà la seva programació amb Biblioteca de cuerdas y nudos, de José Antonio Portillo, l’espectacle Federico García, de Pep Tosar, o AKA (Also Known As) la producció de la Sala Flyhard escrita per Daniel J. Meyer. El teatre internacional serà present amb els italians Teatro delle Briciole, que presentarà l’espectacle familiar Pop Up, la dansa vindrà de la mà de la companyia de Vero Cendoya amb La partida, la música anirà a càrrec de Marc Parrot i el seu concert Refugi i el circ trepitjarà el renovat teatre per primer cop amb Rhumans, de Rhum i Cia. L’actor pratenc Arnau Puig actuarà a la seva ciutat natal amb Othello, de la companyia Les Antonietes, i el Mag Lari hi portarà el seu espectacle de màgia 25 il·lusions. El teatre serà també la seu del lliurament dels Premis Nacionals de Cultura del CoNCA (Consell Nacional de la Cultura i de les Arts), que tindrà lloc el pròxim 6 de juliol.\nEl 27 de setembre de 2019, L’Artesà celebrarà el seu centenari, per la qual cosa els dos directors artístics ja anuncien que es presentaran treballs relacionats amb la memòria de l’edifici. Esperem que els representants de la plataforma Salvem L’Artesà també tinguin lloc en aquests actes, com a portaveus d’una lluita que ha acabat en derrota. El Prat de Llobregat estrena un teatre nou de trinca, que manté detalls d’un patrimoni arquitectònic que, lamentablement, ha anat desapareixent a molts racons de Catalunya. Seguirem amb atenció com evoluciona aquest teatre del segle XXI. Felicitats, pratencs i pratenques. L’Artesà inicia una nova etapa.\nCèsar Compte Cristina Alonso El Prat de Llobregat L'Artesà\nManuel el 5 abril 2019 a les 11:23 ha dit:\nMercés per la informació, certament que hi aniré, tan sovint com pugui….! Tinc la sort de viure a l´Hospitaletde Llobregat, tocant la Remunta, i ja des de fa anys faig molt frequents visites en bicicleta a El Prat i gaudeixo del Parc lúdic fluvial del Prat de Llobregat.\nManuel el 5 abril 2019 a les 11:28 ha dit:\nAh! afegeixo l´adreça a l´internet… per a qui volgui fer-hi una visita ( ja que estava no gaire “ennuvolat”)


Ensenyament i ús de les Autoinstruccions | Think Psicologia\nInicio » Ensenyament i ús de les Autoinstruccions\nPublicat 11 octubre, 2021\nEnsenyament i ús de les Autoinstruccions2021-10-112021-11-17https://thinkpsicologia.com/wp-content/uploads/2018/10/logo.pngThink Psicologia, Psicolegs Terrassa, Psicologa Terrassahttps://thinkpsicologia.com/wp-content/uploads/2021/10/lista-seo-420x350-1.jpg200px200px\nMares, pares i mestres intenten diàriament transmetre els seus coneixements a nens i adolescents. Quan no es tracta de coneixements passius, sinó d’incorporar activament un hàbit, sovint no és tan fàcil. Per adquirir un hàbit o aprendre a fer una tasca, ja sigui fer-se l’esmorzar, preparar la motxilla o escriure una redacció, els nens necessiten una guia per saber què és el que han de fer i com han de fer-ho.\nTant si parlem de nens amb necessitats educatives especials (dislèxia, autisme, dèficit d’atenció, etc.), com si parlem de nens sense dificultats o, fins i tot, d’adults, l’ús de les autoinstruccions poden significar una millora en el dia a dia pel que fa a l’adquisició d’hàbits, l’efectivitat d’aquests, i la realització de tasques. Si ho pensem, moltes de les activitats que fem intuïtivament en el nostre dia a dia han necessitat un ensenyament, com ara preparar el menjar o escriure un correu electrònic.\nPerò, en què consisteixen les autoinstruccions?\nSón una tècnica d’autoverbalitzacions internes o externes, orals o escrites, que agafen la forma de llista de passos i que permeten modificar o substituir unes conductes per unes altres més adaptatives. Per exemple, un nen pot habituar-se a aixecar la mà abans de parlar, en lloc de contestar impulsivament.\nLes autoinstruccions poden emprar-se tant a casa com en el context escolar i, de fet, en tots els àmbits de la vida del nen, com ara en un entrenament esportiu o en una conversa entre amics; i són especialment útils en nens i adolescents amb TDAH o amb dificultats pel control de la impulsivitat. L’objectiu últim és que les conductes desitjades acabin ocorrent de forma natural i sense haver de pensar-les.\nUn exemple de les Autoinstruccions pel control de la impulsivitat que jo utilitzo molt habitualment en context escolar és l’anomenada “Tècnica de l’Stop” o “Atura’t i pensa”, que consta dels següents passos, clars i senzills:\nLlegeixo tot el que em demanen\nMarco quantes coses em demanen\nPenso què i com ho he de fer\nRepasso i, si és necessari, corregeixo\nAquesta llista es pot utilitzar per multitud de situacions en l’àmbit escolar (respondre a un exercici d’un examen, fer un problema de matemàtiques, escriure una redacció, etc.), i es pot revisar i adaptar a la tasca segons sigui més convenient.\nNo voldria acabar aquest post sense fer la següent reflexió. Quan es parla de l’adquisició d’hàbits en nens, sovint escolto frases com ara “hauria de sortir d’ell fer X tasca”, “no és feina meva anar-li darrere perquè compleixi amb les seves responsabilitats”, “el seu problema és que és mandrós”, etc. El que caldria transmetre a pares i docents en aquests casos, és que és possible que el nen encara no hagi adquirit l’hàbit o que no sàpiga quins passos s’han de seguir. Podem minvar aquest desconeixement, incertesa o desbordament incorporant les autoinstruccions.\n“El canvi és sempre el resultat final de tot veritable aprenentatge” Leo Buscaglia.\nadolescents, aprenentatge, nens, pautes


La vuitena nit de protestes per l’empresonament de Pablo Hasél tanca amb dos detinguts a Manresa - Ona Bages\nInici OB - Notícies La vuitena nit de protestes per l’empresonament de Pablo Hasél tanca amb...\nLa vuitena nit de protestes per l’empresonament de Pablo Hasél tanca amb dos detinguts a Manresa\nVuitena nit de protestes\nLa vuitena nit de protestes per l’empresonament de Pablo Hasèl passa per Manresa. Unes 200 persones es van concentrar a les 7 de la tarda a la Plaça Major i van anar fins a la caserna de la Guàrdia Civil. Un cop va acabar, els Mossos van detenir dos manifestants.\nLa pancarta que va presidir la mobilització deia “per un futur digne contra la repressió” i els manifestants la van dur passant per la Plana de l’Om, la Plaça Sant Domènec i la carretera de Cardona sota l’atenta mirada dels manresans que es creuaven.\nEn general, va ser una manifestació pacífica. Els manifestants llençaven algunes proclames com “Manresa és antifeixista” o “la policia tortura i assassina” mentre deixaven enrera el casc antic de la ciutat. Un cop van arribar a la seu del PSC a Manresa, van aturar-se i van llençar algun ou. Tot seguit, van continuar fent camí fins que van arribar davant de la caserna. Allà hi havia 3 furgonetes dels Mossos d’Esquadra i unes tanques que els separaven dels manifestants. Després d’alguna cridòria, el rap i la poesia van agafar el protagonisme.\nUn cop va acabar el recital, els manifestants van llençar ous a les furgonetes i algun petard. L’únic moment de tensió es va viure quan van tombar la tanca i els agents dels arro van baixar de les furgonetes.\nPoc després, els organitzadors, Arran i la plataforma Manresa contra la repressió, van donar per tancada la manifestació. Això sí, el raper va increpar els manifestants per no allargar-la i alguns van intentar cremar un contenidor, però els mateixos veïns van apagar el foc. Quan tot el peix estava venut, els Mossos van detenir dos dels manifestants. Segons els testimonis, ho van fer utilitzant la força.\nEls presos mantenen el tercer grau\nI mentre les protestes giraven entorn a la llibertat de Pablo Hasèl i els presos polítics, a Lledoners, el jutjat de vigilància penitenciària els deixarà mantenir el tercer grau. El magistrat de Manresa creu que han de poder seguir sortint de la presó mentre el Suprem resol el recurs. Argumenta que no es pot actuar en contra dels drets dels presos.\nSi dimarts un altre jutjat de vigilància ja va prendre aquesta decisió pels casos de Carme Forcadell i Dolors Bassa, ahir el de Lledoners va posicionar-se pel que fa a Jordi Sànchez, Jordi Cuixart, Josep Rull, Jordi Turull, Oriol Junqueras i Raül Romeva. Avui, en principi, prendrà la mateixa decisió per l’exconseller de Interior, Joaquim Forn.\nLes sis interlocutòries són pastades i el jutge recorda que el Suprem NO es pot pronunciar sobre com s’ha d’interpretar la literalitat de la llei, que només preveu que s’aixequi un tercer grau si és un jutge qui presenta el recurs d’apel·lació. En el cas dels presos, és un recurs d’alçada contra una decisió administrativa i, per tant, no forma part de les excepcions.\nAra, la pilota és al terrat del jutge que ha de resoldre el fons del recurs. Mentrestant, els presos podran mantenir el tercer grau.


Anglicisme cada cop més utilitzat (juntament amb el verb to pass) que s'usa per denominar el fet que una persona trans passi desaparcebuda en el gènere en què s'identifica (Aquesta persona té molt bon passing).\n[Extret de Políticas Trans. Una antología de textos desde los estudios trans norteamericanos, de Pol Galofre i Miquel Missé (editors), Eagles Editorial ]\nEtiquetes de comentaris: P Cap comentari:\nPersona que se sent atreta per altres persones independentment del seu gènere i/o la seva opció sexual, superant el binarisme de gènere. Cf. Pans\nEl dia 8 de desembre se celebra el dia de l'Alliberament Pansexual.\nAquesta és la bandera de la pansexualitat:\nEtiquetes de comentaris: F Cap comentari:\nbinarisme (de gènere)\nConstrucció social que categoritza de manera dicotòmica les activitats, els comportaments, les emocions i l'anatomia de les persones en masculí i femení. És un dels principals pilars del patriarcat. El binarisme defensa que només existeixen dos gèneres, masculí i femení, i dos sexes, mascle i femella.\nEtiquetes de comentaris: B Cap comentari:\nSigles (vegi's també FtM) que fan referència a les dones trans en anglès (male to female), que rarament s'han adaptat en català a HcD (Home cap a Dona).\nEtiquetes de comentaris: M Cap comentari:\nSigla de Gèneres i Orientacions Diverses i Intersexualitat\nEtiquetes de comentaris: G Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: O Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: I Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: D Cap comentari:\nBandera irisada. Bandera de l'arc de Sant Martí, símbol de la diversitat sexual i de l'Alliberament LGBTI.\nEtiquetes de comentaris: A Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: V Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: H Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: E Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Q Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: T Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: L Cap comentari:\nMarca cosida a la roba que identificava els gais en els camps de concentració nazis. Esdevingué un dels primers símbols de l'Alliberament Gai.\nSímbol que en els camps de concentració nazis identificava lesbianes, prostitutes, dones sense nens i aquelles característiques dites "antisocials", que distaven del model tradicional de dona. Amb el temps fou utilitzat per l'activisme lèsbic i feminista.\nPeríode durant el qual una persona trans comença a viure amb el gènere amb què s'identifica amb els processos legals, corporals, socials, etc., que vulgui dur a terme.\nDisgust, desajust o malestar amb el sexe biològic assignat a una persona.\ncisgènere (o cis)\nPersona la identitat de gènere de la qual concorda amb el gènere assignat en el moment de néixer i el comportament de la qual també és concordant amb el que socialment s'assigna a l'esmentat gènere.\nEtiquetes de comentaris: C Cap comentari:\nOdi, temor i/o menyspreu vers les persones bisexuals o la bisexualitat.\nDesig fort o habitud de contemplar actes sexuals en platges nudistes LGBTI o en llocs on es practica sexe a l'aire lliure.\nGai jove (iogurín) que és actiu.\nPloma en un estadi superior; ploma més enllà de la ploma; més que ploma.\nReferit a l'homosexual amb ploma, especialment als gais.\nEns n'anem al twitter: #argotbord #argotLGBTI\nLa construcció i la difusió de l'argot bord en català és una tasca cooperativa. De fet, la màxima participació possible és indispensable perquè la cosa pugui reeixir. Per tant, després de més de 400 entrades i de 7 anys i escaig de blog, ha arribat el moment d'escampar el lèxic al twitter, una xarxa social que pot ajudar a la difusió i construcció de l'argot de manera cooperativa, deixant el blog com a registre on intentarem resseguir tot el que es vagi generant i fent constar tots els nous mots i les noves expressions que recuperem, o creem, o ens inventem. Esperem fer-ho amb una certa regularitat.\nUtilitzeu aquests dos hashtags, indistintament:\nTrobareu incrustats al lateral dret d'aquest blog el que vagin donant de si ambudes propostes.\nFeu-ne difusió! :)\nEtiquetes de comentaris: ...General... Cap comentari:\nGai entès o que es fa l'entès en els assumptes LGBTI; gai que elabora material acadèmic LGBTI.\nComunitat de lesbianes.\nGai molt primmirat i amb molta ploma.\n[Mot ja recollit pel DCVB]\nGai de classe alta, cada dia més visible i representat als mitjans de comunicació.\nLletra grega, que es translitera com a L, convertida en símbol de l'homosexualitat cap als anys 70 del segle passat. Per als grecs, era el símbol de la justícia i la igualtat, i la seva forma imitava la balança de la justícia.\nA Barcelona, hi ha el conegut Casal Lambda, fundat l'any 1976 com a Institut Lambda, concebut inicialment com un punt de trobada i d'orientació de gais i lesbianes en la seva lluita contra l'opressió, i que s'ha convertit avui en la seu de diverses associacions i plataforma per a diferents activitats culturals.\nHomosexualitat (es deia a València durant el segle XVII).\n[Recollim aquí les dues definicions que en fa el Diccionario gay-lésbico de Félix Rodríguez cf. Bibliografia]\nPastora, d'Ebri Knight\nEl grup maresmenc Ebri Knight ha dedicat una cançó a Pastora, la maqui intersex, de qui ja hem parlat en aquest blog. Creiem convenient recollir aquesta cançó aquí també.\nAl maqui Florencio Pla, la Pastora.\nLletra, música i arranjaments: Ebri Knight\nAl poble sóc la pastora, entre camins i carrers,\nperò enmig de la rosada i els boscos feréstecs sóc una ombra més.\nEl meu nom sempre canvia entre les veus de la gent.\nSóc allà on ningú em troba, sóc fort com la flama i lliure com el vent.\nJa no hi sóc però tremolen les branques\nquan em senten llençar trets al cel.\nJa no hi sóc però neixo cada vespre\nen cada mirada on brillen els estels.\nSóc un ocell sense gàbia, sóc un vaixell sense rumb,\nbandoler de paraules, pastora de lluites fetes entre el fum.\nSóc l’alba i la matinada, sóc tots els móns oblidats,\nsóc les llargues petjades que tornen a viure de l’etern combat.\nVindran altres guerres, vindran altres anys;\ni els dies de sempre se’ns faran estranys.\nVindran primaveres, hiverns i tardors,\nfarem noves forces de les velles pors.\nEtiquetes de comentaris: ..Imatges i audiovisuals.. Cap comentari:\n400 entrades de l'Argot Bord!!\nAquest estiu de 2015 hem arribat a les 400 entrades en aquest blog i, de fet, ja les hem passsades!\nMalgrat que el blog va néixer el juny de 2008, ja fa una mica més de 7 anys, l'actualització i l'ús han estat molt irregulars. Sovint ha estat mesos sense activitat i en una hivernació que semblava definitiva. Amb tot, l'argot bord anava sobrevivint amb les tallers publicats a L'Accent Bord, primer, i a L'aBORDatge, després, ambudes publicacions ediatdes per l'assemblea del Brot Bord. Després, a batzegades, se n'anava deixant constància en aquest blog.\nAra, amb més temps i dedicació, editant i reeditant entrades anteriors i publicant-ne de noves, el blog ha arribat a les 400 entrades (que, alerta, no són 400 mots). Com ja hem dit sempre, es tracta només d'un punt de trobada, un registre que espera esmenes, que s'ha d'anar ampliant i, el més important, que s'ha de difondre. L'argot bord és cooperatiu. Per tant, gràcies i felicitats a tothom que hi ha participat i que se l'ha fet seu.\nA veure si a partir d'ara, amb una mica més de disciplina i organització, la cosa pot agafar embranzida. El temps ho dirà.\nPreparem, doncs, noves entrades, noves dinàmiques i una nova manera de fer difusió tot aprofitant les xarxes socials.\nMentrestant, benvolgudes navegants rebordonides, SEGUIM!\nvioleta de pastor\nGai que busca homes de camp, de pagès o pastors o que hi viu.\nII. Gai que segueix el seu pastor allà on va.\nGai boig, exagerat, amb ploma.\nII. Vocatiu entre gais.\nGai sense ploma\n[Mot extret de PCERD, que, malgrat que és un castellanisme claríssim, recollim en aquest blog perquè resulta molt curiós, tant per quin deu ser l'origen com per la definició que en perfila el PCERD: Mot despectiu dirigit a algú que és homosexual però no necessàriament efeminat.]\nLesbiana; dona que vol trumfes.\nCf. Truita a la francesa.\nFer l'acte sexual; follar.\n[Recollim literalment la definició que en fa PCERD, que val la pena: A més de ser algú pesat, que molesta o que enutja fortament, és un home efeminat, però que no necessàriament ha de ser homosexual. Des que fa de sastre sembla xixamaixeta]\nEtiquetes de comentaris: X Cap comentari:\nGuineuera, cau de guilles, lloc on hi sol haver o on es solen reunir mariques de males arts.\n[Extret de PCERD]\nEl parlar de Cerdanya (PCERD)\nIncorporem una nova font de consulta i una nova eina per pouar idees: El parlar de la Cerdanya, de Manel Figuera, Anna Montainé, Agnès Figuera, Enric Quílez i Salvador Vigo, d'Esdicions Salòria. En aquest blog ens hi referirem amb l'abreviatura PCERD.\nLlibre que recull el parlar cerdà amb mots, frases fetes i refranys que mostren amb gran plasticitat com els cerdans han entès el seu entorn.\nTambé s'hi pot trobar una bona anàlisi dels aspectes gramaticals i fonètics que donen cos i sonoritat a aquest català septentrional de transició.\nEtiquetes de comentaris: ..Bibliografia i fonts.. Cap comentari:\nDrama lèsbic; situació complicada, apassionada i de difícil solució entre lesbianes.\nFa referència, és clar, a la poetessa de Mitilene, Safo de Lesbos, malgrat que no va escriure cap tragèdia.\n[És la millor opció per evitar el castellà bollodrama]\nSemen tenyit d'un color marronós que s'expulsa pel cul després d'una penetració i ejaculació sense preservatiu.\nCopular; follar; fer l'acte sexual.\nPerò què fas, Maria Cinta!\nPerò què fas, Maria Cinta! és una cançó d'allò més borda, d'una nena, la Maria Cinta, que no seguirà el camí marcat pel patriarcat sinó que fa "lo que més m'agrada". Tot un exemple. És una cançó de Quico el Célio el Noi i el Mut de Ferreries.\nDe menuda, a nines no solia jugar,\nni a cuinetes, ni a fer el llit a son germà,\nni a acompanyar a sa mare al mercat\na comprar menjar els divendres de tot l'any.\nVolia jugar i córrer pel carrer\ni anar en bicicleta prop de la vora del riu.\nDels forats que a les orelles li van fer\nno en sabia bé el motiu.\n–Però què fas Maria Cinta!–\ncantaven a casa seua.\nNo faces cap tonteria\nsi algun dia et vols casar.\ncantava la veïnada\ni ella sempre contestava:\n–Jo faig lo que més m'agrada!\nDe més gran li feien nosa els cabells llargs\ni també els monederets penjats del braç,\ni que sa germana, gran televident,\nnomés mirés anuncis de detergents.\nVolia ser tal com era i com res més,\nno hi havia cosa al món que més li agradés.\nI a la disco, quan tocaven ritmes lents,\nella escollia els parents.\nMaria Cinta, encara no és dona com cal:\nse disfressa sempre i quan no és carnaval.\nI a la platja només va els dies millors:\nquan se buida perquè són festes majors.\nElla pensa que així és la vida normal\nperquè l'altre li sembla que és molt poc natural,\ni viu sola perquè cap home del món\nno li fa perdre la son.\nHomosexual, dit despectivament.\n(Tal com ho recull el DIEC)\nCapacitat i sensibilitat anal, espai i facultat que es té o es pot obtenir dins de l'anus per introduir-hi tota mena de coses i distingir de què es tracta.\nEtiquetes de comentaris: S Cap comentari:\nPersona pansexual; persona a qui agraden les persones independentment de la seva identitat sexual i/o opció sexual. Es tracta d'un mot més inclusiu que bisexual ja que va més enllà de les identitats binàries. Cf. Pansexual.\nÀrea, especialment a l'aire lliure (àrres de servei a les autopistes, parcs, platges…), en què es va a lligar i es practica trobades sexuals anònimes.\nEtiquetes de comentaris: Z Cap comentari:\nGai o lesbiana que té una forma de vestir, una filosofia de vida i uns gustos propis del moviment i caràcter kumbaià (xiruques, campaments, esplais, excursions, cantar cançons amb la guitarra, etc.).\nEtiquetes de comentaris: K Cap comentari:\nSanta dels transsexuals masculins i de les lesbianes, referida al personatge històric francès, dona que fou cremada a la foguera per heretge i per vestir amb roba d'home.\nEtiquetes de comentaris: J Cap comentari:\nPersona assexual, que no se n'assabenta, que no vol res.\nEtiquetes de comentaris: ..tallers.. Cap comentari:\nanar alt, anar alta\nDit de la persona que està excitada, que va calenta, que es mou per un lloc (discoteca, bar, festa popular) aixecant el cul, la mirada, etc., i buscant la seva presa.\nEtiquetes de comentaris: .locucions i frases fetes., A Cap comentari:\nMolt diva, altiva, prepotent, creure's una deessa. Ser una Caballé.\nGai que és capaç de recórrer a tota mena de males arts per intentar lligar.\nLesbiana que sempre va amb una motxilla a l'esquena.\nDit d'aquells gais que ballen girant el ap 180º, a vegades fins i tot gairebé 360º, amb la mirada furtiva, al ritme (o no) de la música.\nllúdria (o llúdriga)\nGai alt, fibrat o una mica musculat i pelut, que no es depila.\nGai pelut i boterut, amb panxa, no necessàriament obès, afable i carinyós.\n[Traducció de l'anglès bear]\nTerme despectiu per referir-se als genitals femenins per part de mariques misògins.\nAmb trets físics femenins i masculins, barrejats.\nLesbiana o gai que no es reconeix com a tal, que tan aviat va d'heterosexual com no. Es pot aplicar també a locals, festes, bars, ambients, etc.\nVersàtil, que pot fer de passiu o d'actiu.\nDit de les pràctiques sexuals externes al BDSM en qualsevol de les seves vessants.\n[Extret del DMBDSM]\nIngestió d'orina, habitualment humana, que provoca l'excitació sexual.\nEtiquetes de comentaris: U Cap comentari:\nExcitació sexual provocada per la visió, el contacte, les referències… de l'orina.\nLa cultura popular gai diu que, al contrari del que sembla, la millor manera de fer-les desaparèixer és follar contínuament, la qual cosa propicia la circulació de la sang.\nPersona que té ploma.\nQue mostra un caràcter, un aspecte o un comportament generalment atribuït a les dones.\nvorera del davant\nManera de referir-se als hèteros per part de les perones LGBTI.\nFórmula utilitzada a l'Empordà per demanar a un gai si vol tenir sexe.\nEtiquetes de comentaris: D, E Cap comentari:\nGai que fa veure que és actiu però que finalment resulta ser passiu.\nVocabulari terminològic lèsbic, gai, bisexual i transgènere a TERMCAT\nMarta Breu ha recollit 189 termes de l'àmbit LGBT (no hi posen la I d'intersexual) que podeu trobar en el vocabulari terminològic LGBT. Molt interessant, i seriós. Amb un rigor filològic que va molt més enllà del que humilment es pretén en aquest blog:\nEs tracta de terminologia bàsica vinculada amb l’orientació sexual, la identitat sexual i de gènere i la relació del col·lectiu LGBT amb la societat (activisme, drets i família, oci, etc.). El vocabulari prové d’un treball de final de màster de l’autora i ha estat revisat pel TERMCAT.\nEtiquetes de comentaris: ...General..., ..Aspectes lingüístics.., ..Bibliografia i fonts.. Cap comentari:


La borrasca «Emma» causa 25 morts a Europa - Diari de Girona\nLa borrasca «Emma» causa 25 morts a Europa\nCentenars de passatgers es queden atrapats als aeroports i les estacions de tren al Regne Unit\nddg 01.03.2018 | 12:04\nUn avió, aturat en una pista plena de neu a Glasgow. reuters\nEl temporal no només va afectar Espanya, ja que la major part d'Europa està patint les conseqüències d'aquest fred siberià. La borrasca Emma almenys ha causat la mort de 25 persones al continent. Al Regne Unit, on han perdut la vida quatre persones, es van tancar carreteres i col·legis i centenars de passatgers es van quedar atrapats a aeroports i estacions de tren. S'espera que aquest temporal segueixi empitjorant fins a demà.\nTambé les nevades van ser molt importants al centre d'Europa, per exemple a Itàlia, on van deixar imatges impactants com el coliseu de Roma o la mítica Pompeia completament cobertes de neu. A Romania també es va patir de manera destacada el temporal, i dues persones van perdre la vida, havent-se de tancar escoles i carreteres.\nParal·lelament, a Polònia la situació va ser extrema durant la matinada d'ahir, ja que en aquest país van morir cinc persones com a conseqüència de les baixes temperatures, que van ser inferiors a 20 graus sota zero en algunes zones del país, segons van informar fonts de la policia, que va haver de treballar de valent.


Holiday home Hemmet 30 Hemmet Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nHoliday home Hemmet 30-, Skaven, Hemmet, Dinamarca - Veure al mapaHoliday home Hemmet 30Veure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotosVeure al mapaParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacions\nSobre l'allotjamentDescripcióTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Holiday home Hemmet 30 és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Hemmet. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Holiday home Hemmet 30 asseguren una estada plaentera als seus clients. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, nevera, renta vaixelles a cada habitació. Bany de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Holiday home Hemmet 30 no troba competidors en cap categoria.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisiórentadorasecadoraempolles d'aigua de cortesiarenta vaixelles neverareproductor de DVD/CD Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. NOVASOL t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus.


Neix la plataforma myStage per acostar programadors i artistes de teatre, dansa, circ i música en viu\nLa plataforma myStage acosta programadors i artistes de teatre, dansa, circ i música\nLa plataforma vol fer més senzill tot el procés de contractació d'arts escèniques, que actualment és «molt feixuc»\n28·01·21 | 16:30\nCaptura de pantalla de la plataforma myStage, que acosta artistes i programadors ACN\nL'empresari cultural Xavier Granada ha impulsat el portal myStage per tal d'acostar creadors d'arts escèniques i programadors, i facilitar-ne la contractació. En una entrevista a l'ACN, ha explicat que el portal serveix per a la gestió de les arts escèniques, i el que fa és apropar artistes de teatre, dansa, circ i música en viu i programadors d'equipaments i esdeveniments. La plataforma, nascuda fa tres setmanes i entrant en fase de llançament, vol facilitar tot el procés de contractació de les actuacions i aprofita els recursos digitals per optimitzar un procés actualment «molt feixuc». A banda, Granada ha destacat que d'alguna manera permet «crear comunitat».\nEn concret, aquesta iniciativa privada, de la qual també en formen part Albert Espel i Albert Royo, enllaçarà els artistes i les companyies de l'àmbit de les arts escèniques amb els teatres, auditoris, festivals i «fins i tot» festes majors, i farà més fàcil el procés de contractar qualsevol artista.\nEl promotor, distribuïdor de teatre i cinema, ha detallat que la plataforma és una base de dades pública i oberta, que qualsevol persona pot visitar. Ha detallat que «la gràcia» que té és que tota la informació sobre la feina dels artistes que actualment està repartida per la xarxa es troba centralitzada a la plataforma. D'aquesta manera, quan algú interessat a contractar cerqui un actor podrà veure el seu perfil, la seva fitxa i tots els espectacles que ha fet. Ha assenyalat que és una mena de base de dades de les arts escèniques com la coneguda IMDb del cinema.\nLes arts escèniques han patit com pocs sectors els efectes de la pandèmia. Granada ha lamentat que els artistes i les companyies de teatre, dansa i circ han vist com els queien els bolos, un darrere l'altre des de l'esclat de la pandèmia el passat mes de març. Ara, la reobertura dels equipaments culturals encara és molt limitada i obliga a reprogramar tots els espectacles previstos des de març de l'any passat.\nDavant d'això, myStage es reivindica com la primera plataforma digital d'Europa que apropa creadors i programadors, creant un mercat digital d'espectacles de teatre, dansa i circ, i agilitzant la gestió i contractació d'espectacles.\n«Contractar un espectacle d'arts escèniques és llarg, enrevessat i incomprensiblement analògic en un món en què gairebé tots els tràmits s'estan digitalitzant», explica. En aquest espai els artistes individuals, les companyies, productores i distribuïdores d'arts escèniques poden promocionar gratuïtament els seus espectacles i donar-se a conèixer als programadors culturals de tot arreu.\nSimplificar tasques administratives\nA més, l'espai permet controlar fàcilment les gires i simplificar les tasques administratives amb el contracte digital i la facturació electrònica integrades. I com en altres plataformes digitals de contractació de serveis, es pot negociar directament amb els programadors, gestionant digitalment tot el procés de principi a fi.\nPer la seva banda, els programadors, sovint regidors de petites localitats sense temps ni recursos per assistir a fires i mercats, poden trobar a myStage un «gran mercat d'espectacles d'arts en viu», amb tota la seva informació tècnica i artística i amb accés a dades privades de contractació i accés a les gravacions dels espectacles. El projecte ha estat finalista de l'edició 2020 del Premi Lluís Carulla.


Alzira obri el termini per a accedir a les parcel·les dels horts comunitaris d’Hort de Ros – RiberaTV\nA partir del pròxim dia 1 i fins al 14 de març, tots dos inclusivament, l’Ajuntament d’Alzira obri el termini per a poder accedir, mitjançant sorteig, a una de les tres parcel·les dels Horts comunitaris situats en el conegut com a “Hort de Ros”, a peus de la Muntanyeta, que se cedeixen en aquesta convocatòria.\nTambé es pot sol·licitar de forma telemàtica, a partir de l’1 de març, a la Seu Electrònica si es disposa de certificat electrònic de signatura o en la forma que determina l’article 16 de la Llei 39/2015, d’1 d’octubre, Reguladora del Procediment Administratiu Comú de les Administracions Públiques, manifestant l’interès a participar en el sorteig d’una de les parcel·les del Hort de Ros.\nEstar empadronat a Alzira amb una antiguitat major de dos anys a la data de presentació de sol·licituds.\nEstar al corrent en el pagament de les obligacions tributàries amb l’Ajuntament.\nAlzira obri el termini per a accedir a les parcel·les dels horts comunitaris d’Hort de Ros added by Ribera Televisió on 24 febrer, 2021


MR & MRS JONES – Luz de Gas\nDarrere d’ells s’acumulen 20 anys de trajectòria professional: com a autors de teatre musical, fent doblatge de cinema musical, acompanyant a altres artistes o composant música per a espectacles i publicitat. Ara, el repte és començar de nou, apostar per la música inèdita i expressar tot allò que fa temps volien compartir amb el seu públic.\nMr & Mrs Jones aposten per l’autenticitat a l’escenari, un directe amanit d’entrega absoluta amb el públic, puresa, calidesa, interacció i sintonia. Dues veus de qualitat, que defensen un ventall de cançons esculpides a cop d’emoció. Mr & Mrs Jones, música i veus ben treballades, amb afecte cap el seu públic.


"Coneix els nostres pobles" arriba a la Pobla de Benifassà | comarquesnord\n“Coneix els nostres pobles” arriba a la Pobla de Benifassà\nLa iniciativa ha donat a conèixer les sénies que es conserven o la presència dels maquis\nConeix els nostres pobles deixa al descobert els atractius turístics de la Pobla de Benifassà\n"Entre ells, les sénies que encara es conserven i de la història dels maquis", apunta nord · la televisió comarcal\n14/10/2018 Gent & Vida\nAmb una quarantena de persones, la visita Coneix Els Ports, Coneix els nostres pobles, realitzada a La Pobla de Benifassà, ha estat de les més multitudinàries fins ara del projecte de la Mancomunitat Comarcal Els Ports. Una visita en la què s’ha pogut conèixer part de la història recent relacionada amb la Guerra Civil, la post-guerra i els maquis. Començant a l’Església amb la guia de l’oficina de turisme, on s’ha mostrat una làpida recentment descoberta amb inscripcions antigues. Després s’ha continuat al cementiri on s’han vist les làpides d’alguns veïns afusellats a la Guerra. A partir d’aquest moment, el jove David Iscar, ha fet de guia de la trobada.\nA la Pobla de Benifassà, Florencio Pla Meseguer, “La Pastora”, també cobra importància, ja que allà aquest guerriller tenia una casa. A banda de la història la vista també ha servit per descobrir els mètodes de regadiu que durant molts segles van ser fonamentals per al treball al camp a la zona: les sénies. Ja a l’Església David Iscar, ha ensenyat una maqueta que ha fet servir per al seu treball de recerca de l’institut i després, tots els participants han pogut veure les sénies que encara es conserven a diferents punts de la Pobla de Benifassà. Un recorregut explicat amb molts detalls pel jove estudiant de primer de batxillerat, David Iscar, que es considera un gran aficionat per descobrir i conèixer la història dels seus avantpassats.\nL’alcalde de La Pobla de Benifassà, David Gil, ha destacat la iniciativa de la Mancomunitat Comarcal Els Ports, com a molt positiva per a impulsar el turisme en municipis tan menuts, ja que per exemple, a la Tinença, recursos hi ha però el que falta és el pressupost.\nL’entorn natural i el senderisme és del que més destaca a aquesta zona que rep al voltant d’unes 200,000 o 250,000 visites a l’any. La majoria, provinents de la Comunitat Valenciana, però també alguns de Catalunya i fins i tot Madrid. Uns turistes que donen vida a aquest municipi que durant l’any compta amb una seixantena de veïns.


El Sant Julià es reforça per seguir aspirant a plaça europea - El Periòdic d'Andorra\nEl Sant Julià es reforça per seguir aspirant a plaça europea\nEstà a punt de tancar el retorn al país de Nico Ratti, que va jugar a la UE Llagostera\nEntrenament d’aquesta setmana a Alàs del Sant Julià. | UE Sant Julià\nMoviments significatius els que viu la UE Sant Julià de cara a la pròxima temporada. Les nombroses baixes patides fa que hagi hagut de recompondre la plantilla a consciència, amb jugadors amb els que espera poder tornar a jugar competició europea. El club vol també realitzar un canvi d’imatge per tal de ser més atractiu per als futbolistes.\nEl conjunt lauredià està a punt de signar el retorn al país de Nico Ratti, porter que va acabar la seva relació amb la UE Llagostera i que es trobava sense equip, ja que les ofertes rebudes de Segona B i Tercera Divisió no el convencien. Altres són les dels davanters Roger Ezquer Roy (FC Andorra), Diego Nájera (FC Encamp), Samy Burel (CE Manresa) i Ícaro Freire Nunes, que prové de la Segona Divisió paulista. També els migcampistes Nicolás Emir i Albert Reyes (Encamp), i el defensa Lucas Sousa (FC Lusitans). Qui també té opcions de fitxar és Oriol Fité, que no seguirà a l’FC Santa Coloma. Anteriorment, de cara a l’Europa League havia incorporat a José María Ramírez Chema (Atlètic Amèrica), i Leo Maciel i Luigi San Nicolás, tots dos del Lusitans. Aquest darrer jugador, però, no seguirà i se sumarà a la UE Engordany, amb qui ja entrena. També té les baixes de Rayco, que va anar a l’Inter Club Escaldes, i de Vidal, que va a la Tercera Divisió murciana.\nA més del vessant esportiu, on l’objectiu és «intentar entrar a Europa», com indica l’entrenador lauredià, Luís Blanco, per a la pròxima temporada «estem intentant canviar la imatge del Sant Julià, ja que considerem que està deteriorada. Ens trobem que hi ha jugadors que no volen venir amb nosaltres perquè diuen que no hi ha una estructura de club i que no som seriosos. Fa mal sentir això», i no entén perquè es diu si «no devem res a ningú i tothom ha cobrat el que li pertocava. Sobta que hi hagi jugadors que han passat pel club que ho diguin».\nL’Engordany segueix fitxant / L’Engordany és un altre que s’està reforçant a consciència i vol ser un aspirant a aixecar títols i anar a Europa. Ha fixat especialment els ulls en el Sant Julià per reforçar-se. L’arribada a la directiva de Christian Cellay i Fabio Serra, exjugadors lauredians, va suposar el traspàs de jugadors cap al club escaldenc. Segueixen el mateix camí Rafa Brito, Jesús Coca, Joao Lopes, Nikola Zugic i Mateo Rodríguez. Els blanc-i-negres també incorporen a Sebas Gómez (FC Andorra), Edu Peppe (Encamp), Bruninho (Lusitans) i Brayan Figliamonte, que va jugar en una etapa anterior a l’FC Andorra.


sempre molt més lluny: Hipólito Maeso i els tresmils dels Pirineus\nHipólito Maeso i els tresmils dels Pirineus\nLa xifra màgica i capriciosa dels 3000 metres ha fet que molts muntanyencs encisats per la serralada pirinenca hagin tingut la iniciativa de completar tots els seus cims iguals o superiors a aquesta xifra rodona. De llistes de cims n'hi hagut moltes des de l'inici del pirineïsme. Però en l'actualitat, a part de la llista del Centre Excursionista de Lleida, hi ha la llista dels 212 tresmils de Buyse, que des del grup dels "Caçafantasmes" intentem complementar en base a la única regla objectiva que es va proposar des de l'equip que la va confeccionar: Que tingui un mínim de 10 metres de prominència. Amb això, podem trobar "nous" cims o descartar-ne alguns que no tenen l'esmentada prominència. I tot això, bàsicament gràcies a les noves mesures que ens faciliten els cada vegada més famosos GPS.\nPerò aquesta entrada la volem dedicar a l'alpinista Hipólito Maeso. Aquest madrileny de naixement, i pirineïsta d'adopció, a part de destacar per un currículum d'ascensions i escalades impressionant, té el que creiem que és una gesta difícil d'igualar: fer tots els cims de la lista dels 212 en 34 dies seguits d'activitat, a peu íntegrament, i la immensa majoria en solitari.\nPortada del llibre escrit per Hipólito Maeso descrivint el seu recorregut pirinenc\nA part de destacar les importants gestes que encara ara es poden fer als Pirineus, també voldríem destacar les aportacions que l'Hipólito va fer durant el seu recorregut, de cara a complementar la llista de tresmils. Així, en el llibre que hem esmentat, podem esmentar diferents apunts i comentaris sobre els tresmils: parla de les enigmàtiques Agulles del Clot de la Hount, de cims que es passen sense ni adonar-se'n (tenen realment els 10 metres de prominència?), de la no inclusió en la llista dels 212 del pic Lentilla o Campbieil SSW, dels tres possibles cims de la Pale Crabounnouse, de la poca singularitat d'alguna de les agulles de la cresta de Lézat, de les dues puntes de l'agulla Argarot (que el nou mapa de l'editorial Alpina ja reconeix i que els caçafantasmes hem confirmat com nou tresmil) o dels dubtes sobre el cim real de l'Agulla Russell Superior.\nContraportada del mateix llibre.\nPublicat per carles a 21:54


savannah & chase chrisley van testificar contra els pares del gran jurat en un cas penal -->\nTodd i Julie Chrisley estan molt a prop amb els seus fills, per la qual cosa només tenia sentit que els fiscals federals fessin referència a dos dels fills més lleials quan va arribar el moment d’intentar assegurar una acusació federal contra les estrelles de la realitat.\nSegons documents legals obtinguts per The Blast, Sabana i Chase Chrisley, van ser 'citats a declarar davant el gran jurat en relació amb la investigació', contra els seus pares per frau fiscal i bancari.\nEls documents recullen que 'Chase i Savannah finalment van testificar davant del gran jurat' i van ajudar a posar el clau al taüt per a l'acusació federal contra els seus pares.\nSegons vam informar del cas contra les estrelles de 'Chrisley Knows Best', hi ha diversos crims financers diferents, incloent onze delictes relacionats amb fraus i evasió fiscal.\nEls documents també expliquen que Savannah, de 23 anys i Chase, de 22 anys, eren representades pels seus propis advocats mentre feien testimoni davant del gran jurat.\nCom podeu imaginar, els interrogatoris dels fiscals es van centrar en el que sabien o veien els nens sobre les finances dels seus pares.\nTambé va ajudar que tant Savannah com Chase siguin els reality shows de la família i es paguen a través de la companyia de producció familiar 7C's Productions.\nUna de les denúncies exposades en l’acusació particular va acusar a Chrisley d’executar tones de diners a través de la seva companyia de producció, tot i que va afirmar que no tenien prou per pagar els seus impostos.\nÉs possible que els nens també hagin proporcionat informació sobre l'estil de vida opulent de la família, ja que els funcionaris federals van afirmar que van fer ofertes de compres de luxe i van llançar tones d'efectiu durant la investigació.\nEl testimoni presentat al gran jurat es segella generalment tret que les parts en el cas es traslladin per fer-lo públic.\nTot i que els documents revelen que van parlar Chase i Savannah, no revela el que van dir.\nVist que els dos fills de Chrisley han estat al costat dels seus pares i han mantingut el seu suport familiar, hi ha una bona possibilitat que no donessin molta quantitat de munició als fills.\nLa presentació pròpia planteja el possible conflicte d’interès per a les quatre parts implicades. El grup va compartir els mateixos advocats durant la investigació i les audiències del gran jurat.\nEls documents expliquen: 'A la demanda, l'advocat Bruce Morris representava a l'acusat Todd Chrisley mentre que l'advocat Stephen Friedberg representava a l'acusada Julie Chrisley'.\nQuan els nens van testificar, estaven representats per un dels mateixos advocats.\nLa llei estableix que s'ha de fer una audiència de 'Garcia' per explicar als Chrisley hi pot haver un conflicte d'interès i assegurar-se que entenguin aquest risc.\nEls documents judicials estableixen que,\nChase i Savannah finalment van testificar davant el gran jurat mentre que els representants dels advocats Morris i Friedberg els representaven. Com que l’advocat Friedberg representava a Todd Chrisley durant la investigació del gran jurat, la seva actual client, Julie Chrisley, ha de rebre l’assessorament del seu dret a un advocat sense conflictes. Així mateix, com que l’advocat Morris representava a Julie Chrisley durant la investigació del gran jurat, el seu client actual, Todd Chrisley, ha de ser avisat del seu dret a un advocat lliure de conflictes. Tant a Todd com a Julie Chrisley se’ls ha d’informar que els seus advocats representaven testimonis que van proporcionar testimoni durant la investigació del gran jurat i que són testimonis possibles en el judici ”.\nSegons vam informar, el jutge en aquest cas ja ha advertit a Todd i Julie que no parlin del cas amb possibles testimonis, inclosos els nens.\nLa dinàmica hauria de suposar una propera temporada molt interessant del seu reality show.\nEl cas es devia tornar a disposició judicial el mes que ve.


Xavier Benedito Casanoves, més conegut com Xavier de Bétera, és un jove cantador de cant d’estil valencià que amb tan sols 7 anys va començar el seu aprenentatge de la mà de Vicent Izquierdo, el Naiet de Bétera. El cant d’estil sempre ha estat present en el seu àmbit familiar, de fet, l’avi era nebot del Xiquet de Bétera, considerat per molts la millor veu del cant d’estil valencià. Xavier, en els últims anys, s’ha convertit en la punta de llança d’una nova i lluminosa generació de cantadors que asseguren la pervivència d’este patrimoni tan valuós durant unes quantes dècades més.\nL’any 2012 va abandonar, momentàniament, el terreny segur, ben afermat per la tradició, del cant d’estil i les albades, per endinsar-se en les cartografies dubtoses del folk contemporani amb l’espectacle «Més enllà del cant d’estil», estrenat en la 15ena edició de la Fira Mediterrània de Manresa. A més, va actuar en escenaris importantíssims com per exemple: la 30ena edició «Agapito Mazaruela», Folk Segòvia, i la 42ena CITA amb la música FOLK, a Jódar (Jaén).\nHa col·laborat en l’enregistrament de més de nou discos i ha format part d’espectacles com Veus Popularso Home Romancer.\nAra, després de vint anys de carrers i escenaris i d’haver sigut el primer professor de cant valencià en un conservatori de música, Xavier fa un volantí artístic i escomet un nou repte en la seua trajectòria, gravar el primer disc en solitari.


Apunt Menorca 78i... Gala d'Estrelles de la Dansa | Apunt Menorca\n78i… Gala d’Estrelles de la Dansa\n04/08/2021 fins al 05/08/2021\nEntre 15€ i 42€\nEls dies 4 i 5 d’agost a les 21 hores tindrà lloc al Teatre Principal de Maó la Gala d’Estrelles de la Dansa, que enguany es presenta com a «78i… Dansa».\nUn any més, Manangelment, la Fundació Rubió Tudurí i Alba Estudi de Dansa s’uneixen per organitzar la gala internacional de dansa amb els millors ballarins espanyols que triomfen a l’estranger. Enguany, amb el títol «78i… Dansa».\nEl Teatre Principal de Maó tornarà a ser, com a punt d’origen, el centre de la dansa durant un parell de dies gràcies a la presència de ballarins procedents de les companyies més prestigioses del món.\nDes de l’organització tenen clar que «malgrat les complicacions actuals, aquest gala vol ser un far cultural que il·lumini Menorca, una oportunitat de poder gaudir de la millor dansa en un entorn immillorable, com és el Teatre Principal de Maó».\n«78i… Dansa» és un esdeveniment que reuneix a grans estrelles internacionals procedents de prestigioses companyies com el Het Nationale Ballet, el Royal Ballet de Flanders, la Companyia Nacional de Dansa d’Espanya, el Ballet Nacional de Portugal o la Peridance Contemporary Dance Company de New York.\nAmb la finalitat d’apropar la dansa al gran públic, el projecte inclou festivals, trobades, cursos i activitats pedagògiques sobre la dansa per tenir l’oportunitat de poder viure l’experiència única de conèixer i apendre dels més grans, tant per alumnes com pel públic en general, i per poder gaudir, a més, d’una estada cultural i exclusiva a l’illa de Menorca. Dins del programa de «78i… Dansa» en destaca la gala, que és, des dels inicis, l’acte central d’aquestes trobades dansistiques.\nPrimeres figures mundials\nPer a aquesta edició es comptarà amb la presència de Filipa de Castro i Carlos Pinillos del Ballet Nacional de Portugal; Héctor Ferrer del Royal Ballet de Flanders; Joaquín de Luz, director de la Compañía Nacional de Danza; Lucía Campillo i Jesús Carmona, de Jesús Carmona & Cía; i Allan Falieri i Claudia Gil.\nRepresentaran extractes de diferents ballets i creacions de dansa clàssica, neoclàssica,contemporània i espanyola, on podrem admirar la seva depurada tècnica i gran qualitat artística. A més, a la gala d’enguany s’estrenarà una peça creada expressament al mateix obrador artístic del Principal.\nL’acte tindrà una durada aproximada de 100 minuts amb un interval de descans. Les entrades poden adquirir-se a la página web del Teatre Principal de Maó.\nSi voleu saber quins altres plans hi ha per als propers dies, entreu a l‘Agenda de l’Apunt i feu la vostra tria. Ara bé, si el que realment voleu és estar al dia de tot el que passa i que no us ho contin, us recomanem que us doneu d’alta al butlletí informatiu de l’Apunt. D’aquesta manera, rebreu setmanalment un recull amb la programació cultural i d’oci més destacada


El COMCAS crida a la responsabilitat dels castellonencs per frenar l’epidèmia de coronavirus | DiaDia\nHome Salut El COMCAS crida a la responsabilitat dels castellonencs per frenar l’epidèmia de...\nEl COMCAS crida a la responsabilitat dels castellonencs per frenar l’epidèmia de coronavirus\nNota de premsa del COMCAS\nDavant l’evolució de l’epidèmia de coronavirus Covid 19, la Junta Directiva d’Col·legi de Metges de Castelló (COMCAS) fa una crida a el compromís social ia la responsabilitat dels ciutadans per ajudar a eliminar l’expansió d’aquest virus i evitar així un col·lapse de l’ sistema sanitari provincial.\nDavant les experiències de l’evolució d’aquest brot epidèmic en països prop-ens com Itàlia, instem als castellonencs i visitants a ser conscients que hem de frenar la corba de l’contagi. Un objectiu que només és possible si els ciutadans eludim i ens allunyem de grans concentracions de persones i de focus de contagi, a més de mantenir unes rutines d’higiene en el nostre dia a dia. Rutines que formen part dels protocols emesos des de les institucions-cions sanitàries.\nDes del Col·legi de Metges de Castelló fem una crida als caste-llonenses perquè romanguin als seus domicilis en els pròxims dies, i evitar-tando així acudir a espais públics, si no és estrictament necessari.\nDe la mateixa manera es recomana als ciutadans que no vagin als centres de salut ni a les Urgències hospitalàries, excepte casos de força major. Cal evitar consultes no urgents o acudir als centres de salut a recollir resultats d’analítiques o proves complementàries, atès que per això poden fer-se\nconsultes telefòniques en què se’ls informa dels resultats d’aquestes anàlisis o proves.\nLa Junta Directiva de l’COMCAS confia que els ciutadans actuïn de forma responsable, cosa que revertirà en benefici dels seus conciutadans a l’una que redundarà en un millor funcionament de el sistema de salut públic a l’igual que la sanitat privada.\nDe forma paral·lela, el Col·legi agraeix la tasca constant i sense descans que estan desenvolupant els professionals mèdics i sanitaris que estan treballant, renunciant als seus permisos i vacances, en un escenari mai vist ni a la província, ni a Espanya.\nEs recorda que la Generalitat Valenciana ha habilitat un telèfon d’informa-ció a través el qual els ciutadans poden plantejar els seus dubtes 900.300.555\nAixí mateix, el COMCAS dóna suport a les mesures adoptades per les administracions públiques de la província, ajuntaments i Diputació, així com les de la Gene-ralitat Valenciana per evitar que es disparin els contagi


Arxiu de categoria:Pintura\n– LES TEVES MANS Embolcallen amb vels goig i tristesa. Són sostre d’una xarxa de perfum, són els ventalls, amor, del meu costum i serveixen d’espasa a la sorpresa. M’agraden quan alegen entre el fum o quan remouen brins de senzillesa; les teves mans són alegria encesa i fulles d’un pomer al clar de laContinua llegint ““Les teves mans”, de Joan Brossa, interpretat per Mercè Galí”\nPublicat perlaianogueraclofent 20 febrer 2014 20 febrer 2014 Publicat enPintura, PoesiaEtiquetes:Joan Brossa, Mercè GalíDeixa un comentari a “Les teves mans”, de Joan Brossa, interpretat per Mercè Galí\n– La teranyina com un ventre o una barca. Si no la miro, no la veig. O jo com una barca. Els peixos se m’atansen i em fan comentaris banals. – – “Ahir el cor m’explotava.” – – – – –\nPublicat perlaianogueraclofent 17 Març 2012 16 Març 2012 Publicat enPintura, PoesiaEtiquetes:Mercè Galí2 comentaris a #jollegeixo La teranyina com un ventre\nLlençar-me als meus lleons. Polvoritzar-me per fer-ne pigment i pintar quadres de llunes estagnants i bèsties lluminoses els quals amb el temps s’allunyaran de l’òrbita paterna i a poc a poc es dipositaran cadascun a la seva branca del bosc de l’enllà i espolsaran les ales i després les plegaran polidament i cantaran tots aContinua llegint “Llençar-me als meus lleons”\nPublicat perlaianogueraclofent 28 febrer 2012 12 gener 2012 Publicat enPintura, PoesiaEtiquetes:Mercè Galí4 comentaris a Llençar-me als meus lleons\nRecital poncià a Cràter\n– Dimarts 14 de febrer, a les 7 del vespre, a la Sala Cràter (c/ dels Àngels, 16, Barcelona): 1a sessió de Sulfur poètic: L’ÈPICA DEL CRÀTER DELS ÀNGELS, amb Lluís Calvo, Carles Hac Mor i jo. Tancarà l’acte un homenatge d’Edicions Poncianes a Antoni Tàpies. http://www.salacrater.com –\nPublicat perlaianogueraclofent 9 febrer 2012 9 febrer 2012 Publicat enAgenda, Pintura, PoesiaDeixa un comentari a Recital poncià a Cràter\nPresentacions a Granollers\n– Dissabte 4 de febrer, a les 7 del vespre, a L’Esquerda (c/ Prat de la Riba, 31, Granollers), Presentació de Caure amb Esteve Plantada. – – Dijous 9 de febrer, a les 8 del vespre, al Museu de Granollers (c/ Anselm Clavé, 40, Granollers), Presentació de Rius soterrats, llibre d’artista que conté deu gravatsContinua llegint “Presentacions a Granollers”\nPublicat perlaianogueraclofent 1 febrer 2012 3 febrer 2012 Publicat enAgenda, Pintura, PoesiaDeixa un comentari a Presentacions a Granollers\nJoan Ponç i Red for more\n– Diumenge 29 de gener a les 12 del migdia a la Fundació Palau (c/ Riera, 54, Caldes d’Estrac): S’obren i parlen les Capses secretes de Joan Ponç. Recital amb Lluís Calvo, Enric Casasses, Laia Noguera, Andreu Galan, Blancallum Vidal i Jordi Carulla-Ruiz. – Dijous 2 de febrer a les 9 del vespre a laContinua llegint “Joan Ponç i Red for more”\nPublicat perlaianogueraclofent 26 gener 2012 27 gener 2012 Publicat enAgenda, Música, Pintura, PoesiaEtiquetes:Joan Ponç, Red for more3 comentaris a Joan Ponç i Red for more\nPERTANYO A LA LLIBERTAT Sóc esclau de lo que fuig. Rusiñol, El pati blau Pertanyo a la llibertat i no sóc de ningú més, ningú em diu fes o desfés ni m’entra cap veritat si ella no m’ha tirat el seu penúltim cartutx, i no m’admet cap rebuig, només faig lo que ella vol iContinua llegint “Un gravat de Mercè Galí per a “Pertanyo a la llibertat”, d’Enric Casasses”\nPublicat perlaianogueraclofent 23 gener 2012 6 gener 2012 Publicat enPintura, PoesiaEtiquetes:Enric Casasses, Mercè GalíDeixa un comentari a Un gravat de Mercè Galí per a “Pertanyo a la llibertat”, d’Enric Casasses\n“Els ulls a la pedra…”, de Lluís Calvo\n– Els ulls a la pedra, rèplica de res, com llim rogenc que aviva l’ànima, retina endins. El pes del cos, llavors, es fa figura i forma, llavi i cor. A dalt, altres ulls em miren, com comportes de cel o cóms de llum. Uns ulls com els nostres. Tothora com els nostres. Però senseContinua llegint ““Els ulls a la pedra…”, de Lluís Calvo”\nPublicat perlaianogueraclofent 21 Novembre 2011 6 febrer 2012 Publicat enPintura, PoesiaEtiquetes:Benet Rossell, Lluís CalvoDeixa un comentari a “Els ulls a la pedra…”, de Lluís Calvo


Ins Miquel Peris i Segarra - Grau de Castelló\ngels el Sáb 20 Mayo 2017, 18:26\nAlgú té alguna referència o ha treballat a l'Ins Miquel Peris i Segarra (Grau de Castelló)? Si algú sí que el coneix em podria dir què tal funciona el centre, tipus d'alumnat...\nRe: Ins Miquel Peris i Segarra - Grau de Castelló\nFurorinterino el Miér 24 Mayo 2017, 23:25\nHola gels! no tinc referències del centre, però alguna de gent que viu allí, sobretot professionals lliures d'altres parts que prefereixen viure allí en lloc de Castelló, gent molt maja que vol platja i un entorn més obert. No ha de ser mal destí, imagine. No et puc ajudar més, però he volgut contestar-te perquè a mi m'agrada sentir-me, almenys, escoltat.\ngels el Jue 25 Mayo 2017, 07:22\nMoltes gràcies per la teua resposta. M'han adjudicat este centre en el concurs de trasllats d'enguany. Estic en Catalunya, així que conec poca gent per la terreta a qui preguntar. I tot i que estic molt contenta amb l'adjudicació, també nerviosa de com serà l'ins. De nou, gràcies.


Entitats de Tàrrega inicien una recollida de firmes per promoure un debat sobre la creu de la plaça Major\nDenuncien que l’Ajuntament no les va tenir en compte a l’hora de prendre una decisió sobre aquest element\nLes obres de la plaça Major de Tàrrega continuen a bon ritme, però ho fan amb la petició de les entitats de la ciutat d’obrir un debat públic sobre la reubicació o no de la creu de terme situada al centre d’aquest espai. Des d’Agenta, han impulsat una recollida de firmes per demanar una audiència al consistori. Aquesta associació que engloba diverses entitats de la ciutat, considera que l’ajuntament ha estat poc transparent a l’hora de prendre la decisió de mantenir la creu a la plaça, i denuncia que no es comptés amb les entitats de la ciutat en la reunió que es va celebrar per debatre aquest tema.\nDes de l’Ajuntament han explicat que en la reunió van participar tècnics i regidors d’urbanisme, tots els grups municipals, un membre del Rostoll, i representants d’equipaments culturals de la demarcació de Lleida. Segons ha manifestat l’alcaldessa de Tàrrega, es va acordar mantenir la creu a la plaça, però eliminant la inscripció franquista que figura a la peanya d’aquest element. Posteriorment, l’acta de la reunió va ser entregada a tothom que la va demanar.\nLa rèplica de la creu de terme gòtica es va reubicar a la plaça Major la dècada dels 50 del segle passat damunt d’una peanya, i conservant el capitell original del segle XV. A finals de l’any 2013 es va substituir el capitell per una còpia i es va dipositar la peça original al fons permanent del Museu Comarcal de l’Urgell, on ja es custodiava la creu original.


ADECAT | Joan Canadell acompanya als empresaris de l’ADECAT en el seu tradicional dinar d’estiu\nJoan Canadell acompanya als empresaris de l’ADECAT en el seu tradicional dinar d’estiu\n15 jul. 2019 Joan Canadell acompanya als empresaris de l’ADECAT en el seu tradicional dinar d’estiu\nPosted at 14:14h in Notes informatives, Noticia\tby\tADECAT\nL’ADECAT, va celebrar el passat 11 de juliol, el seu tradicional dinar d’estiu al restaurant La Masia de l’Ametlla amb la presència del nou president de la Cambra Barcelona, Joan Canadell.\nL’acte encapçalat pel president de l’ADECAT, Jordi Farrés, va servir per compartir amb Canadell les importants inquietuds del sector del decolletatge, que s’estenen a l’àmbit de la fabricació mecànica i de la indústria en general.\nEntre d’altres i, en paraules de Farrés, les dificultats per al mercat de disposar de personal qualificat i la manca de suport a l’empresa a l’hora de fer inversions, per exemple, en l’adquisició de béns d’equip, en comparació amb altres regions competidores. La millora d’aquests dos factors, suposaria poder tirar endavant els plans de creixement de les empreses i per tant, un enfortiment del sector industrial a Catalunya que revertiria en la societat amb la creació de nous llocs de treball.\nAmb tot, Canadell va prendre nota d’aquestes inquietuds i va afirmar que, des de la Cambra Barcelona tenen l’objectiu, en aquest nou mandat, d’emprendre les accions oportunes per revertir aquesta situació en favor de la petita i la mitjana empresa.\nL’acte, també va comptar amb la presència d’un dels representants del Ple de la Cambra Barcelona, Jaume Aragall.\nEl dinar d’estiu, va ser precedit per una reunió de la Junta Directiva de l’ADECAT, en la que es va fer un repàs de la situació econòmica de l’entitat i del pla d’activitats 2019-2020, així com es va dur a terme un anàlisi profund sobre el programa formatiu.


Inici > Els mercats d’emissions s’estanquen\nMés de 400 ponents i 3.000 delegats de 110 països s'han reunit a Barcelona per participar a la 8a edició de Carbon Expo , punt de trobada global dels mercats de carboni. Un informe del Banc Mundial indica que, després de cinc anys de creixement sostingut, el 2010 aquests mercats van experimentar un descens respecte al 2009. Com a causes principals s'han apuntat la incertesa sobre el futur d'aquests instruments de lluita contra el canvi climàtic i la falta d'impuls polític per posar en marxa nous esquemes de cap-and-trade (fixació de límits màxims d'emissions i intercanvi dels drets).\nL'informe ha estat presentat per l'enviat especial del Banc Mundial per al Canvi Climàtic, Andrew Steer. Segons aquesta institució els mercats de carboni es troben actualment en un context d'incertesa. A banda de les causes esmentades descens del volum de negoci té en el rerefons la recessió econòmica ja que aquesta ha comportat una reducció de l'emissió de gasos d'efecte hivernacle als països desenvolupats.\nEl Banc Mundial també preveu un horitzó més difícil a partir del 2012. Es creu que la demanda esperada entre 2013 i 2020 podria ser satisfeta amb els projectes ja existents, fet que treuria incentius als inversors de cara a nous projectes. D'aquesta manera es redueix també la perspectiva de continuar generant més oferta de crèdits de carboni.\nContrapunt al pessimisme\nAl llarg del debat State and trends of the carbon market, s'han sentit matisacions respecte a les dades negatives. Neeraj Prasad , coordinador regional de l'est d'Àsia en la cartera de finances del carboni del Banc Mundial, ha dit que "era d'esperar que tard o d'hora el mercat caigués perquè portava uns anys creixent exponencialment".\nHenry Derwent, president de l'Associació Internacional del Comerç d'Emissions  (IETA), ha coincidit amb l'apreciació Neeraj Prasad i ha presentat un informe propi que veu possible una recuperació lenta del mercat del carboni, després de l'impacte negatiu que va suposar la Conferència sobre el Canvi Climàtic de Copenhaguen (2009) i de l'escepticisme generat a Cancún (2010). Segons Derwent, "l'informe envia un missatge clar sobre la necessitat d'un mercat de carboni robust, amb senyals adreçades dels governs que n'han de prendre nota".\nEn aquest altre document  Henry Derwent analitza els motius pels quals d'emissions ha tingut problemes en el seu desenvolupament, malgrat la utilitat del sistema, i argumenta perquè cal seguir tenint confiança en les seves possibilitats en la lluita contra el canvi climàtic. Derwent ha subratllat en la seva intervenció que "les expectatives de cara al futur són bones"\nLudwig Kons, vicepresident de la companyia elèctrica alemanya RWE Power ha dit que el comerç d'emissions "és un element clau en la nostra estratègia empresarial i ens estimula a fer inversions que redueixin les emissions". I ha afegit que "avui tothom a l'empresa té assumit que seguir aquesta línia suposa també reduir els nostres costos".\nMercat Mundial o mercats locals?\nEl vicepresident de RWE Power ha defensat l'existència d'un sol esquema mundial de comerç d'emissions en el futur: "quan més gran és el mercat millor funciona i en el futur el mercat hauria de ser global". Però Martin Lawless, cap de productes financers ambientals del Deutsche Bank, s'ha mostrat en desacord amb aquesta possibilitat, tot manifestant que "els mercats locals recullen millor les necessitats de cada indret, i encara que teòricament un de gran aportaria millores, les mecàniques de funcionament diferents complicarien les coses i farien que la balança fos negativa".\nEn l'altre debat Is there a future for carbon markets? el tema de la mida del mercat ha tornat a sortir amb força. Wang Shu director adjunt de l'Oficina de Canvi Climàtic de la Xina ha subratllat la voluntat política de contruir un mercat propi per assolir una reducció de les emissions, però ha matisat que, donades les particularitats del país, "la construcció d'aquest mercat serà lenta".\nActualment els permisos d'emissions de la Unió Euroea (comercialitzades sota el Sistema Europeu d'Emissions , ETS) continuen sent el segment més gran del mercat, i representa un 84% del total mundial. Existeix un corrent d'opinió en el sector en el sentit que seria important que altres mercats agafessin més protagonisme per compensar aquest predomini.\nUn problema de confiança\nCal tenir present que el mercat d'emissions, com qualsevol altre, necessita generar confiança. Les condicions actuals i la perspectiva immediata comporten l'efecte contrari. Pierre Ducret, president del grup inversor CDC Climat  ha assenyalat que l'esquema de comerç d'emissions " és una de les millors idees per portar capital cap a l'economia verda però encara és marginal quan hauria de ser mainstream i des de fora hi ha desconfiança ja que de vegades es té la visió d'una gent que intenta fer guanys amb un problema ambiental". Ducret ha reclamat "exemplaritat" al sector per "demostrar que som una part de la solució".\nYvo de Boer, consultor global de la xarxa Climate Change & Sustainability Services,  ha enunciat tres criteris per l'èxit en el futur: mobilitzar fons privats i públics; claredat i fermesa en les decisions polítiques nacionals; i "final de la paciència" respecte a la manca d'acords a les cimeres sobre el canvi climàtic. Ha recordat que "ens hi hem de posar a fons perquè el que fem ara determinarà la situació que viurem a mitjan segle XXI".\nEl debilitament de la demanda en els mercats d'emissions ha portat el Banc Mundial a promoure un seguit d'iniciatives per més enllà del 2012, que és quan es prevuen més problemes. La Partnership for Market Readiness , llançada a Cancún el mes de desembre, pretén donar suport a les iniciatives nacionals dels governs per reduir les emissions mitjançant mecanismes de mercat. Una altra iniciativa en aquest sentit és el Carbon Partnership Facility .\nURL d'origen: https://www.sostenible.cat/noticia/els-mercats-demissions-sestanquen-0


Home - ACEGAL\nBenvinguts a ACEGAL\nL’Associació Cambra de Comerç LGTBIQ, organitzadora de PRIDE Barcelona i impulsora de l’eix comercial del Gaixample. Descobreix quin és l’origen d’ACEGAL i quins són els nostres objectius que ens ha orientat durant els nostres 10 anys de vida. Coneix els nostres associats, les activitats que desenvolupen i tots els projectes als que donem suport. Us donem la benvinguda a ACEGAL, un projecte de pymes i lliure professionals del sector LGTBI amb un fort compromís amb la comunitat.\nConeix qui son els nostres socis\nDescobreix els nostres serveis\nActualitat i Butlletins\nSom un grup d’ empreses i professionals que principalment ens adrecem i oferim serveis a la comunitat LGTBI. Una entitat sense ànim de lucre que treballa per dinamitzar la vida comercial del sector, al temps que prioritza la visibilització del col·lectiu LGTBI i la sensibilització vers les seves problemàtiques. ACEGAL som també PRIDE Barcelona, la major celebració de l’Orgull del Mediterrani i la més multitudinària reivindicació LGTBI de Catalunya.\nRecolzem l’activitat, visibilitat i promoció dels associats. Oferim suport legal i logístic adequat. Informem de les darreres modificacions legislatives que afecten els diferents sectors comercials i ens fem ressò de les diferents campanyes que des d’entitats públiques i/o privades es adreçades a pymes i professionals independents. Promocionem Barcelona i Catalunya com a destinació turística LGTBI. Organitzem esdeveniments per dinamitzar comercialment el sector dels serveis LGTBI. Construïm i coordinem, juntament amb les entitats socials del col·lectiu, Pride Barcelona. Donem suport al teixit associatiu del col·lectiu.\nEls associats d’ACEGAL trien, mitjançant eleccions, una Junta Directiva que gestiona l’activitat de l’entitat i vetlla pel compliment dels seus principis i objectius. Està formada per un grup d’empresaris i emprenedors del sector LGTBI amb un important bagatge professional que posen a disposició de l’entitat els seus coneixements per garantir el bon funcionament i el creixement d’aquesta. Tanmateix, l’associació disposa d’un equip tècnic que s’encarrega del funcionament diari de l’entitat, així com de l’organització i coordinació dels projectes i esdeveniments de la mateixa.\nC.E.O i Fundador de Locamente Entertainment\nDirectora general de Gayles TV\nSoci i fundador d'Auris Advocats\nEl ventall d’associats a l’entitat és molt heterogeni, aplegant des de petits comerços minoristes, desenvolupadors d’apps, locals d’oci i restauració, organitzadors d’espectacles i proveïdors de serveis professionals, entre d’altres. El públic del col·lectiu LGTBI s’erigeix com el lligam que els uneix i ACEGAL és l’instrument mitjançant el qual treballen plegats per millorar i dinamitzar l’activitat d’aquest sector.\nLa nostra oficina\nCarrer de la Diputació, 163\n93 453 43 66\nCopyright © 2016 PixelDima. Powered by WordPress.\nInstitucions que donen suport a ACEGAL:\nACEGAL es membre de:\n©2020 ACEGAL | Diputacio, 163-08011 Barcelona | Todos los derechos reservados |Aviso legal|Política de Privacidad|Política de Cookies


La 106a Copa Nadal de natació arriba amb novetats en el recorregut\n17 de desembre de 2015 By Gerard Figueras Deixa un comentari\nAvui he estat a l’Antiga fàbrica Damm de Barcelona, a la presentació de la tradicional Copa Nadal de natació, que enguany arriba a la 106a edició amb canvis en el recorregut per tal d’apropar el públic i els participants en una emblemàtica cita organitzada pel Club Natació Barcelona.\nTal com ha explicat el president del club barceloní, Bernat Antràs, els tradicionals 200 metres es nadaran amb sortida i arribada al mateix punt, el Portal de la Pau del Port de Barcelona, però després de cobrir un tram de 100 metres, els nedadors viraran en sentit contrari en superar una boia.\nA l’acte també hi han assistit l’Enric Bertrán, president de la Federació Catalana de Natació; Josep A. Pujante, president del Panathlon Internacional Barcelona, i el xef Nandu Jubany, convidat d’honor.\nEl nedador Dani Serra, amb deu triomfs en aquesta prova, ha confirmat la seva assistència en l’esdeveniment, així com els vencedors del 2014, Guillem Pujol (CN Mataró) i Aida Bertrán (CN Mediterrani). La Copa Nadal tancarà inscripcions diumenge vinent en una edició que tornarà a comptar amb cronometratge electrònic, gràcies al xip que els nedadors es col·loquen al turmell. Personalment, he volgut reconèixer al CN Barcelona la feina ben feta i, especialment, la implicació en la Copa Nadal.\nLa primera edició de la Copa Nadal es va organitzar al Nadal de 1907, i això la converteix en la prova esportiva més antiga de Barcelona i en una de les més antigues d’Europa.\nLa Paeria de Cervera rep els germans Marc i Àlex Márquez, campions del món de motociclisme aquesta temporada\nFerrocarrils de la Generalitat de Catalunya presenta una temporada d’hivern basada en la gestió sostenible i la promoció del territori i de l’entorn natural\nEl Pallars Sobirà, primera comarca on el Govern desplegarà l’estratègia de dinamització socioeconòmica ‘Un país d’oportunitats, un país viu’\nLa Generalitat distingeix els mèrits de 78 esportistes i clubs de l’Alt Pirineu i Aran que van excel·lir durant l’any 2018\nCatalunya debuta al Mundial C13 de futbol sala de Reus amb una clara victòria contra França\nCopyright © 2019 · WordPress · Entra