UNA DONA LA CARA DE LA QUAL VA SER CREMADA EN L'INCENDI DE LA CASA REVELA QUE HA TROBAT L'AMOR - A CASA\nUna dona la cara de la qual va ser cremada en l'incendi de la casa revela que ha trobat l'amor\nTerri Calvesbert, de 23 anys, que viu a Halstead, Essex, va patir un 85% de cremades després d'estar en un incendi de casa quan tenia 18 mesos. Ara ha trobat l'amor amb Richard Holmes, de 43 anys.\nUna jove que va patir un 90% de cremades quan era petita per fi ha trobat l'amor i es casarà amb el seu 'millor amic i ànima bessona'.\nTerri Calvesbert, de 23 anys, que ara viu a Halstead, Essex, va resultar terriblement ferida quan tenia 18 mesos en un incendi devastador a casa seva a Ipswich, Suffolk.\nEls metges al principi temien que no sobreviuria després de deixar-la sense pèl, llavis, nas ni dits i només un peu.\nPerò la història de valentia de la Terri va capturar els cors de la nació i es va sotmetre a més de 50 operacions per ajudar a reparar la seva pell incendiada.\nAra, més de 20 anys després, ha abraçat la seva vida i es casarà amb la seva parella Richard Holmes, de 43 anys, aquest estiu.\nTerri Calvesbert, de 23 anys, que ara viu a Halstead, Essex, que va patir un 90% de cremades quan era un nadó, per fi ha trobat l'amor i es casarà amb el seu 'millor amic i ànima bessona', Richard Holmes, de 43 anys (a la foto junts)\nLa parella de Halstead, Essex, ha parlat de la seva felicitat i del seu pla de casar-se aquest estiu (a la foto junts)\nTerri, que ha guanyat nombrosos premis per la seva valentia, va descriure la seva promesa com 'el tipus d'home que tothom vol'.\nElla va dir: 'Ell ho és tot per a mi. És el meu millor amic i ànima bessona.\n'Estic molt emocionat amb el casament. Òbviament estaré nerviós el dia, però no puc esperar per estar amb els meus amics i familiars.\n'Sempre he volgut casar-me, però mai vaig pensar que això passaria a la meva edat, sobretot a mi'.\nTerri va patir les seves cremades després que la seva mare Julie Minter deixés accidentalment una cigarreta encesa prop del seu bressol a última hora de la nit al seu pis d'Ipswich el 21 de novembre de 1998. Els bombers que la van trobar estirada al seu bressol van pensar inicialment que era una nina de plàstic negre.\nVa passar sis mesos a l'hospital de cremades de St Andrew's a Chelmsford, Essex, i es va convertir en una de les poques persones al món que va sobreviure a cremades tan extenses al seu cos, que van requerir més de 40 empelts de pell.\nTerri Calvesbert va patir un 90% de cremades en un incendi devastador a casa. A la foto, com un nadó abans del foc\nTerri (a la foto de l'esquerra) que ha guanyat nombrosos premis per la seva valentia va descriure la seva promesa (a la foto de la dreta) com el tipus d'home que tothom vol.\nLa Terri va dir que estarà nerviosa el dia, però que està emocionada d'estar amb els seus amics i familiars. Ella va afegir: 'Sempre m'he volgut casar, però mai vaig pensar que això passaria a la meva edat, especialment a mi' (a la foto, amb Richard)\nTerri va ser educada pel seu pare, treballador de la fàbrica, Paul Calvesbert, que s'havia separat de la seva mare dos mesos abans de l'incendi.\nLa seva mare es va quedar arrasada per la culpa i el suïcidi pel foc i no la va veure durant deu anys. La parella va tenir un retrobament emocional quan ella era adolescent.\nLa Terri va dir que mai sabria realment què va passar la nit de l'incendi, ja que era massa jove per recordar-ho.\nPerò admet que 'no sap res diferent' sobre el seu aspecte físic.\n'Quan es tracta d'aquella nit de novembre, tinc una sensació horrible per dins', va explicar. 'Però és l'única vegada que m'afecta realment'.\n'El que va passar em queda amb mi, però estic molt orgullós de mi pel que he aconseguit'.\nLa Terri va conèixer en Richard a Facebook fa uns cinc anys i diu que van 'encertar' a l'instant, establint una connexió forta i enamorant-se.\nMentre estudiava cura d'animals a l'Otley College, prop d'Ipswich, es va quedar embarassada de la seva filla Poppy-Mae, que ara tenia tres anys.\nTerri, que ara viu amb Richard a Essex, la va descriure com el seu fill 'miracle', tot i que estan disposats a mantenir-la allunyada dels focus.\nTerri va passar sis mesos a l'hospital de cremades de St Andrew's a Chelmsford, Essex. A la foto, com un bebè després del foc\nTerri va requerir més de 40 empelts de pell i és una de les poques persones al món que ha sobreviscut a cremades tan extenses. A la foto, de tres anys\nElla va afegir: 'Fa por ser mare i mai vaig pensar que seria capaç de ser-ho. Però és genial i m'encanta. És una bona noia.\nRichard es va agenollar i li va proposar una proposta a la seva festa del 21è aniversari, agafant-la una mica desprevinguda.\nLa parella es casarà finalment el 18 de juliol, amb més de 100 amics i familiars convidats a celebrar el gran dia.\n'En relacions anteriors les meves parelles mai m'han entès realment ni el que em va passar', va explicar la Terri. 'Òbviament ara només tinc una cama, però en Richard s'ho va agafar molt bé i m'entén.\n'Però ningú pensava que arribaríem fins aquí com a parella'.\nTerri ara fa de voluntari tres dies a la setmana a la botiga benèfica RSPCA de Sudbury, Suffolk, i té dos gossos estimats.\nEls darrers anys ha estat l'objectiu de 'trolls' a les xarxes socials, però la jove inspiradora manté el cap ben alt.\nTerri va comentar: 'De vegades ha estat difícil establir relacions amb la gent, sobretot quan era més jove. Però ara estic molt més confiat en mi mateix”.\nEl cuidador a temps complet Richard va dir que estimava tot d'ella i la va descriure com una 'lluitadora'.\n'Mai podria conèixer una dona més agradable que la Terri', va explicar. 'No puc esperar per casar-me amb ella i estic molt emocionat pel gran dia. Ha costat molta planificació.'\nLa Terri segueix operant-se a la seva pell danyada, però va dir que s'havia tornat més còmode amb la seva aparença.\nLes cremades de la Terri eren tan greus que els bombers del lloc dels fets van pensar que era una nina carbonitzada estirada en un bressol. A la foto, el febrer de 2011\nAmb 18 mesos d'edat, la Terri va rebre el 90% de cremades després que la seva mare Julie Minter, accidentalment, va encendre el foc deixant una cigarreta encès a l'habitació de la seva filla a la seva casa d'Ipswich. A la foto, 12 anys\n'Al principi no em retiraria la cama davant d'en Richard', va dir. 'Però em va fer sentir molt còmode molt ràpidament i ara em trec la perruca i la cama a la nit. Realment m'estima.'\nLa Terri s'ha vist desbordada pel suport que ha rebut al llarg dels anys d'amics, familiars i persones d'arreu del món.\nUna crida per a ella organitzada pel diari Ipswich Star havia recaptat 500.000 lliures per a la seva cura de persones benvolgudes el 2012.\n'El fons fiduciari ha estat increïble, he perdut el compte dels diners que la gent ha recaptat per a mi', va dir Terri.\n'També m'ha sorprès molt la quantitat de gent que em segueix enviant missatges de suport agradables.\n'Fins i tot rebo missatges ara a Facebook encara, amb gent del Canadà o dels Estats Units, que és una bogeria. Significa molt per a mi.\nTeri va rebre el premi Pride of Britain Child of Courage de la duquessa de York el 2004.\nUn cop casats, ella i Richard esperen trobar una casa més gran a Halstead.\nLa Terri també espera tornar a la universitat per continuar el seu curs de cura d'animals, i en el futur vol un altre gos i continuarà treballant amb la RSPCA.


Jornada sobre Gènere i Igualtat: reptes i desafiaments actuals, a Gandia - Fundacio General - FGUV\nEstàs a: Inici > Arxiu de notícies > Jornada sobre Gènere i Igualtat: reptes i desafiaments actuals, a Gandia\nJornada sobre Gènere i Igualtat: reptes i desafiaments actuals, a Gandia\nLa Universitat de València-Centre de Gandia ha acollit dilluns, 4 de març, la jornada ´Gènere i igualtat: reptes i desafiaments actuals´, organitzada amb l’Ajuntament de Gandia. L’objectiu d’aquesta activitat és reflexionar i abordar el dret a la igualtat d’oportunitats entre dones i homes des dels diferents àmbits on es veu reflectida la discriminació: familiar, laboral, política, educativa i empresarial.\nLa Universitat de València-Centre de Gandia ha acollit dilluns, 4 de març, de 9:30 a 13:30 hores, la jornada Gènere i igualtat: reptes i desafiaments actuals, organitzada conjuntament amb l´Ajuntament de Gandia. L´objectiu d´aquesta activitat és reflexionar i abordar el dret a la igualtat d´oportunitats entre dones i homes des dels diferents àmbits on es veu reflectida la discriminació: familiar, laboral, política, educativa i empresarial.\nPel que fa al programa, aquest ha inclòs una ponència a càrrec d´Esther Barberà, catedràtica de Psicologia i membre fundador de l´Institut Universitari d´Estudis de la Dona de la Universitat de València, i posteriorment una taula redona en la que s´ha abordat la igualtat des de diferents vessants, com l´educativa, la política o l´empresarial.\nMés informació sobre el programa, en el document adjunt.


Vent d’alliberament, de Jordi Griera - Institució Francesc de B. Moll\nper\tadmin\t/ Divendres, 02 octubre 2020\t/ Publicat a Notícies, Sense categoria\nVent d’alliberament és un llibre tan vinculat a Mallorca com ho és l’obra de Joan Mascaró Fornés, a qui l’autor va conèixer gràcies a l’estreta amistat entre Joan Mascaró i Rafel Griera, son pare. El llibre és fruit de l’experiència vital de l’autor, inseparable de la influència espiritual del gran autor mallorquí.\nVegem qui era son pare i els vincles amb Mallorca. Rafel Griera va ser un dels promotors de l’Obra del Diccionari català-valencià-balear, d’Alcover i Moll i va tenir un paper decisiu perquè la societat catalana donàs suport econòmic a aquella iniciativa mallorquina,[ tal com ho reconeix la introducció del primer volum del DCVB en què Antoni M. Alcover diu literalment: «Entre els qui més d’hora respongueren a la meva crida i es convertiren en protectors insignes de l’obra, he de citar el professor Joan Mascaró, mallorquí resident a Cambridge, i l’industrial Rafel Griera i Plans, de Barcelona. Els he d’anomenar amb especial gratitud perquè, a més d’esser els primers, d’ells dos prové indirectament tota l’organització de la propaganda intel·ligent i entusiasta que es formà a Barcelona, repercutí a totes les regions i determinà l’afluència de subscriptors que havia de fer possible la continuació i l’acabament de l’obra.» També era erudit de la llengua sànscrit i amic íntim de Joan Mascaró i Fornés, de qui en va finançar la publicació d’algunes obres i qui li va dedicar el seu llibre Lamps of Fire (Llànties de foc).\nRecordem que Joan Mascaró Fornés, nascut a Santa Margalida, Mallorca, és l’orientalista que va introduir a Occident els clàssics de la Índia gràcies al fet que les seves traduccions han esdevingut les de referència a tot el món. Així tenim la traducció dels Upanishads, el Bhagavad Gita o el Dhammpapda; també va publicar llibres sobre espiritualitat (Llànties de foc de les escriptures i saviesa del món o Diàlegs amb l’Índia. El llibre La creació de la fe. El testament espiritual d’un gran mallorquí recull cartes de Rabindranath Tagore i Jorge Guillén i una selecció de textos. Tots aquests llibres formen part del catàleg de l’Editorial Moll adquirit per l’associació Institució Francesc de B. Moll l’any 2015.\nVent d’alliberament continua aquesta línia editorial. D’aquella infància i joventut, Jordi Griera n’extraurà no només importants lliçons vitals sinó ensenyaments carregats de didàctica sobre el sentit de la filosofia oriental i la seva aplicació pràctica en el dia a dia. D’una forma senzilla i amena, Jordi Griera, deixeble i seguidor de Joan Mascaró, sintetitza en la seva obra el saber popular heretat d’una figura constantment reivindicada en els darrers anys i que creix com a figura històrica amb el pas dels anys.\nVent d’alliberament, de Jordi Griera, com el mateix autor explica, és una obra útil per als joves i els experimentats, dones i homes, a casa i a l’empresa. Proposa un camí sòlid per a l’autoconeixement i també per comprendre com són els altres, per a una millor vida en parella i a la feina, alliberats d’estrès, de la por irracional i el sofriment. A més, Griera estudia l’alimentació i els hàbits que sovint bloquegen la nostra vida i la fan innecessàriament complicada, tot aportant tècniques concretes, com el katsugen de l’ Seitai i la meditació, que poden ser aplicades en el nostre dia a dia. Aquest llibre es presenta com un manual de la consciència destinat a acompanyar-nos en un procés d’alliberament del dolor més quotidià, i a ajudar-nos a trobar el camí cap a la felicitat. L’autor d’aquesta obra, Jordi Griera, qui dedica aquest llibre als seus mestres Katsumi Mamine, Hirosuke Noguchi, Mutsuko Nomura, entre d’altres, va crear l’any 2000 el Lideratge Natural, un mètode de transformació empresarial que ha aplicat a Suïssa, Itàlia i Índia, i és fundador i actual president de la Fundació Ineval. Vent d’alliberament és l’obra que destil·la la seva experiència vital.\nCompra aquí “Vent d’alliberament”, de Jordi Griera\nAquesta edició de Vent d’alliberament, editada per la Institució Francesc de B. Moll, ha estat subvencionada pel Consell de Mallorca


Beatriz Tajuelo parla de la ruptura amb Albert Rivera: "Ho vaig passar fatal"\nper Jennifer Navarro Redactora 12 d’agost de 2020 15:37\nBeatriz Tajuelo va donar-se a conèixer de la mà d'Albert Rivera, la seva parella durant quatre anys. Des que es van separar, que es dedica a afegir continguts en el seu blog personal. Convertida en una autèntica influencer, cada cop suma més seguidors en els seus perfils a la xarxa. Li han preguntat fins a l'avorriment sobre la seva relació i posterior ruptura, de la qual ha anat deixant certes pinzellades. Ara, però, s'ha obert més que mai en una entrevista a 'Diez minutos' que omple de titulars.\nEl primer? Que la ruptura va ser molt dolorosa i complicada: "Ho vaig passar molt malament, fatal. Agafava el metro i veia el seu cartell de la campanya electoral... No he llegit el seu llibre i crec que no ho faré".\nCom era sortir amb el líder de Ciutadans? "Mai no m'he considerat coneguda, només ho he estat perquè sortia amb ell. A vegades rèiem perquè més que un polític, semblava un cantant d'un grup de rock. Tothom s'apropava a ell. Ara, et mentiria si et digués que em feia por pensar que podria arribar a la Moncloa. Mai no t'ho arribes a plantejar seriosament, però jo estava convençuda que Albert arribaria a ser president d'aquest país. Tenia valors i lluitava per les coses, crec que ho hauria fet molt bé. Jo el veia molt feliç perquè era la seva vocació i la seva passió. Hi posava tota l'ànima".\nAfirma que va aconseguir superar la ruptura "amb força interior" i "ganes de gaudir de la vida". Sobre si hi ha un home nou a la seva vida, sembla clar que de moment no: "Cada vegada tinc menys esperances de conèixer el meu home. Ara bé, si no arriba... doncs no tinc problema, perquè s'està molt bé sola. Tens una llibertat que no tens quan estàs en parella".


Les Catifes de flors engalanaran els carrers d’Arbúcies aquest diumenge 12 de juny | Ajuntament d'Arbúcies\nInici > Notícies > Turisme\n09/06/2022 - Turisme\nLes Catifes de flors engalanaran els carrers d’Arbúcies aquest diumenge 12 de juny\nAquest any es confeccionaran 26 catifes i 33 raconsCATIFES\nEl Concurs de Catifes Flors Naturals del Montseny torna aquest diumenge 12 de juny a Arbúcies i ho fa amb més força que mai. I és que la participació en la confecció de catifes i de raconsCATIFES ha augmentat respecte edicions anteriors.\nEnguany, pels carrers i places de la vila hi podrem veure un total de 26 catifes i 33 raconsCATIFES, l’any amb més participació d’aquesta modalitat de dissenys d’art floral, que va néixer el 2008 i que cada any ha anat guanyant participants, i que han esdevingut complement imprescindible de la diada de Catifes.\nUna jornada que començarà ja dissabte a la tarda, a partir de les 6 de la tarda, amb el dibuix de les catifes als carrers participants al concurs i, a 2/4 de 7 de la tarda amb l’espectacle familiar Anem amunt!, dels Atrapasomnis. L’activitat seguirà diumenge a partir de les 6 del matí amb la confecció de les catifes i dels raconsCATIFES. Durant tot el dia, a la placeta de Can Reus, hi haurà la Fira d’Artesans; a les 10 del matí a la plaça de la Vila, programa en directe de Ràdio Arbúcies; a partir de les 11 del matí a la plaça de les Olles, els infants i joves podran participar al 2n Concurs Fotogràfic Popular. I, a la tarda, a partir de les 6 a la plaça 1 d’Octubre, plantada de gegants i, a 2/4 de 7 cercavila amb els Gegants, Grallers i Flabiolaires d’Arbúcies i Sant Hilari Sacalm, Els New Serafins i Circo-Up pels carrers on s’han confeccionat les catifes de flors.\nProgramació del Concurs de Catifes de Flors Naturals\nDíptic del Concurs de Catifes de Flors Naturals


Una carpa instal·lada a quatre passes de cals senyors Fernández - Diari de Girona\nUna carpa instal·lada a quatre passes de cals senyors Fernández\nEl PPC va complir ahir la tradició de visitar els barris més desafavorits de Girona durant la campanya electoral. Una tradició que compliran escrupulosament tots els partits, ja que en campanya és l'únic moment en què s'hi apropen\ngirona | albert soler 08.12.2015 | 00:00\nConcepció Veray i la resta de la candidatura popular, fent feliç un veí de Font de la Pólvora. ANIOL RESCLOSA\nn sap que és a la Font de la Pólvora perquè a sobre de la porta, en lloc d'un número com a tots els portals de tots els carrers de tot el món, hi ha nou rajoles que formen la bonica paraula «Fernandez». Deu ser l'única família Fernández del barri, i d'aquesta inequívoca forma indica al carter o als convidats a quina porta han de trucar. Valgui tan erudit preàmbul per explicar que just al costat de cals Fernández -segons em va informar un amable veí res no tenen a veure amb l'exdiputat de la CUP, de fet no sabia de qui li parlava- es van col·locar els candidats gironins del PP tot buscant el vot que les enquestes els semblen furtar.\nA la Font de la Pólvora estan encantats amb tanta elecció que darrerament es convoca (i les que vénen), perquè és l'única manera que tenen de veure que els polítics que surten per televisió no són hologrames sinó de carn i ossos. Existeixen, parlen, fan promeses i regalen bolígrafs i piruletes, igual que a les pel·lícules americanes. Ahir va desembarcar-hi el PP ni més ni menys que amb els tres primers candidats de la llista al Congrés i la primera de la llista al Senat, però és un fet incontestable que hi acabaran passant tots els partits. Després desmuntaran la parada i desapareixeran fins a la propera campanya electoral, quan tornaran a recordar l'existència d'aquest barri a l'est de Girona.\nCom que cada barri té la seva idiosincràcia, té també el seu discurs. A la Font de la Pólvora s'hi va a parlar d'ajuts a les famílies més vulnerables, de plans de suport a la infància i a la adolescència i d'inserció social, temes que difícilment es tractaran en visites a barris com Palau o Montjuïc, ja que qui viu en casa unifamiliar amb jardí, piscina i garatge més que plans de suport el que necessita és un bon pla de vacances perquè unes no se solapin amb les següents.\nConcepció Veray es va atenir al guió. És a dir, va prometre que el PP atendria les necessitats dels més desafavorits i va criticar que el PSOE els tingués oblidats. Mentre la senyora Fernández parlava a crits des del balcó amb un avi que duia una bicicleta a la mà, la candidata anava advertint del perill d'un nou tripartit d'esquerres, ara a Madrid, format per PSOE, Podem i C'S. No diré que aquestes disquisicions d'alta política no interessessin als veïns de Font de la Pólvora -a la senyora Fernández i el seu ancià interlocutor segur que no, ells seguien a la seva- però tenien més èxit els regals que oferia un esplèndid PP, a saber: una bossa de qualitat més que acceptable si bé amb inocultable anagrama popular, i al seu interior -a banda d'uns sobres que duien escrit «Senat« i «Congrés» i segons sembla algun paper al seu interior-, els esperats bolígrafs, globus i piruletes, tots de color blau en l'esperança que hi hagi un pare capaç de posar dins la boca del seu fill un caramel de color tan inusual.\nI també un fullet amb bilingüisme estranyament entès -el que en castellà és «España en serio» en català resulta ser «España (sic) amb seny»- on hi ha un decàleg d'onze promeses -per tant, un endecàleg?- cadascuna de les quals comença amb «seguirem» fent tal cosa. Ho tenen tot fet, ara ja és només cosa de seguir insistint pel mateix camí.


“A CEGUES” … El curt dels alumnes de 2n ESO a Projecte Xarxa. Sobirania Alimentària i Embalatge Sostenible | Les CIÈNCIES en BLOC\nLa Sobirania Alimentària: Hem conegut i analitzat críticament diferents models de producció i distribució d’aliments i hem diferenciat entre el model industrial i l’agroecologia, així com les conseqüències de cada model en el medi ambient, els medis de vida de les persones productores i la nostra salut.\nEmbalatge Sostenible. Al centre s’ha promocionat l’ús d’embalatge sostenible, potenciant l’eliminació de residus, reduint l’ús excessiu del plàstic en la nostre vida quotidiana, i afavorint el reciclatge de residus que generem habitualment.\nEls alumnes de 2n d’ESO de l’Institut Giola van presentar el 7 de juny, al Centre de Cultura Contemporània de Barcelona, un curtmetratge que s’engloba dintre del projecte “Reacciona: Taller de cinema” finançat per l’Ajuntament de Llinars del Vallès, i que també ha rebut una subvenció de la Diputació de Barcelona.\nEls alumnes, amb el suport de professorat especialitzat, han creat el guió, han fet el rodatge i l’edició del curt, l’objectiu del qual ha estat col·laborar amb l’ONG Justícia Alimentària.\nEl visionat del curt es va fer juntament amb altres centres educatius, i com a cloenda de l’acte es va fer entrega del curt a l’entitat amb la qual han col·laborat.\n“Explicació del projecte”\nArticle anteriorEl primer canvi climàtic d’origen humà es va desencadenar fa 11.500 anysSegüent articleEl que ensenyem (o ens fan ensenyar) II


HISTÒRIA VCF | Estàtues, por Josep Bosch - Plaza Deportiva\nVALÈNCIA. Quan l’aficionat al futbol viatja poques vegades pot reprimir-se de visitar un estadi, o més, de les ciutats on està. Moltes vegades els estadis, convertits en les modernes catedrals de les ciutats, serveixen per a honrar als herois i llegendes dels clubs. En este aspecte destaquen sobre manera els clubs britànics. Fent una breu ullada, a Londres trobaríem als voltants de l'Emirates Stadium de l'Arsenal les estàtues de tres jugadors com Tony Adams, Dennis Bergkamp i Thierry Henry. El Chelsea, a Stamford Bridge, honra al seu davanter Peter Osgood. Per la seua part, el modest Fulham a Craven Cottage, el camp de futbol més bonic de tota la capital anglesa, rendeix tribut al seu mite Johhny Haynes.\nMés al nord, a Manchester, són famoses les escultures dedicades a la “Trinitat del United” formada per “Georgie” Best, Denis Law i Bobby Charlton, el seu mentor Sir Matt Busby també està immortalitzat a Old Tradfford, tots quatre foren artífexs del primer equip dels reds devils guanyador de la Copa d'Europa. I a Liverpool no podien quedar-se enrere, a la capital del Merseyside “reds” y “toffees” també adornen els voltants dels seus estadis amb tributs escultòrics. En honor a Bill Shankly, l'entrenador més importants que ha tingut el club d'Anfield al llarg de la seua història, i al millor davanter de l'Everton, el mític “Dixie” Dean a les portes de Goodison Park.\nTambé als voltants del vell Mestalla s'ofereix al visitant, a la confluència entre l'avinguda de Suècia i el carrer Misser Mascó, un conjunt escultòric relacionat amb el món del futbol. En este cas es tracta del "Monument a l'afició valencianista", obra de l'escultor valencià Nassio Bayarri. Esta obra va ser encarregada per la directiva, en eixos moments, presidida per D. Arturo Tuzón per commemorar el 75 aniversari de l'entitat, va ser inaugurada l'any 1994 i representa amb unes figures al•legòriquesals seguidors del club de Mestalla.\nUna afició, per altra banda, que ha fet seu el monument. La seua bases'ha convertit en el centre neuràlgic de l'afició valencianista i els seus graons serveixen com a punt de trobada de centenars de valencianistes abans i després dels partits. Des d'allí parteixen les concentracions d'aficionats i en les celebracions dels éxits del València centenars de persones solen pujar al monument per festejar les victòries de l'equip.\nPossiblement, no siga el monument més bonic de la nostra ciutat, ni tampoc el més gran, ni el més vistós, ni el més reconegut, però de ben segur que molts valencianistes el consideren, des de fa temps, una part més del paissatge de Mestalla i a més, en ell es podem sentir representats tots els aficionats del club blanc-i-negre, els qui ja no estan, els que continuen i els qui vindran.


Playmon Park Benidorm - Costa Blanca Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n-, Platja de Llevant, Benidorm - Costa Blanca, Espanya, 3503 - Veure al mapa\nMés informació sobre Playmon Park\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Playmon Park B és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Benidorm - Costa Blanca. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Benidorm - Costa Blanca. L'hotel ofereix ascensor per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara cuina americana, nevera, forn microones, rentadora per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com piscina exterior, parc infantil, jardí. Playmon Park B és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Benidorm - Costa Blanca.\nNúmero de Identificación Fiscal: AT320875BM\nCal que informeu el Apartment Playmon Park de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Interhome t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. En arribar, cal abonar un dipòsit de 200 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament. Número de llicència: AT320875BM\nTots els tipus de viatgers (6) Parelles (3) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (1) Grups (2)


Xerrada: Les activitats a l’Escola Bressol, on posem els accents? – BLOG DE L'INSTITUT FERRAN TALLADA\nXerrada: Les activitats a l’Escola Bressol, on posem els accents?\ngener 20, 2015 per ferrantallada Feu un comentari\nEls dies 3 i 11 de desembre Assumpta Ferrer, Directora de l’EBM Galatea va oferir una xerrada a l’alumnat de 1er del CFGS d’Educació Infantil. La xerrada ens va apropar, a través d’imatges, a les activitats del dia a dia a l’escola. Un dia a dia que té com a eix la vida quotidiana i que posa els accents en les necessitats, característiques i interessos dels infants. Un dia a dia que té per objectiu crear un context educatiu i de desenvolupament integral de l’infant. L’Escola Bressol és, sense dubte, un món per descobrir, per a què els infants descobreixin, i en aquest descobrir ens descobrim també nosaltres, perquè som les persones educadores les que oferim possibilitats als infants perquè realitzin el que més els agrada: “fer i desfer, fer i desfer…”. Cal que ara ens preguntem doncs: “Què podem fer perquè l’infant faci i no pas per ensenyar?”. Com va concloure Assumpta Ferrer, “és important la reflexió i qüestionar-se les coses; els equips són vius” i es va acomiadar amb una frase de Rebeca Wild, del llibre Qualitat de vida (2003), per a seguir reflexionant sobre la importància de l’educació infantil:\n“Si un pagès vol sembrar , per exemple , blat de moro , prepararà la terra, la remenarà, abonarà i regarà i protegirà el camp de malures , també d’animals i d’homes que puguin trepitjar-lo. Confia que el gra de blat ja sap com ha de fixar les arrels, formar la tija i les fulles per esdevenir finalment en una planta portadora de fruits.\nCreiem que els nostres fills no són menys intel·ligents que altres éssers vius i que són capaços de créixer i desenvolupar-se segons el seu propi pla de desenvolupament sempre que els acompanyem en aquest camí amb amor i respecte procurant-los un entorn que s’adeqüi a les seves necessitats de desenvolupament real”\nJudith Puerta Bonet\nFiled Under: ACTUALITAT, FORMACIÓ PROFESSIONAL Tagged With: 2014-2015, activitats, actualitat, Cicles Formatius, educació, Educació Infantil\n« Projecte “Ens ho mengem tot”: Setmana de la taronja\nEls alumnes d’Animació visiten l’escola d’Adults de la Verneda »


Dos alumnes de la UdG milloren la seguretat de contenidors de paper - Diari de Girona\nDos alumnes de la UdG milloren la seguretat de contenidors de paper\nEls estudiants de la Politècnica guanyen un concurs d'idees per impedir els robatoris del cartró\nEls estudiants de l'Escola Politècnica Superior de la Universitat de Girona Jordi Tur i Maria Gómez han guanyat un concurs d'idees organitzat per les empreses ECOEMBES i Recipap, amb l'objectiu de dissenyar un sistema per a contenidors de paper i cartró, de tipus iglú, que contribuís a disminuir els furts i evitar els accidents a què s'exposen els infractors.\nLa seva proposta va quedar finalista, l'any passat, entre 96 projectes presentats. Finalment, ha guanyat conjuntament amb la idea de l'estudiant de l'Escola Politècnica Superior d'Àvila, Juan Carlos Sampedro. Els tres estudiants van presentar el mateix disseny d'un dispositiu de tancament que dificulta o impedeix l'accés a l'interior del contenidor.\nLa idea de Jordi Tur i Maria Gómez va passar a la fase de fabricació de prototips, així com la resta de cinc solucions finalistes. Aquests prototips es van provar el 2016 mitjançant experiències pilot a Madrid, Leganés, Getafe i Barcelona. Després, el grup de treball format pels promotors del concurs i empreses fabricants col·laboradores es va reunir per seleccionar les propostes guanyadores. L'altra categoria, que premiava solucions de contenidors de càrrega lateral, va quedar deserta.\nEl concurs va sorgir amb la voluntat de disminuir els furts en els contenidors instal·lats a la via pública que, a més, en alguns casos han provocat lesions de diversa consideració als infractors.


Només 67 dels 5.000 alumnes examinats a la UAB han triat fer la selectivitat en castellà La República\nNomés 67 dels 5.000 alumnes examinats a la UAB han triat fer la selectivitat en castellà\nEl rector de la Universitat Autònoma diu que la xifra és molt similar a anys anteriors\nEl rector de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB), Javier Lafuente, assegura que s’ha ofert als examinats de les proves de selectivitat fer les proves en castellà i que només 67 dels més de 5.000 alumnes s’han decantat per aquesta opció. El plantejament es va adoptar després que dilluns el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) obligués el Govern a facilitar els enunciats dels exàmens en català, castellà i aranès. Segons Lafuente, l’anunci va fer que els procediments administratius s’allarguessin fins ben entrada la nit de dilluns, amb els presidents dels tribunals del centre universitari reunits de manera telemàtica per adaptar els nous criteris a poques hores de l’inici de les proves.\nLafuente ha detallat que les proves de la selectivitat d’enguany han arrencat sense cap incidència remarcable, i amb l’adopció de les mesures que va decretar dilluns mateix el TSJC, a poc menys de 24 hores per l’inici dels exàmens. L’anunci va fer que els presidents dels tribunals examinadors de la UAB i la Comissió Coordinadora de les Proves d’Accés a les Universitats treballessin intensament per ajustar el procediment.\n“Vaig rebre una trucada de la Direcció General d’Universitats per abordar la situació amb tan poc temps, i ahir eren les 22.30 h i els presidents de tribunals i el coordinador nostre estaven reunits de manera telemàtica”, assenyala Lafuente. Afegeix que tot i el canvi, aquest dimarts tot estava preparat.\n“Hem preguntat a tothom per complir amb el que se’ns demanava, i tothom ha pogut triar l’idioma per fer els exàmens”, afegeix. El balanç, però, ha estat molt baix, amb 67 dels més de 5.000 examinats que han demanat utilitzar la llengua castellana. Això suposa un 1%, una xifra similar a altres anys, segons el rector.\nAmb tot, Lafuente valora positivament l’arrencada de les jornades d’exàmens.


Un total de 22.961 persones han rebut les dues dosis de la vacuna contra el covid-19\nUna dona rebent la vacuna. ISMAEL VELÁZQUEZ\nPalmaGairebé 23.000 illencs estan immunitzats contra el covid-19, segons les darreres dades de la Conselleria de Salut, fetes públiques aquest dimecres. En concret, 22.961 persones han rebut les dues dosis de la vacuna. Això és un 1,9% de la població total de la Comunitat Autònoma. Del total d'aquestes persones, 18.362 resideixen a Mallorca, 2.358 a Eivissa, 2.111 a Menorca i 130 a Formentera.\nFins ara, a les Illes s'han administrat 74.138 dosis, el 73,5% de les 100.880 rebudes fins ara. D'aquestes, 2.216 s'han inoculat en les últimes 24 hores. Per illes, 60.710 dosis s'han administrat a Mallorca, 7.270 a Eivissa, 5.782 a Menorca i 376 a Formentera.\nCal recordar que aquesta setmana el Ministeri de Salut ha enviat 21.560 vaccins, entre els fàrmacs de Pfizer, Moderna i AstraZeneca, una quantitat rècord d'ençà que es va iniciar la campanya de vacunació. La Conselleria de Salut preveu que la setmana que ve arribi una quantitat similar de fàrmacs. Ara com ara es continuen enviant les dosis en funció de la població diana, i quan es comenci a administrar per grups d'edat, s'enviarà en relació amb la població. L'arribada massiva de vacunes es preveu per a final de mes.\nActualment ja hi ha deu línies de vacunació habilitades al punt Covid-19 Exprés de Son Dureta, on s'estan immunitzant sanitaris, docents i cossos policials. Dia 8 de març també s'habilitaran les deu línies al poliesportiu Germans Escalas i, a partir de dia 15, la resta de punts de vacunació de l'Arxipèlag. Quan tot el dispositiu estigui en marxa, es podran administrar 120.000 dosis setmanals.


Els dimarts... sortim: Sant Salvador de Bellver i els Munts a la comarca d'Osona\nSant Marti de Riudeperes i castell de Sant Llorenç...\nLa Fosca, Cala S'Alguer i Platja del Castell\nA Maçanet de Cabrenys. Costoja i Tapis\nA conèixer Hostalric i Breda\nDe Sant Pere Cercada a Santa Victoria de Sauleda\nSant Salvador de Bellver i els Munts a la comarca d'Osona\nLa sortida d’aquesta setmana ha estat a la comarca d’Osona, per conèixer aquest ermita que en motiu d’anar una vegada al castell d’Oris i a Sant Genis d’Oris varem veure dalt del cim.\nHem anat a trobar l’autovia fins a Olot on hem segut pel túnel de Bracons a trobar les Masies de Voltregà i d’aquesta població hem seguit en direcció a Sant Boi de Lluçanès,\npoc abans d’arribar a aquesta població , entre el km. 5 i 4 es troba, a ma dreta, una indicació a Sant Salvador. Aquesta opció es d’un paisatge molt bonic però amb molts revolts.\nSant Salvador de Bellver (o d’Orís)\nAquesta capella figura esmentada l’any 1110. Des de començament d’aquell segle hom hi troba una comunitat religiosa sota l’autoritat d’un prior i. seguidora de la regla de Sant Agustí. El 1210 es va crear una confraria en aquest lloc que va adquirir molta importància entre els devots de les rodalies, tot i trobar-se en un lloc aïllat i allunyat de les poblacions importants, en un excel·lent mirador sobre la plana i les muntanyes que l’envolten. El 1278 la comunitat havia quedat molt reduïda i amb la pesta negra va desaparèixer. El 1415 tenia un rector i l’administració depenia de la catedral de Vic. Al segle XVIII es van fer treballs de restauració de l’edifici, al segle XX era de propietat particular i va restar abandonat i en perill de ruïna. Ara, l’església i la casa propera són ocupats per una comunitat i s’ha restaurat i ampliat el conjunt.\nEsglésia d'una sola nau amb volta apuntada i dos arcs torals situada dalt d'un turó. L'absis té dues finestres amb arcs en degradació, cornisa en dents de serra, arcuacions i bandes llombardes.\nHem deixat el cotxe sota mateix de l’ermita i hem pujat a conèixer l’església i l’ edifici que fa de residència de la comunitat, el cim es troba a 952 metres d’altitud.\nL’Església ens ha sorprès per l’alt grau d’acolliment de l’interior, flors, detalls ortodoxes, catifes a tot el terra, la llum que entra per una gran finestra lateral, tot l’entorn net i polit, en fi una sensació de vida religiosa.\nHem pogut parlar amb una persona que resideix en el centre junt amb un ermità que ens ha posat al dia dels indrets que des de davant mateix de l’església s’albira. També ens ha comentat que han estant fet una setmana de convivència amb altres persones.\nSota mateix de l’església hi ha un mirador que ens ha permès veure tota l’altre vessant de la panoràmica que es pot gaudir des d’aquest cim.\nHem deixa’t l’ ermita i els seus devots i hem retornat al cotxe per arribar-nos al Santuari dels Munts, que és no gaire lluny de Sant Salvador.\nEls Munts és una muntanya de 1.057 metres que es troba entre els municipis de Sant Agustí de Lluçanès i Sora, a la comarca d'Osona.\nAl cim hi ha un vèrtex geodèsic, al costat del qual es troba l'ermita dels Munts, junt amb un restaurant.\nHem completat tota la visió de les muntanyes que envoltant aquest cim pel fet de trobar-hi 3 plafons on va donant a conèixer cada poble, cada muntanya, cada cim etc.\nHem estat els primers que hem aprofitat l’avinentesa del restaurant, més tard s’ha anat omplint i pel que es veu gaudeix de molta clientela sobre tot familiar.\nEn acabar hem iniciat el retorn a Banyoles.\nposted by arseni-carme | 7:19 AM


El setè àngel (Premi Sant Jordi 2016) por Cirici, David - Descargo Libros\nEl setè àngel (Premi Sant Jordi 2016) por Cirici, David\nDescargar gratis El setè àngel (Premi Sant Jordi 2016) en español PDF y Epub\nTítulo: El setè àngel (Premi Sant Jordi 2016)\nEditorial: A tot vent #665\nAquí podrás descargar el siguiente libro que lleva por titulo “El setè àngel (Premi Sant Jordi 2016)” y está en idioma . El mismo ha sido escrito por el autor Cirici, David y tiene un total de 302 páginas de contenido. Puedes bajar este Ebook disponible tanto en formato Epub como en PDF.\nL’Ernest, un publicitari d’èxit i entusiasta dels plaers de la vida, navega amb el seu veler entre les illes de Patmos i d’Icària en companyia del seu fill de set anys Marc, de la seva parella Sophie i del petit Max, fill de la Sophie. Fa mala mar. Quan comença a pondre’s el sol, el veler topa amb les restes d’un naufragi i en Marc cau a l’aigua. Així comença la història. El lector seguirà la recerca desesperada del pare, el sentiment de culpa i la crisi que el duu a les portes de la bogeria. I seguirà, en paral·lel, l’aventura del fill, que la nit mateixa de l’accident és rescatat per una llanxa carregada de famílies de Síria i l’Afganistan que miren d’arribar a les costes de Samos. Sense que ningú no ho sàpiga, el petit Marc viurà l’aventura incerta dels refugiats. El setè àngel és una història commovedora sobre la fragilitat de la vida, els cops de l’atzar i el lligam entre pares i fills. Cirici, David David Cirici, nascut a Barcelona l’any 1954, és escriptor, guionista i publicitari. Ha treballat com a guionista a la ràdio en el programa de Ràdio 4 Català per a tothom” (1976-1982) i a la televisió en sèries com Oliana Molls (TV3, 1985-1986), Kiu i els seus amics (TV3 1984), Les tres Bessones (TV3 1995-2000), i programes com Ahí te quiero ver (TVE, 1986), Tariro Tariro (TVE, 1987), Blanc o negre (TV3, 1987), No passa res (TV3, 1988), El joc del segle (TV3, 1992). També ha treballat en guions d’espectacles musicals del grup Roseland.El 1984 va obtenir el Premi Recull i el Premi de literatura infantil Apel·les Mestres amb el llibre Vòlics. Amb la publicació de La fábrica de les mentides va guanyar el Premi de novel·la Joaquim Ruyra. Amb la Vida dels altres va ser finalista del Premi Ramon Llull 2000. També ha publicat Els Grúfols (edicions Pau), un llibre per a nens sobre el racisme, i El baró i la leprosa (Empúries).Ha estat director creatiu a les agències RCP Saatchi & Saatchi i Alta Definión, i soci fundador i director creatiu a Imagina. Des del 2000 dirigeix la seva pròpia agència, Cirici Comunicació.


Les evidències mostren que l’impacte dels deures, de mitjana, suposa un progrés addicional de cinc mesos. Malgrat tot, per sota d’aquesta mitjana, hi ha una variació àmplia sobre l’impacte potencial, que suggereix que és probable que la forma en què s’estableixen els deures sigui molt important.\nHi ha evidències que demostren que els deures són més eficaços si s’utilitzen com una intervenció de durada curta i específica (per exemple, en forma de projecte o objectiu específic connectat amb un element d’aprenentatge concret), i alguns estudis excepcionals mostren fins vuit mesos addicionals d’impacte positiu en el rendiment. És probable que els beneficis siguin més modests, entre dos i tres mesos de progrés de mitjana, si els deures s’estableixen de forma més rutinària (per exemple, aprendre vocabulari o completar tasques pràctiques de matemàtiques tots els dies).\nLes evidències també suggereixen que la forma en què els deures es vinculen amb l’aprenentatge durant l’horari lectiu és important. En els exemples més eficaços, els deures eren una part integral de l’aprenentatge, en lloc d’un complement. Per maximitzar l’impacte, també sembla ser important que l’alumnat rebi feedback d’alta qualitat sobre el seu treball (veure feedback).


Fons de pantalla de Shivratri | Imatges de Shivratri - Altres\nPrincipal Altres Fons de pantalla i imatges de Shivratri per descarregar\nFons de pantalla i imatges de Shivratri per descarregar\nMENÚ Shivratri és el festival dedicat al culte dels Lord Shiva . Moltes ofrenes i oracions es fan en honor del Senyor perquè les seves benediccions divines sempre ens caiguin. Descrivint l'estat d'ànim d'aquest festival, consulteu les exquisides col·leccions de fons de pantalla de Shivratri i podeu adornar el vostre escriptori amb ell. Descarregueu-los i repartiu l'estat d'ànim de la festa. Assegureu-vos de reenviar-los als vostres éssers propers i estimats, de manera que pregueu pel seu benestar.\nSi feu clic a la imatge en miniatura que trieu a continuació, s'obrirà el fons de pantalla amb la mida del dispositiu en negreta. Feu clic a sobre per obtenir el fons que vulgueu.\nImatges i fons de pantalla HD de Maha Shivratri\nFeu clic aquí per obtenir mides de pantalla gran, PC, portàtil, telèfon mòbil i tauleta en alta definició o per compartir amb els vostres amics.\nFeu clic aquí per obtenir mides de pantalla gran, PC, portàtil, mòbil i tauleta en alta definició o per compartir amb els vostres amics.\nOfrenes al Senyor Shiva\nFeliç Maha Shivratri\nBenediccions del Diví - Lord Shive


Recepta de gambes dolces i amargades\nCrock Pot Dolç i Llagostí\nTotal: 5 h 40 mins\nCuinar: 5 h 30 min\n960mg de sodi 42%\nTotal de carbohidrats 61g 22%\nAquesta gambeta dolça i salada demostra que la cuina lenta no serveix només per a rostits i guisats cuinats de forma llarga. És un aparell versàtil que ofereix la comoditat de cuinar les mans lliures.\nAquest plat és una gambeta dolça i amarga i senzilla, elaborada amb gambes cuites congelades, pinyes, beines de pèsol i salsa amarga i dolça. S’afegeix la gambeta a la cuina lenta uns 15 a 20 minuts abans que el plat estigui a punt.\nLes tires de pebre i les pastanagues a rodanxes fines o l’api també serien excel·lents per a aquest plat, al lloc o juntament amb les beines de pèsol. O utilitzeu un rebost vegetal asiàtic congelat juntament amb les beines de pèsols.\n1 paquet (6 unces) de beines de pèsols xinesos congelats\n1 (14 unces) pot de pinyons (o trossos) de pinya\n3 cullerades de sucre (granulada)\n1 tassa de brou de pollastre (preferiblement sense sal ni amb poc sodi)\n1/2 tassa de suc de pinya reservat\n1 bossa de gambes cuites congelades (mitjanes o grans)\n2 cullerades de vinagre de sidra (o vinagre d'arròs)\n1 tassa d'arròs (calent i cuit, per servir)\nPoseu les beines de pèsol en un colador i poseu aigua freda a sobre fins que es descongeli prou per separar-se fàcilment.\nEscorreu la llauna de pinya en un tamís damunt d’un bol; reservar 1/2 tassa de suc.\nreceptes de costella de porc de cuina lenta amb barreja de sopa de ceba\nCol·loqueu les beines de pèsol i la pinya escorreguda a la cuina lenta.\nEn una cassola petita, barregeu el midó i el sucre; remenar per barrejar. Afegiu el brou de pollastre, la 1/2 tassa de suc de pinya reservat, la salsa de soja i el gingebre. Porteu la barreja a ebullició a foc alt. Coure la salsa durant aproximadament 1 minut, remenant constantment. La salsa s’ha d’espessir i netejar.\nAboqueu la salsa sobre les beines de pèsol i la pinya; remeneu suaument per barrejar els ingredients. Cobrir i coure a foc baix durant 3 o 4 hores. Afegiu-hi la gambeta cuita descongelada i continueu cuinant-la durant 15 a 20 minuts més, o fins que estigui calent. Afegiu el vinagre i remeneu suaument.\nServiu-ho amb arròs cuit calent.\ncom cuinar una cullera rostida al forn de convecció\nHi ha algunes maneres de descongelar les gambes congelades. Si es pot, descongeleu la bossa de gambes durant la nit. Per tenir un desglaç més ràpid, poseu les gambes en un colador. Executeu aigua freda sobre la gambeta o submergiu el colador en un bol d’aigua freda durant uns 10 minuts. Aixequeu el colador i deixeu que les gambes s’escapen. Si el desitgeu, poseu-los secs amb tovalloles de paper.\nPer a gambes sense pell: Descongelar les gambes si es congela (vegeu més amunt). Peleu una gambeta i tireu la punta d’un ganivet petit i afilat per l’esquena. Tireu la vena fosca o raspeu-la amb el ganivet. Repetiu amb les gambes restants i esbandiu-les bé amb aigua freda. Porta una olla d’aigua a ebullició. Afegiu les gambes netejades i reduiu el foc a baix. Feu-ho més lent durant uns 2 o 3 minuts o fins que siguin de color opac i rosat.\nRecepta Pot de Dolços d’Or\nTetrazzini de pollastre clàssic\nDifusió del formatge Pimento meridional\nRecepta de vestir de pa de crock i pa de blat de moro


16 de gener de 2017 (23:12 CET)\nEl director esportiu del Valencia va començar a treballar immediatament després de la dimissió de García Pitarch, qui va deixar el club enmig d'una crisi encara més profunda i un mercat d'hivern que afrontar.\nAlexanko segueix fent alguns contactes més enllà de l'eixida de Prandelli. En primer lloc, en el seu període ja s'ha assegurat l'arribada de Maksimovic, qui va signar pel Valencia en el punt límit, quan Suso encara estava lligat. Ja s'ha confirmat que arribarà a l'estiu a cost zero.\nQuan l'entrenador italià va arribar a Paterna una mica abans de deixar el club, no va veure a Zaza, no hi havia senyals del fitxatge que més volia. Va ser una de les raons que ho van convéncer per deixar al club. El punt de no tornada.\nDes del diumenge parlen que Zaza podria arribar a Espanya, és a dir, el seu nom mai va desaparéixer del mapa de fitxatges. Tuttosport confirma a més que el Villreal i el Valencia són dos interessats importants. Alexanko no s'ha mantingut en pausa sobre este tema, ja que s'ha contactat amb la Juventus per obtenir-ho, encara que té l'ordre de no esforçar-se massa i rastrejar altres opcions.\nParadoxalment, un dels jugadors que podien assegurar la permanència de Prandelli podria arribar d'igual manera, i fins i tot sumar a Evra en una transacció que espera solament l'aprovació dels jugadors i els seus agents.\nEl director esportiu està cridat a trobar a algú en davantera; però si algú parla de Jesé, utilitza paraules buides, ja que l'actual PSG té moltíssimes ofertes i el Valencia no és ni l'ombra d'una possibilitat. Fins al tancament d'esta edició no hi ha gens clar sobre quin davanter podria arribar.\nUna altra prioritat de la direcció esportiva és reformar el centre del camp valencianista, per la qual cosa necessita desfer-se d'algun jugador que puga donar crèdits per trobar a algú si hi ha un adéu. Enzo Pérez és un d'ells, però també Parejo, que ja va voler partir a l'estiu. Quan això siga clar començaran a sonar els migcampistes.\nJosé Ramón Alexanko s'involucra amb vehemència en l'ordre i la nova constitució del club perquè Meriton ja no vol crisi, ni dimissions, ni vergonyes també fora del camp de joc. Així mateix Voro, que es queda fins a final de temporada i informa amb diligència els seus gustos per construir a un equip competitiu i afrontar la segona roda de la Lliga.


Els estius al camp | Josep Bayerri Raga - Setmanari l'Ebre\nEls estius al camp\nDimecres, 19 de juny de 2019 a les 10:00h\nA la Simpàtica fins i tot hi tenien una església; la capella de Montserrat on el llegendari mossèn Manya feia cada diumenge l’única missa en català de tot el bisbat.\nLes vespres de Sant Joan coincideixen amb l'inici de les vacances escolars. A meitats del segle passat aquestes dades suposaven un dels elements més significatius de la vida tortosina. Moltes famílies es traslladaven temporalment a viure a les cases de camp entorn de la ciutat que es perllongava durant més de dos mesos fins al mes de setembre amb la festivitat de la Verge de la Cinta.\nEl clima dels estius a la ciutat de Tortosa ha estat sempre particularment rigorós per la calor i la humitat anxovada en un teixit urbà encaixonat pels contraforts muntanyosos dels castells. Això ha fet que la gent procure trobar llocs on les condicions siguen més confortables, fugint de la vall del riu per accedir a les alçades del seu entorn, siga a la riba esquerra com a la\nriba dreta més enllà de Jesús i Roquetes.\nEl 1894, després d'unes llargues obres, amb interrupcions freqüents segons el color de l’ajuntament, s’obrí la que per definició popular s’anomenaria carretera Simpàtica. Fins aleshores per accedir als “Cuarteles de San Francisco” (avui Hospital Verge de la Cinta), al fortí d’Orleans i a les planes de darrere, calia fer un camí dificultós ple de corbes des del Rastre o des de Caputxins. L’obra no va estar exempta de problemes i polèmica; fou considerada inútil pels forts pendents que en farien difícil la utilització pel transport en carros tirats a sang; també els militars al·legaven que suposa trencar la muralla que unia les fortificacions de les Casernes amb el fort d’Orleans.\nDurant els anys següents es començaren a construir cases d’estiueig entorn de la carretera Simpàtica, algunes de les quals de singular valor dins els paràmetres de l’arquitectura modernista. En general eren cases relativament petites sense instal·lació elèctrica i amb aigua procedent solament de les pròpies cisternes. Per altra banda, el fet d’haver d’accedir-hi caminant feia que les noves construccions no se situessen molt més enllà d’un quilòmetre respecte als carrers de l’eixample de Tortosa (entre un quart d’hora i mitja hora de pujada). Quan les persones més adinerades començaren a disposar de vehicle aquesta distància es va allargar, fins a arribar a les mansions de Joaquín Bau i del Marqués de Santa Coloma, que situaren el límit durant molts anys.\nLes limitacions d’infraestructures canviaren molt cap a 1950 quan es constituí la Comunitat de Regants de Mig Camí que construí un gran dipòsit al qual bombejaven aigua procedent del canal de recs de l’esquerra de l’Ebre que passa sota la ciutat. Amb llum, aigua, millora dels camins i disponibilitat de vehicles, l’àrea de cases de camps es va anar estenent. Aquesta dinàmica es féu extensiva en totes les direccions a altres indrets de l’entorn de la ciutat (el Célio i Sant Josep de la Muntanya, al nord; Caputxins cap al sud). En qualsevol cas, però, hi havia diferències, no tant de les característiques constructives sinó per la consideració social que mereixia cada zona. Segons expressions populars d’aquells anys hi havia la zona del pollastre, la del conill i la de la sardina, com la definició de les cases com a xalets, masets o muntanyes; fins i tot la bassa d’aigua que en alguns casos se l’anomena piscina, tot i no ser-ho, o es quedava en llac, sovint de forma rodona perquè la seva construcció resultava més barata. Totes denominacions sempre en funció de la zona i el poder econòmic de la majoria de propietaris del lloc (els rics, els “de mitja mà” o els empleats).\nA darreries del segle XX la tendència dels tortosins a viure tot l’any al camp es va anar accentuant i no exclusivament per a les classes benestants sinó per a àmplies capes de la població. Les urbanitzacions i parcel·lacions, legals o il·legals, es van desplegar arreu fins al punt de convertir Tortosa en una de les ciutats de Catalunya amb un índex més elevat de residències habituals fora de la ciutat estricta. Això crea una important confrontació l’any 1985, quan els arquitectes responsables de l’elaboració del Pla d’urbanisme, figures destacades de Barcelona, pretenien tallar de cop aquest creixement de cases de camp, amb criteris proteccionistes establint com a norma la necessitat de grans finques per bastir una casa, proposta que de cap manera resultava aplicable a la cultura tortosina d’“un jornal com a màxim per a cada casa”.


Les subvencions a les entitats esportives de cara al proper curs es reduiran un 40% - Revista Cambrils\nPublicat el Divendres, 3 d'agost de 2012 12:23h\nLInstitut Municipal dEsports (IMEC) va convocar, aquest passat dimecres al vespre, a les entitats esportives cambrilenques per exposar-los-hi els canvis que hi haurà a les bases de les subvencions ordinàries i extraordinàries que es donen a les associacions, AMPAs i esportistes individuals. La partida total d'enguany serà de 65.000 euros, un 40% menys que l'any anterior.\nEl regidor dEsports, Lluís Abella, va explicar als més de trenta assistents a la reunió que els criteris datorgament de subvencions per al proper curs es veuran modificats substancialment. Abella va confirmar als assistents que la conjuntura econòmica obliga a ser encara més curosos en latorgament de subvencions i que a partir dara, valoraran més positivament aquelles accions que promoguin la iniciació esportiva.\nA nivell econòmic, la decisió no implicarà una rebaixa lineal igual per a tothom, sinó que en funció del nombre de fitxes acreditades, lentitat rebrà més o menys recursos. La resposta de les entitats, a nivell general, va ser de comprensió amb la situació i moltes delles van afirmar que ja preveien una rebaixa important de la subvenció. També van fer una petició, tenir accés als resultats que condicionarien la xifra rebuda per garantir la transparència i que tots estiguessin en igualtat de condicions. El regidor va acceptar-la.


Augmenta lleugerament la velocitat de reproducció de coronavirus a la Garrotxa - Garrotxa Digital\nComentaris tancats a Augmenta lleugerament la velocitat de reproducció de coronavirus a la Garrotxa\nSegons les últimes dades registrades pel departament de Salut, la velocitat de reproducció del coronavirus ha pujat a 0,90,una mica superior a les dades que es registraven la setmana passada, un 0,74. El tant per cent de positius per proves diagnòstiques realitzades també ha baixat a 2,79%, molt per sota respecte al 7,10% de la setmana passada. Pel que fa el risc de rebrot es troba en aquests moments a 266. Aquestes dades, inclouen doncs, els primers dos dies de cribratge poblacional que va realitzar Salut dimecres, dijous i divendres passat.\nPel que fa a l’afectació de la pandèmia a les aules garrotxines, en aquests moments hi ha 7 centres dels 55 que té la comarca amb algun grup seguint el protocol d’aïllament. En total, 8 grups amb prop de 200 alumnes confinats.


El diari de Tavernes: Tavernes seu de la Mostra Internacional de Cinema Educatiu\nTavernes seu de la Mostra Internacional de Cinema Educatiu\nLa Mostra es celebrarà des del dilluns 11 fins al dijous 14 de febrer a la localitat vallera. És una mostra de cinema educatiu d’àmbit internacional per a xiquetes, xiquets, joves, professorat i públic en general, amb pel·lícules realitzades per alumnes dins d’entorns d’aprenentatge.\nEs projectaran treballs cinematogràfics de centenars d’estudiants de La Valldigna: el dilluns dia 11, els grups d’infantil, 1er, 2on i 3er cicle de primària del CEIP Alfàndec i el de 4art de l’ESO de de l’IES Jaume II són els encarregats d’inaugurar el festival. El torn de les aules d’infantil, 1er, 2on i 3er cicle de primària dels CEIPS Magraner, Divina Aurora i Sant Miquel, així com de l’alumnat de 2on de l’ESO de l’IES Sant Jaume tindrà lloc el dimarts dia 12 de febrer. Per al dimecres, 13 de febrer, està prevista la participació dels CEIPS Jaume II i Valldigna de Simat i Benifairó, respectivament, i la dels cursos de 3er de l’ESO i de Formació Professional de l’IES Jaume II .\nMusiescola i Integra Valldigna, també col·laboren en la celebració del MICE. El dia gran de la MICE es celebra el dijous 14 de febrer, s’obrirà amb l’actuació de Musiescola i continuarà amb la projecció de la versió original, subtitulada en valencià, del film alemany – cal remarcar que la mostra d’enguany està dedicada a Alemanya- Els grans de pebre i la maledicció del rei negre i continuarà amb les projeccions de les gravacions del segon curs de l’ESO de l’IES Valldigna i la del 1er curs de l’ESO de l’IES Jaume II. A més, es compta amb la col·laboració d’Integra Valldigna.


El xarop d'auró (Acer saccharum; cast: Arce)\nQue l'extracció de la saba de l'auró per preparar xarop sigui un ritus primaveral té la seva explicació. A la primavera les nits són fredes i els dies càlids, circumstància que congela i fon la saba en fases alternes. És llavors quan els productors de xarop d'auró practiquen petits orificis a l'arbre per obtenir el fluid, si és possible just abans que la saba es fongui.\nAvui el canvi climàtic pot estar reduint la fase crítica de «congelació-fosa», fent-la més difícil de predir, segons adverteix Tim Perkins, del Centre Proctor d'Investigació del Arce, pertanyent a la Universitat de Vermont.\nA la regió que comprèn Nova Anglaterra i l'estat de Nova York, on es concentra la producció de xarop d'auró d'Estats Units, la temporada del xarop s'ha reduït 3,2 dies (un 10%) en 40 anys, i ara ha vist avançat el seu inici una mitjana d'uns vuit dies. Els canvis tèrmics afecten el flux de la saba (per obtenir quatre litres de xarop d'auró cal bullir uns 150 litres de saba) i poden pertorbar el calendari d'extracció.\nPer sort, les bombes de buit que faciliten l'extracció de saba poden arribar a compensar les potencials pèrdues de rendiment. Pel que fa a les dades estacionals, a alguns productors no els preocupa en excés aquestes variacions. «Funcionem per cicles, i en aquests moments ens trobem en un d'ells», reconeix Dana Wildes, la família fa més de 40 anys produint xarop d'auró a la seva granja de Vermont.\nEl veritable xarop d'auró prové del Canadà i del nord dels Estats Units, especialment de Nova Anglaterra i de l'estat de Nova York. La majoria dels aurons poden ser utilitzats per extreure'ls la saba i fabricar el xarop, però el auró de sucre (Acer saccharum) i l'auró negre (Acer nigrum) són els més adequats. Causa de la seva importància econòmica, l'auró és un emblema de Canadà, i el seu full està representada a la bandera canadenca.\nLes granges de producció de xarop d'auró es denominen casa o barraca de sucre (cabanes à sucre o Sugarbush). La saba es bull en una "barraca de sucre" o "casa de sucre", la qual té una obertura a la part superior per expulsar l'aire humit. La província de Quebec, al Canadà, és el major productor de xarop d'auró a tot el món, el 2001 va arribar a produir 15.600.000 litres - unes 4 vegades més que el que va produir tot Estats Units aquest any. Al Quebec el procés és part de la cultura, i els ciutadans solen anar a cabanes à sucre al començament de la primavera, que serveix esplèndides menjars amb xarop d'auró com a acompanyament. Tire sud la neige és un plat d'aquesta temporada, es bolca l'espès xarop calent sobre la neu i després es consumeix ràpidament amb ajuda d'una vareta, ja que es refreda en molt poc temps.\nQuant a la producció nord-americana, l'any 2001 Vermont va produir 1.040.000 litres de xarop d'auró autèntic, al voltant d'un quart de la producció del país. Els estats de Maine i de Nova York el van seguir amb al voltant del 19% cadascun.\nGraus de xarop d'auró (EUA}\nAls Estats Units, el xarop d'auró està dividit en dos graus: Grau A i Grau B. El Grau A es divideix en tres subgraus: Grau A Ambre Clar (de vegades anomenat Fancy), Grau A Ambre Intermedi i Grau A Ambre Fosc. El Grau B és més fosc que el Grau A Fosc. Aquests graus corresponen aproximadament al moment de la temporada en què es va produir el xarop.\nEl Grau A Ambre clar és un xarop de temporada primerenca, mentre que el Grau B és de temporada tardana. El Grau A típic (especialment el Grau A Ambre clar) té un sabor més suau i dolça que el Grau B, el qual és utilitzat majoritàriament per a cuinar i coure.\nAl Canadà, hi ha tres graus que abasten diversos tipus de colors: Canadà # 1 (que inclou Extra Clar, clar i Intermedi), Canadà 2 (Ambre) i finalment Canadà 3 (Fosc). Una producció anual típica conté al voltant d'un 25-30% de cada un dels colors inclosos en 1, un 10% d'Ambre i un 2% de Fosc.\nAcer saccharum cast: Arce xarop d'auró\nMel contra els refredats, esgotament, infeccions, ...


Guia per conèixer les possibles inversions dels Pressupostos a les quatre províncies de Catalunya\nSeu Vella de Lleida /@EP\nUn any més tornen els balls de milions, estadístiques i comparacions a la política espanyola. El projecte de Pressupostos Generals de l'Estat (PGE) pel 2022 ja és aquí i aquest dimecres s'ha presentat al Congrés dels Diputats amb un total de despesa pública de 240.000 milions d'euros, comptant amb els 27.633 milions adicionals dels fons europeus.\nD'aquests 240.000 milions, 2.230,74 milions són inversions territorialitzables a Catalunya, el que suposa un 17,2% del total a l'Estat, per tant, encara per sota del pes del PIB català, el 19%. No obstant això, és una xifra superior a la dels pressupostos de 2021, quan les inversions ascendien a 1.999,30 milions, un 16,5% del total.\nSegons aquests comptes i en un principi, el territori que rep més inversions és Andalusia, amb 2.267,07 milions d'euros(17,7%), seguit de Catalunya, la Comunitat Valenciana amb 1.208,61 milions (9,3%), i Madrid amb 1.151,46 milions (8,9%), una xifra inferior a la dels PGE anteriors.\nTot i això, a la quantitat de 2.230,74 milions que rebrà Catalunya -si s'aprova el projecte-, cal sumar-hi 200 milions d'euros pendents dels pressupostos del 2018, una transferència que dona compliment a una sentència del Tribunal Suprem de 2017. Els comptes de l'any 2021 ja van recollir també 200 milions d'euros pel compliment d'aquesta sentència, ja que es tracta d'una de les partides dels 1.459 milions que la Generalitat i l'Estat van acordar al 2018 que es transferirien. Això faria ascendir a 2.430,73 milions la quantitat assignada a Catalunya.\nUNA APORTACIÓ EQUIVALENT AL PIB CATALÀ A L'ESTAT\nLa ministra d'Hisenda, María Jesús Montero, ha remarcat aquest dimecres en roda de premsa al Congrés que, si se sumen els 200 milions, la part dels PGE dirigida a inversions a Catalunya arriba al 18,7% la qual cosa "respecta" el que al seu dia contemplava la disposició addicional tercera de l'Estatut, és a dir, una inversió equivalent a l'aportació catalana al PIB estatal.\n"Crec que parla per si mateix del compromís que hem mantingut amb tots els territoris i també amb Catalunya", ha dit Montero després d'entregar els comptes públics a la cambra baixa. La titular d'Hisenda ha destacat que en els últims quatre anys la inversió contemplada als PGE a la comunitat catalana ha estat un 37,6% superior a la dels últims quatre anys del PP de Mariano Rajoy.\nMontero ha argumentat que la xifra d'inversió a Catalunya fa que "valgui la pena" que els partits catalans, com ERC o JxCat, "mirin amb molt d'interès i deteniment" els pressupostos generals de l'Estat. Tanmateix, la ministra d'Hisenda no ha dubtat que "hi haurà més pretensions per part seva".\nCATALUNYA AUGMENTA LA INVERSIÓ\nEl conjunt d'inversions territorialitzables de les autonomies ascendeixen a 13.007 milions d'euros, un 1,5% superior a la de 2021. Catalunya és una de les comunitats que augmenta la quantitat així com el percentatge que representa del total. En canvi, Madrid rep menys que l'any passat.\nMontero ha defensat que a Madrid, com a capital de l'Estat, es fan inversions no regionalitzables que no se sumen en la xifra territorialitzable, i que en els últims quatre anys l'Estat hi ha invertit un 42,6% més que en els últims quatre de Rajoy i que està per sobre de la mitjana estatal.\nBARCELONA, L'ÚNIC TERRITORI CATALÀ AMB MÉS PRESSUPOST\nPel que fa als territoris catalans, el pressupost cau a totes les demarcacions menys a Barcelona, que ha de rebre 1.765,30 milions d'euros durant el 2022, un 33% més. A les comarques de Girona la caiguda serà d'un 37,1% de les transferències amb un total de 108,13 milions. A Ponent i a l'Alt Pirineu el finançament serà de 76 milions, un 3,7% inferior. I, per últim, a Tarragona i a les Terres de l'Ebre el pressupost del 2022 serà de 280 milions, un 31,6% menys.\nQUINES INVERSIONS ES TENEN PREVISTES A LLEIDA?\nEl projecte de Pressupostos Generals de l'Estat per al 2022 destina a la demarcació de Lleida 76.040.350 euros, uns 3 milions menys que el 2021, quan l'Estat va preveure destinar a les comarques de Ponent i l'Alt Pirineu i Aran 79.077.900 euros.\nUna de les inversions més importants és la de 2,6 milions que s'empraran a la modernització del regadiu de la comunitat de regants 124 del canal d'Aragó i Catalunya, al municipi d'Alpicat (Segrià). També destaquen els 430.000 euros que el Ministeri de Cultura dedicarà a la restauració de la Seu Vella de Lleida, i els 780.000 euros per a la finalització de la depuradora d'Alcoletge. La majoria d'inversions s'assigaran al manteniment de vies, com l'AP-2; a la redacció de projectes, com la variant de la Pobla de Segur o la duplicació de l'N-240, entre Lleida i les Borges Blanques; i a serveis ferroviaris, com la compra de material per part de Renfe.\nMILLORES A LA N-II I UN NOU ARXIU HISTÒRIC A GIRONA\nPer la seva part, el projecte de PGE per al 2022 destina 108,13 milions d'euros a comarques gironines. És quasi un 40% menys en comparació amb els comptes d'aquest any, quan la inversió prevista a la demarcació superava els 170 milions.\nEl document que ha fet públic la Moncloa inclou moltes partides genèriques. D'entre totes elles, destaquen els 10,2 milions a la millora de l'N-II entre Maçanet i Tordera, els 6,7 milions per a l'aeroport - per incrementar la seguretat operacional- o els 23,5 milions per Adif, 15,8 dels quals van destinats a Renfe. Tot i això en aquest últim cas no es concreta quines actuacions es faran.\nEn Cultura, l'única inversió ministerial que recullen els pressupostos són 90.000 euros per al nou Arxiu Històric de Girona. El projecte de PGE, en aquest cas, sí que calendaritza futures inversions. Dels 14,26 milions en què es pressuposta l'obra, l'Estat espera gastar-ne 4,5 el 2023; 4,9 milions més el 2024 i 4 milions el 2025 (any en què calcula que s'haurà enllestit el nou arxiu). En canvi, el ministeri no pensa fer cap inversió al Castell de Sant Ferran de Figueres durant el 2022. Tot i això, fa una projecció de 300.000 euros per al 2023 i 365.000 més de cara al 2024.\nPer últim, pel que fa al litoral marítim, el Ministeri de Transició Ecològica preveu una inversió de 610.000 euros a la costa gironina, la mateixa que als comptes d'aquest any. D'aquests, 230.000 euros es destinaran al control de la regressió de la costa, 100.000 euros a la protecció i la reparació del sistema litoral i 280.000 euros a dotacions per a l'accés i ús públic de la costa.\nMATEIXOS PROJECTES A TARRAGONA\nEn el cas de Tarragona, l'Estat inclou 280,5 milions en inversions. La xifra és un 31,7% inferior a la prevista per enguany, que era de 411,2 milions d'euros.\nEls principals projectes són els mateixos dels darrers anys. La línia Vandellòs – València d'alta velocitat, amb una partida de 70,1 milions, les obres de l'A-27 entre Valls i Montblanc (23,4 milions, sent la via amb més pressupost de Catalunya) i el corredor mediterrani entre Vila-seca i Castellbisbal (18,8 milions). A més, Adif també gestionarà 8 milions en Rodalies de Catalunya i 7,7 milions en Rodalies i mobilitat urbana. Encara en matèria ferroviària Renfe ha previst 24 milions per a Tarragona, dels quals 11,3 seran per a la compra de material.\nTambé destaquen els 41,2 milions previstos per a diferents obres al Port de Tarragona -com millores a la Zona d'Activitat Logística i obres per facilitar l'accessibilitat ferroviària- i els sistemes d'emmagatzematge per a les centrals nuclears d'Ascó (7,3 milions) i Vandellòs (2,8 milions).


En els últims temps, les trobades i intercanvis entre les investigacions científiques emmarcades en el camp de l’anomenada «qüestió animal» i el pensament artístic —en la seva faceta creadora i en la seva faceta crítica— s’han enriquit i estès fins el punt de començar a delinear els contorns d’una nova perspectiva d’estudi: la de la biopoètica. [+]\nL’Associació Cultural 452°F és l’entitat responsable de l’edició d’aquesta revista, juntament amb la Universitat de Barcelona. Els seus esforços s’han concentrat en la necessitat de treure a la llum una publicació que permeti transferir coneixements literaris i artístics al major nombre de persones possible i amb la garantia que suposa un aval acadèmic. Amb aquest objectiu s’ha elegit el suport digital per a la seva difusió, el compromís adquirit amb la pluralitat lingüística i la formació d’un Comitè científic aval·lat pel currículum de cada un d’els seus membres. [+]\nRelació dels membres. [+]\nEl Comitè científic, compromès amb les regles exposades al Sistema d’arbitratge de la revista, està conformat a l’actualitat pels següents investigadors:... [+]\nLa revista 452°F compta amb els seus propis equips de traductors i de correctors. Amb la seva conformació i treball pretén complir amb el seu compromís de ser un servei amb la major utilitat social possible. [+]\nEquip d'Il•lustradors i Maquetadors\nLa revista 452ºF, amb el propòsit de fer extensible la qualitat dels seus continguts a la forma de la seva presentació, compta amb un equip propi d’il·lustradors i de maquetadors. La feina dels seus membres s’utilitzarà a fons perquè la lectura de la revista sigui agradable tant intel·lectualment com visualment. [+]\nLlegeix més: Literatura y autobiopolítica: aportaciones de Michel Foucault a la teoría de la autobiografía –...\nLlegeix més: El animal biográfico – Julieta Yelin\nLlegeix més: Supervivencia de las cucarachas. Kafka en Cuba a finales de siglo XX – Irina Garbatzky\nLlegeix més: Enfermedad, lenguaje y vida animal – Miguel Ángel Martínez\nLlegeix més: Controlar e Imunizar: a(s) política(s) do corpo em Intrusion, de Ken MacLeod – Igor Furão\nLlegeix més: Las dinámicas de lo viviente: repetición, supervivencia y vidas potenciales – Betina Keizman\nLlegeix més: Parcelas de vida: el arte y sus restos – Isabel A. Quintana\nLlegeix més: Imágenes (políticas) de vida: ¿el animal?, ¿el fósil? Figuras del prisma poshumano en la obra de...\nLlegeix més: L’assaig segons Joan Fuster: L’article literari com a modalitat del gènere – J. Àngel Cano Mateu\nLlegeix més: Letras de celuloide: una lectura de 5 metros de poemas de Carlos Oquendo de Amat – Agustina Ibañez\nLlegeix més: Teresa Wilms Montt: la visceralidad como activismo – Cecilia Macón\nLlegeix més: El materialismo vitalista de Diderot y el desarrollo de la novela moderna – Nicolás Martín...\nLlegeix més: Notas críticas\nLlegeix més: Reseñas #17\nCoordinadores del monogràfic\nJulieta Yelin i Irina Garbatzky


Inauguració de l’exposició «Remnants of a bygone era» de Johnjoe Nugent | Centre d'Estudis Riudomencs Arnau de Palomar\n4 d’octubre 2019 19.30h CERAP\nLa Secció d’Art del CERAP inaugura divendres 4 d’octubre, a les 19.30 h, l’exposició «Remnants of a bygone era» («Restes d’una època passada»), del fotògraf Johnjoe Nugent. La mostra es podrà visitar a la sala d’exposicions de l’entitat fins al 31 d’octubre.\nJohnjoe Nugent és un fotògraf irlandès/canadenc que viu a Riudoms. Va estudiar francès i informàtica a Dublín. Durant els seus estudis, va passar un any a Paris d’Erasmus per millorar el seu francès, va ser allà on va néixer la seva passió per la fotografia. Actualment està a punt d’acabar els seus\nestudis de fotografia a l’Institut d’Estudis Fotogràfics de Catalunya (IEFC). Per ell la fotografia serveix per capturar el temps i el present i per tenir records del passat. Una bona foto és com un bon vi, el seu valor augmenta amb el temps. «Remnants of a bygone era» parla de llocs abandonats a Catalunya. Va decidir fotografiar llocs abandonats per aprendre més de la història del país i per visitar llocs desconeguts arreu de Catalunya. Són indrets poc coneguts i no destruïts per la gent a Google Maps i Instagram, per això no els comparteix perquè la gent no hi puguin anar i, per tant, es preservi l’espai. Només natura, ocells i edificis fantasmagòrics i, al mateix temps, majestuosos.


Concert de Sant Esteve a Santa Coloma de Farners - La Selva Turisme\nConcert de Sant Esteve a Santa Coloma de Farners\nEl matí de St. Esteve, l’Auditori s’omple de música amb les veus dels cantaires de l’Escola de Música. Després de molts anys de fer aquest ja tradicional concert, l’any passat no es va poder fer a causa de la Covid-19. Enguany estem molt contents de poder-lo tornar a celebrar i de gaudir d’aquesta festa tan especial per nosaltres. El repertori constarà de nadales tradicionals barrejades amb estils més moderns com el pop o el rock.\n*Activitat subjecte a modificacions derivades per l’increment de la pandèmia de la Covid-19.


Mislata ha obert una extensió de la Biblioteca en la piscina d'estiu | Valencia Extra\nLa piscina municipal de Mislata ofereix des d’ahir a tots els seus usuaris un servei de Bibliopiscina dins de les mateixes instal·lacions, tant en horari de matí com de vesprada, inclosos també els caps de setmana. Gràcies a aquesta iniciativa de l’Ajuntament de Mislata, els banyistes poden gaudir de la lectura d’un llibre o de publicacions periòdiques de manera gratuïta mentre prenen el sol en la piscina.\nPer a açò, només és necessari que els usuaris presenten el seu carnet de la Biblioteca o que demanen allí mateix fer-li-ho, podent-se portar fins a un màxim de tres exemplars. La Bibliopiscina de Mislata compta amb centenars d’exemplars de diverses temàtiques i per a tots els gustos i edats, a més d’una selecció de revistes que també s’ofereixen als usuaris. Com ha explicat aquest matí el regidor de Biblioteques, Javier Santes, “Bona part dels fons bibliogràfics d’aquesta piscina d’estiu són infantils i juvenils, a causa de la gran quantitat de xiquets que visiten diàriament la piscina, i molts d’ells estan editats amb materials impermeables pel que es poden llegir recentment eixits de l’aigua”.\nEl regidor ha recordat que la Bibliopiscina és un servei que s’ofereix des de fa més de vint anys i que funciona molt bé a Mislata”. L’objectiu d’aquesta iniciativa, a més de prestar els llibres i revistes als banyistes, “és donar a conéixer la Biblioteca Municipal i que els usuaris acaben fent-se usuaris d’ella durant la resta de l’any”, conclou Santes.


El 48% dels joves i infants de Ciutat pertanyen a famílies nombroses\n19 abril 2021 23:06\nEl col·lectiu reclama a Cort ajuts per transport i per als poliesportius\nEl quaranta-vuit per cent dels nins i joves de Palma pertanyen a una família nombrosa. Així ho va explicar als mitjans de comunicació la presidenta de l'associació de famílies nombroses de Palma, Brígida Oliver, que assegurà que «actualment som un col·lectiu molt important que no volem patir discriminacions de cap mena».\nL'associació va ser rebuda ahir per part del batle de Palma, Joan Fageda, en un acte que va servir perquè l'associació es presentàs a la màxima autoritat municipal i es començassin a debatre alguns dels problemes que preocupen de forma especial al col·lectiu, com són els descomptes a nivell municipal.\nOliver va voler destacar que en aquests moments el col·lectiu que ella representa es troba discriminat especialment en els poliesportius i en el transport públic. «El que volem és que sistemes com el de la targeta ciutadana serveixin per qualque cosa més que no per fer una estadística. Les dades d'estadística són importants, però volem repercussions com descomptes en l'ús del transport públic».\nUn altre dels camps on el col·lectiu de famílies nombroses es troba molt discriminat és en el de l'esport. «Els nostres fills han estat moltes de vegades sense poder fer esport a les instal·lacions municipals, simplement perquè els seus pares no podíem pagar la matrícula i les quotes de l'Institut Municipal de l'Esport».


Actualitzada 11/10/2021 a les 10:26\nSR. DIRECTOR: Em plau enviar-li aquestes ratlles per tal de fer palès públicament el meu agraïment pel tracte rebut pel personal de la Seguretat Social, tant pel que fa al CAP 1r de Maig, en especial el Dr. Montenegro i M. Jové infermera, com a l’Hospital Universitari Arnau de Vilanova, on des de fa molt de temps que m’arrossego pel Departament de Nefrologia i Clínica del Dolor, he observat que el personal, lluny d’abaixar la guàrdia per la maleïda pandèmia ans al contrari, ha redoblat el seu interès a guarir la gent.\nEn general els pacients agraïm el seu esforç amb un tarannà més amable que antany. Dit el que antecedeix, prego poder manifestar el tracte tan especial que he rebut, els dies 16 i 17 de setembre, després d’haver estat intervingut de dos tumors malignes detectats a Dermatologia, i com aquell equip de personal em van treure la por del cos per a ser operat d’aquells aparentment inofensius melanomes. Als pocs dies vaig rebre la notificació que a Radiologia m’havien de fer un TAC, per tal de, a la vista del meu historial mèdic, esbrinar què passava amb la insuficiència renal, complicada amb una diabetis i dues caigudes al carrer amb fractura del mal·lèol d’un peu, dues fissures d’espatlla i trencament de 4 tendons.\nReconec que no soc gens valent! Ja de petit tenia por a les bates blanques. Quan m’han de fer unes senzilles anàlisis de sang, no em troben les venes. Amb aquesta por vaig entrar a la sala de Radiologia TAC. La infermera responsable de la sala ho va notar i començà a parlar-me en un accent per a mi conegut i familiar. Vaig preguntar-li d’on era. “De Monzón, del barri de la Nitro.” Sorprès, vaig fer un salt! Perquè tot i no ser fill de Monzón, me’n considero, al temps que li deia: “De Monzón també soc jo.”\nDel barri de Santo Domingo. Carrer Peno, casa 3... parlant amb María José Goffi, i les dos persones somrients que hi havia a la sala, vam aparcar la conversa per a després dels quatre TAC que m’havien de fer. Una veu amb accent sud-americà ordenava “Quédese quieto. Inspire y contenga el aire en los pulmones...” De tornada, m’esperaven 7 h a l’Hospital de Dia, hores que se’m feren curtes, perquè des del box 13 tenia a la vista el formós espectacle de com un grup de persones, professionals que sentien la seua professió i coneixements entregats al servei de la gent malalta, formaven un sensacional equip en tot moment amb amabilitat, amb les paraules escaients, la rialla, uns ulls que parlaven i unes mans que només volien ajudar-te. No importa l’ordre ni el càrrec laboral que tenien al treball. Des del box 13 contemplava, admirava i valorava la tasca d’aquell equip: Miguel, Nuri, Montse, Ramon, Montserrat i Nati.\nGràcies per l’estima a la professió, autèntica virtut que es transforma amb afecte als malalts. Gràcies mil i moltes més, perquè amb sanitaris com vosaltres ens en sortirem, de la pandèmia. Jo ja tinc 87 anys. Una cosina germana meva, na Teresa Castro Navarra, va morir a Saragossa aquest estiu als 102 anys. M’agradaria viure com ella, i morir a Lleida on vaig arribar l’any 1939, ja que soc el darrer cosí germà que resta viu dels 8 que érem. Amb joia i orgull soc el mestre fanaler viu de Sant Jaume més antic.\nQue la llum de l’Apòstol il·lumini els darrers passos de la meua vida. Aprofito l’avinentesa per a saludar els 1.250 alumnes d’abans del Covid de les Aules d’Extensió Universitària de Lleida per a la Gent Gran. Ànims, que aviat ens retrobarem altre cop si Déu vol. Agraint d’antuvi la publicació, m’acomiado felicitant el diari SEGRE


Tres il·lustracions de nens i nenes catalans en el nou llibre de J. K. Rowling | Blog de Text\ndes. 2, 2020 | Saps què ha passat?\nJ.K. Rowling és una de les autores de literatura infantil i juvenil\nmés populars. Probablement haureu llegit els seus llibres\nde Harry Potter o, si més no, n’haureu sentit a parlar.\nUs imagineu que poguéssiu il·lustrar una de les seves novel·les? Doncs un grup de nens i nenes d’arreu del món ho han fet realitat;\nentre ells, tres catalans!\nLa nova novel·la de JK Rowling és un conte fantàstic molt especial. Es diu L’ickabog i inclou un grapat de dibuixos fets per nens i nenes d’arreu del món. I com s’ho han fet, aquests petits il·lustradors, perquè els seus dibuixos sortissin al llibre? Si mireu aquest vídeo, ho descobrireu. També coneixereu els protagonistes catalans d’aquesta història:\nQuè va passar perquè aquests nens i nenes arribessin a il·lustrar el llibre de J.K. Rowling?\nL’Ona i la Bruna ja sabien qui era aquesta escriptora abans de participar en el concurs. Com és que la coneixien?\nHan guanyat totes dues germanes? Com se sent la Bruna, pel fet de veure publicat el seu dibuix?\nQuin d’aquests dibuixos va fer l’Sky: el paó, la biblioteca o l’ickabog?\nPer què va participar en el concurs, en Dídac?\nEn Dídac no ha tingut una infància com la resta de nens. Per què?\nDe què va, el llibre que ha escrit en Dídac?\nSobre la lectura, l’art de dibuixar i l’esperit de superació\nHeu llegit els llibres de JK Rowling? De què parlen, les seves novel·les?\nCom us sentiríeu vosaltres, si poguéssiu il·lustrar el llibre del vostre escriptor o escriptora preferit? Quin llibre triaríeu?\n“Quan dibuixo, estic molt alegre perquè els dibuixos també ens permeten viure aventures”, explica l’Sky. Què creieu que vol dir? Hi esteu d’acord?\nHavíeu sentit a parlar de la leucèmia? Si no en sabeu res, podeu buscar informació entre tots a classe.\nAl vídeo, en Dídac explica que al principi d’estar malalt s’enfadava molt. Per què? I com s’ho va fer, per no enfadar-se més? Què us sembla, aquest canvi d’actitud?\nEl meu llibre preferit és… (cicle inicial)\n1 Us animeu a fer una biblioteca recomanada amb els llibres preferits de tots els companys i les companyes del grup? En un full petit, dibuixeu la portada del llibre que més us agrada i apunteu-ne el títol i l’autor. A sota, escriviu breument de què va i per què us agrada tant.\n2 Enganxeu les recomanacions en cartolines i pengeu-les a l’aula perquè tothom les pugui llegir.\n1 Vosaltres també podeu ser il·lustradors de primera! Ara que s’acosta Nadal, us proposem un repte: busqueu un llibre de La Galera. Nosaltres us proposem Les festes de Nadal, d’Anna Canyelles i Roser Calafell, i trieu-ne un fragment, un capítol o una de les tradicions que hi surten.\n2 Llegiu atentament el text que descriu el fragment o tradició que heu triat i il·lustreu-lo. No s’hi val, copiar-se dels dibuixos originals! Ha de ser una versió ben vostra.\n3 Envieu els dibuixos al concurs i entrareu en el sorteig d’un llibre per a la vostra classe. Al nostre blog penjarem les millors il·lustracions rebudes.\nFem de periodistes! (cicle mitjà i superior)\n1 Si poguéssiu parlar amb JK Rowling, què li preguntaríeu? I a en Dídac? En grups petits, trieu una d’aquestes dues persones i prepareu una entrevista amb les deu preguntes que li faríeu.\n2 Cada grup llegirà en veu alta les preguntes que ha fet. Després, compareu entre tots els dos tipus d’entrevistes. Eren totes dues del mateix estil? O potser una era més personal que l’altra?\n1 Vosaltres també podeu ser il·lustradors de primera! Ara que s’acosta Nadal, us proposem un repte: busqueu un llibre de La Galera que tracti un tema nadalenc i trieu-ne un fragment o un capítol.\n2 Llegiu atentament el text que descriu el fragment que heu triat i il·lustreu-lo. No s’hi val, copiar-se dels dibuixos originals! Ha de ser una versió ben vostra.\nPARTICIPEU EN EL CONCURS DE DIBUIX!\nEnvieu-nos els dibuixos que facin els vostres alumnes (escanejats o en fotografia) a comunicacio@enciclopedia.cat. De cada dibuix, digueu-nos el llibre, el nom del nen o la nena, el curs i l’escola a la qual pertany. Indiqueu en l’assumpte “CONCURS DE DIBUIX”. Un jurat s’encarregarà de triar els millors dibuixos de cada cicle (inicial, mitjà i superior), que penjarem en el nostre blog.\nTots els docents participants entrareu en el sorteig d’un llibre per a la vostra classe. Els llibres que sortejarem són aquests:\nPer al cicle inicial: Una sorpresa per al Pare Noel, de Michele D’Ignazio\nPer als cicles mitjà i superior: La noieta daurada i altres contes, de Mercè Rodoreda.\nHi haurà 5 guanyadors per cada cicle. El sorteig el farem el dia 14 de desembre. La data límit per participar: 13 de desembre.\n← Soc un noi i vull dur faldilla Les aventures d'un gos turista →


Condicions de llunyania\nPILAR CALDERON I MARC FOLCH\nAquestes són obres remotes, en què la condició de saber-se llunyanes, més enllà de la distància, les ha fetes esdevenir arquitectures primàries. Són construccions que semblen estar en equilibri precari, disposades momentàniament per inaugurar una tímida conquesta, il·lusòria i efímera. Aquest aprenentatge en la perifèria de les coses suggereix mecanismes, enginys aparentment elementals, per operar amb nitidesa i llibertat. Sabem que dos llocs no estan tan lluny per la distància real que els separa sinó per les circumstàncies (geogràfiques, climàtiques, culturals, socials,...) que els diferencia. Ara hem descobert una altra llunyania, la mida de l'home a la natura.\nQualsevol lloc està lluny d'un altre lloc de Xile i molt lluny de la resta de llocs del món. En la llargària i límits del seu territori (serralada andina, oceà, deserts de sorra i de gel) observem que aquesta distància en porta implícites d'altres; les que s'originen en un mapa de gradient tèrmic, geogràfic i social contrastat, altament rural, pobre, sovint de difícil accessibilitat i de sabers tecnològics dispersos. En aquest context, trobem obres que es generen a partir de les circumstàncies que les envolten i de l'observació dels esdeveniments propers, especialment eloqüent en la vastitud d'un territori xilè submergit en mites i accidents locals més o menys presents a la memòria. El coneixement d'allò disponible -materials, tecnologies i altres eventualitats- és el fruit d'una mirada minuciosa i el punt de partida de moltes d'aquestes obres. Parlem, en alguns casos, d'una arquitectura d'inventari; de ferreteria (modulable en funció dels materials disponibles, que evita les minves, de solucions constructives senzilles, sovint en mans dels propis «maestros» i on l'ús dels materials respon a la pregunta per la idoneïtat i posada en pràctica). En resulten arquitectures de gran llibertat projectual i d'un alt contingut poètic.\nEn aquest punt de la Terra, la natura, immensa i agitada, posa l'home en una constant condició de precarietat. Construir al territori xilè és construir, de vegades, per primera vegada. Contràriament al món parcel·lat i trinxat que coneixem, on les traces de la història s'encavalquen una sobre l'altra i on projectar amb la natura sembla que es redueixi sovint a un tema d'exteriorisme, allà on les grans extensions deshabitades ens recorden que instal·lar-se significa fundar primer. Construir i insistir en existir, després.\nDavant d'aquesta geografia viva i desmesurada, l'habitant busca un recer a la seva mida, un lloc des d'on seguir observant el lliure esdeveniment de les coses; davant l'absurd de dominar-la o domesticar-la, s'origina un pacte inicial, efímer i precari, en què la natura adquireix nous significats i l'habitant hi fa presència iniciant una experiència primària i remota. Aquesta condició de llunyania és l'impuls d'una arquitectura que cerca intimitat, una proximitat.\nLes condicions de llunyania són la part remota d'aquestes obres.\nPILAR CALDERON I MARC FOLCH són arquitectes i comissaris del cicle Espai Contemporani a Xile,


Bases per a participar al mercat de productes Terres de l’Ebre - Km. 0 dins la festa de la Carxofa 2019 | Ajuntament d'Amposta\nInici ComunicaciÃ³ InformaciÃ³ d’interÃ¨s Bases per a participar al mercat de productes Terres de l’Ebre - Km. 0 dins la festa de la Carxofa 2019\nBases per a participar al mercat de productes Terres de l’Ebre - Km. 0 dins la festa de la Carxofa 2019\nL’Ajuntament d’Amposta, a travÃ©s de les regidories de ComerÃ§ i Turisme, i en el marc de la Festa de la Carxofa 2019, tÃ© previst organitzar un Mercat de productes de les Terres de l’Ebre, KM.0 per a generar ocupaciÃ³, fomentar el creixement econÃ²mic, la cohesiÃ³ social i contribuir a la difusiÃ³ gastronÃ²mica de totes les Terres de l’Ebre.\nPer a la realitzaciÃ³ d’aquest mercat, l’Ajuntament posa a disposiciÃ³ dels productors i venedors:\nUna carpa de 3x3m.\n3 taules de 200x70cm.\nRÃ¨tol amb el nom de l’expositor.\nEl nombre total de carpes disponibles Ã©s de 25, que estaran disposades dins el pavellÃ³ firal d’Amposta. El nombre total podrÃ variar en funciÃ³ de l’espai final disponible.\nL’horari de la Festa i del Mercat serÃ :\n-De presentaciÃ³ i colÂ·locaciÃ³ de les parades: des de 2/4 de 9 del matÃ.\n-De permanÃ¨ncia: des de les 11â€¯h fins a les 15h.\nMÃ©s informaciÃ³ a la web www.turismeamposta.cat/festadelacarxofa o enviant un c/e a turisme@amposta.cat o trucant al 977 70 34 53.\nc) Certificat d’alta a la Seguretat Social i estar al corrent de pagament.\nf) CÃ²pia del Registre Sanitari.\n-S’equipararan els productors i venedors, les associacions veÃ¯nals, esportives, escoles i similars d’Amposta, que en motiu de la Festa de la Carxofa i del Mercat de Productes Terres de l’Ebre, realitzin productes vinculats a la festa.\na) Productes exposats.\n-El termini de presentaciÃ³ Ã©s el 7 de febrer de 2019.\n-Si un expositor renuncia a la participaciÃ³ del mercat, ho haurÃ de notificar per escrit.\n-L’organitzaciÃ³ comprovarÃ d’ofici la documentaciÃ³ aportada.\n-Les solÂ·licituds es valoraran d’acord amb els segÃ¼ents criteris:\nc) Les parades que hagin participat en l’ediciÃ³ anterior de la festa.\nd) La varietat mÃ©s gran de productes possible.\nUn cop confirmada la participaciÃ³ en el mercat de productes, caldrÃ realitzar una transferÃ¨ncia de 10â‚¬, quantitat que marca l’ordenanÃ§a municipal reguladora nÃºmero 51/2018, article 4.9, al nÃºmero de compte de l’ajuntament d’Amposta , "la Caixa" ES78-2100-3512-61-2200073039, especificant el nom del paradiste + mercat de productes.\na) Les carpes hauran d’estar decorades amb elements caracterÃstics de la festa.\nc) Aquells paradistes que necessiten punts de llum hauran de comunicar-ho per escrit a la inscripciÃ³ i seguir les instruccions dels tÃ¨cnics. Queda totalment prohibit endollar als punts de llum de la parada aparells elÃ¨ctrics i aparells de calefacciÃ³. Aquells paradistes que necessiten mÃ©s potÃ¨ncia per endollar un forn, frigorÃfic o altre aparell elÃ¨ctric indispensable pel desenvolupament de la seva activitat, hauran de comunicar-ho tambÃ© per escrit.\ne) Al ser una fira amb productes alimentaris, queda totalment prohibit l’accÃ©s d’animals excepte gossos pigall.\nf) Els paradistes sÃ³n responsables dels danys que pugui patir el mobiliari urbÃ per causes imputables a la falta de diligÃ¨ncia.\ng) L’Ajuntament o el personal tÃ¨cnic organitzador podrÃ inspeccionar les parades per comprovar si es compleixen les prescripcions d’aquestes bases o els criteris generals per garantir el bon funcionament de la fira, i suprimir el subministrament elÃ¨ctric si ho considerÃ©s necessari.\nh) Els paradistes es fan responsables dels objectes que deixin a la seva carpa. L’organitzador no es fa responsable dels objectes i productes que es deixin a la carpa i dels furts que hi pugui haver.\ni) Es prohibeix l’exposiciÃ³ de productes que, per la seva naturalesa, puguin molestar al pÃºblic en general, en especial productes perillosos i insalubres.\nj) Els organitzadors de la fira es reserven el dret d’admissiÃ³ de persones o objectes.\nk) Cada paradista Ã©s responsable del compliment de la normativa aplicable al desenvolupament de la seva activitat o productes que ven. Es fa responsable de la normativa higiÃ¨nico-sanitÃ ria.\nl) Cada paradista es fa responsable dels danys a tercers derivats de la decoraciÃ³ o dels materials que incorpori a la seva parada o dels productes que vengui o exposi.\nm) Els organitzadors tenen la plena potestat de prendre decisions davant successos imprevistos en el transcurs de la festa.\nSi la Festa de la Carxofa i el Mercat de Productes no se celebrÃ©s per causes meteorolÃ²giques o de forÃ§a major, l’organitzador no es fa responsable dels danys i perjudicis que se’n deriven. Els participants no tindran dret ni opciÃ³ a cap mena de reclamaciÃ³ ni indemnitzaciÃ³.\n7) DisposiciÃ³ Final:\nLa participaciÃ³ en la Festa de la Carxofa i Mercat de productes Terres de l’Ebre implica l’acceptaciÃ³ d’aquesta normativa.


El Parlament Europeu dona suport a la fi dels motors tèrmics al 2035 - UEAC - Gremi d'Automoció\nEl Parlament Europeu dona suport a la fi dels motors tèrmics al 2035\nLa fi dels motors de combustió a la Unió Europea està avui més prop de ser una realitat. El ple del Parlament segueix els passos de la seva Comissió de Medi Ambient (ENVI) i manté els objectius proposats des de Brussel·les, la qual cosa confirma una reducció del 100% d’emissions en cotxes i furgonetes a partir de 2035, encara que no endureix els intermedis.\nTot i que semblava que els diputats comunitaris replicarien l’ocorregut en la votació de maig en l’ENVI, la inclusió de les esmenes 75 i 126 per part del Partit Popular Europeu, rebaixant l’objectiu a un 90%, va fer dubtar fins a l’últim moment. Finalment, totes dues propostes van ser tombades amb 264 vots a favor, 328 en contra i 10 abstencions, menys ajustat del que algunes fonts apuntaven a aquest mitjà que temien en els moments previs.\nAixí mateix, el Parlament va acordar mantenir una rebaixa del 15% en els nivells de carboni en tres anys, el 55% en 2030 i el citat 100% cinc cursos després. És a dir, la proposta d’increment dels objectius actuals que va fer el juliol passat la Comissió Europea. “El resultat és una bona notícia. Manté l’ambició necessària per a aconseguir la neutralitat climàtica en 2050 i complir els nostres compromisos en la lluita contra l’escalfament global, i amb el paper de lideratge que la UE té en el món en aquesta matèria”, va afirmar César Luena, parlamentari del PSOE a Brussel·les.\nConsens en el no als objectius intermedis\nAixò anul·la els intents de les agrupacions d’esquerres i verds, que donaven suport a organitzacions mediambientals, d’endurir encara més aquestes metes i afegir una altra intermèdia en 2027 –esmenes 81, 83, 84, 85, 119 i 120. Aquest punt és menys sorprenent, perquè ja el va rebutjar la Comissió de Medi Ambient. “Podrien haver asfixiat a la indústria espanyola en avançar de manera abrupta la transició cap al cotxe elèctric. La proposta de la Comissió, prou ambiciosa, ha estat confirmada avui per la cambra”, va valorar Susana Solís, representant de Ciutadans en el Parlament Europeu.\nPer part seva, el membre espanyol de Socialistes i Demòcrates va opinar que “la proposta s’ha articulat d’acord amb el sector automobilístic, els sindicats i els comitès d’empresa”. “És un tema en el qual hem estat molt acurats perquè afecta molt als interessos d’Espanya. Reduir els objectius com volia la dreta seria una forma de negacionisme pràctic,” va continuar.\nSense recompensa als ZLEV i ecocombustibles\nOn semblava que l’Eurocambra discreparia va ser respecte als incentius als zero o baixes emissions, coneguts com ZLEV. Mentre que en la votació de l’11 de maig en aquest últim òrgan van aprovar la seva supressió, en aquesta ocasió, l’esmena 107 proposava eliminar l’article original sobre les bonificacions, però la van rebutjar. En realitat, el motiu és que les esmenes 25 i 69 del text original ja s’advoca per la seva desaparició, i ambdues van passar el tall.\nQuant a altres de les principals novetats que es van incloure el mes passat a l’ENVI, l’ajust a la baixa del sistema de crèdits a les innovacions ecològiques, també va ser confirmat (esmena 26), encara que el PPE va intentar amb les esmenes 77 i 130 introduir un sistema que els bonifiqués, que va ser descartat amb 278 ‘sís’, 322 ‘nos’ i 8 abstencions.\nLes propostes que la Comissió Europea elabori un informe al 2023 sobre el suport financer necessari per a avançar cap a l’electrificació, un altre anual des de 2025 sobre les millores en aquesta matèria i establir l’any vinent una metodologia comuna per a estudiar el cicle de vida complet del CO₂ en cotxes i furgonetes, es van incloure totes en el document final.\n“Ens permet lluitar per a evitar un canvi climàtic galopant. És també una oportunitat històrica per a ajudar a acabar amb la nostra dependència del petroli i dona la seguretat que la indústria de l’automòbil necessita per a augmentar la producció de vehicles elèctrics, la qual cosa farà baixar els preus per als conductors”, va declarar l’expert en electrificació de Transport & Environment, Carlos Rico, l’organització de la qual és una de les quals més activament ha insistit als eurodiputats perquè apostessin per la descarbonització total.\nTorn dels ministres\nUna vegada decidides totes les esmenes, el text final, proposat pel neerlandès Jan Huitema de Renew, es va aprovar amb 339 suports, 249 vots en contra i 24 abstencions. Solís, companya de partit, va celebrar “el treball de molts mesos”, ja que “des del començament” van voler “apostar per la sostenibilitat, però no a qualsevol preu”.\n“El resultat és molt equilibrat perquè permetrà arribar a un transport sense emissions sense sacrificar ocupacions”, va assegurar, encara que “no es pot entendre de forma aïllada: ha d’anar unida al Reglament d’Infraestructura de Càrrega”. Ara, és el moment que els ministres de Medi Ambient dels Estats membre decideixin les seves postures al llarg d’aquest mes, abans que comencin els diàlegs a tres entre Comissió Europea, Parlament i Consell de la UE. La legislació final no arribarà, si tot el procés transcorre segons l’esperat, fins a tardor.\n“Han de redoblar l’aposta per 2035 i no deixar espai a falses solucions verdes com els e-fuels. Permetre els combustibles sintètics en els cotxes suposaria un desviament costós i malbaratador de la gegantesca tasca de netejar el transport. Els vehicles elèctrics de bateria estan llestos avui i són una forma més neta, barata i eficient de descarbonizar”, va concloure demanant-los Rico.\nNotícia extreta de La Tribuna de Automoción\nAleix2022-06-14T12:59:42+01:00juny 14th, 2022|Sense categoria|0 Comments