Els nostres reptes, els nostres números - Ajuntament de Cornellà\nEls nostres reptes, els nostres números\nEls nostres reptes, els nostres números https://www.cornella.cat/ca/ajuntament/consistori/alcalde/noticies/els-nostres-reptes-els-nostres-numeros-2009-10-13 https://www.cornella.cat/@@site-logo/00-portada-ajcornella_03.png\ndimarts 13 octubre 2009\nDurant els propers dies haurem d’abordar la aprovació de la proposta de pressupostos i ordenances fiscals per al proper any. El debat sobre aquests dos temes acostumen a ser sempre els més intensos que hi ha, i molt més ho serà aquest any davant la situació de crisi que patim i la repercussió de les informacions i opinions que es generen.\nÒbviament els recursos econòmics disponibles l’any vinent seran inferiors als que hem tingut en els anteriors i això fa que cal prendre mesures i adoptar decisions per equilibrar els comptes sense renunciar a aquelles prioritats i compromisos que la ciutat necessita per avui, i per preparar-la pel futur.\nLa situació s’ha d’afrontar de cara, amb l’optimisme que ens dóna l’experiència del passat que ens ha de servir per pensar en el present i en el futur. Hem viscut moments molt més delicats, amb menys recursos i moltes més coses per atendre que ara i ho vàrem fer.\nEls períodes de crisi són també moments d’oportunitats i de reflexions individuals i col·lectives. Per poder sortir-se'n de la millora manera possible cal prendre decisions assossegades amb esforços, sacrificis i compromís; anar creant un clima de confiança que han de liderar les persones amb responsabilitat en les administracions, en els partits polítics, en els sectors econòmics, empresarials, sindicals, socials, culturals.....\nNo és hora de lamentacions, és hora de pensar, de debatre, de fer les coses adequades als moments que vivim, però sobre tot actuar sense complexos, explicar millor el que es fa i fer front a la demagògia. No ens donaran duros a quatre pessetes.\nTothom a casa seva fa el seu pressupost, i més en temps difícils, per quadrar els ingressos i les despeses, prioritzar, reduir allò del que pot prescindir, preveure els costos afegits que haurà d’atendre i planificar la forma de poder seguir endavant.\nEls ajuntaments fan el mateix. Els ingressos vénen dels impostos, de les taxes, uns directes que recapta el propi municipi, i altres derivats de l’Estat, Diputació o Generalitat, mitjançant convenis de col·laboració, subvencions; que també a la seva vegada es nodreixen pels impostos que paga la ciutadania.\nEls impostos són per concepte els instruments que es disposa per poder seguir prestant serveis que s’han creat per ser utilitzats per la població en general, uns per a determinats col·lectius, altres universals, i també per assegurar prestacions com les ajudes socials en general per a persones i famílies.\nNo es pot demanar per un costat que augmentin les prestacions socials, que hi hagi més efectius per garantir la seguretat ciutadana, més recursos per a les escoles bressol, més equipaments, que es mantingui l’activitat i la inversió a la ciutat; i per l’altra dir que es baixin els impostos , perquè això comporta més endeutament, que caldrà veure si es podria assumir i que en qualsevol cas és un deute que després tots haurem de pagar.\nEl món local necessita disposar d’un nou model de finançament que garanteixi el seu futur; però cal ser realista, no és gens fàcil i menys en aquest temps poder-ho aconseguir a curt termini. El partit d’ara l'hem que jugar amb els recursos i disponibilitats actuals.


COM FRANK DE DONNIE DARKO ES VA CONVERTIR EN EL MÀXIM SÍMBOL EXTERN - ARTS + CULTURA\nCom Frank de Donnie Darko es va convertir en el màxim símbol extern\nTots coneixeu la cara: aquest conill demoníac i imaginari és ara un aparell habitual a les celebracions de Halloween. El vestuari es basa en Frank, l’antiheroi del drama de ciència ficció per a adolescents del 2001 Donnie Darko . Normalment, la màscara amb cara de crani protegeix la cara del portador amb el somriure desconcertat de Frank i els ulls blancs i buits. Podeu comprar-ne una versió aquí . És terrorífic, però igualment divertit, que una màscara que provoca malson s’hagi convertit en un emblemàtic comentari social tan sorprenent sobre la societat nord-americana.\nHi havia molt arrencat de les restes de Donnie Darko , un fracàs de taquilla que va sortir de la foscor i cap al cor sagnant d’adolescents suburbans i adults intel·ligents de tot el món. Amb un pressupost de 4,5 milions de dòlars, només va guanyar 1,2 milions de dòlars. Va rebre els polzes del veterà crític Roger Ebert. La pel·lícula ho va fer tot malament: s’obre amb un sopar familiar amb càrrega política que estranyament es fa ressò de les turbulències polítiques en què ens trobem ara; va intentar abordar una trama de deformació temporal que era impossible, fins i tot per la pròpia admissió del director, d’explicar coherentment en 90 minuts; i la història es basava en la premissa d’una turbina de reacció que caia del cel, és a dir, quan va debutar amb prou feines un mes després de l’11 de setembre, la font d’estil àrab que s’utilitzava per al títol de la pel·lícula s’havia de substituir amb l’anodina elecció de la lletra Trajan al cartell.\nEl que va fer la pel·lícula, tan bé va eclipsar les seves falles. El director Richard Kelly no va deixar que ningú pervertís la seva visió. Vaig pensar: 'Escriuré exactament la pel·lícula que vull veure.' Es tractava de: 'Si a ningú li agrada, fotin-los', explicava al llibre The Mind of the Modern Moviemaker . El que va mantenir intacte es va convertir en una secció contundent de l’Amèrica suburbana, desmantellant problemes genèrics d’adolescents (noies, pares) mentre teixia preguntes filosòfiques més grans en una comèdia negra. Donnie Darko és divertidíssim. Com geni transmetre teories intangibles sobre la vida i el seu significat a través de l’humor de la forca.\nPrenem, per exemple, aquest memorable intercanvi entre Donnie i Frank.\nDonnie: Per què portes aquest estúpid vestit de conill?\nFranc: Per què portes aquest vestit d’home estúpid?\nFrank s’ha interpretat sovint com una mena de guia espiritual. Li està dient a Donnie que la natura és divina. Una altra interpretació seria que no som tots els que apareixem. És similar a un intercanvi que té Donnie quan coneix Gretchen (Jena Malone). Ella es burla del nom de Donnie Darko, dient que sembla un nom de superheroi, al que ell respon: Què et fa pensar que no sóc? A més de la mumbo jumbo filosòfica amb capes de ceba, Frank és literalment només el vestit de Halloween del meu personatge, diu l’actor James Duval, que interpreta a Frank a la pel·lícula. El que sóc en veritable essència és el xicot de la germana de Donnie, i estem vinculats perquè ell és el que viu manipulat i jo sóc el mort manipulat, que es converteix en el nostre nexe d’univers alternatiu.\nJa sigui simplement un vestit o un pal indicador filosòfic, aquest amenaçador conill humà va cridar l'atenció dels espectadors. Potser va treballar perquè l'emo encara era una subcultura; potser la seva representació d'un foraster físicament, mentalment i emocionalment va ser el que va fer Frank tan intensament relacionable.\nPer a Duval, l’home darrere de la màscara, no es va enfonsar fins anys més tard que el seu personatge s’havia convertit en un símbol pràcticament a tots els racons de la contracultura. Després de tot, era la màscara del seu personatge a tots els pòsters. Duval sortia d'una botiga de material d'oficina Staples a Los Angeles el 2004 quan algú el va reconèixer per primera vegada.\nJo sortia i aquest noi va caminar al meu costat, diu Duval, que ara té 44 anys. Em va donar aquest tipus de somriure malvat i va dir: 'Fraaaank'. Em deia: 'Perdoneu?' Ell em deia: 'Sí, sou franc. Acabo de veure Donnie Darko - És una gran pel·lícula. ”Vaig pensar, bé, és fantàstic, gràcies ... Vostè i les altres 50 persones que ho van veure. ( riu ) Va ser potser tres anys després de la publicació de la pel·lícula, i aquesta va ser la meva primera experiència en ser reconeguda. Llavors la gent va començar a respondre a la pel·lícula, així que sí, va trigar una estona, però definitivament va créixer exponencialment a partir d’aquí.\nDonnie Darko originalment tenia com a protagonista l’estrella de Jason Schwartzman, el nom en boca de directors de càsting de tot Hollywood després d’una brillant actuació a l’èxit de Wes Anderson del 1998 Rushmore . Va estar unit al guió com Donnie. Tot i que ja havia tingut èxit com a protagonista de Gregg Araki trilogia d'apocalipsi adolescent , La principal motivació de James Duval per provar el paper de Frank va ser treballar amb Schwartzman. Era com: «Déu, he de treballar amb aquest noi». Tot i que el seu personatge portaria una màscara, el guió descrivia a Frank de més de sis metres d’alçada i rossa. Tot i no coincidir amb els criteris físics, va fer audicions de totes maneres i va obtenir el paper. A continuació, Schwartzman va abandonar la feina a causa de conflictes de programació. Estava absolutament aterrit, diu Duval, i encara no l’he conegut mai, però a això he d’agrair d’una manera molt estranya, perquè així vaig acabar implicant-me en el projecte.\nRecordo haver acabat la primera escena i treure la màscara i només mirar-lo i dir-li: ‘Tu són Donnie Darko. M’estàs arrossegant cap a fora Jake ’- James Duval\nMara Wilson, l'actriu infantil que va protagonitzar Matilda , estava al capdavant del paper del Darko més jove, Samantha, però havia fet moltes pel·lícules per a nens i el meu pare no estava segur que volgués que la meva primera línia d’una pel·lícula fos ‘fotut’, Wilson em va dir a Twitter . No només l’espantava, la pel·lícula era tan difícil d’entendre que gairebé ningú la tocaria. El director Richard Kelly va trobar finançament només després de reunir-se amb Drew Barrymore al plató de Els àngels de Charlie . La van agafar amb la idea i va abocar diners a la pel·lícula. L’acord que van aconseguir va permetre a Barrymore interpretar el paper de la professora d’anglès de Donnie, Miss Pomeroy.\nSchwartzman va ser reemplaçat per un jove actor que va tenir un paper destacat el 1999 Cel d’Octubre : Jake Gyllenhaal. Duval va recordar que el primer dia del set amb Jake va ser màgic. La primera escena que van rodar junts va ser un enfrontament al camp de golf, on Frank li diu a un Donnie d’aspecte posseït quan acabarà el món. M’estava arrossegant! Tenia aquesta intensitat extraterrestre sobre ell. Recordo haver acabat la primera escena i treure la màscara i només mirar-lo i dir-li: ‘Tu són Donnie Darko. M’estàs traient a la Jake.\nVeure la màscara de Frank per primera vegada va provocar una reacció similar a Duval. Em va sorprendre completament. La meva reacció seria la reacció que la majoria de la gent va pensar quan va veure la màscara per primera vegada. Em va obrir un món completament diferent del que era Frank en aquell moment en què vaig veure la màscara. Frank es va inspirar en realitat en l'amor de Richard Kelly per la novel·la de Richard James Watership Down , sobre un grup de conills a la recerca d’una casa. Fins i tot es va comprovar el nom a la pel·lícula. A la classe d’anglès de Donnie, Miss Pomeroy discuteix Watership Down amb la classe. Demana a Donnie que faci una implacable tirada que pesa el valor de les vides humanes contra les vides dels animals. Watership Down és una part tan integral de la història de Donnie Darko , diu Duval. És aquesta manifestació del conill que en realitat prové d’alguna cosa que tothom sap.\nPer obtenir el murmuri de la firma per a Frank, James Duval va gravar el seu diàleg en un estudi, que després es va dividir en cinc temesi en capes\nPer obtenir el suau i temptador murmuri de Frank, Duval va haver de gravar tot el seu diàleg en un estudi. En llançar les seves línies al plató, hauria de cridar a través de la màscara, que va apagar la veu. Estic cridant a través de la màscara i la meitat que no pots entendre realment, diu. Per tant, heu de donar molt de crèdit a Jake per saber el que dic sense poder escoltar-me clarament. Primer gravaria una línia en un xiuxiueig i després tornaria a gravar la mateixa línia amb una veu suau. Ambdós enregistraments es van dividir en cinc pistes de veu diferents que es van posar en capes per aconseguir aquest saborós entrepà vocal.\nEl paquet total es combinava amb la música inquietant. Donnie Darko L’enginy àcid va ser subratllat per una inoblidable banda sonora dels anys 80. Em dic com: ‘Rich, tens Echo and the Bunnymen i tens Tears for Fears i tens The Church: això és tot el que vaig escoltar a l’institut, tot! Acabes de capturar els meus anys d’institut! ’, Recorda Duval. A més, la somnambulant portada de Gary Jules de Món boig va definir tota una generació després de la publicació de la pel·lícula, quan el seu culte el va impulsar # 1 al Regne Unit el 2003 , fent que sigui -per a bé o per a mal- inevitable. Les lletres de Mad World van ser gargotjades furibundament sobre els quaderns de l’escola mitjana, tatuades a la part baixa de l’esquena i copiades a la biografia de MySpace junt amb les peculiars interpretacions de DeviantArt de Donnie Darko El personatge més visceral: Frank.\nQuinze anys després, i malgrat el temps de pantalla marginal, la major part del qual es passa amb un vestit de conill, a Duval encara se li pregunta pel seu paper de Frank. Com se sent tan conegut per un paper on difícilment veiem la seva cara? És un honor, diu. Estic absolutament afalagat sense pensar que tot el que he fet forma part d’alguna cosa així Donnie Darko . Tot i que com us podeu imaginar, el paper no l’ha tret exactament. No sé com dir-ho, (però va ser) probablement una de les feines més fàcils que he tingut en cert sentit, afegeix rient. Em posaria el vestit, apareixia a la meva marca, girava el cap a l'esquerra, mirava dret, girava el cap a la dreta, mirava dret, mirava cap amunt, mirava dret ...\nNo sé com dir-ho, (però va ser) probablement un dels treballs més fàcils que he tingut mai. Em posaria el vestit, apareixia a la meva marca, girava el cap a l'esquerra, mirava dret, girava el cap a la dreta, mirava dret ... - James Duval\nAl centre d'aquesta pel·lícula, Donnie Darko es tracta només d’adolescents follats que intenten donar sentit a qui són i com s’ajusten a la societat. Més trucs preparats per a samarretes De vegades dubto del vostre compromís amb Sparkle Motion. es compensen amb una autoexploració més profunda, com ara quan el terapeuta li pregunta a Donnie si se sent o no sol. Ell respon: Oh, no ho sé. Vull dir, m’agradaria creure que no, però ... mai no he vist mai cap prova, així que ... ja no ho debat més, saps? És com si pogués passar tota la vida debatent-ho una vegada i una altra, ponderant els pros i els contres. I al final, encara no tindria cap prova. Per tant, només ... ja no ho debat més. És absurd.\nEl comentari social es combina amb l’humor i una trama de viatge en el temps gairebé impenetrable. Tot i així, com més ho mireu, més veieu. Només queda una teoria desacreditada. Pareu molta atenció a quan Elizabeth Darko es deixa a casa al començament de la pel·lícula. És Frank, el seu xicot, qui la deixa. Mentre s’allunya, el motor a reacció aixafa el dormitori de Donnie. Sempre m’ha encantat la idea, cosa que no es confirma perquè mai no he provat de confirmar-la, però m’encanta la idea: en realitat, Frank va veure caure el motor? pregunta Duval.\nAllò que continua sent fascinant Donnie Darko és com està tan obert a la interpretació. Si, un cop emesos els crèdits, no s’obté, no estàs sol . Jake Gyllenhaal i Seth Rogen (que debuta al cinema com un dels assetjadors de la classe) presumptament van acordar a la festa final de la pel·lícula que no tenien ni idea de què es tractava. En una entrevista que va fer Richard Kelly , va revelar que el veritable missatge que hi havia darrere de la pel·lícula era que el sistema de l’escola pública xucla i fa mal als nens. Aquesta és una altra raó per la qual l’estimo, diu Duval, rient, que Richard és un defensor de la nostra causa.\nLlavors, com interpreta Frank, el personatge més enigmàtic i perdurable de la pel·lícula que ha estat idolatrat tant com a atípic sense rostre com a disfressa de Halloween? Donnie Darko El missatge subjacent? Sempre he sentit que Donnie Darko era una història d’amor, admet Duval. No puc imaginar que Donnie sabés què li passava fins que va acabar, i tot el que sabia al final era que estava bé amb això, diu Duval. Si poguéssiu donar la vostra vida als que estimeu, per salvar l’univers, no?\nmillor cep de males herbes per al sexe\ninjecció de llavis massa cara vs injecció de llavis extrema


eduquem caminant: d’agost 2011\nNel Martínez: "Ja tenim una forma d'aprendre, que és jugant" Animador matemàtic. En els seus tallers ensenya a pares i fills a jugar amb els números sense barallar-se.\nUns quants nens d'entre 2 i 10 anys no paren de moure's a l'ombra d'una acàcia del parc de la Ciutadella. La més petita aprèn a comptar amb titelles de dit i la més gran multiplica amb palets. Amb la seva maleta plena de joguines i una paciència de sant, Nel els demostra que les mates poden ser divertides.\n-Sembla un mag.\n-Tot ho faig a base de jocs. Els humans, i els nens en concret, ja tenim una manera d'aprendre, que és a través del joc. El que aprens experimentant et queda gravat d'una manera molt diferent que un aprenentatge prefabricat.\n-¿Prefabricat com ara què?\n-Per exemple, qualsevol adult et dirà que 3 per 5 fan 15, però el que interessa amb els nens no és que sàpiguen que 3 per 5 fan 15, sinó que sàpiguen què estan fent. Si li fas aprendre a un nen que 3 per 5 és igual a cuixuflú, per dir una tonteria, et dirà que 3 per 5 és igual a cuixuflú, però no ho entendrà.\n-Però, ¿què s'ha d'entendre?\n-Pots donar una resposta automàtica: saps que 3 per 5 fan 15, però potser no tens la dimensió del que significa 3, del que significa 5 i del que significa 15. Quan són quantitats més grans pots fer una operació mecànicament sense entendre quina dimensió té aquella quantitat. En el meu taller, els nens aprenen a multiplicar sense aprendre's de memòria les taules.\n-¿I amb operacions complexes?\n-Es pot viure perfectament sense derivades, però, si tens ganes d'aprendre'n a fer, has de buscar la manera d'entendre el que fas i no memoritzar senzillament un algoritme per obtenir el resultat.\n-Assegura que les matemàtiques poden ser divertides.\n-Respectar el moment del nen és clau. Si pretens que un nen aprengui una cosa que tu com a adult vols que aprengui en aquell moment concret, és molt difícil, perquè li estàs fent empassar una cosa…\n-Exacte, però potser a ell no li ve de gust en aquell moment.\n-En la vida s'han de fer moltes coses perquè toquen.\n-No crec que sigui un bon sistema, perquè deixes que una altra persona decideixi el que has d'aprendre i el que no.\n-¿I vostè no decideix què i com ho ensenya?\n-No m'agrada la paraula mestre, perquè implica una jerarquia: jo t'ensenyo una cosa que tu no saps, depens de mi. En canvi, jo sóc com un guia turístic: t'acompanyo per un territori, però qui fa els descobriments ets tu. És una mirada emocional que implica posar-se d'igual a igual per saber què és el que sent l'altre.\n-¿Com anava de mates a l'escola?\n-Sumar i restar portant-ne se'm feia molt pesat. Ho vaig aprendre mecànicament, però no m'interessava, m'equivocava sovint i havia d'esborrar-ho i tornar-ho a fer. Fins que ho vaig aprendre com un joc.\n-¿Com es va produir el canvi?\n-No ho recordo, però en un moment determinat em vaig adonar que era més divertit sumar jugant a fer veure que un nino s'ajuntava amb no sé quants. Llavors la meva actitud davant les matemàtiques va canviar i em van anar millor. Però va ser decisiu quan em vaig plantejar ensenyar matemàtiques a la meva filla gran: no volia barallar-me amb ella i discutir perquè tant per tant fan tant...\n-El que faig en el meu taller és donar als pares idees de jocs, de maneres de poder presentar operacions d'una manera més agradable. Treballar les matemàtiques amb els nens és molt important, sobretot si hi ha un clima amorós, perquè els coneixements s'adquireixen millor així.\n-És molt d'esforç per a l'adult.\n-El que faig em fa feliç, o sigui que tot aquest esforç és un plaer.\n-¿Com es desfoga de tants nombres i tanta canalla?\n-Jo no necessito desfogar-me.\n-¿De veritat no alça mai la veu?\n-No. Suposo que és qüestió de pensar contínuament el que estàs fent, és el viure conscient. Si realment volem ajudar els fills, ¿per què ens posem nerviosos?\n-...doncs perquè estem cansats, preocupats. ¡Ningú és perfecte!\n-A vegades és millor dir: «Mira, he tingut un dia difícil, estic cansat i ara no tinc ganes de fer això. Busquem un altre moment». Els nens entenen més coses que els adults, perquè nosaltres estem molt programats però ells estan més connectats amb els sentiments.\nLa notícia completa a la web de El Periódico :\nPublicat per Joan Pifarré i Vidal a 18:03 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: joc, matemàtiques\nDe vegades simplificar les situacions ajuden a entendre allò més essencial que hi ha al darrere d’una situació conflictiva. Em diuen companys mestres d’escola que això ja va passar un dia al pati, així que us ho explicaré a veure si entre tots ho podem entendre millor.\nEra un dia molt especial portaven dies esperant aquell partit al pati, sempre per una cosa o una altra faltaven alumnes dels anomenats “futboleros”, aquell dia hi eren tots, no hi havia excusa i van decidir fer el partit entre els alumnes de 5è i els de 6è de primària. Cada grup va triar els seus millors companys i va començar el partidet. Un dels mestres, amant del bon futbol, s’hi va acostar, va olorar la competitivitat potent del partidet i no es va voler perdre detall.\nPartit igualadíssim i cap al final un alumne de 5è va recollir la pilota a mig camp, va fer dos bons regats a dreta i esquerra i va acabar pegant-li a la pilota amb tota la seva ànima. Resultat, un golàs d’aquells que diuen imparables. Mai s’havien imaginat els de 6è que perdrien amb els més petits, allò va cremar la pell dels alumnes de 6è però cadascú ho va portar a la seva manera.\nEl mestre ja ho estava esperant, ell atent al lateral mirant a 2 o 3 nois que veia molt fora de lloc. Però abans que pogués pronunciar el seu nom ja ho havia fet. Un noi de 6è posseït per l’amargor de la derrota, per la ràbia del moment va clavar-li el dit a l'ull a un dels nens de 5è que no jugava, un nen que simplement estava animant des de fora del camp, un nen que va veure trencada la seva eufòria natural per un fet incomprensible.\nEl mestre va parar el partit i la veritat és que la sirena de pati que acabava de sonar va ser un gran alleugeriment per tots. Va quedar una sensació d’aiguabarreig, bruta i trista, molt trista. El mestre ho va explicar a companys i companyes... Què fem?\nVan sortir moltes idees, alguns van dir de prohibir jugar a futbol, altres de castigar a tothom implicat. Però una companya va proposar que primer de tot havien de dedicar esforços a pensar com ajudar a l’alumne agressor a treure tot aquell mal de dins i ajudar-lo a ser més compassiu fent-li realitzar algunes accions per recomposar la situació davant del grup, davant del company agredit i davant ell mateix. El grup d’alumnes també havia quedat tocat per tot plegat i la responsabilitat d’aquell alumne era treballar per tornar a la normalitat i recuperar la bona convivència.\nEl bon treball d’aquell dia va començar a donar fruits just al vespre quan va arribar la mare de treballar, el nen li va fer una forta abraçada i va començar a llaurar la seva victòria personal amb un bon esperit de sinceritat dient-li:\n-Mare, li he posat el dit a l’ull!\nEl passat 21 d'agost el Diari Segre va publicar aquesta història com a carta del dia.\nPublicat per Joan Pifarré i Vidal a 17:14 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: històries, reflexió\nAquesta és una part del títol del llibre "Experiencias educativas en las aulas del siglo XXI" un recull de 94 experiències reals a infantil, primària i secundària. Sabem que algunes d'elles són experiències molt elaborades i amb una forta inversió tecnològica al darrera però de tot es pot aprendre i segurament que podrem agafar idees fàcils d'exportar al nostre context.\nPodeu baixar-vos el llibre complet en PDF a l'enllaç:\nPublicat per Joan Pifarré i Vidal a 9:58 0 comentaris\nUn interessant vídeo del programa Redes, en aquest cas Eduard Punset entrevista a Curtis Johnson un destacat consultor educatiu. Curtis ens parla del canvi de paradigma educatiu.\nPublicat per Joan Pifarré i Vidal a 16:04 0 comentaris\nPublicat per Joan Pifarré i Vidal a 10:58 0 comentaris


Microsoft 365 Educación » ietres Sofia Educación\nInici / Quant a Microsoft 365 Educació\nQuant a Microsoft 365 Educació\nTreballem directament amb Microsoft i els seus socis per oferir eines innovadores i preparades per millorar l'experiència d'aprenentatge d'alumnes i facilitar la tasca als professors, amb l'objectiu de crear experiències interessants que ajudin els estudiants a adquirir les habilitats que necessitaran avui i en el futur.\nWindows 10 combina els Windows que ja coneixes i afegeix fantàstiques millores que t'encantaran. Windows 10 té més funcions de seguretat integrades que mai per ajudar a protegir-te de programari maliciós.\nWindows 10 Education Pro es basa en la versió comercial de Windows 10 Pro i ofereix importants controls d'administració necessaris a l'escola. Windows 10 Pro Education eficaç és en efecte una variant de Windows 10 Pro que ofereix opcions de configuració predeterminades específiques del sector educatiu.\nConvida a grups petits o grans a treballar simultàniament en Word, Excel, Power Point o Office Online. Afegeix coses, respon a preguntes i realitza un seguiment de les actualitzacions en una única versió del teu document.\nTeams és un hub digital que reuneix converses, contingut i aplicacions en un sol lloc. Els professors poden crear aules col·laboratives, connectar en comunitats d'aprenentatge professional i comunicar-se amb el centre escolar des d'una sola experiència a l'Office 365 Education\nMinecraft: Education Edition és una plataforma d'aprenentatge que promou la creativitat, la col·laboració i la resolució de problemes en un entorn immersiu de món obert on la imaginació és l'únic límit.\nUna eina excepcional per ajudar els docents a ensenyar habilitats com la programació, química, resolució creativa o ciutadania digital.\nSkype a l'aula\n"Skype in the Classroom" és una comunitat en línia que fa possible que milers de professors inspirin a les properes generacions de ciutadans del món a través de l'aprenentatge innovador a Skype.\nDescobreix més sobre un tema en particular amb un expert, col·labora amb una altra classe del món o porta als teus estudiants d'aventures sense sortir de l'aula.\nWindows 10 compta amb eines d'accessibilitat que ajuden a les persones amb limitacions visiuals, auditives cognitives o físiques.\nAjusta les icones, la mida o el color del text, la forma del cursor, i molt més ... les opcions d'accessibilitat de Windows 10 permeten configurar fàcilment l'experiència de visualització.


El 22 de maig a favor de l'educació de qualitat dels nostres fills i filles - Digues la teva! - Altanto!! Revista\nTorres de Segre Generalitat Unió Pagesos festes i celebracions DAAM crisi econòmica Alcarràs Festa Major delictes Aitona Soses ajuntaments mobilitzacions ciutadanes agricultura, fruticultura, ramaderia empreses Massalcoreig centres educatius sindicat agrari futbol Catalunya Lleida Mossos d'Esquadra Partits polítics handbol Seròs\nEl 22 de maig a favor de l'educació de qualitat dels nostres fills i filles\nEl Govern de Catalunya està afrontant la gravíssima situació econòmica del país imposant una perversa i inútil espiral d'austeritat que té com a objectiu el desmantellament de l'estat del benestar.\nAprofitant la dramàtica situació d'atur del nostre país, fa que l'opinió pública sigui favorable a qualsevol mesura teòricament orientada a la recuperació econòmica i, enfortits pel que consideren un "plus de legitimitat" per les majories obtingudes a les eleccions, utilitzen el poder polític per destruir i privatitzar els serveis públics que són la riquesa dels que no som rics, els que asseguren la dignitat de les nostres vides.\nEl pressupost del Departament d'Ensenyament no ha parat de perdre pes sobre el conjunt dels pressupostos del Govern. Passa de representar el 16,5% l'any 2010 al 13,7% previst el 2012. La retallada acumulada en els 2 últims pressupostos serà del 13,57% que és la retallada més gran que s'ha produït a totes les comunitats autònomes. Malgrat l'evolució global del pressupost de la Generalitat, el pressupost destinat a educació ha disminuït, i també el seu percentatge sobre el global. El compromís del president Mas a l'inici del seu mandat de preservar l'educació de les retallades és molt lluny de la realitat manifestada en els pressupostos. L'educació no és la seva prioritat.\nCatalunya tindrà el pròxim curs 15.000 alumnes més que el curs passat i 3.007 places menys de professors: la qualitat de l'educació es veu greument compromesa.\nA les escoles d'infantil i primària es redueix:\nMig mestre en centres de primària d'una línia.\nUn mestre en centres de 2 línies.\nUn mestre i mig en centres de 3 línies.\nAls instituts es redueix el següent nombre de professorat:\nUn professor en centres de fins a 25.\nDos professors en centres d'entre 26 i 40.\nTres professors en centres entre 41 i 60.\nQuatre professors en centres de més de 60.\nÉs a dir, al territori de Lleida, el proper curs hi haurà aproximadament 300 docents menys per atendre a uns 2.000 nous alumnes.\nDes de CCOO hem denunciat aquestes polítiques i promovem la mobilització social per aturar-les i canviar-les per polítiques sostenibles, socialment i econòmicament, que comportin més èxit escolar i social per a la infància i el jovent de Catalunya.\nPortem més de dos anys de lluita oberta i sostinguda contra les agressions a l'educació pública i a tots els seus treballadors i treballadores. I ara, amb més força que mai, hem d'aturar l'increment de ràtios, la no-contractació de més de 3.000 companys i companyes de primària i secundària, la no-substitució fins als 10 dies d'incapacitat temporal i les RETALLADES ECONÒMIQUES ACUMULADES.\nCCOO segueix intentant la mobilització de tota la comunitat educativa i, en el marc de l'acció sindical unitària, fem una crida al professorat a participar activament i massiva:\nEL 22 DE MAIG DE 2012:\n- A LA VAGA A L'ENSENYAMENT A TOT L'ESTAT, EN TOTS ELS SECTORS i NIVELLS EDUCATIUS.\n- MANIFESTACIÓ, A LES 18 h, DAVANT DELS SERVEIS TERRITORIALS D'ENSENYAMENT DE LLEIDA.\nLes federacions de pares i mares (CEAPA, FAPAC i FAPAES) donen suport la vaga del 22 de maig!\nTotes les organitzacions i sindicats d'estudiants també convoquen vaga !\nEl 22 de maig no és el final de res, és el principi i punt d'inflexió contra el desmantellament de l'educació pública al nostre país.\nMembre de l'Executiva del Sindicat d'Ensenyament de CCOO Terres de Lleida\nMés notícies sobre " centres educatius , Educació , Generalitat , Govern estatal , retallades , sindicats de treballadors "\n14/11/2010 - Educació rectifica i permet la jornada intensiva al juny


La Loteria de Nadal reparteix milions de tots els premis a Catalunya | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nAdministracions catalanes han venut la grossa, una sèrie del segon premi i part del tercer\nBarcelona 22 DES 2019 - 18:55\tCET\nCelebracions en una administració de loteria de Barcelona. Albert Garcia\nLa Loteria de Nadal ha regat de milions les quatre províncies catalanes, on han caigut part dels tres primers premis, i també ha repartit alguns dels quarts i els cinquens premis. Han estat a Salou i Reus (Tarragona) les localitats més agraciades per la grossa a Catalunya, on en total s'han repartit 388 milions de la grossa de Nadal. El centre aragonès El Cachirulo de Reus s’ha emportat un bon pessic, ja que va comprar 80 sèries (320 milions) en una administració de Salou i el va dividir en participacions per a veïns i associats. El segon premi ha caigut a Montgat (Barcelona) i Sort (Lleida), que han aconseguit aquest dissabte 2,5 del total de 212,5 milions d'euros del segon premi. I Catalunya també s'ha quedat amb 39 milions d'euros del tercer premi, que ha caigut sobretot a Mollerussa (Lleida) i Ripoll (Girona).\nLa primera vegada que toca la grossa de Nadal a Tarragona, i ho fa en gran. El primer premi del sorteig extraordinari de Nadal (número 26590) ha deixat a Catalunya 388 dels 680 milions que es repartien en 170 sèries. Ha caigut a Salou, Barcelona ciutat i Súria. La immensa majoria ha estat a la primera localitat, on una administració de loteria va vendre 90 sèries, és a dir 360 milions. D'aquests, però, la gran majoria van anar a parar a Reus. El centre aragonès El Cachirulo va comprar a Salou 80 sèries per fer participacions a cinc euros cadascuna i repartir-les a Reus entre veïns, associats i fins a turistes aragonesos que van passar l’estiu a la localitat. En total, ha repartit 320 milions d'euros, una xifra que ha desfermat l'eufòria a l'associació.\nEl segon premi (número 10989) ha deixat a Catalunya 2,5 del total de 212,5 milions d'euros que repartia. Ha caigut sobretot a Montgat i Sort. A la plaça dels Mallorquins, a Montgat, diverses persones s'han acostat a felicitar Núria Parera, que ha venut deu dècims del segon premi del Sorteig Extraordinari de Nadal, el 10989. El va vendre un dia de mercat a l'octubre, a clients habituals, la qual cosa la fa especialment feliç perquè “segur que ha tocat a la gent del barri”. Núria Parera lamenta que el seu fill, per poc, no va comprar aquest nombre acabat en 89, any en què va néixer. Al final, per mala sort, va optar pel 23, dia del seu aniversari.\nEl tercer premi (el 00750) també ha beneficiat a Catalunya, on han caigut 39 dels seus 85 milions, repartits entre Barcelona capital, Torelló, Arenys de Mar i Esparreguera (totes a Barcelona), Mollerussa i Sort (Lleida) i Ripoll (Girona). Ha estat especialment a Mollerussa i Ripoll on s'han concentrat els premis més importants. En la primera localitat, un sol client va comprar 36 sèries d'aquest nombre a l'estanc del carrer de Jacint Verdaguer. S’hi va gastar 7.200 euros, però ell solament ha guanyat 18 milions d'euros, segons ha confirmat el propietari de l'administració de loteria. A Ripoll, per la seva banda, es van vendre 33 sèries del nombre guanyador del tercer premi.\nFinalment, el quart premi també ha caigut a Catalunya, a Barcelona ciutat i Abrera. I, dels cinquens premis, de 60.000 euros a la sèrie, també han quedat agraciades algunes localitats catalanes, entre elles Palamós, on ha caigut íntegrament un cinquè premi.


L'EMD de Picamoixons vol més autonomia per fer els tràmits municipals\nEl president de l'EMD, Francesc Rull, repetirà com a candidat a la reelecció. Des de Junts per Valls, Dolors Farré, es compromet a instal·lar l'administració electrònica a Picamoixons per evitar desplaçaments\ndijous, 25 d’abril 2019 - 12:49h\nDolors Farré i Francesc Rull a Picamoixons. | Júlia Giribets\nL’actual president de l’Entitat Municipal Descentralitzada (EMD) de Picamoixons, Francesc Rull, ha anunciat aquest dijous que repetirà com a candidat a la reelecció del seu càrrec. Rull assegura que ha pres aquesta decisió «després de replantejar-m’ho molt, però la bona entesa amb Dolors Farré (Junts per Valls) i el seu equip han fet que em torni a presentar», ha dit.\nUn altre dels impulsos per optar a la reelecció ha estat el camí que ha emprès l’EMD cap a una major autonomia. L’objectiu és que Picamoixons «pengi el mínim possible de Valls i funcioni com un municipi». Això es tradueix en fer més àgils els tràmits municipals del dia a dia dels veïns, evitant que s’hagin de desplaçar fins a Valls.\nDavant d’aquest fet, «ens vam entendre ràpidament amb la Dolors i esperem que en aquests quatre anys hi hagi una bona entesa i puguem revisar els convenis que tenim», ha expressat Rull. «Volem evitar haver de picar a la porta de Valls contínuament», ha afegit. Francesc Rull és president de l'EMD des de l’any 2011 on actualment hi ha uns 450 habitants.\nRull també ha dit que vol tornar a presidir l’EMD perquè «hi ha molts projectes a mig fer i ara ens trobem en el millor moment de l’entitat en l’àmbit organitzatiu i de funcionament».\nPicamoixons té ara sobre la taula altres temes també prioritaris per anar desencallant en el futur, com és el cas de la depuradora, «una urgència que fa anys que es va demorant», ha dit Francesc Rull. Un altre dels problemes que pateix l’EMD és l’habitatge. «Si algú vol venir a viure aquí, costa trobar habitatge en condicions i cal mirar de generar noves perspectives pel jovent».\nDolors Farré: «és important que Picamoixons s’autogestioni»\nPer la seva banda, Dolors Farré, candidata de Junts per Valls a les eleccions municipals, ha destacat que «és important que Picamoixons s’autogestioni més i hem decidit fer una taula mixta per debatre els seus temes». Farré ha afegit que la intenció és implantar una seu electrònica de l’Ajuntament de Valls a l’EMD i revisar el conveni perquè «econòmicament Picamoixons ha de tenir una aportació de l’Ajuntament equiparada amb la que tenen altres municipis de la comarca amb el mateix nombre d’habitants».\n"AGENDA: Alcover se suma al Dia Internacional de la Dansa amb més de 150 ballarins" "AGENDA: Nou espectacle familiar de la Cia. De paper al Convent de les Arts d'Alcover"\neleccions municipals 2019 Valls Dolors Farré Picamoixons


L’Hotel Porto Petro estarà esbucat abans que comenci la temporada alta\nDesprés d’anys de negociacions entre l’Ajuntament i la propietat, el cèntric hotel del nucli costaner deixarà pas a un aparcament soterrat i una plaça.\nDes de fa gairebé 20 anys l’Hotel Porto Petro roman abandonat just devora l’església del poble. Però fa pocs dies que han començat les tasques de neteja per esbucar-lo; després d’anys de diàleg i negociació, la setmana passada, l’Ajuntament de Santanyí i els propietaris van signar un acord davant notari. D’aquesta manera, la propietat s’encarregarà de demolir l’edifici i de deixar el solar en condicions perquè s’hi pugui fer un aparcament soterrat i una plaça. A canvi el consistori, ho permuta per una zona verda situada a Cala d’Or, al Caló des Pou, qualificada com a zona esportiva. De fet, una empresa contractada per la propietat ja ha començat a desmuntar tot el que quedava d’instal·lacions elèctriques, fusteria i canonades, per esbucar l’estructura al més aviat possible. En poques setmanes tota la feina podria estar enllestida, el que faria que la temporada turística comencés a Porto Petro sense la imatge de l’hotel abandonat a l’entrada del nucli.\nLa batlessa pedània de Porto Petro, Joana Adrover, s’ha mostrat molt satisfeta amb la notícia: “Feia anys que els veïnats havíem de conviure amb un corc com aquest, però ara, a més de desaparèixer, disposarem d’un espai públic pel poble, i ajudarem a resoldre el problema d’aparcament. Ara mateix, ni en temporada baixa hi ha lloc per aparcar als carrers de Porto Petro”.\nDes de l’equip de govern de l’Ajuntament de Santanyí, encapçalat pel batle Llorenç Galmés, confia en que en un parell de setmanes ja estigui tot esbucat: “La propietat fa dies que te llicència per la demolició, i es va comprometre a que abans de la temporada d’estiu la feina estaria acabada. A més, podrem aprofitar el desnivell dels carrers per fer l’aparcament, i aconseguirem l’esponjament d’un nucli madur, necessitat d’espais d’ús públic per als seus gairebé 1.000 habitants. És una gran notícia per al nostre municipi”.


grup | enciclopèdia.cat\nEtimologia: de l’it. gruppo, amb influx del cast. grupo i el fr. groupe, íd., del mateix origen que grop\nConjunt de persones o coses formant com una unitat dins un conjunt més nombrós o complicat, pel fet d’estar més juntes, més íntimament unides, tenir certes semblances, una característica comuna. Un grup d’arbres. Els grups polítics de la cambra de diputats. Anar en grup pel carrer.\nart Conjunt de figures o retrats en un quadre.\ngran grup esports En ciclisme, pilot.\ngrup de discussió informàtica Fòrum.\ngrup escultòric art Escultura integrada per un conjunt de figures.\nàlgebra Conjunt C on hi ha definida una operació, designada per *, que per a qualssevol elements a, b, c de C té aquestes tres propietats: propietat associativa, C conté un element neutre e i per a qualsevol element a n’hi ha un altre de C.\nelectrotècnia Conjunt de dues màquines (generalment un motor i un generador) acoblades mecànicament.\nfonètica, fonologia Reunió de dues o més vocals o consonants successives amb unitat sil·làbica o sense. Grup consonàntic, grup vocàlic.\nA l’artilleria, unitat tàctica formada per diverses bateries sota les ordres d’un tinent coronel o d’un comandant, que equival al batalló d’infanteria.\nEn la cavalleria, unitat integrada per diversos esquadrons.\nsociologia i ciències polítiques\nUnitat social composta d’uns membres que es consideren vinculats entre ells per uns esquemes de conducta semblants o bé per a la realització d’una acció concreta.\ngrup de pressió Grup de persones amb interessos afins de tipus econòmic, polític, ideològic o religiós que organitzen una acció simultània sobre l’opinió pública, els partits polítics, l’administració i el govern.\ngrup parlamentari Formació permanent que reuneix, en el si d’una assemblea política deliberant, els membres d’una mateixa tendència.\ngrup (Electrònica i informàtica)\ngrup (Política, Sociologia)


Publicat per oscar el Dij, 24/12/2020 - 17:33.\nPublicat per oscar el Dissab, 19/12/2020 - 00:38.\nDol per la mort de Manolo Garcia Miró\nPublicat per oscar el Dij, 14/05/2020 - 21:49.\nL'Associació d'Escritors en Llengua Valenciana desija mostrar el seu condol per la mort, hui, de l'escritor Manolo Garcia Miró.\nSoci de la nostra entitat, la seua llabor lliterària se desenrollà sobretot en el camp de la poesia festiva, en la que conseguí numerosos premis. Pero de Manolo sempre recordarem el seu bon humor, la seua amistat i la seua actitut positiva davant la vida.\nEn estos moments tan dolorosos per a tots, volem estar al costat de la seua família i els seus amics, i acompanyar-los en el seu sentiment, que és també el nostre.\nManolo Garcia Miró rebent del nostre president, Ricart Folgado, el micropergamí acreditatiu com a guanyador en el concurs de microrrelats d'humor de juliol de 2016\nEn el dia de Sant Vicent Ferrer\nPublicat per oscar el Dill, 20/04/2020 - 12:11.\nFES UN MILACRE NOU\nIgual que la paraula que de ton cor sembrares\npel món que t'escoltava assedegat de fe,\nhui vinc a escampar rajos de nítides paraules\nque al mateix món poguera canviar en un moment.\nMateix que caminares per sendes obstructives,\nfregant insults i escarnis, mirant sempre al davant,\nvolguera tindre forces per a seguir tes llínies,\ncamí del destí màgic d'a bon port arribar.\nExaminant ta vida, allò que com a mòle\nnos deixares d'herència com un sublim tesor,\ncontemple la llum viva que naix des del teu pròlec\nfins a que en terra estranya se va emmudir ton cor.\nEn Vannes alcançares allò que pretenies,\ni foren tes paraules d'amor per als que ací\nquedàrem per a sempre sense tes lliçons vives,\ndolguts perque ens faltava el sabi dominic.\nI és hui, quan en Valéncia, que tant a tu et venera,\nun any més se celebra ta festa en esplendor,\nque vullc arraconar-me junt a la teua ombra,\ntractant de traure astelles del teu sublim valor.\nPer fer crits de confiança cap a este món que sura\nper l'oceà ple d'ones que arramblen tot lo pur,\nenderrocant les glòries, marcint-les de penúria,\ndesgavellant-les bròfec sobre el més tètric mur.\nVolguera que el planeta rebera el meu mensage\ndel modo més autèntic, més vívit i real,\nigual que els teus rebia a colps de ta paraula,\nportant-los ton mensage que els fera millorar.\nVolguera que el teu ànim me fera menys ingrata\nla tasca que em presenta tan aspres i amarcs dols,\ni fores qui alenara la força que me falta\nper a aplanar la terra que hui nos mostra clots.\nPare Vicent, te pregue que escoltes ma pregària,\nque este planeta estúpit precisa dels teus fets\nper a que li prediques allò que li fa falta\ni puga tornar pronte a viure junt a Deu.\n¿Farà falta un milacre? Puix, fes-lo, no et detingues,\nigual que aquells que feyes i fama han conseguit.\nFes que el ser humà siga un cau sense mentires\ni brille l'excelència d'un pur i sà esperit.\nDes del meu cor que pena t'envie hui esta crida,\nun prec que embravit clama la veu del poble pla.\nFes un milacre, Pare, el poble et necessita.\nUn nou milacre et prega el cor dels valencians.\nSant Vicent Ferrer en la provessó de Teulada\nPublicat per oscar el Dum, 19/04/2020 - 11:00.\nL'Associació d'Escritors en Llengua Valenciana es suma al dol general pels morts a causa del Covid-19, i vol acompanyar als seus familiars i amics en estos moments tan dolorosos.\nTots units, eixirem avant.\nPublicat per oscar el Dissab, 29/02/2020 - 00:00.


Detingut un piròman per dos incendis a Girona\nEls Mossos li imputen dos delictes d'incendi a la zona de Sant Daniel\nMARTA CATALÀ Barcelona Actualitzada el 21/07/2011 12:40\nEls Mossos de la comissaria de Girona van detenir ahir Francisco P. R., de 37 anys, veí de Salt, com a presumpte autor de dos delictes d'incendi forestal a Girona.\nLa tarda del dia 8 de juliol, els serveis d'emergències rebien avís que al sector de la muntanya del bosc de Sant Daniel s'estava iniciant un incendi. Els Mossos van tenir coneixement que una persona hauria llançat alguna cosa encesa i hauria marxat precipitadament del lloc dels fets.\nEn aquest cas es van haver de desallotjar els treballadors de la torre de comunicacions de Torre Gironella i unes 35 persones del Disseminat dels Caputxins.\nLa unitat d'investigació dels Mossos d'Esquadra de Girona van iniciar les indagacions per tal de determinar les causes i l'autor dels fets.\nEl dia 18 de juliol, cap al vespre, els serveis d'emergències es van tornar a mobilitzar, ja que un altre foc estava cremant per la mateixa zona on hi havia hagut l'incendi del dia 8. En aquest cas, també es va veure una persona marxant del lloc mentre es produïen les flames inicials. La ràpida actuació dels serveis i dels veïns va evitar que l'incendi anés a més i es va extingir amb celeritat.\nEls agents van constatar que l'autor dels dos focs podria ser la mateixa persona i, després de recollir i estudiar tots els indicis, van identificar i detenir Francisco P.R. com a presumpte autor dels fets.\nEl detingut, amb diversos antecedents, ha passat avui, dia 21, a disposició del jutjat d'instrucció en funcions de guàrdia de Girona.


Pèrdues de 10 milions a la província de Girona pel “Glòria” – Bell-lloc Report\nPèrdues de 10 milions a la província de Girona pel “Glòria”\nPublicat en 25 Gener, 2020 3 Febrer, 2020 a Actualitat/Vida Per Aniol Oriell Codina\nEl temporal ha provocat greus desperfectes al pavelló de Fontajau o al camp de futbol de Pontenc.\nEl fenòmen meteorològic Glòria ha afectat tot Catalunya, però les comarques del Baix Ebre i les de Girona són les que han quedat més perjudicades.\nA la ciutat de Girona dos rius es van estar a punt de desbordar. Van ser els rius Ter i l’Onyar. Tot i així, el vessament dels dos rius no va causar gaires danys, però en canvi les fortes pluges sí que van fer destrosses en diversos indrets i equipaments de Girona.\nL’Ajuntament de Girona haurà de fer una gran inversió per reconstruir tot el que la tempesta ha trencat, com per exemple, el pavelló de Fontajau i les instal·lacions del CE Pontenc.\nEl cost de les reconstruccions serà de tres milions d’euros només a la ciutat de Girona, però a les comarques gironines la inversió superarà els deu milions d’euros.\nLes destrosses al pavelló de Fontajau després del glòria (Foto: El Periódico)\nAniol Oriell Codina\nHola, em dic Aniol Oriell, tinc 15 anys. Faig 4t d’ESO a l’escola Bell-lloc del Pla i visc a Girona. M’agrada dedicar el meu temps a fer esport, sobretot m’agrada molt el futbol,jugo amb a la meva escola. També m’agrada molt viatjar i els animals(tinc un gos).Em considero una persona amable i divertida. Instagram:aniol_153\nHistòria Anterior Previous post: Gandhi, el precursor de la no violencia\nPropera Història Next post: Vostè és el seu pare, no el seu entrenador!


IN(3D)TALKS s'estructura entorn a la Arena, un gran espai per a la innovació amb un escenari en el qual els representants de les empreses pioneres en l'ús de tecnologies de manufactura additiva ens van explicar les seves experiències, reptes i necessitats a l'hora d'implementar-les en els seus processos productius.\nLes empreses vénen de sectors com:\nRetail i Béns de consum\nLes 5 principals temàtiques\nEn ser els primers a adoptar prototips ràpids, té més aplicacions d'impressió en 3D que la majoria dels altres sectors, ja que aquesta és una eina ideal per verificar o per comunicar les iteracions del disseny. L'adopció d'aquestes tecnologies anirà des de la impressió de peces i d'accessoris d'automòbils de producció fins a la creació de nous conceptes des de zero d'una manera ràpida, flexible i rentable.\nUna de les àrees en què la impressió en 3D de metall i de polímer pot oferir alguns dels beneficis més clars és en aplicacions de càrrega útil. Aquestes són les parts electròniques i mecàniques que realment fan que un satèl·lit faci la funció per a la qual ha estat construït. Els avantatges són visibles i el sector espacial està entusiasmat amb les possibilitats que ofereix la impressió en 3D.\nEl sector de la salut, que requereix una personalització completa de les geometries per satisfer les necessitats dels pacients, així com una selecció acurada dels materials, és un dels mercats de desenvolupament més grans i més ràpids per a peces finals fabricades amb tecnologia additiva. Presenta des d'aplicacions dentals fins a models quirúrgics preoperatoris i pròtesis que cobreixen tot l'espectre de l'aplicació mèdica de tecnologies additives i avançades.\nRETAIL I BÉNS CONSUM\nEl comerç minorista, com molts altres sectors, amb la producció en botigues, la reducció dels cicles de creació i els nous enfocaments per a la individualització de productes, es veurà afectat per l'ús de tecnologies additives. Des de les sabates fins als dispositius del dia a dia, més enllà de la fase de creació de prototips, la fabricació digital augmentarà la velocitat del comerç minorista i ampliarà la interacció amb els clients a noves extensions.\nUna de les àrees en què la impressió 3D de metall i de polímer pot oferir alguns dels beneficis més clars és en aplicacions de càrrega útil. Aquestes són les parts electròniques i mecàniques que realment fan que un satèl·lit realitzi la funció per la qual va ser construït.\nEls avantatges de la fabricació additiva per a aplicacions espacials són evidents, i tota la indústria espacial està entusiasmada amb les possibilitats que ofereix la impressió 3D.\nSi et vas perdre algun vídeo, o si simplement vols saber-ne més, subscriu-te al nostre canal de Youtube!


Secció XIV Ecos – TOT MONTSERRAT\nAquesta secció formació part de la Regió 3 – Ecos. Les coordenades emfatitzades en color blau són interactives. Situant el cursor damunt d’elles i marcant-les s’obre el Google Maps i mostra la posició de l’agulla dins del massís de Montserrat. En alguns casos la posició de la marca en el mapa no coincideix amb el cim de l’agulla, fins i tot pot aparèixer en una posició lleugerament tangencial. Aquest fenomen pot reproduir-se segons quins siguin els mapes fets servir de referència. El text descriptiu de cada agulla s’ha redactat a partir de les notes de Josep Barberà en el seu llibre Montserrat pam a pam i els comentaris de David Hita en el seu llibre Montserrat. Regió dels Ecos.\nNOM AGULLA Nº SEMIR ALÇADA X Y DESCRIPCIÓ\nAgulla del Pas dels Micos 288 1.089 400595 4606470 Aquesta agulla està batejada amb el nom de la canal on es troba situada. Es precisament per damunt del Pas dels Micos on es mostra més esvelta, doncs s’alça uns 10 metres de cara extraplomada. En canvi, per la cara sud té més alçada entre la base i la part més alta.\nAgulla Lluis Estasen 207 1.209 400446 4606689 Agulla dedicada a un dels homes que més destacà en els inicis de l’escalada a Catalunya. La primera ascensió de l’aresta Bruc la feren Lluís Estasen i Jofre Vila l’any 1927.\nCap del Camell 206 1.186 400621 4606683 Situada al nord de la Gepa. Junt amb aquesta formen l’anomenat Camell dels Ecos.\nCota 288 287 1.100 400602 4606459 Aquesta cota es troba enganxada sota l’agulla del Pas del Mico\nEco Central 204 1.209 400488 4606556 Aquest cim, juntament amb el que està situat al seu costat de ponent formen una parella de similars característiques. En Josep barberà només la identifica com a cota 246\nEco del Mig 203 1.220 400549 4606603 És l’elevació menys individualitzada de totes les cotes dels Ecos. En Josep Barberà la identifica només com a cota 202, mentre que David Hita la denomina Eco del Mig. La primera ascensió la fe Lluís Estasen i Joan Giménez el 14 de maig de 1922\nEco d’en Nubiola 246 1.180 400501 4606541 David Hita considera aquesta roca com la bessona a la Miranda dels Ecosdoncs també presenta una estilitzada aresta cap al sud. En Josep barberà només la identifica com a cota 204\nEco Occidental 245 1.200 400488 4606565 Aquest cim, juntament amb el que està situat al seu costat de llevant formen una parella de similars característiques. En Josep barberà només la identifica com a cota 245\nEco petit 244 1.174 400450 4606555\nÉs la roca més petita de tot el conjunt dels Ecos. Esta enganxada a la paret oest de l’Eco Occidental. En Josep barberà la identifica com a cota 244\nEco Superior 201 1.225 400563 4606608 És la roca capçal de tot el conjunt dels Ecos i el lloc més altívol de la regió d’aquest nom. Resta desplaçada més al Nord que les altres agulles del conjunt dels Ecos. Està unida per un coll a la roca de la cota 202. La seva primera ascensió la feu Lluís Estasen i Josep Vila el març de 1927.\nGepa del Camell 205 1.204 400600 4606607 Aquesta roca juntament amb la veïna cota 206 amb la qual està unida per un coll prominent i allargassat formen l’anomenat Camell dels Ecos, formació prominent i ben característica d’aquesta regió. La Gepa del Camell també és anomenada per alguns com la Gorra, nom que és dóna també a la cota 275 situada al costat del Musclet. Junt amb el Cap del Camell formen l’anomenat Camell dels Ecos. La primera ascensió la feren Josep Aleix i Lluís Colomines el 13 de juny de 1948.\nL’Alfil 205a 1.107 400619 4606556 Roca adossasa a la part inferior de la cara est del Gep del Camell. Per analogia a la cota 206a s’ha numerat com a 205a.\nL’Alfil dret 206a 1.082 400645 4606669 Roca adossada a la part inferior del vessant est del Cap del Camell. Es troba per sobre el coll del Portell del Migdia nomenat com coll de la Llum per en Josep Baerberà. És numerada per aquest com a 206a en unes notes no publicades.\nMiranda dels Ecos 202 1.223 400521 4606544 És un cim allargassat en mig de la regió dels Ecos. David Hita el descriu com “molt acollidor, excel·lent per prendre un moment de descans i reflexionar sobre tota la bellesa que ens envolta”. Des d’aquest cim es té una bona visió de tota la regió dels Ecos. En el llibre Montserrat pam a pam aquesta en Josep Barberà identifica aquesta cota com a 202. També esmenta que s’hi troba una grossa creu. No obstant, en unes notes seves no publicades esmenta que la Miranda dels Ecos és la cota 203\nRoca de sota la cota 209 209a 1.168 400348 4606634 Roca de petites proporcions per sota la cota 209 i en la capçalera del torrent de la Coma dels Naps de Baix\nRoca del Recontrapatufet 201a 1.223 400572 4606642 Petita agulla situada a la part nord de l’Eco Superior de la qual queda separada per una petita bretxa. El nom, diu en David Hita, li ve per contraposició a la roca del Patufet, que és una roca de característiques similars situada més cap al sud\nRoca dels Lladres 203a 1.152 400553 4606489 Gran roca situada al costat mateix de la paret del Migdia amb un important esperò a la cara sud. Mentre la cara nord no hi ha desnivell.\nRoques del Salt de la Nina (208) 208 1.196 400419 4606739 Les cotes 208 i 209 formen el grup de roques del Salt de la Nina junt amb la roca del mateix nom. La roca 209 troba també entre la cota 208 i la roca del Salt de la Nina. Com l’anterior és molt penjada per la part nord i forma una gran paret. David Hita anomena aquesta roca com Roca de l’Alba.\nRoques del Salt de la Nina (209) 209 1.186 400405 4606774 Les cotes 208 i 209 formen el grup de roques del Salt de la Nina junt amb la roca del mateix nom. La roca 208 és veïna de l’agulla Estasen per la seva part esquerra, mirant des del sud. La 209 té les mateixes característiques i es troba també entre l’agulla Estasen i el Salt de la Nina. Com l’anterior és molt penjada per la part nord i forma una gran paret. David Hita anomena aquesta roca com Roca del Tim\nSalt de la Nina 210 1.191 400392 4606789 La cota 210 dels Ecos dóna nom al petit grup conegut com roques del Salt de la Nina. Aquest nom es deu al fet de que al cim d’aquesta roca hi ha una pedra arrodonida que la imaginació popular intueix la figura d’una nina a punt de saltar\nSerrat d’en Patufet 212 1.189 400483 4606411 Aquesta roca és veïna de la cota 249 de la qual està separada per una collet. A prop d’aquest indret hi ha la cruïlla del camí de la travessa dels Ecos amb el camí que va des de la Font del Llum al Montgrós per la canal dels Micos, prop de la balma de la Salamandra. Aquesta roca forma part de la carena que s’estén des de la Miranda dels Ecos i continua cap avall amb la cota 249 acabant en el Patufet.\nSerrat d’en Patufet 249 1.179 400460 4606371 Aquesta roca és veïna de la cota 212 de la qual està separada per una collet. A prop d’aquest indret hi ha la cruïlla del camí de la travessa dels Ecos amb el camí que va des de la Font del Llum al Montgrós per la canal dels Micos, prop de la balma de la Salamandra. Aquesta roca forma part de la carena que s’estén des de la Miranda dels Ecos i continua cap avall amb la cota 249 acabant en el Patufet.


Alerta por temperaturas altas en el interior de la Comunitat\nAlerta per temperatures altes en l’interior de la Comunitat\nEl dimecres tornen a pujar les màximes en tota la Comunitat Valenciana. Els termòmetres fregaran els 40º en zones de l'interior sud. En la ciutat de València superaran els 31º .\nLa del Dimecres serà una jornada molt calorosa en tota la Comunitat. Al matí cels buidats amb temperatures mínimes amb pocs canvis. Els termòmetres marcaran entre els 16-17º a l’interior i els 22º en la costa.\nDes de migdia els termòmetres començaran a pujar arribant als 36º en punts com Oriola o 35º a Gandia. Davant aquesta previsió AEMET alerta del risc de temperatures molt altes especialment a l’interior sud de la Província de València. També El 112 de la Generalitat Valenciana informa que el risc d’incendis forestals serà extrem en aquesta zona.\nLa setmana seguirà sense canvis en tota la Comunitat. El dijous cels buidats, amb nuvolositat d’evolució diürna a l’interior de Castelló. Temperatures amb pocs canvis o amb descensos locals en les màximes. Així es mantindrà durant l’inici del cap de setmana. Sol i molta calor.\nExcés de calor: mesures preventives\nAmb l’arribada de l’estiu els dies tenen més hores de sol i fa més calor, solem gaudir de la vida a l’aire lliure i de majors moments d’oci i vacances.\nCada any la intensa calor pot suposar un risc a molta gent, més encara si s’uneix un excés d’humitat. Així, l’excés de calor produeix pèrdua de líquids i de sals, que són necessaris per al normal funcionament del cos.\nEls experts aconsellen beure molta aigua per a evitar algunes dolències


El Castell de la Trinitat de Roses incorpora tres escultures i passa a ser en un "referent museogràfic" a Catalunya La República\nEl Castell de la Trinitat de Roses incorpora tres escultures i passa a ser en un “referent museogràfic” a Catalunya\nACN Roses.-El castell de la Trinitat de Roses (Alt Empordà) ha incorporat tres noves escultures i es converteix d’aquesta manera en un dels “referents museogràfics” de Catalunya. Es tracta de […]\nACN Roses.-El castell de la Trinitat de Roses (Alt Empordà) ha incorporat tres noves escultures i es converteix d’aquesta manera en un dels “referents museogràfics” de Catalunya. Es tracta de tres peces dissenyades per l’escultora Mar Pongiluppi que escenifiquen la vida a la fortalesa durant els segles XVI i XVII. Representen la figura del governador del castell, d’un soldat en una zona casernària i d’una fornera treballant el pa en una estança de la fortalesa. El catedràtic de Didàctica de les Ciències Socials de la UB, Xavier Hernández, posa en valor el coneixement de Pongiluppi en escenografies de conflictes i remarca que les obres suposen una “gran aportació històrica” al castell.\nHernández explica que el referent en l’elaboració d’aquestes peces han estat les escultures del castell escocès d’Stirling, “una de les més espectaculars d’Europa”. El catedràtic, però, assenyala que el resultat que Pongiluppi ha aconseguit “no té res a envejar” a les representacions de la fortalesa britànica. Els tres conjunts escenogràfics se situen en un horitzó cronològic de finals segle XVI i principis del XVII. El primer està ubicat en el que havia estat zona casernària i representa un soldat. La peça mostra un artiller menjant en un moment de descans. Està assegut damunt un jaç en el qual hi ha part del seu equip militar amb les seves pertinences guardades en un bagul. El segon està ubicat en el que Hernández creu que havia estat cambra del governador de la fortalesa. L’escenografia presenta un llit i una figura esvelta i austera d’un noble que encara no ha adoptat la moda francesa. La darrera escenografia està ubicada al pis inferior i mostra una dona amassant farina per fer el pa de munició, en el forn de la fortalesa. Va vestida segons els usos del moment amb faldilla llarga, davantal, gipó amb nius d’oreneta, caputxa i valona al coll. Col·laboració amb l’AjuntamentHernández explica que durant el 2017 i 2018 el grup de Recerca DIDPATRI de la Universitat de Barcelona va elaborar el projecte museogràfic a petició de l’Ajuntament de Roses. Finalment, la proposta es va acabar executant el 2019. Les primeres obres s’han complementat ara amb les tres actuals que fan del de Roses un dels castells militars de mitjans del segle XVI “més importants de la Mediterrània occidental”. Es tracta d’una fortalesa que va ser dissenyada fa cinc segles per defensar el port de Roses i resistir els impactes d’artilleria. Hernández ha destacat la carrera i el treball de Pongiluppi. “Estem parlant d’una escultora de referència i amb molta experiència en memòria històrica i a temes de conflicte com guerres i similars”, ha assenyalat. Per tot plegat, el catedràtic de la UB creu que aquestes noves peces són una “gran aportació” que permetran “conèixer molt més bé la nostra història i la de l’Europa occidental”.


L'onada de fred seguirà amb nevades generalitzades en gairebé tota la península\nL'onada de fred, que va arribar el diumenge a Espanya, s'assenta aquest dilluns amb nevades generalitzades al país. L'Agència Estatal de Meteorologia (AEMET) ha activat l'alerta taronja davant la previsió d'una acumulació de neu entre 22 i 24 centímetres a la zona suroccidental asturiana i en la Serralada i els Becs d'Europa.\nUn total de 45 províncies es troben en alerta per fort onatge, pluges, fred, nevades i vent. L'AEMET ha decretat avís per important risc de neu en províncies d'Andalusia, Cantàbria, Castella i Lleó, Navarra, Comunitat Valenciana, País Basc i Principat d'Astúries, mentre que continuen baix alerta groga per neu altres com Madrid on es preveu una acumulació de 15 centímetres en la serra. La cota de neu se situarà en els 900/1300 metres en el terç sud de la península i a Balears, i en 500/900 metres en la resta del territori peninsular.\nQuant a les temperatures podrien aconseguir fins a -9ºC en zones de l'interior com la Regió muntanyenca de Conca i Guadalajara i en la Serra de Madrid. Durant el dia les temperatures aniran en descens en el nord-oest peninsular, en l'extrem sud-oest i a la zona de llevant i en ascens a l'interior de la meitat sud peninsular, i sense canvis en la resta. En canvi, a la nit aniran en descens en la meitat oest peninsular, i en ascens a l'àrea mediterrània i també preveuen gelades en àmplies zones de l'interior de la península.\nLa província de Màlaga està en alerta per vents que podrien aconseguir ratxes màximes de 70 km/h. En la resta del país el vent bufarà de component sud girant al nord en el nord-est de Girona i Balears, i de component nord en la resta del país, girant al sud en el litoral de Galícia. A més, hi haurà intervals de vent fort en gairebé totes les zones costaneres de la península, a la Vall de l'Ebre, Menorca i Canàries.\nL'AEMET ha activat l'avís groc per ones a Cadis, Huelva, La Gomera, La Palma, Tenerife, Cantàbria, la Corunya, Lugo, Pontevedra, Guipúscoa, Biscaia i Astúries. Així mateix, estaran en alerta per pluges les ciutats autonòmiques de Ceuta i Melilla i la província de Cadis, que també es troba en risc per tempestes. El cel estarà nuvolós o cobert amb precipitacions en l'extrem nord peninsular, en la meitat oriental de la península, Balears, i podent ser fortes a l'àrea de l'estret i Melilla. Les precipitacions tendiran a remetre al llarg del dia a l'interior de la meitat aquest peninsular.\nFinalment, hi haurà intervals nuvolosos en la resta de la península, sense descartar alguna precipitació feble de matinada, i podent estar poc nuvolós en l'extrem occidental. En canàries, el cel estarà nuvolós en el nord de les illes i amb intervals en el sud, a més de probabilitat d'algunes pluges febles


Quan després d'una pregunta prohibida tens una resposta convençuda, llavors ja no hi ha tribunal que ho tombi. | Català Digital Cataladigital.cat AMP\nQuan després d’una pregunta prohibida tens una resposta convençuda, llavors ja no hi ha tribunal que ho tombi.\nCatalunya és un país on el seu Parlament aprova que el català és la llengua vehicular a l’escola i el Tribunal Constitucional ho tomba.\nDesprés de 38 anys de Constitució i d’inici de la presumpta descentralització el llegat jurídic ens deixa ben clar el modus operandi: es traspassa la competència a la Comunitat Autònoma, s’exerceix, però si la llei no agrada a l’administració estatal, una de dos: o el Tribunal Constitucional la tomba o es redacta una llei espanyola que, tal com diu la Constitució, té un rang superior a l’autonòmica que, a la pràctica, queda anul·lada.\nLamento Sr.Puigdemont el pasa,como a catalana de tota vida me sentita indepentatista .\nCosta molt ferme idea dels canvis,hauren de espera altre dia,\ngracias el fa fer pels tots els catalans


Exemplar Piqué | Esports | EL PAÍS Catalunya\nBarcelona 27 MAR 2019 - 11:28\tCET\nPiqué aplaudeix al públic en ser substituït. Manu Fernandez AP\nNo hi ha cap futbolista més escrutat que Piqué. La càmera el segueix al terreny de joc, el micròfon l’espera a la sala de premsa i l’aficionat l’aplaudeix o el xiula, difícilment el contempla, tant si vesteix la samarreta blaugrana, la de la selecció catalana o la d’Espanya. Juga molt bé, millor que mai fins i tot, cosa que sempre dona vida al relat del partit, i parla tan clar que les seves declaracions a peu de camp o a les xarxes socials són la millor munició per a la premsa en temps de molta tertúlia i de procés a Catalunya.\nNo utilitza el doble llenguatge ni procura quedar bé, sinó que s’expressa com un ciutadà preocupat pel seu país i també pels seus negocis. I, naturalment, pel Barça. El nacionalisme espanyol el té per un antimadridista independentista, doble condició per ser xiulat durant molt temps als camps d’Espanya, com si fos un impostor per vestir la samarreta de La Roja.\nA Piqué se l’ha vist en les manifestacions multitudinàries de l’11 de setembre a Barcelona, se sap que era partidari de no jugar l’1 d’octubre contra Las Palmas per les càrregues policials, també se’l suposa favorable a un referèndum per resoldre el futur de Catalunya, ha pledejat a Twitter amb Millo, exdelegat del govern, i parla de “presos polítics” quan es refereix a Junqueras, Cuixart i Sánchez mentre retreu el poc interès mediàtic que mereix el judici que se celebra a Madrid.\nCap argument que no pugui defensar un ciutadà i un polític democràtic, i per descomptat un futbolista sobre qui no es pot dubtar del seu compromís amb la selecció espanyola cada vegada que va ser convocat fins a la renúncia consensuada després del Mundial de Rússia. A alguns aficionats, tanmateix, els va semblar suficient per qüestionar la seva presència a La Roja. De segur que molts són els mateixos que ara li retreuen la renúncia a l’equip de Luis Enrique i la seva presència al de Gerard López, com si fos una decisió simultània i malintencionada, només per emprenyar els que s’omplen la boca amb Espanya.\nEl mateix al·legat hauria pogut ser utilitzat pels independentistes més radicals en el partit de Girona. Absents el president de la Generalitat, Quim Torra, i el del Parlament, Roger Torrent, Piqué es presentava com el líder de la festa reivindicativa de Catalunya en el seu partit contra Veneçuela. Hi havia molta càrrega simbòlica i ambiental a Montilivi, i un petit sector de la grada es va posar a taral·lejar “¡Que puta España!” al ritme de la cançó “¡Que viva España¡”. I llavors, sabedor del seu ascendent, el jugador va fer callar de manera reiterada el grup per després afirmar: “Cal predicar amb l’exemple, els d’un costat i els de l’altre. Tot el que sigui una falta de respecte és intolerable”. Paraula de Piqué.\nUna declaració que permet mesurar millor el pensament del jugador del Barcelona. Va aguantar la reentusiasma espanyola amb Espanya i no permet ara l’insult català amb Catalunya. La seva va ser una resposta normal i honesta si es coneix Piqué, que sempre ha sigut un barceloní que ha demanat una solució política al procés, i ha estat un fanàtic de la rivalitat amb el Reial Madrid i, alhora, un bon company dels internacionals blancs, tan proper a Sergio Ramos com distant d’Arbeloa.\nNo té res a veure jugar un partit a l’any amb Catalunya, i defensar la necessitat que sigui en data FIFA, amb disputar una fase de classificació amb Espanya. Piqué aspira simplement a descansar més per estar millor amb el Barça. I el seu pla funciona tan bé que no es deixarà utilitzar per cap causa que no sigui respectuosa amb el contrari, igual com passa al camp, dins i fora del Camp Nou. Jugador d’una forta personalitat, Piqué s’ha guanyat el respecte de la gent que anteposa el sentit comú a l’odi, contrari a la instrumentalització dels símbols, cosa habitual, d’altra banda, en el futbol de seleccions: Piqué no va desertar d’Espanya per allistar-se amb Catalunya.


La Lliga més emocionant de les últimes dècades\nL'Atlètic de Madrid torna a punxar, però manté una diferència mínima per continuar com a líder\nTello celebra l'empat a un al partit del Betis contra l'Atlètic de Madrid. Cristina Quicler / AFP\nBarcelonaAmb tres equips en dos punts. Així està la Lliga a falta de vuit jornades perquè s'acabi. L'Atlètic de Madrid continua líder a la classificació, però amb només un punt d'avantatge sobre el Reial Madrid, gran beneficiat del cap de setmana, i dos sobre el Barça, que cau a la tercera posició. Els matalassers van tornar a punxar, aquesta vegada al camp del Betis (1-1), i confirmen que estan en disposició de perdre un títol que no fa tant semblava sentenciat al seu favor.\nPressionat per la victòria del Reial Madrid al clàssic de dissabte, l'Atlètic va sortir a la gespa del Villamarín amb ganes d'avançar-se ràpid, i ho va aconseguir al minut 5. Yannick Carrasco, que tornava a l'equip després de complir sanció a la jornada anterior, va aprofitar una bona passada d'Ángel Correa per batre Claudio Bravo en la primera oportunitat seriosa d'un partit que es va perdre Luis Suárez, màxim golejador matalasser, a causa d'una lesió muscular. L'Atlètic va estar a prop d'ampliar la renda amb una ocasió que Saúl va fallar amb tot de cara. En canvi, el Betis sí que va encertar al minut 20, quan Cristian Tello va rematar una centrada d'Àlex Moreno per situar l'empat. Els andalusos, que tampoc van poder comptar amb el seu ariet de referència –Borja Iglesias–, van apostar per un atac liderat per l'incombustible Joaquín.\nGairebé 19 anys més jove que el capità bètic és João Félix, que va haver d'abandonar el partit abans de la represa per una lesió. Més problemes per a Simeone, que va haver de posar a jugar Torreira, bastant menys talentós que el portuguès. Tot i la pèrdua, l'Atlètic va iniciar la segona part amb la intenció de dominar la pilota per acostar-se als dominis de Bravo. Però va ser el Betis qui va tenir les primeres ocasions per desempatar el marcador. La més clara va ser d'Emerson, que va rematar de cap sense oposició un córner servit per Fekir. Oblak, que surt a un mínim de dues aturades meritòries per partit, va salvar el 2-1 al minut 58. El porter eslovè també va intervenir decisivament per frustrar una altra oportunitat de Lainez, revulsiu del Betis a la segona part. L'Atlètic no va generar perill per a Bravo fins al temps afegit, en què el porter del Betis va treure una mà clau per evitar un gol agònic de Correa que no hauria fet justícia amb els mèrits dels dos equips.\nUn calendari propici per al Madrid\nAmb el calendari a la mà, el Madrid és l'aspirant a la Lliga que, sobre el paper, ho tindrà més fàcil a les jornades que queden. D'entrada, perquè els seus dos competidors encara tenen un enfrontament pendent. Barça i Atlètic de Madrid jugaran al Camp Nou el segon cap de setmana de maig un altre partit clau en la lluita pel títol, així que els blancs ja saben que com a mínim un dels seus rivals perdrà punts a la jornada 35. Fins a aquell possible escenari d'inflexió, i en paral·lel a la disputa de la Champions, els de Zidane hauran de resoldre compromisos de dificultat entre baixa i mitjana contra el Cadis i el Getafe lluny de Valdebebas i contra el Betis, l'Osasuna i el Sevilla a casa. De fet, el matx contra l'equip de Lopetegui, que coincidirà amb el Barça-Atlètic, és el més complicat per al Madrid en aquest tram final de competició estatal.\nMés difícil ho tindrà l'Atlètic. A part del partit al Camp Nou, els de Simeone hauran de jugar, a les jornades 33 i 38, als estadis de l'Elx i el Valladolid, dos equips que estaran pugnant per evitar el descens a Segona. També visiten San Mamés i reben l'Osca, que des que el va agafar Pacheta està en dinàmica positiva. Per la seva banda, el Barça, que al clàssic va posar fi a una ratxa impressionant de victòries seguides lluny del Camp Nou, haurà de recuperar les sensacions prèvies a l'aturada de seleccions per superar l'Atlètic al duel directe i treure bons resultats en estadis històricament complicats com Mestalla (València), la Ceràmica (Vila-real) i el Ciutat de València (Llevant).\nAtlètic de Madrid Reial Madrid FC Barcelona Lliga


EL PERQUÈ DE LA NOVA PEL·LÍCULA DE VENTURA PONS\nL’endemà mateix de la finalització del seu rodatge, Ventura Pons i part del seu equip artístic han realitzat una presentació a la Sala Beckett de Barcelona, local on s’inicia la pel·lícula i on es va estrenar l’obra Barcelona, Mapa d’Ombres, de Lluïsa Cunillé – guardonada amb un recent premi Max de les arts escèniques - que el veterà guionista i director barceloní ha convertit en Barcelona (Un Mapa) en la seva versió cinematogràfica. Una pel·lícula que, com bona part de la seva filmografia, està rodada a Barcelona, encara que en aquesta ocasió la presència de la ciutat és més potent que mai fins a convertir-se en un dels grans personatges del film. L’equip de cinemacatala.net ha volgut aprofitar aquest esdeveniment per entrevistar al director català; aquí teniu el resultat de la nostra trobada:\nC.C.: D’on sorgeix l’interès per adaptar l’obra de Lluïsa Cunillé?\nV.P.: Doncs sincerament perquè és una obra estupenda i una pel·lícula és sobre tot una història. A partir d’una història surt tot i m’agrada pensar en aquelles històries que poden arribar a l’espectador. Una pel·lícula és història, concepte narratiu i repartiment. I aquesta gran història, doncs m’ha la va donar la Lluïsa Cunillé. Una història com aquesta amb els actors que he tingut per traslladar-la al cinema era senzillament perfecte, és un regal!\nC.C.: Uns actors amb la majoria dels quals havies treballat amb anterioritat: Núria Espert, Josep Maria Pou, Rosa Maria Sardà, Jordi Bosch... segons com, potser és com una mena de retrobament familiar?\nV.P.: Si, de fet fixa’t que tots els directors acostumen a tenir el seu propi repartiment, només cal pensar en Woody Allen. Però a banda dels actors, a mi també m’agrada establir una gran complicitat amb el músic, el muntador, etc.\nC.C.: De fet, ara que esmentes en Carles Cases, actualment sembla que aquesta complicitat amb ell sigui ineludible dins la teva obra...\nV.P.: Per descomptat que sí, potser ho hauríem d’estudiar en profunditat.\nC.C.: Al llarg de la teva filmografia, ens acostumat a captar diferents èpoques, barris i situacions de la ciutat de Barcelona, però tenim la sensació que Barcelona (Un Mapa) podria ser la teva declaració d’amor definitiva al voltant de la teva ciutat?\nV.P.: No ho sé del cert, ja es veurà, perquè a vegades un no és prou conscient. De fet, Barcelona és el meu paisatge no només real sinó també mental, però vull dir que a vegades m’han comentat caram! Quin retrat que fas de Barcelona i em sorprèn perquè potser ho he aconseguit sense buscar-ho obertament.\nC.C.: Però, en tot cas, hem de pensar que Barcelona és un personatge més de la pel·lícula? Ho veus com el teu Manhattan particular?\nV.P.: Evidentment que sí!\nC.C.: Barcelona està, fins i tot, per sobre dels personatges? O potser ara ja ens estem passant?\nV.P.: En certa forma sí, però és sobre tot per la cultura, l’aire, la llengua, tot plegat.\nC.C.: En quin moment es troba la teva obra actualment?\nV.P.: En un moment de maduresa, on em sento un director amb molt d’ofici i amb moltes ganes de fer moltes coses, i sobre tot, cada vegada més lliure i més independent; ara bé, reconec que el meu cas és un privilegi.\nC.C.: Ets conscient que alguns espectadors troben faltar les teves comèdies? Portes una etapa de títols molt intimistes situats gairebé de forma exclusiva en el terreny del drama. No tens ganes de tornar a fer una comèdia, esbojarrada o no?\nV.P.: Home, pensa que sempre faig la pel·lícula que el cos em demana, per tant no em tanco a res i ja es veurà, però ara mateix evidentment vaig de drames... tot depèn del meu desig perquè sinó faig el que vull fer rebento!\nC.C.: A què hem d’atribuir aquesta constant de fer una pel·lícula cada any? Què potser es tracta d’una superstició o alguna cosa així?\nV.P.: No, no, res d’això. Tinc moltes idees, algunes de molt bones i tinc la capacitat de fer-ho i no és cap competició ni res similar, simplement tinc ganes de fer-ho. De fet, faig una pel·lícula cada any però en podria fer més. Recorda que els grans mestres de Hollywood, feien dues, tres o quatre pel·lícules per any i eren obres mestres!\nC.C.: Avui en dia això ja només ho fan els asiàtics!\nV.P.: Tens raó. I de fet, ja sé que només som quatre o cinc que fem una pel·lícula a l’any, però no em considero pas especial per aquest motiu. Es tracta de plasmar les quantitats d’idees que tenim i estic content perquè les meves pel·lícules funcionen bé.\nC.C.: Sabem que admires el treball d’alguns directors britànics que han sorgit del teatre, com Stephen Daldry (Billy Elliot), Mike Leigh (Secretos y mentiras) o Sam Mendes (American Beauty). Creus que el futur del cinema passa per la formació prèvia al món del teatre, fins i tot pels directors?\nV.P.: No d’una forma ineludible però considero que té molt a veure amb els temes d’interès que surten del teatre, els seus grans valors i la seva derivació al cinema.\nC.C.: La data d’estrena de la pel·lícula farà impossible la seva inclusió al Festival de Berlín, que és el festival que més ha mimat la teva obra. Què passa amb Berlín?\nV.P.: Efectivament Berlín queda molt enllà (es celebra al mes de febrer), però jo només tinc elogis d’aquell festival i, a més, tinc el privilegi de ser el director del món que més vegades ha tingut una pel·lícula seva a la secció oficial de la Berlinale: cinc anys consecutius i set de les meves divuit pel·lícules han estat escollides per formar part de la programació de Berlín.\nC.C.: En fi Ventura, molta sort amb aquesta Barcelona (Un Mapa) i fins aviat!\nV.P.: Moltes gràcies a vosaltres, seguireu informats...\nVentura Pons amb l'actor Jordi Bosch durant el rodatge de Barcelona (Un Mapa)\nM'encanta que tingui aquesta llibertat per fer el que li vingui en gana. I sempre en defensa de la llengua catalana.\nVaig veure l'obra a la Sala Beckett (que per cert ha comprat Nuñez i Navarro i no pas per continuar fent teatre) i em va encantar!!!\nPer mi, OCAÑA RETRAT INTERMITENT i AMIC/AMAT són les seves dues millors pel·lícules\nem sembla bé fixar-se en obres de teatre per convertir-les en pel·lícula i de retruc donar a conèixer a les mateixes obres.


Us avancem algunes de les activitats previstes per aquest llarg cap de setmana.\nUn grup d'Amics de la Vall ha organitzat pel diumenge vinent un petit romiatge comarcal a Bell-lloc. A 2/4 d'una del migdia, s'oferirà una missa en el santuari de la Mare de Déu de Bell-lloc, que estarà obert tot el dia de les 11 del matí fins a les 6 de la tarda.\nUna altra de les activitats que us proposem, ve en mans de Joventuts Musicals de Palamós, que ha organitzat un concert de trompeta i piano a càrrec de Mireia Farrés i Mercè Hervace pel diumenge a les 7 de la tarda a la Gorga.Aquest diumenge està previst que se celebri un petit romiatge comarcal al Santuari de la Mare de Déu de Bell-lloc. L'organització d'aquest romiatge es fa en motiu de satisfer a totes aquelles persones que per raons de treball no han pogut participar mai en el romiatge de setembre.\nCom cada segon diumenge de mes, es celebrarà a dos quarts d'una del migdia la missa oberta a tothom. En especial, però, serà cantada. A més el santuari estarà obert de les 11 del matí a les 6 de la tarda per tal que es pugui visitar. També es té previst poder anar fins a la font o el Castell de Vila-Romà.\nD'altra banda, Joventuts Musicals ha organitzat també per aquest cap de setmana un concert de trompeta i piano a càrrec de Mireia Farrés i Mercè Hervace. El concert es farà el diumenge a les 7 de la tarda al teatre de la Gorga. El preu és de 1500 pessetes pels no socis i gratuits pels socis de l'entitat organitzadora, Joventuts Musicals.\n27/11/2001 - Pallí opta per desdoblar suaument, sense opcions d'autovia\nL'alcalde de Palamós, Jordi Pallí, creu que desdoblar la carretera entre Palamós i Palafrugell...


“El teu CAP al teu costat”: L’EAP Molins de Rei edita uns vídeos informatius | Hospital de Bellvitge\nL’Equip d’Atenció Primària Molins de Rei ha elaborat unes píndoles informatives en les quals els professionals del centre s’adrecen al veïnat per informar-los sobres qüestions pràctiques, relacionades amb el funcionament actual del CAP. També per donar-los consells de salut, de caràcter físic i emocional, que poden seguir en el context de la pandèmia i postpandèmia del coronavirus.\nL’objectiu és transmetre un missatge de proximitat a la població. Es vol fer saber que els serveis segueixen sent accessibles i que els professionals hi són, en un moment en què la dinàmica del centre ha canviat i l’atenció és majoritàriament telefònica.\nProfessionals de l’equip donen consells per afrontar possibles sentiments d’estrès davant la situació de confinament, i expliquen les mesures de precaució que s’han de respectar en l’evolució a les diferents fases del procés de desconfinament.\nTambé es dona informació sobre com actuar quan una persona té un problema de salut i necessita atenció sanitària.\nSota el títol “El teu CAP al teu costat”, i amb la participació de professionals de diferents categories, s’han editat sis vídeos:\nTècniques que ajuden a regular l’ansietat i l’estrès Conxita Clos. CSMA\nConsells d’higiene i protecció per afrontar la 1ª fase de desconfinament dirigit als nens Rodrigo Correia, pediatre\nQuines emocions pots sentir durant el confinament Conxita Clos. CSMA\nL’equip de pediatria segueix aquí Neus Sancho, pediatra\nEl procés del dol Conxita Clos. CSMA\nActivitats per sentir-nos millor durant el confinament. Conxita Clos. CSMA\nTot el material es pot trobar a la televisió de Molins de Rei i a Youtube. També s’ha publicat la notícia a la revista digital de l’Ajuntament “viumolinsderei.com” . Alhora, es posen a disposició de tots els equips de la DAP.\nLa Direcció de l’EAP ho valora com a una eina molt positiva per fer arribar consells i informació a la ciutadania i s’està treballant en l’edició de tres noves píndoles:\nCom contactar amb el CAP i ús dels serveis. Mario Lermo, GIS\nCircuits i recursos socials. Anna Aceituno, treballadora social\nÚs de la mascareta. Inma Rodriguez, TCAI


José Miguel García creu que es pot acudir perfectament al congrés i Euskaltel mantindrà la seva agenda amb "normalitat"\nEl grup de telecomunicacions Euskaltel ha confirmat que acudirà al Mobile World Congress (MWC) de Barcelona, que està previst que se celebri del 24 al 27 de febrer als recintes Montjuïc i Gran Via de Fira de Barcelona, un congrés al qual habitualment no acudeix amb un estand propi, però en què mantindrà "amb normalitat" l'agenda que tenia prevista.\nEn una conferència telefònica amb periodistes, el mateix conseller delegat d'Euskaltel, José Miguel García, ha donat a conèixer que la companyia participarà en aquesta cita, de la qual s'estan desmarcant algunes grans empreses a conseqüència del coronavirus.\nGarcía ha indicat que Euskaltel hi assistirà --encara que no comptarà amb estand propi-- perquè és una empresa del sector "important, amb rellevància" i té una "relació àmplia" amb molts dels proveïdors i companyies que acudiran al congrés.\nAl seu parer, es pot acudir "perfectament" a aquesta cita i, per això, Euskaltel hi acudirà "dins dels plans que teníem" perquè és un "esdeveniment importantíssim per a Espanya" i ha donat "un gran impuls" a tot el sector.\n"Per descomptat, nosaltres donarem suport a aquest congrés i, sobretot, a Barcelona, sempre que puguem perquè ha estat un impuls per a les telecomunicacions, per al nostre sector i el nostre desenvolupament. Té tot el nostre suport i hi acudirem com teníem previst amb les nostres agendes i compromisos", ha afegit.


El Penedès es brinda al 'boom' dels gintònics roses | Diari de Vilanova\nEl Penedès es brinda al 'boom' dels gintònics roses\nEl fenomen del gintònic no deixa de créixer a Espanya, especialment incentivat pels productes prèmium i súper prèmium, els de més alta gamma\nL'any passat el consum de ginebra va superar el de rom a Espanya\nRamon Francàs | 26/12/2016 a les 19:00h\nArxivat a: Gastronomia, Licors, Begudes, Ginebra, Gintònics\nAquesta notícia es va publicar originalment el 26/12/2016 i, per tant, la informació que hi apareix fa referència a la data especificada.\nPrimer va ser la Kinross Wild Berry i la Strawberry de Teichenné, de Bellvei del Penedès, i la Gin Giró Pink de Bardinet de Gelida (amb una maceració de maduixots del Maresme). I l'any que ve Destilerías MG de Vilanova i la Geltrú serà qui se suma a la nova moda de les ginebres rosades amb la seva Gin MG. El boom del fenomen del gintònic no deixa de créixer a Espanya, especialment incentivat pels productes prèmium i súper prèmium, els de més alta gamma. Això ha contribuït de forma notable al fet que al llarg de 2015 es comercialitzessin a Espanya un 2,5% més de begudes espirituoses que el 2014 (aconseguint uns 190 milions de litres). És el primer any amb balanç positiu de l'última dècada. La ginebra ja és avui la segona beguda alcohòlica més consumida a Espanya (suposa el 20% del total, quan en el 2009 només se situava en el 8%) i ja està molt prop de la primera, el whisky (26%). L'any passat el consum de ginebra va superar el de rom a Espanya. Encara que el sabor del ginebró hauria de predominar en una ginebra de tall clàssic, actualment s'afegeixen altres aromatitzants naturals a la beguda, coneguts com a botànics, i també colorants. Això ha obert la porta a una nova revolució al mercat, les conegudes com a ginebres roses o de color cotó de sucre. Ara hi ha una eclosió de productes molt destacada.\nTambé han proliferat les ginebres amb fruites, com l'holandesa Vooertrekker del grup Codorníu Raventós, que s'elabora amb taronges fresques de Sud-àfrica. Igualment prolifera la vodka rosa o estatge (no tantes com en el cas de la ginebra) i s'estan comercialitzant fins i tot aigües carbonatades roses prèmium, com la de Fentiman's (amb extracte pur de rosa) o tòniques rosades com l'Original Pink o la Schweppes Hibiscus.\nEl director general de Bardinet Espanya, Jean Paul Bouyat, afirma des de Gelida que per molt que estigui de moda el gintònic, hi ha alguna cosa que és inexorable: la ginebra tradicional és una beguda l'ingredient principal de la qual és el ginebró que és amarg. A més, l'aigua tònica és una beguda l'ingredient bàsic de la qual és la quinina, que també té un gust amarg. Bouyat afegeix que de cada deu persones hi ha almenys tres a les quals no els agraden els amargs però socialment queden bé demanant un gintònic. Això explicaria la irrupció de les ginebres roses, que són menys amargues i més llamineres.\nUna gran eclosió de marques\nS'ha sumat a la moda de la ginebra rosada des de Larios o Rives a Mombassa Strawberry Edition, Pink Royal, Sikkim Fraise, Fragaria, Cool Gin de Granada, 5th Fire Red Fruits o Trykornita Pink, passant per tot un èxit de vendes com és Puerto de Índias Sevillan Gin Premium Strawberry (amb maduixots de Huelva). També estan irrompent marques blanques, com la de Mercadona (Sheriton Strawberry, elaborada per José Estévez a Jerez de la Frontera). Des de Catalunya, a més de les del Penedès, també s'ha tret al mercat la ginebres com la Port of Dragons de Cervera.\nDirigida a un públic femení\nJosep María Gotarda, propietari d'una de les cocteleries amb més solera de Catalunya, l'Ideal Cocktail Bar del carrer Aribau de Barcelona, i president de l'Associació Catalana de Barmans, no té dubtes que "amb les ginebres rosades s'ha obert una nova categoria de ginebres per a la gent a qui no li agrada la ginebra clàssica". Coincideix també en aquesta apreciació el president de Destilerías MG de la capital de la comarca del Garraf, Manel Giró, qui apunta que aquest tipus de nova ginebra es dirigeix, principalment, a "un públic femení".\nNova edició de El Mar de Tapes, dissabte al Mercat de Mar\nNova edició de la Festa d'Estiu Mar de Tapes, al Mercat de Mar


musiCòmic | musicARTS\nEl 2009 la Coordinadora Síndrome de Down de Catalunya va posar en marxa el projecte musical Down Catalunya i es va constituïr l’Orquestra MusicDown. El projecte ha suposat reunir en una mateixa orquestra un 50 % de persones amb discapacitats i 50 % de músics amateurs. Com a mínim, tots els músics tenen una formació instrumental de grau elemental.\nDurant el mes de novembre i desembre d’aquest any presentaran el fruit del seu treball, una obra del compositor lleidatà Antoni Tolmos, MusiComic, concert per a còmic i orquestra, amb imatges de dibuixos de Picanyol. La composició està basada en l’adaptació de tres contes tradicionals: “La princesa del potser si”, “El ferrer i el dimoni” i “El que vós digueu, mare”, explicats mitjançant música, imatges i text parlat.\nMusiComic, concert per a còmic i orquestra (imatge i música) és una composició escrita el 2003 per a la cloenda de les colònies musicals de la Camerata XXI i que es va estrenar a l’Auditori de El Vendrell per una orquestra simfònica formada per nens i nenes d’entre 8 i 12 anys.\nL’obra està escrita per a ser interpretada per una formació instrumental constituïda per: clarinet, flauta travessera, saxo alt, trombó, trompa en Fa, trompeta, violí, viola, violoncel, contrabaix, percussions i narradors.\nLa partitura, que podeu trobar editada per Dínsic, és molt original, perquè a més de la música s’inclouen les tires de les vinyetes del dibuixant de la revista Cavall Fort Picanyol (Josep martínez Picanyol) sobre els contes que corresponen a cada part.\nPer poder oferir aquest muntatge únic, l’Orquestra MusicDown s’ha reunit a Barcelona un dissabte al matí al mes des de setembre de 2009. Sota la direcció del mateix compositor, Antoni Tolmos, l’orquestra presentarà aquesta posada en escena a les següents localitats:\nBarcelona: 13 de Novembre, a les 18h, a l’Auditori AX.\nSabadell: 20 de novembre, a les 19 h, al Teatre la Faràndula.\nGirona: 11 de desembre, a les 18 h, a l’Auditori de “la Caixa” (c/Santa Clara).\nLleida: 18 de desembre, a les 18 hm al Caixaforum.\nL’import de les entrades (10 €) es destinarà a fins benèfics de l’associació que organitza els actes, la Coordinadora Síndrome de Down de Catalunya.\nAquesta experiència posa de manifest que les arts en general i la música en particular són un mitjà per a la integració i la inclusió, i que més enllà de les paraules, els sentits perceptius i les capacitats mentals, darrera de cada persona hi ha un cor que batega. Aquest és, precisament, l’objectiu de la Coordinadora de Síndrome de Down de Catalunya.


El Patronat Provincial elevarà a 885.000 euros les subvencions en 2020 per a potenciar el producte turístic de Castelló | Castelló Extra\nEl Patronat Provincial elevarà a 885.000 euros les subvencions en 2020 per a potenciar el producte turístic de Castelló\nEls programes aprovats suposen un 10 per cent més respecte a 2019 i tenen als ajuntaments i entitats locals com a principals destinataris\n“Reforçar el suport als municipis, buscar nous productes turístics i potenciar el turisme gastronòmic a través de la marca Castelló Ruta del Sabor són tres dels grans reptes de la Diputació per a aquest 2020, tal com ha destacat hui el president de la institució”, José Martí, després de presidir el Consell Plenari del Patronat Provincial de Turisme.\nJosé Martí, acompanyat per la diputada de turisme i vicepresidenta del Consell Plenari, Virginia Martí, ha destacat en aquest sentit la “gran aposta de la nova Diputació pel turisme, “que ha de ser un dels eixos vertebradors de les nostres comarques pel gran potencial de creació de riquesa que ofereix». I, de nou, ha insistit en un full de ruta que ha d’incidir en el turisme de muntanya i de cultura, en la innovació i en nous segments de demanda, com el cicloturisme, el senderisme o el turisme gastronòmic, sense oblidar per descomptat mai una de la nostra referències com és el turisme de platja».\nTot això ha quedat avalat hui per un Consell Plenari del Patronat Provincial de Turisme que ha donat el vistiplau a subvencions per valor de 885.000€ per a l’exercici 2020. Els programes aprovats, com ha explicat la diputada provincial, Virginia Martí, “suposen un reforç superior a l’11% respecte a 2019, amb especial èmfasi en la creació de producte turístic, al que es destinen un total de 400.000 euros”.\nEntre les principals novetats, destaca l’ampliació i adequació a les necessitats dels ajuntaments de les subvencions per a la contractació dels serveis d’informadors i guies turístics per part dels consistori municipals, que s’augmenta en 30.000 euros.\nD’altra banda, sobreïx la creació de tres línies, per valor de 200.000 euros per a l’impuls del turisme gastronòmic i la marca Castelló Ruta de Sabor per part dels diferents agents implicats en el projecte, ja siga productors com a empreses certificades amb la marca, com a associacions sense ànim de lucre o ajuntaments. L’objectiu en aquest sentit és desenvolupar esdeveniments gastronòmics i de promoció que posen en valor els productes de la marca Castelló Ruta de Sabor.\nSegons Virginia Martí, “que entre els requisits d’aquests programes s’exigisca la participació d’almenys un 50% d’empreses certificades a Castelló Ruta de Sabor ajudarà a prestigiar un marca i un projecte que estava patint un estancament en els últims anys”. De fet, amb aquest pas “estem atenent una reivindicació traslladada pels propis participants en el club de producte”, afig la diputada, qui avança a més que en el futur s’augmentarà aquesta exigència de manera gradual.\nGrans esdeveniments d’impacte turístic\nD’altra banda, en el marc de la creació i la difusió de l’oferta turística provincial, s’ha obert una nova línia de 100.000 euros dirigida a incentivar l’organització de grans esdeveniments d’impacte turístic per part dels ajuntaments. Aquesta línia se suma a l’executada en 2019 i dirigida a les entitats sectorials sense ànim de lucre.\nA marge de mantindre les subvencions per a Festes d’Interés Turístic de la província, la principal novetat ha sigut l’aprovació d’una modificació de crèdit per a ampliar la col·laboració econòmica amb la Fundació Universitat Empresa de l’UJI en el marc de l’organització del seu Congrés Internacional de Turisme, que enguany celebrarà la seua XXIII edició.\nFinalment, en la diputada de Turisme ha informat sobre els resultats de les diferents campanyes i accions de promoció que s’han desenvolupat pel Patronat a Londres, Marsella i Viena a fi de promoure les noves connexions aèries de la província amb aquestes tres destinacions europeus.\nMartí impulsarà una declaració institucional sol·licitant la incorporació de les federacions de caça a la negociació de la futura Llei de Protecció i Drets dels Animals


Renfe dona per restablerta la circulació de trens entre Mataró i Calella | Ràdio Calella Televisió\nMinuts abans de les 13 h del migdia, Renfe ha donat per restablerta la circulació entre Mataró i Calella. Recordem que aquest matí, una avaria al sistema al canvi d’agulles de l’estació d’Arenys de Mar ha provocat durant tot el matí retards de fins a 90 minuts entre Mataró i Maçanet.\nLa incidència s’ha produït als voltants d’un quart de nou del matí i fins a quasi bé a la 1 del migdia s’han acumulat retards a les línies R1 i RG1. L’avaria ha obligat a reduir la freqüència de combois entre Mataró i Blanes i només circulaven dos per hora i sentit. A més, els trens amb destinació a Arenys i Calella finalitzaven el trajecte a Mataró i la resta del recorregut s’havia de fer per carretera, amb el servei de bus habilitat per Renfe.\nRenfe ha confirmat a Ràdio Calella Televisió que la circulació està gairebé restablerta.\nSegüent El Banc de Sang i Teixits vol arribar a les 8.000 donacions per la Marató que comença divendres\nAnterior Els veïns dels Apartaments Codina tindran una nova àrea de jocs infantils\nLa UEH Calella perd a Canovelles el primer partit d’aquest cap de setmana\nUn forn de pa obrirà parada al Mercat Municipal


28729 - Resultats de la cerca - Dipòsit Digital de Documents de la UAB\nPàgina inicial > Resultats de la cerca: 28729\n6 p, 45.1 KB Història de la Música Catalana  / Rifé Santaló, Jordi ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres\n5 p, 95.7 KB Història de la Música Catalana  / Rifé Santaló, Jordi ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres\n5 p, 56.9 KB Història de la Música Catalana  / Bonastre, Francesc, 1944- (Universitat Autónoma de Barcelona. Departament d'Art i de Musicologia) ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres