I Giardini Di Atena Lizzanello Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nVeure tots els 19 allotjaments a Lizzanello.\nI Giardini Di AtenaSS Lecce-Vernole 4 Km, Lizzanello, Lizzanello, Itàlia, 73023 - Veure al mapaNotable7,5Basada en200comentarisI Giardini Di AtenaVeure més fotosVestíbulVeure més fotosVeure totes les 50 fotosMolt bona ubicació 7,5Veure al mapa7,5UbicacióParticularitats que li encantaranaire condicionatbalcó/terrassa\nVeure les fotosApartament d'Una Habitació (One-Bedroom Apart...55 m2plat de dutxaFixa les dates per veure preusVeure les fotosApartament de Dues Habitacions (Two-Bedroom A...65 m2plat de dutxaFixa les dates per veure preusVeure les fotosApartament de Dues Habitacions (Two-Bedroom A...65 m2plat de dutxaFixa les dates per veure preusVeure les fotosApartament d'Una Habitació (One-Bedroom Apart...55 m2plat de dutxaFixa les dates per veure preusVeure les fotosApartament d'una Habitació (4 Adults) (One-Be...55 m2plat de dutxa1 llit doble i 1 sofà llitFixa les dates per veure preusVeure les fotosEstudi (4 Adults) (Studio (4 Adults))55 m2plat de dutxa1 llit extragran i 1 sofà l...Fixa les dates per veure preusVeure les fotosApartament Estudi (Studio Apartment)55 m2plat de dutxaFixa les dates per veure preusVeure les fotosApartament Estudi (Studio Apartment)55 m2plat de dutxaFixa les dates per veure preusVeure les fotosHabitació Familiar (Family Room)Fixa les dates per veure preus\nSobre l'allotjamentDescripcióAl visitar Merine, vosté es sentirà com a casa a I Giardini Di Atena, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Merine. Instal.lacions per a minusvàl.lids, transport hotel/aeroport, instal·lacions per a reunions i banquets , centre de negocis, servei de cangur són només algunes de les comoditats que fan que I Giardini Di Atena sigui diferent dels altres hotels de la ciutat. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, escriptori, mini bar, balcó/terrassa per satisfer els clients més exigents. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen centre esportiu, piscina exterior, massatge, solàrium, parc infantil estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de I Giardini Di Atena la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Merine.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Idiomes ParlatsAnglèsFrancèsRomanèsEspanyolItalià Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCheck-in after 20:00 is not possible.


por Elies el Ds Des 05, 2009 2:59 am\nEnhorabona per la iniciativa i la feina feta.\nComparteixo molts dels vostres objectius, igual que molts altres companys que tambè tenen fòrums encetats, tocant temes i aspectes similars.\nNo fa falta ser massa espavilat, per adonar-se de l'esforç perdut que tots estem realitzant, al anar duplicant missatges, informacions i objectius, però sobretot, amb la dispersió de les persones... unas quantes aquí, unes altres quantes allà i uns altres una mica més allà.\nEl que no faré, serà dir que tenim que ajuntar-nos i treballar tots plegats... perquè no ha estat mai així, i no penso pas que mai ho estigui, però donant aquest fet com irreversible, sí que es podria a nivell personal, intentar participar també més o menys activament en aquests altres fórums "germans", i a nivell d'Administració, incloure les seves URLs recomenant la seva visita (com volsaltres feu).\nPot ser un pas posterior, seria un mínim de coordinació entre dos Administradors, per intentar "complementar" els dos fòrums, amb alguna modificiació de cada web (afegint temes o treient-los) per "especialitzar-la" una mica, de tal manera que amb el temps, matenint cada foro independent, es tenderia a crear una unitat conceptual que podria agafar la forma d'una "Confederació Foral" :-).\n(Ja estic somiant truites)...\nBé passo a presentar la meva URL al "webmaster", en el fil que té encetat sobre aquest tema al principi.\npor Portalcat el Ds Des 05, 2009 3:17 am\nhola company...l acabes de tocar un tema força interesant per mi en aquests moments\ni es que com pots apreciar el meu forum es jovenet i esclar d'on treus els coleguilles per xatejar? dons d'altre forums... jeje\ni al final es cert que ens dispersem... jo personalment crec més en una xarxa social on tots ens interelacionem i efectivament quan una noticia sigui important automáticament i gràcies a la xarxa tots els catalans d'un o altre forum estaran informats...\nen el fons quan formes part d'una xarxa et tornes part activa d'ella, t'intrerrelaciones amb ella i tots formem una unitat conceptuakl com tu has definit pefectament...\ncompany es un plaer coneixet...\naviam si un altre dia ens expliques alguna curiositat del tipus d'on ets o quina edat tens... com has conegut aquest forum...\nbueno ja ens anirem veient.. i ja saps que si vols fer alguna cntribució al forum... serà ben rebuda\npor TallaFerro el Ds Des 05, 2009 4:47 am\nBona dia per la nit company!!\nSona prou interessant el que comentes, bé jo aquí soc un pobre usuari que va llegint i tocant una mica els ous a l'Ayme hehehehe\npor Xose el Dl Des 07, 2009 10:14 pm\nElies escrigué: Hola companys!\nBenvingut Elias,si be no compartexo gaire la politica de aquet foro(en el sentid separatista)trobo mol acertats els teus comentaris,bè,per no dexarte dudtos,la meua opcio politica es federalista,encare que estic ja apartad gaire be de debats,ma he cansat,ja soc masa gran per segui debatin y no treuren res de profit.,pro si he fet una visita al amic de fa temp l' Ayme y ja aprofitu per di que cal expabilà per agrupa mes fores,jo en 15 dias en tenia 16 fores y l' Ayme porte mesos y en te 9, y parque he entrat jo.\npor Portalcat el Dt Des 08, 2009 12:02 am\nbueno bueno... però a aquests 9 súmali els 120 del facebook...\npor Elies el Dt Des 08, 2009 1:34 am\nHola Talla Ferro i Xose (amb l'Ayme ja ens hem saludat),\nGràcies per la vostra benvinguda... separatistes?...federalistes?... autonomistes?... republicans?... monàrquics?, qualsevol d'aquestes opcions podria ser bona si em deixen ser català com jo vull ser, de la mateixa manera que pot ser espanyol o francès, una persona de Sòria o de Montpelier: sense renunciar a la seva cultura, llengua, tradicions, sense tenir que ensenyar carnets de bon espanyol o francès... simplement: sent com se sen.\nPenso que el problema principal, no és tan el sistema polític, com la manera que s'aplica aquest sistema polític, i l'aplicació del sistema polític la fan les persones. En una república com la volen el falangistes, o com les que van fer els comunistes als països de l'Est, no em sentiria tan còmode, com en una monarquia com la dels Reis Catòlics amb aquell "tanto monta, monta tanto, Isabel como Fernando" :-), a on el rei per canviar d'un regne a l'altre tenia que demanar permís a qui administrava el territori i a on per ser reconeguts com reis, tenien que jurar abans, mantenir i respectar les lleis de cada un d'aquest territoris :-) .\nUn sistema federal amb un "café para todos" a on a la hora de repartir, es dóna el mateix a cada territori sense tenir en compta les aportacions fetes al PIB, tampoc m'agrada tant, com un sistema autonòmic amb un concert econòmic com el Basc o Navarra.\nEl que vull dir, és que el sistema polític, no és tan important com la manera en que les persones l'acaben aplicant. La Constitució actual, hagués pogut aprovar l'Estatut tal com va sortir del Parlament, però el van retallar les persones que eren al Congrés i al Senat. S'hagués pogut aprovar tal com va sortir del Congrés i del Senat, però les persones del T.C. el tornaran a retallar.\nJa em va bé un estat federalista, autonòmic, independent, republicà o monàrquic. si em deixen ser com aquests senyors de Sòria o Montpelier: és a dir, com un català en un estat, en el que em deixen ser el que sóc... sense ser considerat com un terrorista potencial :-)\n... però no estic segur que els meus ulls o vegin :-)\npor TallaFerro el Dt Des 08, 2009 2:25 am\njo soc català de pura cepa, d'espanyol només en tinc el DNI. En un estat com l'actual no em puc sentir mínimanent espanyol (o part integrant de la societat espanyola), és més, m'avergonyeix que internacionalment m'hi identifiquin.\nLes coses són així, les sento així. Jo fotia una frontera i a pendre pel cul.\nEspanya només reconeix espanya, no el que jo soc per naturalesa, és més, ataquen el que la meva llengua i cutura representen, des de fa 300 anys... no han canviat, nosaltres tampoc (be, no és del tot cert, ens han colonitzat), per tant el millor és agafar la porta i cardar el camp.\nEl sistema polític? m'és ben igual (a curt plaç), però jo vull cardar el camp d'espanya, no acceptaré cap política que signifiqui la perpetuació de la sublevació, ens hi va la supervivència cultural i lingüística i la dignitat com a poble. No hi veig cap més alternativa, la bona fe mai ha estat de la seva part ni hi serà mai, MAI.\npor Xose el Dt Des 08, 2009 1:53 pm\nAyme escrigué: bueno bueno... però a aquests 9 súmali els 120 del facebook...\nBê d' facebopk,no entinc ni ideia y d' moment no mes veig els nou del foru,mello dich,els vuit,a mi no em contis,estic de visita,pro varix entran,de fet et donarè un cop de ma,are mateix te agafu la drexa y convidare a una amiga que ja conexes del meu foru y te dunare ideias per rebre mes fores del teu estil politic.\nPro recorde,el nostre nacionalista es prou semblan,pro no igual,el teu es de portes enfora de Espanya y el meu de portes endins,pro els valors son prou iguals,tanc catalanistas es els uns com el atres,solxament ens diferencia la meua moderacio o la teua radicalitad,no es venbe axi,ja que mentre no utilixis la forsa bruta o el debat brutal,no hayà radicalitad,sino difarenta forma de entendre el nacionalisma,pro per diferencia en dit radicalitad.\nVulgue tranca em Espanya es se radical segons el meu plantajament y un federalisme,no trenca,sino que uneix y reconcilia.\nDe fet cuan parles tu de Espanya,no es tal Espanya si la veus sensa Catalunya,em Catalunya independent,Espanya dexaria de ser España.\nEspanya se va mix constitui pels reis catolics,de forma federada o similar,pues ductu que aquel tempa existis el nom de federaciò ni de estad,y se va constitui de ple em España a parti del 1714/16 em l`eliminaciò del supusat federalisme per part de Felip V,es on dieu que es va constitui Catalunya em colonia espanyola,pues no,simplement se va constitui Espanya em naciò y no em estad.\nAvui som un estad reconagut com a multinacional y multicultural segons l' Constituciò,pro no de fets,de fets tindriam que ser una federaciò y no nacions separada com dius,tu defensas el territori gaire bè de abans de casarse els reis catolics,jo de com era despres de casats,units pro separats,com a federaciò,els drets son els matexus,libartad separats o units y l`unitad es mes forta.\nPro bè,tots plagats anem cara una federaciò europea,diriam dels poples y pel seu pes,podria dintre de uns anys se Catalunya una unitad de pople federat tan a Espanya com a Europa,es cuestio de paciencia y temps si la fi es l' mateixa,Catalunya sola y separada,no es res,em paciencia y legalitad internacional,podem ser una naciò dintre de Europa,sensa tranca em el resto de Espanya,es tractaria de consegui un model federal dintre de Espanya,per queda dintre de Europa a llarg plas.\nJa es prou dificil uni els paisus catalans em una faderaciò de 6 nacions maxim,em igualtad de compatencias,l`igualtad no es pot consegui em 17 autonomias,no totas poden asumi totas las competencias per igual,tampoc economicament ,ni em ciudadania, ni ecologicament,a cambi entre 6 em podriam aproximà mol mes.\nDe l`manera que se a vulgut acosta ERC am Valencia o Balears es un fracas y de aquesta manera may sera Valencia una fedraciò, em Catalunya,son peperos,primer se a de acosta al PP,covensals de la necesitad de ser faderats,el PP si vol goberna te que varia la seua politica,te que ser federalista o desapareixa,tenen que se centrats y no radicalisats de extrema dreta y uniunistas.\nEspanya te tres opcion,una sola nacio(PP),estads o nacions fedarades,o independencia dels seus nacionalismas,separats els nacionalismas no som res,triu federalisma,nacions propias y unidas,fedarades,com eram mes o menos el 1714,pro no tanta divisio,paisos catalans SI,pro em un sol gobent federal em politics de las tres regions catalanes,un sol parlament català.\npd,com pots veure no debato de PP,ni may u e fet, y de fet,els unics que me van apoya les meuas ideias,si eren del PP,cap va ser de esquerras y una federacio es de esquerras,pro se a de convensa primer a les detras\npor Portalcat el Dt Des 08, 2009 2:50 pm\nXose parles molt de la fedreració espanyola... però es que els Catalans un cop siguem un Estat... ja podrem tenir totes les federacionms que vulguis.. amb Espanya.. la Mediterranea i Europa....\nHauriem de pensar menys amb Espanya i mirar que hi ha tot un món sencer que ens espera... en cambi Espanya desespera...\npor Xose el Dt Des 08, 2009 3:22 pm\nAyme escrigué: Xose parles molt de la fedreració espanyola... però es que els Catalans un cop siguem un Estat... ja podrem tenir totes les federacionms que vulguis.. amb Espanya.. la Mediterranea i Europa....\nJo dic la meua,tu la teva,jo de portes endintre,tu de portes en fora,es la diferencia y prou,pel demes no som tan difarens,\nja he pasat invitacio a la amigeta y a Pedro Español,ja em diras si entran,al Giovanni no crec te interisi,pro si el vol y em dius que ja el tenias y no el trovas et dunare la drexa.\n¿Vols la drexa de Seneca?je je es broma,no la tinc,no estabas al seu foro,de alla segurament pudrias treura algun simpatixan,no u se,no tinc atces al foro actualment.\nDe on podrias treura alguna drexa es de todos los foros si te registras e inspecciones el seus fores.\nFara tres o cuatra anys tenias molta recanse em duna la teua adrexa,tingas cuidado y no sortis de la legalitad,sigas pruden y moderat.\nLa situació politica avuy es similar al 36,solxament falte el primer tret de la banda que sigui,tan y fa,parque esclati igual que en el 36,cap mort per cap banda,la politica ben feta y dintra de l`legalitad internacional,mol de cuidado,no sortiu de l´legalitad.ni hayan que estan esperan el primer tret per fer la seua y radicalisma esta tan a dretas com a esquerras,molte prudencia,estem em democracia,pro no pasà dels limits,recuparà l`Espanya del 1714,no es diria jo cap ilagalitad,el separisma si,crec jo,lo primer crec que es pot tolera,lo segont està fora dels limits si no es sota una legalitad y reconaximant internacional,tu no vareix conexa el franquisma encabada la guerra,jo si,es podria repeti,sigueu mol prudents.\npor Elies el Dt Des 08, 2009 7:58 pm\nTalla Ferro a dit:\n"Espanya només reconeix espanya, no el que jo soc per naturalesa, és més, ataquen el que la meva llengua i cutura representen, des de fa 300 anys... no han canviat, nosaltres tampoc (be, no és del tot cert, ens han colonitzat), per tant el millor és agafar la porta i cardar el camp".\nAquest és una de les causes més importants de tots el problemes que tenim. Han tractat a Catalunya com tractaven a Nueva Granada en el segle XVII: "Castella és la Metròpoli i es té de fer el que diu. Qui estigui d'acord rep una garrofa i el que no, una garrotada"\nCom catalans, sempre hem assumit la diferència dels diferents pobles d'Espanya, els castellans pensen que això del "pobles d'Espanya", són mariconades de quatre separatistes. Tothom sap que Espanya és com Castella :-).\n"Reducir estos reinos de qué se compone España, al estilo y leyes de Castilla sin ninguna diferencia".\nGaspar de Guzmán, Comte Duc d'Olivares (1625)... l'origen de tot plegat.\nAquesta és la meva frase favorita, i que faig servir com signatura en els meus correus-e, i la que posteriorment va inspirar el la meva web.\nPer cert senyor "webmaster", gràcies per incloure-la en la relació de "webs amigues" i abusant una mica de la teva amabilitat, t'agrairia que en la petita explicació que hi ha, copiessis el text de l'objectiu que hi consta a la web, i que és aquest:\n"REDUCIR ESTOS REINOS DE QUE SE COMPONE ESPAÑA, AL ESTILO Y LEYES DE CASTILLA SIN NIGUNA DIFERENCIA".\nGaspar de Guzmán, Comte Duc d'Olivares (1625)... l'origen dels problemes dels darrers tres segles...\nL'objectiu d'aquest fòrum, és per decidir si li continuem donant un cop de mà al senyor Comte-Duc, o no. Desprès de rumiar-ho en profunditat, s'ha pres la decisió de plantant-li cara amb els pocs mitjans que disposem i en la única manera que sabem: la raó, el treball i la paraula, i de la manera que s'explica en el proper tema de l'Índex, anomenat "El per què de tot plegat".\nPot semblar que estic fent propaganda de la meva web, pero... és així :-).\nM'explico: Comparant totes les webs que defensen la cultura, llengua i història de Catalunya, amb una cobla, perquè acabi tocant una música harmoniosa, caldria fer uns passos en aquesta direcció:\n1.-Cada un dels instruments fan assajos pel seu compte, amb l'instrument escollit lliurement. (representat per cada una de les webs)\n2.-Admetre que si volem fer-nos sentir en mig del xivarri de la Plaça Major, tenim que potencial al "veu" del nostre instrument, amb altres instruments iguals.. o semblants. Per això podríem anar de tant en tant, als assaigs dels altres "companys d'instrumentals" i treballar una mica amb ells, per compartir les dificultats que tenen, aprendre el to i el ritme en que treballen, per aconseguir una certa harmonia dintre del grup instrumental.\n3.-Agafar consciència que encara que s'arribi al virtuosisme, el flabiol, el tamboril, la tenora, el contrabaix...sols, MAI podrem interpretar una peça musical completa.\n4.-A falta d'un mestre que doni instruccions, a fi i efecte d'anar adaptant aspectes entre els diferents grups d'instruments, que permetin poc a poc, anar cercant un mínim l'harmonia comú entre cada un dels grups d'instruments, torna a ser necessari la visita als assaigs, però aquesta vegada a cada un d'aquests components dels altres instruments, escolta'ls, demanar aclarariments a dubtes que tinguem, i finalment, col·laborar amb ells, en la mida de les nostres possibilitats.\nAixò vol dir treball. Treball per continuar assaigant sols amb el nostre propi instrument (la nostra web); treball assaigant amb altres companys que toquen el mateix instrument (o amb un so similar), mirant d'harmonitzar tons i ritmes (això vol dir, participació amb una certa regularitat en webs "germanes"); treball per anar a escoltar altres instruments, demanar informació per entendre mínimament com funcionen, i en la mida que es pugui, participar amb ells (participació més esporàdica, en webs amb les que encara que no "sonen" com la nostra, si que les reconeixem com necessàries per la interpretació de la música que volem fer.\nI fent lo així (més o menys)... fins i tot el xinesos ho saben: "Quan l'alumne està preparat, apareix el mestre". I arribarà el dia que davant de la cobla reconeixerem al mestre, que donant uns copets amb la batuta, convertirà aquells sons aïllats i estèrils, en quelcom harmònic i fructífer.\nTreball, treball i treball... és aquí a on podem marcar diferències.\npor TallaFerro el Dc Des 09, 2009 4:55 pm\nOstres m'ha agradat la teva analogia! realment es pot aplicar a molts contextos de la societat i de la vida! En prenc nota\nLa unitat fa la força i el compàs és nostra marxa. Tots junts componem la més bella melodia de la llibertat.\npor Elies el Dv Des 11, 2009 5:36 pm\nMoltes gràcies pel teu comentari i sobre tot per haver donat una pas més, al concloure que la idea es pot aplicar a altres contextos... espero que sent conseqüent, també "treballis, treballi. treballis... :-)\npor Elies el Dv Des 11, 2009 5:40 pm\nM'agradaria fer-li una ullada a la teva web, penso que els que som una mica més joves, podem aprendre moltes coses de persones amb experiència com tu.\npor Aloma el Dg Des 13, 2009 1:31 pm\nFil de la teva presentació, s'ha obert un debat força interessant, potser del millors. Primer de tot, hola i benvingut Elies.\nPenso que el tema de Catalunya es tan singular, insòlit i diferenciador, que jo al menys, no el puc comparar amb el comunisme ni amb el federalisme ni amb una confederació, ni en cap altre sistema polític que hagi existit o existeixi. Em dona grima mirar cap als països de l'Est o els EUA, o el model descentralitzat descafeïnat que hi ha al regne Unit, no trobo amb qui comparar-me... potser i en al·lusicó al comentari d'en benvolgut Xavi miraria el Federalisme (els existèix assimètrics) com el de Canadà amb el Quebec.\nDe fet, em recorda a la paraula "Estat de les Autonomies" que no existia fins que va ser encunyada pels pares de la Constitució per eludir paral·lelisme amb altres models polítics o administratius.\nEl que ara es vol "interpretat" com estat descentralitzat, pero que em sembla una interpretació pobre, única i centralista, doncs -no es el mateix- descentralitzar el poder de l'estat a altres delegacions territorials a que descentris competències i les retornis en exclusiivitat al seu territori primogènit.\nEm recorda allò de "los papeles de Salamanca" en comptes de "los papeles de Catalunya en Salamanca".\nPenso que el problema de Catalunya que portem 300 anys aguantant canonades sobre el nostre patrimoni material i inmaterial com be ens recorda en TallaFerro, que tenim representants que es queden impassibles dabant els continus atacs i que quan avancen un pas en retrocedeixen 4, que el poble prefereix no opinar per evitar enfrontaments i més atacs i que ens estem quedant petitons dabant la dessídia o el menyspreu.\nS'em enfot quin model és el millor per catalunya, per a mi l'objectiu últim es la independència. Per assolirla avui per avui, serà necessari, un Estatut desmembrat, una reforma del sistema electoral incorporants les vagueries i permetent major representativitat al Senat (la nova planta adminstrativa), 8 reformes (una cada 4 anys quan s'aprova la modificació de la Llei) del Concert Econòmic...etc... passarem per un sistema autonòmic a un sistema de concert autonòmic, en fi, hi ha moltíssim per fer. Sens dubte la independència es una utopia ara per ara per no per això hem de deixar de parlar-ne o de aspirar-ne. repeteixo és l'objectiu i entenc que s'ha de treballar en aquesta direcció. Ens falta saber com, on, falten veus cantants. Tot lo demés és marejar la perdiu.\nEn podriem parlar molt i massa pero no vull allargar en excès. Una braçada a tots i cadascu, agraïr a l'Ayme la dedicació que hi posa per facilitar un debat amigable i enriquidor i dir-vos que qualsevol aportació o comentari al meu escrit serà ben rebut i been llegit.


Les dones no som (tan) complicades...: Àlbum recomanat de juny: El camí cap a nosaltres, de Cesk Freixas\nÀlbum recomanat de juny: El camí cap a nosaltres, de Cesk Freixas\nAl Cesk Freixas el vaig conèixer al febrer de 2005, al primer concert que va fer al País Valencià. Aquest concert es va fer al Casal Jaume I de Russafa d'ACPV (ara ja tancat) i va tocar junt amb el magnífic Josep Maria Cantimplora. Una nit inoblidable en tots els aspectes. Si vas anar al concert ja saps el perquè i si no vas anar... no saps el que et vas perdre!!\nDesprés d'aquell concert l'he tornat a vore actuar unes quantes vegades més, però com aquella mai. La gent cantava, reia, el públic femení llençava sostenidors... mític.\nL'ultim disc del Cesk es titula "El Camí cap a nosaltres" i tot i que no li he demanat permís per fer-ho (Cesk: permís?) ací el tens. El disc te'l pots comprar ací.\nI si vols saber alguna cosa més pots mirar el seu web, el blog, el myspace...\nDoncs no l'habia escoltat i el que escoltat m'ha semblat molt bo.\n11 de juny de 2008 a les 15:23\nuna veu molt agradable la de'n cesk... no m'estranya gens que li tiréssiu els sostenidors!!! (algun tanga, també?) :P\nper cert... tal com el tens lincat amb firefox no el puc sentir.... he hagut d'obrir l'internet exploter... :(\nstriper: sí, està molt bé, per això el recomane :P\ngatot_x: no, van ser sols sostenidors. jo tinc el firefox i l'escolte sense cap problema. no sé per què tu no... :S\nok.... esborra el comentari, lucre... deu ser cosa del meu pc...\n11 de juny de 2008 a les 20:18\ni amb més de tres dones també... ;)\nara escoltaré el freixas i te'n diré la meua :P\n13 de juny de 2008 a les 13:36\nbusca qui t'ha pegat: oh, això no m'ho esperava de tu... xDD


Les investigadores valencianes estan entre els llocs més alts del rànquing del CSIC - À Punt\nLes investigadores valencianes estan entre els llocs més alts del rànquing del CSIC\nLes científiques troben a faltar més referents femenines en el camp de la ciència\nTres investigadores valencianes ocupen els llocs més alts del rànquing de les 5 mil científiques espanyoles més destacades segons el CSIC / À Punt NTC\n20 de juny 2022 - 17:57\nLes investigadores valencianes es troben entre els llocs més alts del rànquing del CSIC. El llistat que ha fet el Consell Superior d’Investigacions Científiques recull les 5.000 investigadores més destacades d'Espanya.\nLeonor Cerdà és investigadora de l'Institut d'Investigació Sanitària La Fe i està entre les 10 primeres científiques en la llista. El seu treball consisteix a utilitzar les imatges radiològiques per a obtenir dades que ajuden en el tractament del neuroblastoma i d'un altre tipus de càncer infantil incurable, substituint la biòpsia per una biòpsia virtual.\nAproximadament un 70% de les científiques incloses en aquest llistat estan vinculades a la Universitat Politècnica de València. És el cas d'Amparo Chiralt, que fa vint anys que investiga sobre envasos biodegradables. "Fem servir polímers que intenten substituir els plàstics actuals, però que són biodegradables'', comenta en declaracions en À Punt.\nLa jove científica de Benicarló reclama que falten més referents femenines el camp científic. "Jo soc física i jo treballe quasi tot el temps amb ordinadors, en tot el que és programació, intel·ligència artificial i en aquest camp en particular la referència sempre és el científic home'' assenyala.\nEncara que troben a faltar més facilitats perquè les dones puguen dedicar-se a la investigació, valoren positivament aquesta manera de donar visibilitat al seu treball. "Prens consciència que les coses que has anat fent han tingut a suficient rellevància perquè els altres investigats et citen" explica Amparo.


ERC obtindria 5 regidors a la Torre amb els resultats del 28-A\nFem l'experiment de traslladar els resultats de les eleccions generals a l'Ajuntament de Torredembarra\ndilluns, 29 d’abril 2019 - 09:10h\nEl ple municipal del passat dilluns, 25 de febrer, a l'Ajuntament de Torredembarra. | Gerard Recasens\nPassades ja les eleccions generals, tota l'atenció política se centrarà en els propers dies en les municipals del pròxim 26 de maig. Com és habitual, a BaixGaiàDiari.cat, ens hem preguntat quins resultats obtindria l'Ajuntament de la Torre a partir dels resultats dels comicis d'aquest diumenge. Certament, no es tracta pas d'un sondeig ni d'una ciència exacta: a les eleccions generals no s'hi presentaven formacions del plenari torrenc com Alternativa Baix Gaià, la CUP o Avui Democràcia.\nA més, en unes eleccions locals, a l'hora de decidir el vot, intervenen altres dinàmiques: en general, la major coneixença dels candidats i la vinculació més directa amb l'administració poden propiciar un vot menys ideològic i més focalitzat en altres factors. Ara bé, aquest 'experiment' sí que ens pot ajudar a fer-nos una idea de la base ideològica a la Torre i ens ajuda a dibuixar, tímidament, com es troben algunes formacions a un mes de les eleccions municipals.\nCom seria l'Ajuntament de Torredembarra aplicant-li els resultats del 28-A a la vila?\nRecordem els resultats que es van produir a Torredembarra aquest 28 d'abril:\nAplicats a l'Ajuntament de Torredembarra, quedarien així:\nERC: 5 regidors\nCiutadans: 3 regidors\nTorredembarra en Comú + Podem Torredembarra: 3 regidors\nJunts per Catalunya: 2 regidors\nAmb les llistes electorals per a les municipals a Torredembarra i seguint l'experiment, ERC mantindria els actuals quatre edils i hi sumaria la número 5, Maria Gual. Pel PSC, a banda de Vale Pino i José García, també serien regidores María del Carmen Martín i Angie Muñoz; Ciutadans mantindria tres edils, però canviaria Juan Carlos Hurtado per Noelia González; i Junts per Catalunya, que en mantindria dos, tindria Josep Maria Calvet com a acompanyant d'Anna Magrinyà.\nEn Comú Podem, quarta força aquest 28-A a la Torre, compta amb dues candidatures separades a les eleccions municipals: Torredembarra en Comú, amb Carles Fuxet al capdavant, i Podem, amb Luis Fernando Turrens, que es repartirien tres regidors. El PP quedaria fora del consistori en no arribar, per tan sols quatre vots, a un 5% que quedaria en els 414 sufragis: molt elevat a causa de l'alta participació.\nSi seguim amb la política-ficció, l'únic pacte que suma hauria de comptar, com a mínim, amb ERC i PSC (9). Sense contemplar pactes antinatura, els republicans no sumarien majoria ni amb els Comuns o Podem ni amb Junts per Catalunya. Els socialistes tampoc arribarien a sumar ni amb Ciutadans ni amb Comuns i Podem, i Ciutadans no tindria cap opció al pacte.\nEvidentment, els resultats de les eleccions municipals seran 'a priori' força diferents perquè s'hi presenten llistes com Alternativa Baix Gaià, la CUP, Avui Democràcia o Guanyem Torredembarra, i per altres factors abans ja apuntats. Caldrà, doncs, esperar poc menys d'un mes per veure com es resolen. La campanya és a punt de començar i les seves conseqüències no seran un experiment, sinó la realitat: el que els torrencs escullin pel seu Ajuntament.\nERC guanya les eleccions generals a Torredembarra\nTorredembarra es prepara per un mes gastronòmic amb una nova edició de 'De Tapes'\n"ÚLTIMA HORA: ERC guanya les eleccions generals a Torredembarra" "Neix Infinity, el gran torneig de volei-platja de Torredembarra"


Una gran ciutat | Rumb sud-oest\nAquest any 2010 es celebra el bicentenari de la ciutat de Buenos Aires.\nEn aquesta cosmopolita metròpoli es barregen barris moderns i tradicionals, on tens la sensació de no haver sortit d’Europa, amb zones més degradades.\nPlaza de Mayo (des de la Casa Rosada)\nVaig visitar la Casa Rosada i el despatx de la presidenta Cristina Fernández de Kirchner.\nSuport o rebuig?\nPuerto Madero és el barri més modern de la ciutat, on hi ha edificis d’oficines i d’apartaments de luxe, i restaurants. Els iots que es veuen amarrats deuen ser dels que viuen en aquesta zona.\nSan Telmo és un barri amb encant, carrers estrets amb llambordes i alguns edificis colonials. És una de les zones que més m’ha agradat.\nRecoleta és on es concentra la classe alta dels “porteños”, amb amples avingudes i extensos parcs i zones verdes. El cementiri de Recoleta és conegut per que hi ha enterrada, entre altres, Eva Perón.\nTomba d’Eva Perón\nEl barri de la Boca és eminentment obrer i és considerat també un barri marginal. Una de les característiques més rellevants és que els edificis tenen les façanes fetes amb xapa metàl.lica pintada de colors, perque els habitants aprofitaven les restes dels pots de pintura amb que pintaven els vaixells per decorar les façanes. Conegut també per l’equip de futbol Boca Juniors, d’on va sortir Diego Armando Maradona.\nLucía, t’ho tenies molt calladet això, eh?\nNo he pogut adjuntar més fotos de La Boca per problemes logístics.\nLa Bombonera (la cancha de Boca)\nUs adjunto dues perles del figura. La primera només es pot definir amb dues paraules, com va dir el narrador Víctor Hugo Morales (que per cert és d’Uruguai): “Barrilete Cósmico”.\nLa segona és del personatge vingut a menys, polèmic i que provoca la divisió entre els mateixos argentins.\n« Arribada a Buenos Aires / Arrival to Buenos Aires\nVisita obligada »\n[…] capital : Buenos Aires […]\nHola Marc i Raquel! Disculpeu que no us hagi contestat abans però estava fent la travessa integral dels Pirineus, a peu, seguint el GR-11 i vaig tornar el divendres passat. He entrat al vostre blog per deixar-vos un missatge allà però no he trobat la manera de fer-ho així que us responc des del meu.\nJo vaig anar a la Laguna 69 des de Huaraz. Heu d’anar al “paradero” de combis (furgonetes) que van a Yungay. L’agafeu i baixeu a Caraz i agafeu una altra combi fins a Cebollapampa, de fet et deixa en un revolt, baixes fins a una esplanada (es pot acampar) i des d’allà comences l’excursió. Si llegiu l’entrada del blog d’aquesta excursió allà ho explico. Per tornar des d’allà a Huaraz, el que em va passar a mi és que al revolt on et deixa/s’agafa la combi, em vaig trobar l’amo del hostel on estava allotjat, que hi ha dies que organitza la sortida a la laguna 69, i vaig tornar fins a Huaraz amb ells i amb el grup que havia portat, i em va costar el mateix que si hagués agafat una combi fins a Caraz i una altra de Caraz a Huaraz. El preu = 20 soles (només anada).\nHe llegit que esteu a Bolívia, i això em fa pensar que ja heu passat pel Perú, però potser no és així. Qualsevol informació que necessiteu m’ho feu saber. A Bolívia hi vaig estar 3 mesos.\nUna abraçada i que continueu gaudint del viatge,\nBy: nizzamudin on 12/08/2013\nGran primer reportatge gràfic!! Escombrant una mica cap a casa, faré dos apunts:\n– el primer, que la plaza de mayo és espectacular! Tant per les dues fotos que has fet, com pel que representa per part del poble argentí.\n– el segon, crec que quan s’està en qualsevol ciutat, hi ha d’haver una visita obligada a l’estadi(s) de futbol, això sí que és pur art… i més si l’estadi és la Bombonera i és on juga Boca!! D’aquí hi han nascut dos grans: el Diego i el Titán Palermo!!!\nI ara res, a gaudir dels charrúas!!


El mag Merlí. Quan l'Anna, la Teresa i l'Helena es porten malament, la Bruixa Avorrida les castiga enviant-les a un conte i no les deixa tornar a casa fins que tot acabi com ha d'acabar.\nInclou Enganxats als taurons i El regal d'aniversari de l'Aviva\nInclou La companya de pesca de la Tiny, Papallones, Plantem un arbre i El Rei i la Crystal toquen al Roc Vermell\nInclou Calitja, L'entrenament, Llum i guia, Els fanalets de paper, A casa, El dia de Santa Escalunya i La Costa del Cèrvol\nInclou Les pedres que parlen, La còlera dels corbs i La por del Gran Gris\nInclou L'os net, El joc de l'os, Aerolínia lèmming, Os zen, El mapa del tresor, Batgrizzy, Esperits curiosos, Os globus i Coixí per a ossos\nInclou L'Oni-Chan, L'osset de peluix malvat i La Prodígia\nInclou L'intercanvi, Enguixades, El zoròscop, Adeu vacances! i El peluix de la sort\nInclou La muntanya de les estrelles i Superespies 2: La màquina pispadora\nInclou Les Tres Bessones i el timbaler del bruc i Les Tres Bessones i la cigala i la formiga\nInclou Foc a la fàbrica, Un pastís especial, El campament per l'harmonia, Un amic per al peixet i Llum ambre\nInclou Un carbassó de campionat, Zeelionari i Abducció alienígena\nInclou Opòssum de butxaca i On pasturen els bisons\nAllò que vola per sota. La sèrie reprèn el fil de la pel·lícula Com ensinistrar un drac, en què els vikings habitants de l'illa del Fred havien acabat fent les paus amb els seus antics enemics, els dracs. I tot gràcies al fill del cap de la tribu, el Singlot, un noi poc dotat físicament però molt sensible i intel·ligent, que s'havia fet amic d'un petit drac ferit, l'Esdentegat. A la sèrie, el Singlot i els seus amics, a més de portar l'Acadèmia de Dracs, s'hauran d'enfrontar a mons nous més hostils que la seva petita illa, a dracs nous que no es poden ensinistrar i a enemics nous que busquen destruir l'harmonia entre vikings i dracs.\nInclou La balada de Robin Hood, En Blaise, el forçut i En Robin de mai no acabar\nInclou El venedor de sorra, Camaleó i Fornèrix\nInclou Un problema de mides, Súper grizzy bros, Formació extrema i Cures intensives\nEls alemanys van concebre una nova tàctica militar anomenada Blitzkrieg, la guerra llampec, que va servir als nazis per dominar els combats aeris i terrestres i els va permetre ocupar Polònia i conquerir França en qüestió de setmanes. La Gran Bretanya, el Canadà i altres països de la Commonwealth van declarar la guerra a Alemanya.\nInclou Ciudad Juárez: la guerra dels càrtels\nInclou Or verd\nEl 1523, 12 monges s'escapen del convent de Nimbschen, impulsades pels escrits de Luter, que han llegit clandestinament. Una d'aquestes monges, Caterina de Bora, que havia jurat castedat i fins llavors estava casada amb Jesucrist, es casa amb Luter. Tenen fills i Caterina converteix el monestir de Luter en una residència d'estudiants i una pensió pròspera. A més, fa tot tipus de negocis i participa en les converses que manté Luter amb altres homes cultes partidaris de la Reforma.\nEl Te Radar visita Houston, Texas, el bressol del petroli nord-americà, per veure com han recuperat del cementiri de cotxes el DeLorean que l'actor Michael J. Fox va fer famós a Retorn al futur, per convertir-lo en un espectacular vehicle elèctric.\nTe Radar mira más allá del pico petrolero para buscar productos alternativos al petróleo hechos en los Estados Unidos. Los hay que se elaboran con todo tipo de cosas, como algas y grasa de aligátor. Descubre también que con una combinación de sol y fruta se puede fabricar un combustible que puede hacer funcionar un coche normal y corriente.\nA la vall del riu Soca, a la petita vila eslovena de Kobarid, a tocar d'Àustria i d'Itàlia, Ana Roš i Valter Kramar regenten el restaurant Hiša Franko. Sense formació culinària prèvia, l'Ana ha anat aprenent sobre la marxa l'ofici de cuinera i en Valter, el de sommelier, fins a convertir el Hiša Franko en una referència d'àmbit internacional. I ho han fet a base de reinventar la cuina eslovena de tota la vida traient el millor partit de tot allò que es cria a la vora de casa: vins, formatges, carn, peix i hortalisses, al compàs de les estacions de l'any.\nLa Patricia és lingüista i ha fet un màster sobre llengües i moviment de població a la Universitat de Girona. El seu treball de recerca ha estat sobre les actituds lingüístiques dels llatinoamericans en relació al català. Per la seva banda, des que va marxar d'Ankara, la capital turca, l'Oguz ha viscut sempre en grans metròpolis, com Istanbul o París. Allà va conèixer la Greta, que el va portar a Catalunya. Barcelona té per ell una mida que la fa molt humana i on la gent pot sentir-se més pròxima que en altres ciutats excessives.\nSense saber si l'Eva està bé o no, el Ricardo ha d'assistir al judici. Mentrestant, a El Faro, la Fina i el Damián fan venir tots els clients per avisar-los que avui no els poden servir.


perquè el vi torni a la nostra taula de cada dia: Pla de Bages: més enllà de les varietats autòctones\nPublicat per Oriol Pérez de Tudela a 10:37\nEl Pla de Bages va confirmar que la gent és part del paisatge (entès com a un lloc, un moment, una tradició) i per tant, la gent és part del "terrer". Això que s'ha dit a altres tertúlies pren una dimmensió de veracitat contundent quan es parla d'aquesta D.O.\nLa gent com a part del paisatge jo ho veig clar al Penedès i a la Terra Alta; i al Priorat (entès en el sentit ampli, administratiu). A la resta de Denominacions d'Origen que hem anat veient, els viticultors són minoritaris i, en conseqüència, poc representatius del paisatge local. Tanmateix, però, sí que és cert que aquesta gent, a vegades rara en els seus territoris respectius, apassionats en un món estrany, acaben de donar caràcter als vins que fan, i crec que és el cas del Pla de Bages, tal com vàrem veure a Costers del Segre, a l'Empordà o a Alella, per exemple.\nCrec que diem el mateix (corregeix-me si cal) però m'ha semblat pertinent puntualitzar!\n23 de setembre de 2009, a les 14:04\nEfectivament, la puntualització és vàlida.\nJo em referia a la gent en general, no només els viticultors.\nA tota la gent que fa una feina tenint en compte el territori immediat.\nEm va semblar que hi havia una sinceritat gairebé paisatjística en la manera de fer dels convidats de la D.O. Pla de Bages. Però com coneixo bastant la zona, pensava també en els restauradors(n'hi havia un a la tetúlia), els empresaris i algun conegut directe.\n23 de setembre de 2009, a les 15:45


Vallesos 2 - Patrimoni - Els nostres campanars barrocs i neoclàssics\nL’austeritat caracteritza les torres vallesanes, entre les quals destaquen les de Sant Feliu de Sabadell, Caldes de Montbui i Sant Feliu de Codines\nDelfí Dalmau i Argemir (text)\t, Josep Prims (fotografies)\nAlgú em va preguntar què hi veia en els campanars que no veiéssim en altres edificis. L'alçada? És que no són altes les construccions d'avui dia? No vaig trobar altra resposta que dir-li que un campanar ens encanta perquè és alt, certament, però sobretot perquè hi veiem valors estètics, i fins i tot espirituals.\nAquests mots em serveixen per donar-vos l'explicació següent: hi ha campanars i campanars, i per més barrocs, gòtics o romànics que siguin, si no tenen allò que en diem estètica, una certa bellesa, no ens criden l'atenció. No us donaré, doncs, una llista de campanars dels segles xvii i xviii, us donaré algunes dades que em semblin destacables d'aquests campanars que tenim a les comarques vallesanes, ja sigui per la seva alçada, per les seves característiques estètiques o per alguna o altra cosa que els distingeixi.\nEn principi em cal dir que el temps en què predomina l'estil barroc, al segle xvii i principis del xviii i el neoclàssic, segona meitat del xviii i principis del xix, molts campanars varen ser restaurats, modificats, completats i avui no es pot dir que tinguin cap estil concret, en tot cas hi veiem parts d'un moment i parts d'un altre. Són obres mixtes. També val la pena saber que en aquests temps es van aixecar construccions sense amotllar-se a cap estil, només amb finalitats funcionals. Molts campanars nostres són d'aquest moment i no tenen cap interès especial.\nEl neoclàssic és un estil auster, sotmès a normes que volien acomodar-lo a èpoques passades que en aquells moments admiraven els artistes europeus quan s'anaven descobrint les meravelles de la Grècia de l'antigor. Aleshores els polítics, els monarques de la Il·lustració, es van ficar en art, també. I van voler donar normes als arquitectes i ho van fer a través d’institucions anomenades acadèmies. Així, en la cort madrilenya, es va concedir autoritat a l'Academia de Bellas Artes de Sant Fernando sota la vigilància d'arquitectes tan famosos com Juan de Villanueva o Ventura Rodríguez. Aquesta institució madrilenya exigia que se li presentessin el plànols de les noves construccions, les religioses sobretot, de qualsevol lloc de l’Estat i feia que se sotmetessin als nous criteris, i si no, obligava a rectificar-los, en una paraula, no els autoritzava.\nPerò a l'hora de la veritat, els tracistes de la nostra terra, que des d'aquell moment calia que aprovessin els seus coneixements a Madrid i passaven a denominar-se arquitectes (abans eren simples mestres de casa avalats pel gremi corresponent) acaben les traces dels nous edificis acomodant-se més o menys a les noves normes, fredes i equilibrades però, en el moment d'aixecar les esglésies, els constructors les acomodaven a criteris anteriors, al gust de la gent captivada per les meravelles ornamentals del barroc saltant-se les normes de Madrid. No ens ha d'estranyar, doncs, que a l'interior de moltes esglésies hi veiem característiques del neoclàssic però que les portades encara s'hi trobin les columnes salomòniques barroques, els frontons truncats, les cornises destacades, els murs corbats, etc. etc. amb decoració plena de corbes i contracorbes, marcs plens de flors i gotims de raïm, per exemple.\nCal dir que els nostres campanars barrocs i neoclàssics, els catalans, de fet són sempre austers i no es noten massa les diferències d'estil, sobretot en les nostres comarques vallesanes a diferència d'altres on hi veiem més gust per la decoració, com per exemple en terres tarragonines o lleidatanes on hi trobem magnífics campanars com el de Vilalba dels Arcs, Gandesa o Maspujols, per donar algun exemple on l’art barroc hi apareix esplèndid, tot i que moderat, ja ho he dit, com sempre han estat les coses a Catalunya.\nI encara més, sovint veiem portades d'esglésies ben barroques, campanars acomodats a aquest estil i, per l'interior de les naus, les voltes encara segueixen essent com en el gòtic, sobre nervis i arcs ogivals. Així ho veiem, posem per cas, a la gran església de Caldes de Montbui.\nPredomini al Vallès Oriental\nSi ens fixem ara amb els campanars d'aquells moments al Vallès, notem de bon principi que aquells que es distingeixen per les seves característiques més pures, predominen més en el Vallès Oriental que en l'Occidental. Així com, un segle després, els campanars modernistes, estan més ben representats en l'Occidental.\nTrobem a Sabadell el campanar barroc de Sant Feliu; és de la primera meitat del segle xviii. Tot ell, de dalt a baix, mostra planta octagonal. La majoria de campanars barrocs i neoclàssics tenen un primer alt cos de planta rectangular; no és sinó fins a mitja alçada quan sobresurten del nivell de la teulada del temple, que adopten la planta vuitavada. Solen acabar en un terrat protegit per la balustrada i amb pinacles als angles. La part superior sol ser robusta, de carreus de pedra natural ben escairats i amb baranes de columnetes tornejades, aquelles que en diem balustres. Al Vallès no es coronen en forma d'agulla o de cúpula, cosa que sí que veiem en altres zones del nostre país. Sovint els cossos inferiors estan bastits amb materials modestos, maçoneria o fins i tot paredat, i amb els caires enrobustits a base de carreus ben escairats. Però la cel·la normalment tota ella és aixecada amb sòlids murs de carreus de considerable gruix. Per evitar que la verticalitat de la torre resulti dominant, se solen repetir a diverses alçades, unes línies que sobresurten més o menys dels murs, el que en diem motllures i que serveixen, a més a més, per indicar els diversos pisos en què es divideix. A dalt de tot se sol situar l’estança on es troben les grans campanes litúrgiques. Un servidor l’anomena “cel·la”; té obertes finestres o finestrals a cada cara, o almenys a cares alternes i sol presentar alguna decoració que la fa atractiva. La seva robustesa ve exigida per contrarestar el pes de les campanes i sobretot per suportar els impulsos que fan en voltejar.\nSant Feliu de Sabadell\nEl campanar de Sant Feliu de Sabadell, robust, amb un perímetre a la base de més de 30 metres, té murs de paredat amb carreus a cantoneres i la cel·la, en canvi, és a base de maons, fet no massa usual. Fa una alçada de prop de 40 metres. Les escales que pugen fins a la cel·la, en els campanars d’aquestes èpoques i posteriors, solen ser amples, arrapades als murs, sobre voltes catalanes i deixen un ampli ull central. Així són les del campanar de Sant Feliu.\nEl que us he dit d’aquest campanar val també per altres del Vallès Occidental com el de Santa Perpètua de Mogoda, el de Sant Feliu del Racó i el neoclàssic de Vacarisses. El de Santa Perpètua es va aixecar al damunt d’un cimbori antic; els vuit costats que el conformen són força desiguals, els seus murs són de paredat amb carreus a cantoneres. Fa uns vint metres i escaig de perímetre. El de Sant Feliu del Racó, si fa no fa és com els altres, murs de paredat i cantoneres de maó vist; el perímetre de la base quadrada fa uns 24 metres; el segon cos és vuitavat. El neoclàssic de Vacarisses encara que té murs aixecats amb antics carreus aprofitats d’una església antiga, per l’exterior no són visibles ja que ha estat arrebossat i pintat amb un to blanquinós; el perímetre de la base li falta poc per arribar als 20 metres; el segon cos no és plenament vuitavat; té, això sí, els caires aixamfranats, fet força usual en molts altres.\nHi ha llocs on el campanar només té del barroc o del neoclàssic la part superior. Ho veiem a Sant Pere de Reixac, a Sant Julià d’Altura de Sabadell, a Polinyà, i no s’hi noten pas les característiques de l’estil.\nEl de Caldes de Montbui, el més alt\nEl campanar de l’Ametlla té planta quadrada de dalt a baix; fa uns 30 metres de perímetre; té els murs arrebossats i pintats d’un color clar; a la cel·la sí que es veu la pedra viva a base de carreus ben escairats, però el capdamunt, nou de trinca després del 1939, ja fuig del model que hem vist; està completat amb una teulada de quatre vents.\nEl de Caldes de Montbui és el mes alt de la comarca; fa un perímetre de poc més de 30 metres i el seu segon cos és vuitavat, amb costats desiguals; això fa que la cel·la estigui oberta amb finestrals també desiguals. Els seus murs tenen paraments de carreus en la base i en la cel·la; entremig hi ha cossos que els tenen de paredat amb carreus a cantoneres; fa una alçada d’uns 40 i tants metres; en feia 44 abans que l’escapcessin de l’alta espadanya central que figurava al seu terrat. Tots aquests campanars són del barroc i, com veieu, tenen els murs llisos només interromputs per fines motllures, però impressionants per la seves mesures i les seves proporcions.\nEl de Castellterçol també és barroc, amb un perímetre a la base quadrada de 34 metres i una alçada de 32. És molt robust però no tan esvelt com els altres. El seu segon cos té planta octagonal. Els murs són de paredat amb cantoneres de carreus: la cel·la tota ella és aixecada amb carreus que la fan per tant molt resistent. El de Sant Quirze Safaja és gairebé idèntic al de Castellterçol, amb un perímetre més reduït, de poc més de 25 metres i d’una alçada modesta.\nEl de Sant Celoni és si fa no fa com els ja anomenats, amb un perímetre de poc més de 24 metres i una alçada de 34; com els altres té un primer cos quadrat i un de segon vuitavat. És ben interessant, però queda una mica apagat davant de la magnífica i grandiosa façana esgrafiada del temple.\nEl campanar de la Garriga segueix el mateix model, fa un perímetre que per poc no arriba als 30 metres i una alçada de 32. El de Cardedeu també segueix el model indicat, i les seves mesures una mica més reduïdes; de perímetre fa 23 metres i d’alçada poc més de 27.\nEl de Sant Feliu de Codines és neoclàssic, pel que fa a l’època en què fou aixecat, però poc es distingeix dels altres de la zona. Fa una alçada de 33 metres i té un perímetre de 30. Té dues particularitats a assenyalar. Es troba arran d’un espadat i un dels seus murs baixa fins al fons d’ell; no s’ha tingut en compte a l’hora de mesurar l’alçada ja que s’ha fet des d’on arrenquen els altres tres murs. L’altra particularitat es refereix a l’escala interior. És una escala moderna, refeta després del 1939. La va planificar un arquitecte deixeble de Gaudí, Isidre Puig i Boada. És digne de veure; la part baixa s’aferra als murs reforçats amb arcs aixecats amb maons i l’escala es troba entre aquestes dues estructures fins arribar a la cel·la; des d’ella fins al terrat hi ha una altra escala que s’aferra a una estructura central cònica i puja per damunt d’una volta helicoïdal, tota una originalitat que només he vist en un altre campanar, el de Sant Cristòfol de Premià de Mar. Val la pena de visitar-lo, però com podeu veure, aquests elements ja no són ni barrocs ni neoclàssics.\nTenim altres campanars pujats en època del barroc o poc posterior que es faria llarg d’anar explicant. Els que he detallat m’han semblat els més significatius. Però si aneu a la Batllòria n’hi ha un que té el privilegi d’haver inspirat una poesia a mossèn Pere Ribot i la veureu reproduïda en una placa encastada a la seva base. Als dos Lliçà els veureu despullats de l’arrebossat que els feien vells i desmanegats; avui han quedat bellament refets amb murs de pedra viva i són de planta quadrada de dalt a baix; també la tenen els del Coll i de Bigues. A Vallgorguina n’hi ha un de neoclàssic, arrebossat i pintat en un to clar, i que no és massa ben deixat; caldria fer-hi alguna cosa perquè aparegués amb tota la seva magnificència si li traguessin la capa que l’enlletgeix. Altres de més modestos serien els de Bigues, el Coll, la Costa del Montseny, Llinars, la Móra, Riells, aquests dos últims del temps del neoclàssic encara que sense personalitat. També aquí hi ha campanars que només tenen, amb prou feines, l’estil barroc o neoclàssic en la seva part alta; així passa a Riells i a Llinars.\nI bé, ara com ara, això és tot. I és una meravella, és un tresor; un tresor que tenim a cada poble, a cada ciutat, a cada barri. És obra dels nostres avantpassats; ho van aixecar amb la suor del seu treball i amb l’aportació dels seus estalvis. Només per això ja ho hauríem d’estimar i salvaguardar. Però també és un signe d’identitat, de cada lloc, i també del nostre sentit de la vida, de la nostra espiritualitat. És obra humana, és obra que vol deixar constància que els humans aspirem a un món superior millor, més d’acord amb els valors que avui tant es proclamen de justícia, igualtat, civisme, llibertat, respecte, etc. etc. La fortalesa d’aquestes torres hauria de ser estímul perquè nosaltres no ens sentíssim dèbils i porucs davant dels reptes del futur. Si ells han travessat segles, i han aguantat, ens són senyals que hem d’aprofitar. Com ells no hem de perdre mai l’esperança que nosaltres podem travessar els temps, per convulsos que siguin, amb fermesa i confiança.\nEsglésia de Santa Maria de Caldes.\nSant Feliu de Sabadell.\nEsglésia de Sant Fruitós de Castellterçol.


En aquest festival musical celebrat a Lloret de Mar, a Girona, muntem diverses de les nostres carpes de lloguer. Instal·lades al voltant de l’estadi servien per a, entre altres coses, marxandatge o restauració.\nLloguer de carpes per a esdeveniments i festivals\nCarpes per a festivals de lloguer\nCarpes per a exterior de lloguer\nLa distribució de les carpes es va realitzar de la següent forma, diverses carpes individuals de 3×3 per a marxandatge o esdeveniments del festival. També muntem diversos mòduls de 9x3m, destinats als bars i empreses de restauració al servei dels clients.\nLloguer de carpes segures per a festivals\nTendals de 3x3m per a festivals de lloguer\nCarpes plegables a Girona de lloguer\nLloguer Carpes Barcelona porta oferint un material d’alta gamma des de fa deu anys. Carpes fabricades per a no sofrir en exterior i poder oferir seguretat en tot moment. A més, amb les nostres parets de tancament integral podem separar espais dins de la carpa, o tancar a la nit l’estand.\nLloguer de tendals de 3×3 per a esdeveniments\nCarpes de color gris i blancs de lloguer\nOferim lloguer de carpes en diversos colors, en aquest cas amb sostres de color gris i parets blanques, preguntin pel nostre estoc de colors. Lloguer de carpes plegables per a festivals de música, així com esdeveniments culturals, presentacions d’empresa, fires, festes… Carpes de lloguer a Girona, Blanes, Lloret, Tossa, Tordera, Premià…\nMuntatge modular de carpes per a festivals\nTendals de lloguer per a festivals musicals\nTendals a Lloret de lloguer de 3x3m


Xesco Arechavala: Lecciones de vértigo, de Josele Santiago\nLecciones de vértigo, de Josele Santiago\nUna de les millors sorpreses musicals de l’any ha estat la publicació del quart disc d’estudi del madrileny Josele Santiago. El rock no ha mort!\nLecciones de vértigo està format per 13 peces ben escrites, amb bones melodies, guitarres potents i la veu personal de Josele Santiago. No cal res més per fer bona música, però n’hi ha pocs que sàpiguen fer-ho bé. A vegades allò senzill és molt complicat, però en Josele Santiago l’encerta de ple.\nAl meu entendre, dos factors defineixen l’atmosfera de Lecciones de vértigo: El primer es que a Josele li agrada (i escolta) més la música dels anys 50 que la que és fa actualment. El segon es que ha recuperat la Fender Telecaster dels primers anys de Los Enemigos. Amb aquestes dades us podeu fer una bona idea del so del disc: Rock clàssic, pausat però alhora enèrgic.\nFeu-vos amb el disc i escolteu-lo tranquil•lament però amb el volum alt, al cotxe conduint per una petita carretera comarcal un vespre fosc o a la terrassa un capvespre fent una cervesa i gaudint dels primers vents frescos de tardor.\nSort que de veritat, el rock no ha mort!\nPublicat per XescoArechavala a 4:02 a. m.\nLa doble fila a la ciutat de València\nCrisi i sistema, un article de Manuel Castells\nRiña de Gatos. Madrid 1936, d'Eduardo Mendoza


SEGONA JORNADA DEL TROFEU MESTRES AL TRINQUET PELAYO - Fundació de Pilota Valenciana\nDimecres 18 de Desembre del 2019 a les 15.48 hores. JAM\nSEGONA JORNADA DEL TROFEU MESTRES AL TRINQUET PELAYO\nEl Trofeu Mestres de Pilota – Gran Premi Juegging completarà este dijous, dia 19 de desembre, la disputa de la segona semifinal al trinquet Pelayo de València. En partida programada a les 18.00 hores, Puchol II, Santi i Monrabal II s’enfrontaran a De la Vega, Félix i Bueno.\nEls equips participants en el torneig han estat confeccionats amb els pilotaris que encapçalen el rànquing oficial en la modalitat d’escala i corda, i en esta eliminatòria en concret s’anuncia a algunes de les figures que més han brillat durant la temporada.\nEl cas més recent és el de Puchol II, que recentment es va proclamar vencedor de la Copa per cinquena ocasió, sent així el primer jugador que ha aconseguit en propietat el trofeu de campió. Per a molts dels habituals del trinquet, el pilotari de Vinalesa és a hores d’ara l’escaleter en millor forma de la nòmina professional.\nEn el mateix equip, Santi i Monrabal II van guanyar el passat diumenge al mateix trinquet Pelayo la primera edició del Trofeu Jo sóc, torneig en el qual huit equips han representat al Levante UD i al Villarreal CF. El mitger de Finestrat i el punter de Vilamarxant van formar amb De la Vega, que esta vegada serà el seu rival. Un altre assoliment important de Santi i Monrabal II en el present curs ha sigut arribar a la final de la Lliga, també com a companys, en esta ocasió amb Pere Roc II com a rest.\nEn la formació contrària, De la Vega ha estat un dels grans triomfadors de l’any. A més de l’esmentat Trofeu Jo sóc, el pilotari d’Almussafes ha guanyat dues de les competicions oficials més importants, cas de la Lliga i el Trofeu Diputació de València de frontó, i va ser finalista en la Copa.\nDavant, Félix va acompanyar a De la Vega en la consecució del títol de la Lliga, també ha guanyat el Trofeu Diputació de Castelló així com altres tornejos de curta durada, però de prestigi.\nPer la seua part, Bueno va fregar amb els dits el títol del Trofeu Jo sóc i de la Copa 2, encara que es va haver de conformar amb arribar a la final, mentre que en la Lliga va ser semifinalista.\nPerò, independentment de la bona trajectòria de tots sis pilotaris, el més important és el més immediat, la partida d’este dijous a Pelayo, la qual l’afronten estant en un magnífic moment de forma. Els vencedors es trobaran en la final del dissabte, que també es jugarà a Pelayo, a Genovés II, Jesús i Tomàs II.


Sicat E3 – Mòdul Finances\nEurofinances és la Gestió Comptable i Financera de SICAT I3. Desenvolupada des de l’experiència de l’usuari, aconsegueix fer fàcil allò que per a alguns aplicatius més tradicionals és impossible.\nEliminació de processos repetitius gràcies al disseny d’assentaments models i periòdics.\nComptabilització automàtica per a la gran majoria de les operacions més habituals, tals com:\nAquesta funcionalitat permet a l’usuari confeccionar una infinitat de pressupostos tant comptables com a analítics i/o de projectes amb una operativa senzilla i un control de seguiment rigorós i eficaç.\nEl control dels diferents centres de cost s’ha agilitat de tal forma que es poden definir tants tipus de cost com siguin necessaris.\nSicat E3 – Mòdul Fabricació\nA partir de l’acceptació de la comanda o contracte des del mòdul de Vendes o CRM, s’inicia la tasca de fabricar. Normalment en altres ERP per a PIMES, aquesta part no està considerada. No obstant això SICAT I3 incorpora un mòdul de fabricació basat en MRP II capaç de preparar les ordres de fabricació considerant l’estoc de materials existent i evitant el llançament innecessari de comandes a proveïdor. Tots els nostres Clients actuals troben en aquest mòdul una manera simple i eficaç de gestionar materials, ordres de fabricació, planificació, etc.\nEl Pla mestre de fabricació de SICAT I3 inclou la possibilitat de simular plans alternatius que ajuden a decidir què articles fabricar, quins components adquirir, quines operacions subcontractar, i en quin moment ha de començar-se la producció i/o el procediment de compra. Per a això, el sistema genera suggeriments de fabricació i de compra.


10 consells poc coneguts sobre com aconseguir un cabell més sa i més llarg | CAT.MichaelrMccartySpalmBeach.com\nPanys llargues, suaus i brillants són una cosa que moltes noies els agradaria tenir, però no tenen la paciència per deixar que passi. Els cabells llargs i pot significar que "Wash and Go" es converteix en una cosa del passat, però que pot ser un petit preu a pagar per els cabells llargs i bonic. No hi ha res dolent amb els cabells curts, és clar, es veu meravellós, però si vostè està tractant de fer créixer el seu pèl llarg, aquí són deu consells que ajudaran a fer créixer més ràpid i mantenir el seu aspecte saludable.\n1. Tenir els ajustos regulars\nRetall del seu pèl no fer-lo créixer més ràpid, això és només un mite, però, si no ho ha retallat el cabell amb regularitat, que farà que el procés de creixement del seu pèl llarg prendre més temps. Si no manté retallat el cabell, les puntes obertes tindran més viatges en el temps més amunt en els flocs de cabell i això vol dir que, la propera vegada que es deixi els cabells retallat, més hauran de ser tallat.\n2. Recordeu que no creixerà durant la nit\nNo impacient! pèl La majoria de la gent creix a un ritme del voltant d'un quart de polzada d'un mes, de manera que serà un temps abans del seu cabell arriba a la cintura! Hi ha moltes coses que pot fer per protegir el teu cabell del dany i fomentar un nou creixement, però aquí hi ha maneres miracle de créixer els cabells llargs.\n3. No tots els dies Xampú\nEl xampú és ideal per eliminar la brutícia, acumulació de producte, i l'excés de greix del seu cabell, però el seu cabell necessita una mica d'aquests olis naturals per mantenir-lo sa i brillant. La majoria de la gent no necessita xampú cada dia, així que evita un dia i deixar que el cabell es mantingui sa de forma natural. També l'ajudarà a mantenir el cabell sa si es canvia a un xampú suau, i amb prou xampús es tira de tots els olis naturals del teu cabell.\n4. Mantingui el seu cabell ben condicionat\nPer mantenir el cabell sa i per ajudar-lo a créixer molt, cal condicionar el cabell cada vegada que es mulla. Condicionadors rehidratar el cabell i que substitueixen les proteïnes i els lípids que es perd a través del rentat, de manera condicionat no és un extra opcional, és una necessitat!\n5. Aclarit en fred després d'una dutxa\nUn rajolí d'aigua freda en el cabell després d'haver rentat amb xampú ajudarà a mantenir el cabell sa i que es veurà molt millor també. Un esbandida amb aigua freda es tancarà les cutícules i ajuda a prevenir el dany també. No cal gastar massa temps sota l'aigua freda, prou per prendre la calor fora del seu pèl.\n6. Utilitzeu un tractament d'oli calent un cop a la setmana\nQuan el cabell es posa en marxa per aconseguir llarga, cal recordar que els cabells en els extrems de les seves trenes va a obtenir en una mica d'edat, de manera que necessitaran una cura especial per mantenir-los en bon estat de salut. La millor manera de mantenir els cabells llargs sa i fort és l'ús d'un tractament d'oli calent un cop a la setmana. Estilistes recomanen l'aplicació d'oli calent per al cabell humit i deixar actuar durant 10 minuts abans que el xampú que s'anés amb un xampú suau.\n7. Raspalli seu pèl per difondre els olis naturals\nRaspallar els cabells no només fan que el seu cabell es vegi més neteja, sinó que també s'estén als olis naturals del teu cabell al llarg de tota la longitud i també ajuda a estimular la circulació en el cuir cabellut. Dóna-li al teu cabell una bona raspall, almenys dues vegades al dia, i no us oblideu de raspallar els cabells última hora de la nit, abans d'anar-se'n al llit. Quan es raspalli, utilitzeu un raspall de truges naturals i començar a la coroneta del seu cap i la seva forma de treball.\n8. Evitar sulfats\nLa majoria dels experts coincideixen que els sulfats són dolents per als cabells. S'assequen al cabell, fent-lo més fràgil i per tant més propensos a patir danys. Per desgràcia, la majoria de les grans marques de xampús contenen sulfats perquè fan escuma de xampú millor. Fer un punt de mira per al xampú lliure de sulfat o, alternativament, vostè podria fer la seva xampú a casa. Qualsevol que sigui la forma en què ho fa, evitant xampú amb sulfats mantindrà el seu pèl molt més saludable.\n9. Coma més proteïnes\nSi vostè no està menjant una dieta saludable i que està permetent que es deshidrati, a continuació, el seu pèl és una de les primeres coses que patiran. Rampa sobre de la seva ingesta de proteïnes i que va a donar al seu pèl els nutrients que necessita per créixer llarga i saludable. També cal beure molta aigua perquè no es deshidrati. Això també l'ajudarà a mantenir el cabell saludable.\n10. Massatges al cuir cabellut\nFer massatges al cuir cabellut augmenta la circulació i estimula els fol·licles, també és molt relaxant i redueix la tensió. La manera més fàcil i efectiva per fer massatges al cuir cabellut és combinar-ho amb un tractament d'oli calent. Llavors, vostè millorar la salut i la condició del seu cabell i estimular el creixement de al mateix temps.


Màxima de 23ºC i mínima de 13ºC. Sentit del vent inestable on poc a poc el Cerç guanya terreny. Sol a ratets i núvols durant gran part del dia. Sortim amb la Bianchi per soltar cames. Ho farem fins Bovera i fer un total de 34,30 kms en 1h 18' 39'' a ritme de 26,2 kms/h amb 125 ppm de mitja. Pujant direcció les Garrigues ens creuem amb Pollo. El vec motivat i preparant la propera TRI per Balaguer. Compartim kms i petem la xerrada mirant de reparar "pinxasos" i la resta del món. El Cerç ens ajuda a la pujada i ens posa firmes a l'hora de tornar. Recull de fotos de Xavi amb el Marcel Zamora i el guanyador de la cursa el Olivier Marceau.\nMarcel i Olivier, quins kraks!!!aquests si que haurien de cobrar millons!!\n7 de juny de 2011, a les 15:13


Mots a la carta repetirà el proper 26 d’abril - Sabadell Informa!\nInici » Notícies » Notícies Generals » Cultura » Mots a la carta repetirà el proper 26 d’abril\n22 Abril 2014 a 16:30\nMots a la carta repetirà el proper 26 d’abril\nA l’Àgora Sabadell\nImatge del facebook de l’Àgora Sabadell\nL’Espai Àgora Sabadell ha tornat a programar l’obra ‘Mots a la Carta’ del grup de teatre El Far Escena després que durant la primera edició quedessin persones amb ganes de veure-la.\nEl Far Escena és un grup de teatre amateur format per 16 actors que dediquen de forma voluntària el seu temps amb l’objectiu de portar a l’escena obres de teatre i recaptar així fons per l’entitat El Far, una associació que vetlla per les persones amb càncer.\nL’obra està dirigida per Montse Costa Canas, actriu i directora de teatre que pertany a l’entitat i que ha sofert aquesta malaltia. Té una durada de 90 minuts i està conformada per diferents esquetxos amb una carta de menú com a fil conductor. Els contes són en clau d’humor i venen caracteritzats per un gir sorpresa en algun moment del text.\nL’entrada té un cost de 10€ i inclouen consumició. Es poden realitzar reserves a través d’aquest correu electrònic o trucant al 93 712 01 92.\n#Àgora Sabadell #cultura #mots a la carta #teatre\nMots a la carta repetirà el proper 26 d’abril http://t.co/nAmPqDFPjw #SI #Sabadell


el racó montessori: La nit dels morts - Halloween\nPer dur a terme aquesta activitat, cal col·locar un gomet darrera del número correcte de cada imatge, per fer el Control de l’error. A continuació, l’infant ha de col·locar una pinça de fusta a sobre del número que considera correcta. Per últim l’infant ha de girar la “Targeta l’elecció” i podrà observar si la seva resposta és la correcta, gràcies al gomet enganxat.\nPerles Montessori - Halloween "1 al 10"\nPerles Montessori - Halloween "11 al 20"\nPerles Montessori - Halloween "dobles"\nPerles Montessori - Halloween "decenes"\n🎃 Sumes monstruoses\nPer seguir amb la temàtica de la nit dels morts, aquí teniu una activitat per seguir treballant amb les perles Montessori. Aquest cop teniu fantasmes que us ajudaran a fer sumes sencilles.\nTargetes amb el dibuix d'un fantasma (decorat amb perles Montessori)\nTargetes amb 3 números per escollir el correcte:\nús de les perles Montessori per fer-ho més manipulatiu\nControl de l'error (autocorrecció)\nPerles Montessori - sumes fantasmes "1 al 5"\n🎃 Quants monstres hi ha?\nPer acabar amb la temàtica de la nit dels morts, aquí teniu una activitat per seguir treballant amb el comptatge. Aquesta vegada teniu fantasmes, bruixes, gats negres, carabasses i esquelets que us ajudaran a comptar fins a 20.\nTargetes amb la imatge d'un personatge terrorífic\ncomptar quants monstres veus a cada targeta\nTargetes d'eleccio - monstres "1 al 20"\nPublicat per Poppy a 10:32


Galera (crustaci) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEspècie Squilla mantis\nGaleres capturades a l'Ametlla de Mar (Baix Ebre)\nLa galera, galiota o gamba imperial (Squilla mantis) és una espècie de crustaci estomatòpode de la família dels esquíl·lids, d'un color groguenc i cos deprimit, amb el segon parell de maxil·lípedes molt desenvolupat i acabat amb un artell en forma d'ungla prensora i dentada.\nMesura de 12 a 18 cm de longitud, però pot assolir els 20 cm. Cos amb crestes molt marcades, les submitjanes del cinquè segment abdominal amb espines posteriors. Procés lateral del cinquè segment toràcic acabant en una sola dent, punxeguda i recorbada endavant. Cara dorsal del tèlson amb una cresta mitjana ben marcada i de petites depressions, però desproveïda de fileres de tubercles. Dàctil de la pota raptora armada de sis espines, amb la vora externa convexa. Color groguenc o marronós, les crestes sovint vermelloses o blavoses. Una línia fosca al llarg de la vora posterior dels segments 6 a 8 i dels abdominals 1 a 5. Una taca rectangular mitjana fosca sobre el segon segment abdominal. Tèlson marcat de groc i amb dues taques marró fosc envoltades d'un anell blanc.\nEs troba als fons llimosos i sorrencs, als quals excava les seves galeries, de les costes catalanes. Demersal sobre fons fangosos i sorrencs de la zona sublitoral fins als 250 m, generalment a menys de 50 metres.\nEs reprodueix a la primavera i les femelles són ovígeres (amb posta) tot l'estiu.\nEls ous es mantenen aglutinats entre els apèndixs locomotors gràcies a una secreció viscosa produïda per unes glàndules especials dels darrers segments del perèion.\nEls sexes estan separats i la fecundació és interna.\nLes larves són inicialment bentòniques, però ràpidament esdevenen pelàgiques.\nSón animals carnívors que s'alimenten d'altres crustacis i de peixos.\nEs troba a tota la Mediterrània i a l'Atlàntic (des d'Angola fins a les Illes Britàniques). És una espècie molt abundant als Països Catalans.\nÉs capturat mitjançant pesca semiindustrial, artesanal i esportiva, amb arts d'arrossegament, tremalls, nanses, arts de platja i teranyina.\nEs troba regularment als mercats i es comercialitza fresc. La galera als Països Catalans se sol consumir fresca, i la seva temporada és al febrer. Aporta un gust important als arrossos i guisats de peix. Quan la femella és ouada, el seu consum a la planxa és "extraordinari". Els que els agrada xuclar els crustacis ho han de fer en el sentit que va del cap vers a la cua, per a no punxar-se amb les múltiples petites espines que cobreixen la closca fina de la galera.\n↑ 1,0 1,1 1,2 Galera: La potència del gust marí, de Francesc Murgadas, publicat a Descobrir Cuina, número 103, pàg. 10. Febrer de 2010.\nLloris, Domènec i Meseguer, Sergi: Recursos marins del Mediterrani: fauna i flora del Mar Català. Departament d'Agricultura, Ramaderia i Pesca de la Generalitat de Catalunya. Barcelona, octubre del 2000. ISBN 84-393-5244-1. Plana 168.\nEstudi sobre la galera del Mediterrani. (anglès) i (castellà)\nÀmplia informació sobre de la gamba imperial. Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine. (italià)\nDescripció d'aquest crustaci. Arxivat 2009-03-23 a Wayback Machine. (italià)\nLa galera Arxivat 2010-04-07 a Wayback Machine. a la gastroteca.cat\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Galera_(crustaci)&oldid=28380965»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 8 oct 2021 a les 09:15.


Balaguer ajorna fins al mes de setembre l’Encontats, el Mercat del Conte Infantil i Juvenil que s’havia de celebrar a Balaguer del 17 al 19 d’abril\nLa Paeria de Balaguer comença a aplicar mesures per pal•liar els efectes de coronaviurs a la ciutat, entre elles, la desinfecció d’alguns espais i equipaments. També es planteja allargar els terminis de pagament d’alguns impostos i taxes\nEl grup de Junts per Balaguer demana mesures fiscals a la Paeria de Balaguer per minimitzar els efectes econòmics pel coronavirus a la població\nUn veí de l’Albi d’uns 50 anys amb discapacitat, tercera víctima mortal de coronavirus a les comarques lleidatanes. El departament informa de dotze nous casos, amb la qual cosa la xifra total de persones detectades és de 78\nEl govern espanyol ordena el tancament d’hotels, càmpings i establiments turístics que no tinguin clients allotjats. Sanitat dóna set dies a aquests negocis per cessar la seva activitat per la crisi del coronavirus\nCreix un 65% el nombre d’empreses que han presentat un ERTO a Catalunya en un dia.\nQuim Torra fa una crida a no desplaçar-se durant el cap de setmana després de reunir-se a amb el món local. El cap de l’Executiu parla amb directors d’hospitals i demana al Ministeri de Salut que proveeixi més equips de protecció individual\nLa Diputació de Lleida dicta un paquet de mesures per garantir la liquiditat dels ajuntaments. L’ens també amplia fins al 21 de maig el termini per pagar l’impost municipal de vehicles a l’Organisme de Recaptació.\nAfrucat i sindicats adverteixen que les limitacions de mobilitat pel coronavirus ‘posen en risc’ la producció de fruita a Catalunya. La situació actual impedeix que treballadors puguin arribar al seu lloc de treball.\nL’Escola Municipal de Música de Balaguer participa a la iniciativa ‘Música als balcons’ del Conservatori i Escola Municipal de Música de Lleida. Cada dia a les 18 h s’interpreten partitures de diferents autors\nEl Museu de la Noguera publica a Youtube EMPESTATS, un curt sobre la pesta negra, el coronavirus i els consells de la Maria Bullfarines en clau d’humor\nSe suspèn la processó de Divendres Sant a Balaguer pel coronavirus\nDescarregar! (28:56min / 13MB)\n20-03-2020 | INFORMATIUS


Com sabeu, el dissabte 09.02.19 es diputa la III edició de les 12 hores solidari de futbol femení en favor de la lluita contra el càncer de mama a les instal·lacions del Centro Asturiano de Barcelona.\nLa dedicació, la il·lusió, el carinyo i el temps destinat a organitzar el torneig ha tingut la seva recompensa i, a dia d’avui, ja s’han inscrit els 16 equips necessaris per poder portar a terme el format previst en un inici! Per aquest motiu i per motivar més a totes les jugadores del torneig, us volem comunicar que per cada gol que es marqui en el 12 hores, CSS donarà 1€ en favor de la lluita contra el càncer!\nSi algú vol fer el donatiu de manera particular, també ho podrà fer en el número de compte\nES85 – 0182 – 3366 – 6302 – 0213 – 3861 / BBVA, o bé col·laborar amb qualsevol altre tipus d’activitat que estigui a la vostre disposició. Tota ajuda serà benvinguda i el que volem és que el màxim de persones s’afegeixin a la causa, sigui de la manera que sigui.\nUn cop finalitzada la jornada solidaria, CSS farà entrega dels diners a l’Associació Espanyola Contra el Càncer i es detallarà l’import total així com detallats els pagaments de les diferents persones que hi hagin col·laborat, ja sigui a nivell individual o bé com a equip participant. Posteriorment l’Associació certificarà que s’ha fet entrega dels diners recaudats (tot ho farem visible a través de la web així com també de les xarxes socials)\nUS ESPEREM A TOTES EL PRÓXIM 9 de febrer del 2019 a les instal·lacions del Centro Asturiano de Barcelona – CSS.CAT – SARRIÀ


Aena defensa que les taxes de l'aeroport de Girona són ''competitives'' - El Gerió Digital\nAena defensa que les taxes de l'aeroport de Girona són ''competitives''\nMarín diu que el tancament de la base de Ryanair no reduirà massa els vols\nDijous, 19 de setembre de 2019 18:15h\nEl director general d'aeroports d'Aena, Javier Marín, ha dit que les tarifes de l'aeroport de Girona són "competitives" i ha assegurat que el tancament de la base de Ryanair no comportarà una reducció "important" de vols.\nHo ha afirmat en un debat al XIX Fòrum ACAVe que s'ha celebrat aquest dijous a l'Il·lustre Col·legi d'Advocacia de Barcelona (ICAB). En la seva intervenció, Marín ha defensat el bon servei de l'aeròdrom i la competitivitat de les taxes, la meitat del que es paga a l'aeroport del Prat. A més ha assegurat que "Girona és important per Ryanair" i ha recordat que "treure la base no significa que marxin". De fet Marín ha pronosticat que la infraestructura gironina seguirà creixent, "més enllà d'aquest fet conjuntural". Alhora, ha defensat que els diners públics que reben les companyies aèries com Ryanair per la seva presència a Girona "estan molt vigilats per Europa".\nMarín ha respost així al conseller de Territori, Damià Calvet, que en una compareixença aquest dimecres al Parlament va reclamar més inversions i un canvi de categoria en les taxes d'arribada i una bonificació del 20% en les de sortida.\n"Hi ha molts aeroports que no tenen una base vinculada, la base significa que els pilots i tripulació que hi dormen i hi ha avions que dormen a l'aeroport, les rotacions que l'aeroport fa durant el dia surten d'un determinat aeroport, evidentment això afavoreix que hi hagi més volum però no significa que no puguin fer la mateixa ruta sortint d'un altre lloc", ha explicat.\nAlhora, ha defensat que els diners públics que reben les companyies aèries com Ryanair per la seva presència a Girona "estan molt vigilats per Europa". Marín també ha precisat que Aena és l'"únic" cas en què el 100% del manteniment de les infraestructures aeroportuàries prové dels usuaris, fet que els obliga a ser "molt equitatius i molt eficients perquè al final si afavorim una companyia aèria estaríem discriminant a una altra companyia". "A més, amb els ingressos d'altres companyies aèries que a la vegada són competidores", ha afegit.\nMarín també ha atribuït el fet que Ryanair pugui abandonar la base a la desacceleració que viuen els països emissors, entre ells Alemanya; a la crisi dels Boeing 737 Max i a la incerta del Brexit. "Ens queda per aclarir l'efecte del Brexit, que també està influint en les decisions dels britànics", ha comentat el director general d'aeroports d'Aena, una cautela, ha dit, que també "incideix" entre les companyies aèries. Marín ha detallat que cada any hi ha 45 milions de passatgers entre aeroports espanyols i britànics.\nEl director general d'aeroports d'Aena també ha explicat que Ryanair és "protagonista" del creixement del trànsit aeri a l'Estat i que un de cada sis vols pertanyen a aquesta companyia.\nXIX Fòrum ACAVe


Els nervis de ZP\nEl problema de l'Estat espanyol és una economia massa dependent. Està mancat d'un model propi per superar la crisi\nEditorial | 20 setembre 2009\nEl president del Govern està nerviós per la profunditat de la crisi econòmica, la necessitat que té d'haver d'apujar els imposts i per la constatació que l'Estat espanyol serà dels darrers d'Europa de poder sortir de la depressió.\nL'abundància i l'optimisme desfermat que es van mantenir fins fa menys de tres anys s'han convertit ara en un pessimisme que neguiteja el Partit Socialista. L'Estat espanyol -i les Balears no n'eren una excepció- depenia massa de la indústria del totxo i del consum de territori, receptes econòmiques que ja no semblen adients per al segle XXI i que han rebut un cop duríssim amb la crisi financera i el crac dels crèdits hipotecaris.\nPerò allò que s'espera ara de Zapatero encara no s'ha acabat de produir: l'exposició d'una visió clara i neta de futur que aposti per una economia productiva més sòlida, més diversificada i menys especulativa. La incertesa actual és determinada perquè els camins de futur no són clars. No n'hi ha prou d'esperar la recuperació del conjunt del continent. Cal que Zapatero trobi un model propi i a la vegada integrat en el conjunt de la Unió. Espanya té una economia massa dependent, i ho paga molt car.\nA Eivissa només hi ha totxo i turisme i és caríssima, ja ho sabeu\nQuines paraules, i conceptes, tan tòpics! I no ho sé, però... és que el trob tan "simple" an aquest editorial. Aquesta és sa sabiduria que demostra dBalears an es seus editorials?\nTot per a acabar dient: "Cal que Zapatero trobi un model propi i a la vegada integrat en el conjunt de la Unió". Idò sí que n'hi donau de feina an en Zapatero! Voleu dir que un home totsòl ho podrà fer, an això?\nÉs tan fàcil dir allò de "si plou sa culpa és des govern, i si no plou també"! Ho tenim pelut, si anam així!\nSi a les Illes Balears s'han d'esperar fórmules màgiques que hi millorin l'entremat econòmic gràcies a un sistema politicoeconòmic i a la voluntat d'un govern central de l'Estat espanyol, sembla que se'n pot considerar, com a mínim, un acudit. La història més recent ens ha obligat a veure com els governs centrals han millorat la qualitat de vida de les comunitats que menys esforços i sacrificis realitzen en aquest sentit, aprofitant-se dels beneficis que obtenen a canvi de la destrossa medioambiental que provoquen les activitats econòmiques a les comunitats com la nostra.


Racisme de baixa intensitat - Diari de Girona\nLes comarques gironines ja no són aquell indret tronat i ruraloide que a mitjans dels cinquanta rebia el primer turisme de masses\nadrià pujol cruells 10.07.2016 | 00:00\nLa temporada d'estiueig acaba de començar. A les comarques gironines, els ritmes habituals es trastoquen del tot. Les estampes d'ara fa un any es repeteixen, amb la mateixa exactitud amb què l'Assumpció de Maria s'esdevé el 15 d'agost. De fet ja semblen fenòmens naturals periòdics. Diuen de tu als equinnoccis i solsticis: més eixams de ciclistes a les carreteres, més carn flotant a la sopa litoral, més caminadors a bosc i una abundància catasclismàtica de gent que té gana a totes hores.\nSabem, doncs, que l'estiu és arribat. Però els indicadors principals no són ni la calor, ni els mosquits ni les pluges d'estels. Som nosaltres. Perquè ens ratifiquem. Arreu ens atraca l'etern retorn. La Cantada d'Havaneres de Calella de Palafrugell (50a edició) ha fet baixar la petita localitat un centímetre més -enguany celebrem el mig metre. Els carruatges de bèstia cançonera tornen a caminejar per la Fageda d'en Jordà, vigilats pels característics ulls dels faigs. Dins la Força Vella, els carrerons del Call de Girona es boteixen per encabir la riuada, i a tocar del Museu Dalí no hi cap un cabell de bruixa de Llers. I ha tornat, s'hi quedarà fins a setembre, la cua de cotxes diària, per entrar o sortir de Torroella de Montgrí per la C-31.\nTanmateix, l'indicador que a mi més m'interessa és el del refús indígena a l'estranger. Quan dic indígena no es pensin que parlo dels que familiarment es poden remuntar fins als comtes d'Empúries. O fins a les abadesses de Sant Joan. Quan dic indígena vull dir l'habitant permanent de les comarques gironines. I per estranger entenc el passavolant estiuenc. Ferit de fatiga anual, us visita per assolir el repòs del guerrer treballador -que consisteix en no parar. I és tanta la pruïja per l'acció, el frenesí per visitar i degustar-ho tot, que l'indígena activa, per dir-ho d'alguna manera, un racisme de baixa intensitat. Gairebé inofensiu.\nEn general, les comarques gironines ja no són aquell indret tronat i ruraloide que a mitjan anys cinquanta rebia el primer turisme de masses. Amb candor, curiositat i ganes de tocar moneda, els indígenes van obrir-se de braços. En paral·lel, emprenedors locals o estrangers hi van fer l'agost. Però mig segle llarg després, hi ha alguna cosa que ha canviat. Les ganes d'omplir la caixa registradora no, però el candor i la curiositat han deixat pas a un petit rebuig, silenciós i cronificat.\nA mi m'agrada enraonar amb tothom. Durant l'estiu saludo els indígenes. I no falla cap any. Les converses giren al voltant de la gentada i la massificació, una salmòdia. S'entaula el racisme de baixa intensitat, un ventet sorneguer i anecdotista. L'estranger és l'heroi dels acudits, la víctima dels sobrenoms, i sovint la diana de les crítiques més despietades. Però no li xiulen mai les orelles. No és que es maltracti el foraster. Tret d'en alguns casos de gent molt cremada o partidària de la cacera simbòlica. Aleshores s'instauren els dos gags preceptius. Ja formen part del patrimoni indígena: proporcionar malament les indicacions al turista, o esquilar-lo mentre se'l convenç de ser un elegit.


APP Trade Centre – InnDEA Valencia\nEsdeveniments APP Trade Centre\nValència acull la IV edició del Congrés Nacional d’aplicacions APP Trade Centre\n* InnDEA València impulsa aquest esdeveniment que se celebrarà a Las Naves els pròxims 22 i 23 de setembre.\n* Experts i expertes internacionals del sector ens explicaran les claus de l’èxit de les aplicacions mòbils. El congrés comptarà amb la presència, per exemple del responsable de l’estratègia mobile de Twitter, Philip Gontier.\nEl lema d’aquesta edició, organitzada per Innoarea Design Consulting, companyia valenciana especialitzada en el desenvolupament d’aplicacions de realitat virtual, és “Concept To Achievement”, és a dir “Del Concepte a l’èxit”. Professionals internacionals compartiran els seu coneixement, a través de xerrades i tallers, sobre aplicacions, estratègies de promoció i posicionament d’apps que han donat bons resultats, així com parlaran sobre del seu desenvolupament i disseny.\nEntre les persones expertes que assistiran al congrés, es troba Philip Gontier, fins fa uns mesos responsable de l’estratègia mobile de Twitter, qui a més presentarà les millors tàctiques per a captar i retenir usuaris, així com analitzarà el futur de la publicitat mòbil.\nAltra de les expertes que impartirà una conferència al congrés serà Marta Keller, responsable de monetització inApp d’Aptoide, la principal botiga independent d’apps, la qual compta amb més de 100 milions d’usuaris actius.\nL’espai col·laboratiu de Las Naves acollirà aquesta trobada on s’espera l’assistència de més de 500 persones.\nMés info: http://apptradecentre.com/\nFecha inicio 22/9/2016\nFecha fin 23/9/2016


Components de les instal·lacions fotovoltaiques de connexió a xarxa\nOndulador o inversor-convertidor electrònic. Aquest dispositiu transforma l'energia en forma de corrent continu que proporcionen les plaques solars, en corrent altern d'igual tipus i valor que el transportat per la xarxa elèctrica\nQuadre d'interconnexió amb la xarxa elèctrica comercial.\nAquestes instal·lacions d'energia solar fotovoltaica considerades com petites centrals elèctriques. En el cas d'adaptar aquestes instal·lacions a un edifici, aquest incorporarà una instal·lació elèctrica nova i passa a tenir dues instal·lacions elèctriques diferenciades. D'una banda, l'habitual línia de subministrament d'energia elèctrica de consum amb els seus mesuradors i proteccions corresponents i, d'altra banda, la instal·lació solar fotovoltaica amb tots els seus elements i equipament elèctric propi de control, interconnexió i mesurament.\nEl circuit solar produeix energia elèctrica en funció de la radiació solar incident en cada moment del dia; per tant, els valors de generació d'electricitat registrats variaran segons l'hora del dia, l'època de l'any i la meteorologia. Tota aquesta energia és comptabilitzada i injectada a la xarxa comercial perquè qualsevol client de la companyia elèctrica la consumeixi. El més probable és que siguin els més propers, fins i tot els abonats del mateix edifici.\nPer tant, en aquest cas el titular de la instal·lació passa a ser un consumidor d'energia elèctrica i una central generadora, tot alhora.\nTensions de treball d'una instal·lació fotovoltaica connectada a la xarxa\nEls sistemes fins a 5 quilovats (kW), per ser sistemes de poca potència, es poden connectar a xarxa en baixa tensió, monofàsica, a 230 volts en corrent altern i, per a potències superiors, es dissenyen amb una connexió trifàsica.\nA la part solar, de voltatge en corrent continu, hi ha diferents configuracions possibles en les connexions sèrie-paral·lel dels mòduls per obtenir valors de treball adequats en corrent continu. Depenent de l' inversor escollit, els voltatges de treball poden ser, des dels 12 volts fins a 600 volts en corrent continu. En tot cas, per optimitzar el sistema, es tendeix a voltatges mitjans propers a les tensions de connexió a la xarxa (260-420 VCC).\nArquitectura dels inversors\nEn qualsevol projecte d'instal·lació solar fotovoltaica de connexió a la xarxa, l' inversor és el cor del sistema.Es molt important tenir clares les característiques tècniques: potència, rangs de treball, tensió corrent continu-corrent altern, freqüència i potència màxima assolida. La potència acumulada per la quantitat d'inversors determinarà la potència nominal de la planta solar fotovoltaica a qualsevol sistema fotovoltaic connectat a la xarxa.\nPer a cada sistema fotovoltaic de connexió a la xarxa, podem trobar tot un ventall d'equips (en potències nominals) per a la seva utilització. En sistemes on ja s'instal·len més de 100 kW, els equips poden ser de potències nominals de 10 kW en adelante.Básicamente, s'escullen els equips que tinguin en les seves característiques tècniques dels màxims de les proteccions establertes per la normativa actual, de manera que derivi en un augment de la seguretat del sistema i redueixi costos d'instal·lació en general. Aquestes proteccions són:\nSeparació galvànica. Aquest condicionant pot ser aconseguit fora del convertidor mateix, bàsicament perquè, per necessitats tècniques de connexió a la xarxa, es dissenyi la instal·lació d'un transformador que faci alhora aquesta funció.\nRelé de control de tensió de la xarxa.\nRelé de control de la freqüència de la xarxa.\nTemporització a la reconnexió.\nSi es verifiquen aquestes proteccions, certificat del fabricant on s'especifiqui que els valors determinats en normativa no poden ser modificats per qualsevol persona, víasoftware d'equip.\nCertificat de no-funcionament en illa.\nCertificat d'emissió d'harmònics i de compatibilitat electromagnètica.\nEl factor de potència de l'energia subministrada ha d'estar el més a prop possible del valor 1.\nSenyalització on / off del sistema.\nA fegit els punts reflectits anteriorment, les companyies elèctriques exigeixen, depenent de la companyia o de la zona o regió, altres consideracions tècniques. Aquest és el cas, per exemple, de la "rigidesa dielèctrica".\nTambé, i encara que no s'especifiqui la normativa, es valoren molt els equips que incorporen visualització, monitoratge i control de les dades i paràmetres de funcionament de tot el sistema. La pantalla de visualització en els equips i el programari per monitoratge a l'ordinador són cada vegada més importants.\nLa ubicació de la instal·lació o situació física dels inversors poden ser de les formes ja comentades anteriorment:\nInstal·lats en el mateix camp solar, a la intempèrie i amb caixa amb qualitat estanca IP65.\nInstal·lats en el camp solar dins d'una caseta o d'un armari IP65 adequat per a incloure els equips.\nInstal·lats en una sala específica molt adequat en temperatura, ambient i espai, accessible per als tècnics de manteniment i l'usuari / propietari.\nInstal·lats a la sala caseta o al lloc a cobert dins de les especificacions del punt anterior, però amb la inclusió prop dels comptadors i quadre de proteccions.\nPer desenvolupar la interconnexió de tot el sistema, es prendran les mesures a les instal·lacions ja expressades en apartats anteriors, incidint especialment en la minimització de les pèrdues derivades de les connexions, tant en corrent continu com en corrent altern.\nConnexió dels mòduls fins als inversors.\nConnexió dels inversors en el quadre de proteccions i comptadors d'energia.\nPunt de connexió a xarxa.\nEn tota instal·lació fotovoltaica, s'instal·larà un quadre d'interconnexió amb la xarxa. Aquest quadre pot incloure el total dels dispositius de protecció definits per la normativa o els establerts com a essencials. D'altra banda, aquests equipaments poden incloure els comptadors de mesura i els transformadors de tensió per a l'adaptació a la tensió de xarxa.\nDefinim els dos tipus de quadre d'interconnexió:\nQuadre d'interconnexió complet. Conjunt de dispositius definits per la normativa especificada per a la interconnexió a xarxa. D'aquesta manera, es podrien incloure altres elements que no s'inclouen per normativa, però que es podrien valorar com importants des d'un punt de vista de qualitat d'instal·lació. En aquest cas, és lògic pensar que els inversors no necessiten que unes de les seves característiques tècniques siguin les proteccions de normativa.\nQuadre d'interconnexió bàsic. Quadre compost essencialment per dos elements: seccionador automàtic (contactor-magnetotèrmic) i diferencial. Han de ser accessibles per a la companyia elèctrica conjuntament amb els comptadors, seccionador manual i fusibles d'entrada a la instal·lació.\nEn aquest punt, es reuneixen les connexions derivades dels diferents inversors generadores.Es el punt de connexió de tot el sistema.\nPunt de connexió a la xarxa\nLes companyies elèctriques estableixen punts d'interconnexió amb la xarxa. En aquest tipus de sistemes, amb força potència, normalment estaran definits i situats en paral·lel amb la connexió ja instal·lada per al consum de l'edifici o de la construcció establerta -on normalment ja hi ha els comptadors de consums- i / o per a un punt localitzat per la mateixa companyia. Aquesta connexió a la companyia distribuïdora l'ha de verificar la companyia pertinent, de manera que hi ha la possibilitat de canvis en la connexió cap a altres punts de la mateixa línia si així es determinés. D'aquesta manera, de vegades pot haver-hi una certa distància (centenars de metres) des del quadre fins al punt que especifiqui la companyia.\nNormes generals d'aplicació per a definir una unió perfecta a la xarxa:\nLa potència màxima de la planta no pot excedir més del 50% de la potència nominal del transformador de la subestació elèctrica o de la capacitat de la mateixa xarxa definida a la zona de la connexió.\nNo s'acceptaran connexions d'instal·lacions que produeixin caigudes de tensió provocades per la connexió-desconnexió que siguin superiors al 2%.\nEvidentment, aquests punts d'unió a la xarxa comercial es dissenyaran de manera que les pèrdues de rendiment acumulades per la planta solar en tot el periple que es pot produir des que es genera un quilowatt -hora fins que s'injecta a la xarxa elèctrica siguin minimitzats. L'elecció d'equips inversors, cables i connexions, transformadors i control en la reducció de les hores de paralització de la planta per diversos factors han d'estar ben gestionats i informats.\nEls armaris de proteccions i / o quadre de connexions tenen la funció d'incloure els instruments de mesura de l'energia produïda i consumida, així com les proteccions elèctriques (dispositius d'acció automàtica) que demana la normativa vigent. Aquests elements de protecció poden duplicar els que ja incorporen els mateixos inversors en el seu disseny, per tal d'evitar tant els danys a la xarxa elèctrica com la pertorbació de la producció solar i també els danys que el mateix sistema pugui produir en l'equipament interconnectat ia la resta d'usuaris de la xarxa.\nFR - Composants d'installations photovoltaïques connectés au réseau


La jutgessa retorna les conclusions de la comissió d'investigació del metro en rebre-les amb la causa ja arxivada\nEl Jutjat d'Instrucció 21 de València ha acordat retornar a la Fiscalia el dictamen elaborat per la Comissió Especial d'Investigació sobre l'accident de la Línia 1 de Metrovalencia de les Corts Valencianes, document que va ser remès al Jutjat per la Fiscal Cap provincial el 26 de juny, un any després de la seua aprovació i estant ja sobreseguda la causa judicial per l'accident ocorregut el 3 de juliol de 2006 en el qual van morir 43 persones i altres 47 van resultar ferides. La instructora creu que processalment, estant el cas sobresegut, no pot incorporar-ho al procediment.\nEn la seua resolució, la jutgessa recorda que "les conclusions de la comissió parlamentària es reben en este jutjat un any després de la seua aprovació, quan la causa ha sigut sobreseguda provisionalment, s'han desestimat els recursos de reforma interposats per les parts, i havent expirat també el termini per a la interposició dels recursos d'apel·lació la resolució de la qual està pendent de l'Audiència Provincial".\nSubratlla, igualment, que "l'any transcorregut entre l'aprovació de les conclusions i la seua remissió al jutjat a través de la Fiscalia, cap part va demanar la seua incorporació a la causa, malgrat que en eixe temps el procediment es trobava en tràmit" i s'han seguit practicant diligències.\nLa Fiscalia va demanar el passat 26 de juny que el dictamen de la comissió parlamentària d'investigació s'incorporara a la causa "als efectes oportuns". La magistrada entén que en el tràmit actual, estant sobreseguda la causa des del 23 de maig i pendents de resoldre's els recursos d'apel·lació, no cap la unió d'este document a les diligències. Per este motiu, retorna el document al Ministeri Públic i demana que precise quins són els "efectes oportuns" als quals es referix en l'escrit.\nLa resolució no és ferma i pot ser recorreguda en reforma davant el propi Jutjat d'Instrucció.