Penso que aquest és un dels cims que sempre haurien d’haver figurat al repte. Aquí el comitè ho ha clavat. Podríem dir que és tot un catàleg visual d’una gran quantitat de cims de la llista dels 100 cims. No recordo ja quants en vaig arribar a reconèixer i això que la calitja dificultava la visió. Des d’ací la meva enhorabona. De l’oratori del cim i del vèrtex geodèsic surt un corriol que baixa al tall del cingle i ens permet acostar-nos a una balconada perfecta per gaudir de grans vistes i contemplar als nostres peus el territori que hem trepitjat i el que ens resta.\nPotser el vessant nord no sigui el més atractiu per a aquells que vulguin pujar venint del sud, però els seus pendents ofereixen al·licients molt llaminers. També aquesta banda ofereix l’oportunitat de fer turisme, ja que la resta de la jornada la podem passar visitant la Mare de Déu de Montgrony o la població de Gombrèn i el seu museu del Compte Arnau. També molt a prop hi ha pobles pintorescs com la Pobla de Lillet o Castellar de n’Hug, amb les fonts del Llobregat com al·licient, o què dir dels seus embotits. La passejada, matinal, si així es planteja, ens deixarà temps lliure per a gaudir d’alguna d’aquestes opcions.\nEl recorregut proposat està senyalitzat gairebé en la seva totalitat, amb diferents marques, senyals i fites. Majoritàriament es troben senyals de pintura: blava al començament, després se n’hi afegeixen de vermelles i també de grogues d’Itinnerània. No trobarem cap indicació, ni marca, ni senyal, des de la fita que marca l’inici del sender que ens puja al grau de la Llet i la bassa de Corrubí, ni d’ací fins al cim, ni d’aquest fins a la fita que vaig fer per marcar l’inici del sender que ens porta al grau del Boixador, però això no ha de suposar cap problema. El sender cap al grau és molt evident. El grau en sí no ofereix cap més alternativa i ja a la bassa el sender és molt clar i carener. Del cim es baixa al morro d’Ullà i cal seguir per sobre del cingle. Informació més detallada a l’apartat de “Descripció del recorregut”.\nSi a algú li passa pel cap, com va passar-me a mi, la idea de buscar camins diferents del grau del Boixador per baixar, o pujar, pel rec dels Ganxos, li aconsello que no s’ho plantegi. De baixada no vaig trobar com fer-ho. De pujada sí que ho vaig aconseguir, es puja, però s’han de fer un parell de grimpades i un flanqueig que poden comportar seriosos problemes en segons quines condicions. Jo aconseguí pujar-hi, però només perquè era més complicat recular.\nCom sempre he dit, aquest recorregut no és ni millor ni pitjor que d’altres. Són múltiples els camins per pujar-hi. A internet se n’hi troben de tots els colors. Aquesta proposta també es pot allargar o escurçar tant com es vulgui, ja que amb cotxe normal, amb determinades precaucions i a velocitat adequada, es pot continuar per la pista fins més amunt, fins a la collada de Palomera però en aquest cas no es passaria per l’Aronyonet. Aquest nucli no és que tingui res d’interès però és curiós observar la degradació del món rural. L’ermita de Sant Ramon es troba en un avançat estat de degradació així com el Portell, un mas monumental amb una façana espectacular.\nUn últim apunt: jo aconsellaria fer servir el mapa de Catllaràs, de l’editorial Alpina. Potser dic una bestiesa, però ja vaig portar el mapa de Camprodon-Ribes i vaig tenir certs problemes per seguir camins que al mapa sortien i que a sobre el terreny no hi eren. Una vegada a casa vaig observar que el mapa de Catllaràs reflectia amb més encert la realitat del terreny.\nPunt d’inici: coll de l’Arç\nAltura màxima: 1.435 metres\nPendent mitjà de pujada: 11,82%\nTemps aturat: 2 hores 43 minuts\nAltura mínima: 972 metres\nPendent mitjà de descens: 12,79%\nAccessibilitat: s’hi arriba amb vehicle normal, amb precaucions, per pista de terra\nTemps caminant: 3 hores 29 minuts\nAscens positiu: 686 metres\nAixí ho vaig viure jo el dia 19 de març de 2014, data de realització del recorregut.\nSortim del coll de l’Arc en direcció a la pista de desembosc que surt entre la pista principal que porta a Aranyonet i la que segueix en direcció a la collada de Palomera. Aquesta última també ens serveix però ja farem suficient pista al llarg del recorregut així que ara proposem començar d’una manera més “muntanyenca”.\nJust començar a enfilar-se, deixem la pista que continua recte en pujada i seguim per l’esquerra, també per pista precària però amb menys pendent. Poc temps després trobem la primera marca de pintura blava. Seguim sempre per aquesta antiga pista, que circula paral·lela per una cota superior a la de vehicles, en sentit sud-est. Sense deixar-la acabem enllaçant amb l’altra, uns centenars de metres abans d’arribar a la collada de Palomera. Seguim en direcció sud-oest per la pista principal i arribem a la plana dominada pel mas de la Palomera. Seguim per la pista i iniciem una suau davallada que ens baixa a la collada de la Palomera. Ací cal prendre el brancall que segueix en sentit sud-est. Seguim per la pista més evident en suau pujada.\nPer l’esquerra ens acompanya una vella pista que circula paral·lela a la nostra marxa. Arribem a un punt en el qual girem a la dreta, al collet de les Xicoies, i comencem un suau descens. Al cap de poc veiem una fita que senyala l’inici d’un sender. Deixem la pista i ens endinsem pel bosc, iniciant l’ascens, per corriol aperduat però net de vegetació i fàcil de seguir, tret d’un parell d’indrets, curts, que ens poden fer dubtar. Es tracta d’anar flanquejant, en pujada suau, seguint el rastre d’un corriol que ens ha de pujar a trobar un rastre molt més clar (segons el mapa de Catllaràs, aquest sender puja des de la collada de la Palomera però al mapa de Camprodon-Ribes no hi figura).\nAquest sender ens porta ja fins a la fita que marca l’inici, segons el nostre sentit de marxa, del grau de la Llet. Cap problema per pujar-lo. És conglomerat i de no gaire pendent així que es puja molt bé. A més és molt poc tros. Al cap de poc temps veiem a l’esquerra una petita balma, molt estreta i baixa. Ací cal girar a l’esquerra i seguir un descompost corriol herbat que ens portarà a trobar una línia de filferro. També, des de la balma, podem tirar pel dret, muntanya a dalt, en fort pendent, i sortir a la carena, però això no ho puc assegurar al 100 x 100, sols puc dir que s’intueix aquesta possibilitat. El cas és que tothom puja pel filat fins a un punt en el qual, a la dreta, s’intueix la bassa de Corrubí, allà on el bosc s’obre. Es puja sense camí, pel dret, i se surt a la bassa. Ara el camí a seguir ja és clar: sender carener que agafa direcció oest primer i nord-oest després per deixar-nos al cim del cap de Mordolar o pedró de Tubau.\nAl cim, si el dia acompanya, hi podem estar llarga estona gaudint de les vistes, amb el Pedraforca i la serra del Cadí sobresortint de la resta de muntanyes.\nEl descens es planteja començant des del morro d’Ullà i seguint sempre la carena el més a prop possible del cingle, en direcció a l’Estimbador. Ací em vaig deixar enganyar per una traça de camí que en va desviar pel clot de l’Estimbador i vaig haver de buscar-me la vida per fer un flanqueig per tornar al cingle. Vaig tenir sort, ja que trobí un vell corriol que m’hi va portar. De nou al cingle es continua perdent alçada fins que es troba una fita de pedres que, si continua igual, suporten un pal en posició vertical. Aquesta fita, aneu-la fent més grossa, si us plau, marca el desviament que s’ha de prendre per la dreta.\nTota la línia de carena va acompanyada d’una línia de filferro, de dalt a baix. En aquest punt hem de creuar aquest filferro i baixar a una cota inferior i així seguir un altre corriol que ens portarà a l’inici del grau del Boixador. Si ens hi fixem, ja veurem senyals de pintura vermella. Si pel que fos no veiéssim la fita i ens la passéssim de llarg, arribaríem a trobar el rec dels Ganxos. Ací ens caldria recular uns pocs metres i mirar de trobar un pas en la línia de filferro, seguint els senyals de pintura vermella, que ens portarien de nou al camí correcte. I ja, seguint els senyals vermells, anem ara per un sender que passa pels peus del cingle de les Baumes i retornem de nou en direcció a l’Estimbador, ara per la seva base.\nEl sender és clar i evident i està senyalitzat. Quan ja portem una estona en descens, i hem deixat ja les balmes, passem per un indret en el qual el camí ha desaparegut per una esllavissada. Són pocs metres i se supera bé. Més endavant el camí desemboca en una petita clariana. Just abans de sortir-ne, abans de deixar la protecció dels arbres, per l’esquerra s’intueix un corriol. Al començament es veu clar. Uns metres més endavant es confon entre la vegetació però encara és possible seguir-lo. De nou es torna evident als pocs metres, però l’alegria dura poc. Es torna a mimetitzar amb l’ambient. Finalment es torna a clarificar i ja es fa fàcil de seguir fins a desembocar en una pista ampla i neta. Aquest tros de recorregut pot comportar problemes a aquells que no estiguin acostumats a moure’s per camins aperduats així que es poden evitar preocupacions si en comptes d’agafar aquest viarany segueixen recte pel camí, una vegada s’ha passat de llarg la clariana abans esmentada, ja que apareixeran de nou a la collada de la Palomera.\nEn aquest cas, però, triem l’opció complicada i ens aboquem a l’aventura. Així doncs, al punt referit abans, deixem la comoditat del sender i la pintura i girem en sentit sud-oest mirant de seguir, el millor possible, la traça que ens sembla correcte. Així anem fent una mena de flanqueig en descens que ens porta a trobar un clar sender que ens fa girar 90° i prendre orientació nord-oest i seguir fins a trobar una pista. La seguim per la dreta i amb tranquil·litat i suavitat, arribem a un encreuament de pistes. Per la dreta ens surt la que ens tornaria a la collada de la Palomera així que seguim per l’esquerra, en descens, en direcció nord-oest. Sempre baixant deixarem de banda una pista que surt per la nostra dreta i arribem a un altre encreuament de pistes. La de la dreta també connecta amb la collada de la Palomera així que no ens interessa. El brancall que gira cap a l’oest tampoc ens interessa així que seguim recte.\nArribem a uns camps. Som a la plana de Ridaura. Seguim enganxats a la zona arbrada de la dreta. Hem de mirar de trobar un corriol amb senyals de pintura groga. Ja no deixarem aquests senyals fins a l’aparcament. Primer, travessant un pas de fusta, baixarem a creuar el rec de l’Òliba i començarem a pujar un repetjó que en aquest moment de la caminada pot resultar carregós. Així apareixerem a Aranyonet. Sempre seguint els senyals de pintura groga sortim de nou a una pista que hem de seguir en sentit nord-est fins a la creu del Portell. Ja trobem una altra pista en millor estat que, en el mateix sentit de la marxa, ens deixarà de nou al coll de l’Arc, punt d’inici i final del recorregut.\nEn aquest enllaç hi ha també la traça d’aproximació al lloc d’inici del recorregut.


La normativa següent desenvolupa i complementa el marc general de la Normativa Acadèmica dels Estudis de Grau i Màster de la UPC. Amb aquesta normativa l'òrgan responsable del màster intenta donar coherència a l'itinerari curricular dels estudiants que inicien aquests estudis per tal de millorar el seu rendiment.\nAquesta normativa serà d'aplicació a tots els estudiants a partir del curs 2017-2018 i serà revisada per l'òrgan responsable del màster en virtut dels resultats acadèmics.\nEl pla d'estudis del MBDesign consta de 15 ECTS en assignatures obligatòries comunes obligatòries, 30 ECTS en assignatures optatives de línia d'especialització i 15 ECTS en el Treball de Fi de Màster (TFM).\nD’acord amb aquesta estructura, existeixen dues modalitats per cursar el màster:\nAmb especialitat: L’estudiantat haurà de superar un mínim de 20 ECTS de les assignatures optatives obligatòries d'una línia d’especialitat, 5 ECTS optatius dins de la mateixa especialitat i 5 ECTS, fins al màxim de 30 ECTS, d'aquesta mateixa línia o d’una altra.\nPossibilitat de cursar el màster amb doble especialització, definides a l'inici dels estudis. En aquest cas, l'estudiantat haurà de superar un mínim de 40 ECTS de les assignatures optatives obligatòries d’ambdues línies d'especialitat, un mínim de 10 ECTS optatius d’aquestes línies d’especialitat (5 ECTS de cada línia), i 10 ECTS optatius, fins completar 60 ECTS, d'aquestes mateixes línies d’especialitat o d’unes altres.\nL’estudiantat haurà d'indicar la seva opció en el moment de la preinscripció al màster i abans de la matrícula, que en tots els casos es farà anualment. És a dir, a l'inici del curs acadèmic l'estudiant matricularà totes les assignatures que cursarà al primer i al segon semestre del curs. L'Escola obrirà un període específic on l'estudiant podrà modificar la seva matrícula de segon semestre abans de l'inici de la docència d'aquest. Els estudiants que hagin triat doble especialització podran, per una única vegada, i durant aquest mateix període, sol·licitar cursar una altra línia d'especialització o bé passar a fer una única línia d'especialitat. Aquests casos seran resolts per la Comissió Acadèmica del Màster que tindrà en consideració l'informe del tutor de l'estudiant. En cap cas, es podrà triar cursar doble especialització un cop matriculat i cursat el TFM.\n15 ECTS de la fase comuna.\n15 ECTS de la línia d'especialitat (o, depenent de l’oferta acadèmica del curs, 10 ECTS de l'especialitat i 5 ECTS optatius a triar de qualsevol altra línia).\n15 ECTS del TFM o 15 ECTS de la segona línia d’especialitat per a estudiants que cursen doble especialització.\nTercer i quart semestre (només per l’estudiantat que cursa doble especialització)\n15 ECTS de la segona línia d'especialitat (o, depenent de l’oferta acadèmica del curs 10 ECTS de l'especialitat i 5 ECTS optatius a triar de qualsevol altra línia)\nL’estudiantat que cursa doble especialització, pot modificar aquest itinerari si, per l’oferta acadèmica de les assignatures en un curs concret, i per evitar solapaments horaris, resulta recomanable cursar les especialitats, no consecutivament sinó simultàniament, cursar en 3 semestres si resulta possible compaginar els horaris o allargar-ho fins a 4 semestres. En aquest cas, la matrícula de l’estudiant haurà de ser tutoritzada prèviament o validada a posteriori pels responsables acadèmics.\nAquest màster es pot cursar a temps parcial amb un mínim de 15 ECTS per semestre. En qualsevol cas, la matrícula haurà d’incloure les assignatures obligatòries comunes el primer semestre i no podrà incloure el TFM si del resultat se’n desprèn que encara queden crèdits de la titulació pendents de superar.\nModificada per Junta d'Escola de l'ETSAB el 4 de juliol de 2019


Haiti, tres anys després encara tremola\nAl 2010 no es va actuar amb eficàcia per ajudar la població haitiana, però encara ara les perspectives de recuperació del país no s'han complert\nSílvia Mir / Maria Soler - Amnistia Internacional Catalunya\n29/01/2013 - 18:33h\n“El terratrèmol del 12 gener de 2010 va deixar prop de 2 milions d'haitians sense llar – quasi una quarta part de la població- desencadenant una crisis humanitària sense precedents”. Així començava l'informe 2011 d'Amnistia Internacional sobre l'estat dels drets humans a l'illa d'Haití. A més dels 230.000 morts i els 300.000 ferits, es posava un altre tema sobre la taula: la situació precària dels supervivents a la catàstrofe.\nA finals del 2010, més d'un milió de desplaçats continuaven sobrevivint en condicions extremes en algun dels 1.110 campaments provisionals. I avui dia, quan es compleixen tres anys del terratrèmol, les condicions de la població als campaments provisionals sembla que no ha millorat. Les condicions sanitàries són deficients, existeixen 800.000 persones que no tenen accés regular a aliments bàsics; l'accés a l'aigua, al sanejament i als sistemes d'eliminació de residus és limitat, i tot això contribueix a la propagació de malalties infeccioses, com el còlera.\nI la bola es va fent gran: massa anys sense que s'hagin afrontat els problemes de la població més desemparada, han fet que aquestes dificultats inicials causades per la catàstrofe, n'hagin creat d'altres. Quan no es cobreixen les necessitats més bàsiques, es desperta al caos i la situació es torna cada cop més insegura. Un dels problemes més urgents? L'augment de la violència cap a un dels col.lectius més vulnerables: les nenes i les dones. La situació d'extrema emergència que viuen els haitians no només s'ha allargat massa, sinó que empitjora a pas de gegant.\nMés accions, menys donacions\nUn mes després del terratrèmol, al febrer de 2010, 10 ONG catalanes presents a Haití i associades a la Federació Catalana d'ONG (FCONG) es van sumar al moviment internacional de països donants i organitzacions internacionals que es van comprometre a aportar 5.300 milions de dòlars durant 18 mesos per finançar la reconstrucció de l'illa.\nTot i que la comunitat internacional i les agències humanitàries van respondre ràpidament a la crida d'emergència, l'ajuda no només va arribar amb lentitud -sobretot a aquelles comunitats més afectades- sinó que no ha servit per emprendre actuacions que puguin assegurar unes condicions de vida dignes i a llarg termini als milers de desplaçats.\nLa construcció d'allotjaments provisionals va ser molt lenta: no hi ajudava el fet que les autoritats no oferissin terrenys adequats. Tampoc es coneixia cap informació clara sobre els plans i polítiques governamentals per reallotjar els afectats en habitatges adequats i permanents. El resultat és que la gran majoria de les persones desplaçades segueix sense tenir accés a un allotjament adequat.\nDes del terratrèmol, les autoritats locals i els terratinents han anat desallotjant per la força i sense el procés adequat a milers de famílies desplaçades que ocupaven terrenys públics i particulars. La situació de la Marie (nom fictici) i del seu fill és tan sols un exemple del que ha estat el pa de cada dia per la població haitiana.\n"El comitè del campament ens pressionava perquè ens n'anéssim. Deien que necessitaven la plaça per a un campionat [de futbol]. Però no teníem on anar, així que ens quedem. De tant en tant distribuïen fullets amb amenaces. De nit, ens llançaven pedres i ampolles a les tendes [...] Llavors, un dia, a les tres de la matinada, van venir i van començar a cridar a les portes. Després em van destrossar el refugi amb fulles d'afaitar i ganivets [...] Em van treure a empentes i van començar a trencar-ho tot. No vaig tenir temps d'endur-me cap de les meves coses; em vaig quedar només amb la roba que portava posada”. Marie i el seu fill van ser desallotjats per força i amb violència el 21 de desembre de 2011 de Plau Jérémie, juntament amb desenes de famílies més.\nL'única actuació que han dut a terme les autoritats haitianes ha estat la posada en marxa del "Projecte 16/6”, un pla de reallotjament de persones de 50 campaments per a desplaçats a 16 barris. El pla concedeix a les famílies un subsidi per a lloguer de 500 dòlars nord-americans durant un període de 12 mesos a fi d'animar-les a abandonar els campaments i buscar un habitatge millor, així com 25 dòlars per a transport. Una idea per maquillar una situació actual però no una solució de futur.\nEncara que el pla ha ajudat algunes famílies, els subsidis són massa baixos i no es dóna suport en la cerca d'allotjament a llarg termini. De fet, moltes persones van parlar amb Amnistia Internacional de la seva preocupació per no saber on anirien a viure quan se'ls acabés el subsidi i no poguessin pagar el lloguer.\nLes donacions internacionals han de servir per ajudar les organitzacions i els governs locals a reconstruir la societat amb decisions de futur i polítiques de drets humans.\nLa responsabilitat és doble: la comunitat internacional ha de garantir que els seus esforços es tradueixen en projectes de reconstrucció real de la vida dels afectats, no tant sols en donacions a la caritat. Però són els governs nacional i local els que han de pensar a llarg termini, utilitzar tota aquesta ajuda per començar a construir, avui, el que farà créixer Haití els pròxims anys. Volen o saben fer-ho? Si la resta del món hi torna a dirigir la mirada, segur que ho intenten.


Històries inversemblants, en general – Raig Verd Editorial\nPublicat a Maig de 2013\nDossier de premsa - Històries inversemblants, en general (pdf, 121 KB)\nEl primer llibre de relats de Alasdair Gray és una magistral col·lecció que, amb la seva novel·la Lanark, el va situar com un dels més originals i importants escriptors escocesos.\nHi trobem relats, il·lustrats pel propi Gray, sobre l’estructura jeràrquica de la societat, el culte als óssos, l’explotació industrial dels ànecs, la construcció d’obres faraòniques o la lingüística del segle XVIII. Encara que, realment parla sobre aquests temes? Segons Jonathan Baumbach del New York Times, ‘Alasdair Gray és un rebel que lluita de manera desesperada contra la tirania interioritzada’ i les seves ‘Històries inversemblants, en general, són violents gestos de llibertat estètica i moral. Uns melancòlics, i de vegades extàtics grinyols de cadenes que insisteixen —mitjançant l’exemple del seu humor, energia i bellesa— en la transcendència de la imaginació.’\nLlegiu-ne un fragment (pdf, 1.8 MB)\nPaper 20.95 €\nEl llibre és una meravella d’enginy, una col·lecció variada i rica en què les habilitats de Gray com a artista visual i il·lustrador es col·loquen no només al costat, sinó més enllà dels productes de la seva fèrtil imaginació com a escriptor.\nEl temperamental radicalisme, l’humanisme militant i un seguit de temes sexuals, lingüístics i estètics recurrents s’entrellacen en una prosa plena d’al·lusions amagades i innovacions brillants. Històries inversemblants, en general és una estructura gòtica dels mites, antics i fets a mida.\nUn dels grans creadors de la literatura fantàstica contemporània.\nLes ficcions de Gray semblen habitar tots els possibles mons literaris, híbrids poderosos i incomparables.\nLa ment de Gray és un lloc meravellós i densament poblat.\nAlasdair Gray creu en els llibres, i escriu llibres que desafien totes les fal · laces normes establertes per la indústria editorial occidental contemporània. […] Desafien la lògica i les expectatives.\nIan Samson, The Guardian\nAlasdair Gray és un dels escriptors vius més importants en llengua anglesa. La seva barreja satírica de realisme i fantasia i el seu ús compassiu de l’humor i la tristesa distingeixen les seves obres al concorregut camp de la literatura contemporània.\nAlasdair Gray a La Razón\nLas iniciales breves historias de un chico con una estrella, una conversación de un hombre...\nLa Vanguardia sobre Alasdair Gray\nCoincidint amb el rescat de la novel·la Lanark, es recupera també Històries inversemblants en general,...\nAlasdair Gray va néixer el dia dels Innocents (28 de desembre) del 1934 a Glasgow,...\n(Glasgow, 28 de desembre de 1934) és un escriptor i artista escocès. Durant la Segona Guerra Mundial, el seu pare va ser ferit i ell va ser evacuat a Perthshire i Lanarkshire, on va viure experiències que han influït sobre les seves obres. De 1952 a 1957 va estudiar a la...


La programació d’Imagina’t continua aquest dissabte\nLa programació per a públic familiar organitzada per Imagina't torna aquest dissabte, 15 de maig a la Sala Petita del Kursaal amb ‘Petit o gran?’ d’Albert Vinyes. L’espectacle, recomanat a partir d’1 any i pensat per apropar el personatge del pallasso als més petits de la casa, es podrà veure en dues sessions (17h i 18:30h) que ja han exhaurit les entrades (amb l’aforament del 50%).\nLa programació d’Imagina’t continua aquest dissabte.\nÉs sabut per molts que hi ha gent que té fòbia als pallassos, aquesta sovint ve d’una mala primera experiència amb un personatge excessivament pintat, vestit amb colors llampants que no empatitza amb la suau energia del nen. En aquest espectacle es respecta l’energia de l’infant per aconseguir la seva simpatia cap al personatge. Durant l’espectacle s’aplicaran les mesures de seguretat recomanades per les autoritats sanitàries, amb una reducció de l’aforament per mantenir la distància social i l’ús de mascareta durant les representació.


Junqueras i els Jordis endureixen l'estratègia de defensa davant Llarena\nMadrid. Dilluns, 16 d'abril de 2018. 19:30\nActualitzat Dilluns, 16 d'abril de 2018. 21:04\n"És una causa que té una orientació política, que és criminalitzar tota una ideologia i tot un moviment pacífic que està defensant una idea que és plenament legal, que és la de l'independentisme. Es defensa des de fa molts anys i s'està criminalitzant per eliminar-la del mapa polític". Així ha explicat l'advocat d'Oriol Junqueras, Andreu van Den Eynde, l'estratègia de defensa dels processats. Més dura i sense témer res.\nFa sis mesos que Jordi Sànchez i Jordi Cuixart són a la presó, i avui, juntament amb Junqueras, han posat damunt la taula les sensacions que han tingut durant tota la instrucció del cas, que han expressat durant la declaració davant el jutge del Tribunal Suprem Pablo Llarena sense pensar en si això pot perjudicar la seva defensa o la seva situació actual.\nUn cop acabades les declaracions, Van den Eynde ha exposat que "la instrumentalització del procés el que evita és la solució política necessària d'un conflicte polític". L'advocat de Junqueras, juntament amb el de Sànchez i la de Cuixart, ha explicat que la coincidència de l'enduriment de les intervencions ha arribat de manera natural després de veure els arguments que interlocutòria rere interlocutòria van derivant cada cop més en una ideologia política.\nSense estratègia conjunta\nL'advocada de Cuixart, Marina Roig, ha explicat que no hi ha una estratègia conjunta, sinó que "totes, de manera natural", arriben a la mateixa conclusió després del canvi de tendència de les resolucions que s'han anat dictant. "Avui, amb les indagatòries, teníem l'oportunitat de posar-ho de manifest", ha dit Roig.\n"El que fem ara, amb més serenitat que abans, és dir el que pensem, i ja és molt més difícil discrepar. Tots ens hem adonat del que significa aquest procediment i la convergència és més evident", ha dit Andreu van Den Eynde sobre l'estratègia de defensa.\nL'advocat de Jordi Sànchez, Jordi Pina, ha remarcat que l'evolució de Pablo Llarena es veu clarament en la redacció i els arguments de cadascuna de les interlocutòries: "Hi ha un reguitzell de resolucions judicials i els processats arriben a la conclusió que realment no estan obtenint un judici just". I avui "han transmès la sensació que han anat tenint en el transcurs de la investigació. Era una oportunitat de transmetre aquestes sensacions", ha exposat Pina.\nObjectivitat de l'instructor\nI és que Jordi Sànchez, segons el seu advocat, té "dubtes clars sobre la necessària objectivitat del jutge instructor", i així l'hi ha comunicat avui al final del seu torn de paraula. "Quan les coses es diuen amb respecte i educació, no són necessàriament menys importants que quan es diuen cridant", ha conclòs Pina.\nJustament Pina és qui ha notat més aquesta evolució del relat de Llarena, que s'ha hagut de posicionar cada cop que l'hi han demanat davant un ple d'investidura. "Em permet fer una comparativa de com anem evolucionant, cap a malament, entrant directament en aspectes clarament polítics", ha dit Pina, que també ha explicat que aquesta situació no es pot amagar als clients.\nTots tres advocats mantenen que sempre han tingut una estratègia de defensa política perquè tenen molt clar que "aquest procediment té un procediment polític clar", i asseguren que hi ha hagut alguns aspectes de les darreres resolucions que parlen directament de la ideologia dels processats. "Quan li diuen 'a vostè no el deixo sortir perquè té una ideologia concreta', en podem dir com vulguem, ho podem disfressar com vulguem, però des del sentiment de la persona que rep aquest comentari des d'una resolució judicial, molt tranquil i molt serè no hi pot quedar, pel que fa a l'objectivitat de les persones que l'estan judicant", ha exposat Jordi Pina.\n"Un jutge d'instrucció li ha impedit ser president i cal poder-li demostrar que està equivocat. No faria actuacions delictives, faria actuacions des del diàleg i buscant la concòrdia", ha reblat l'advocat de Jordi Sànchez.\ncas 1-O Sànchez planta cara a Llarena: "No pot ser jutge i víctima" Gemma Liñán\ncas 1-O Cuixart replica a Llarena que no hi ha llibertat ideològica Gemma Liñán\ncas 1-O Trapero nega cap "connivència maliciosa" amb Puigdemont i Forn Gemma Liñán


Un any més la nostra escola, com no podia ser d’una altra manera, està participant en el Consell dels Infants de Badalona (CIB).\nCom ja sabeu és un òrgan de participació on els infants, de 10 a 12 anys de les escoles, dels esplais i d’altres centres educatius de la ciutat dialoguen, debaten, es comprometen, elaboren propostes i fan sentir la seva veu.\nEl CIB és un instrument educatiu que fomenta el diàleg, la interrelació entre infants de tota la ciutat, la coresponsabilitat, la participació significativa i la qualitat de la democràcia.\nDurant aquest curs els nostres representants són tres alumnes de 6è: el Marcos Alegría (A, com substitut), l’Albert Corona (B) i la Maria Díaz (C). En el que portem de curs ja han participat en les reunions que s’han organitzat a l’Ajuntament fent de portaveus de les decisions que prenem, de forma molt activa, a les nostres classes.\nEl pròxim dia 22 de desembre, es farà un programa en directe a la Televisió de Badalona que s’emetrà de 18,30 h. a 19 h. Els representants de les escoles formularan preguntes, que s’han consensuat prèviament a les aules, a la nostra alcaldessa, Dolors Sabater Puig. Ella s’ha compromet a contestar a tot i a tots, per la qual cosa pensem que pot ser un bon moment per a que veieu en directe el resultat de la nostra tasca permanent.


Comuna de Bunyola. : Migrants (II)\nSón moltes les espècies d'aus que fugint del fred europeu i cercant climes més càlids, venen a passar l'hivern als països mediterranis i nord de Àfrica. Les baixes temperatures i la falta de menjar són els factors que els empenyen a partir dels seus territoris de cria. Any darrera any aquest fenomen es repeteix i les nostres illes són un punt clau en el pas i estada d'aquestes espècies emigrants.\nEls més coneguts per la majoria de gent són el rupit, el tord, els coarotjes i i els estornells. Aquests darrers es caracteritzen perquè formen grans grups per moure's mentre cerquen menjar.\nL' estornell ( Sturnus vulgaris) ha estat des de sempre una espècie amb un gran interès pels ornitòlegs i per la gent en general ja que forma grans bàndols o més ben dit núvols de milers d'exemplars amb unes formacions dignes d'observar. A llocs on hi troba menjar per exemple: Olivars, el renou es inconfusible... pobre pagès quan veu que la seva collita està en perill. Aquestes formacions de milers d'exemplars tenen l'objectiu de protegir-se de l'atac de falcons i altres rapinyaires que els segueixen per alimentar-se.\nA la comuna no en teniem coneixement de la seva presència de manera aïllada ja que no és el seu lloc d'alimentació ni estada. Enguany un dels nostres col·laboradors n'ha pogut fotografiar un bell exemplar.\nNúvol de estornells a una finca de Bunyola


Teràpia Gestalt a Reus.\nLa Teràpia Gestalt és una actitud de vida, acompanya la persona en el seu propi camí cap al benestar, ajuda a veure on et trobes bloquejat, que et crea patiment i posa llum allà on no estàs veient per a que trobis les teves pròpies eines i forma d’encaminar-te cap a un estat més de pau i goig amb tu mateix i la teva vida. És tant per persones que vulguin iniciar un procés d’autoconeixement per millorar la seva vida com per aquells que per alguna situació es troben perduts, en un moment delicat de la seva vida i senten ansietat, estrès, etc i volen aprendre a gestionar la situació.\nÉs una teràpia humanista amb un tarannà holístic, busca l’equilibri ment-emocions-cos i també té en compte l’espiritualitat de la persona. Entenent que van alhora i estar en coherència dóna pau interior. Busca la congruència entre el que “penso”- “sento”-“faig”, que necessito i que faig per aconseguir-ho.\nLa Gestalt es centra en el present en “l’aquí i ara”, com estic avui amb allò que em va passar o m’està passant. Tancar situacions inconcluses per no reconnectar amb el passat com si fos avui, com si fos present.\nPorta al pacient cap a la responsabilitat, cap a l’adult corresponsable de tota la seva realitat, això comporta fer-se càrrec d’allò que fem i a la vegada ens dóna l’oportunitat conscient de canviar-ho, prendre les rendes de la nostra vida.\n“Awarness” Adonar-me’n, això és la clau. Si prenc consciència del que penso-sento-faig i com això crea la meva realitat, puc canviar, puc construir allò que necessiti.\nTractaments de Teràpia Gestalt a Reus.\nEl Terapeuta Gestàltic a través de diverses tècniques acompanya i confronta, fa de mirall on el pacient s’emmiralla, fa de focus posant llum al camí, obrint la mirada a més possibilitats, atenent i sostenint-lo en allò que va necessitant durant el seu procés. Anar transitant i aprenent amb la pròpia experiència, com un laboratori que podrem extrapolar a la vida diària.\nL’objectiu és deixar enrere patrons que no ens serveixen, treure’ns la màscara i construir-ne nous que ens portin a sentir-nos més autèntics, més lliures, més un mateix.\nNoves formes que es plantejaran a la sessió i es portaran a terme a la nostra vida, s’aprèn a caminar caminant, amb la pròpia experiència.\nLa Terapia Gestalt no només es treballa en sessió individual, també fa servir molt el format grup on a través d’exercicis i dinàmiques sorgeixen aprenentatges per a la nostra vida.


Tema: Pulsòmetres Forerunner 305 | Km0 Ponent\nHome›Fòrums›ALTRES›Lo calaix de sastre›Pulsòmetres Forerunner 305\nPulsòmetres Forerunner 305\n29 de desembre de 2007 a les 11:51 #2061\nHola, obro aquest fil, només per si hi ha algú interessat en el forerunner 305, i és que al nostre club ja és el pulsòmetre oficial.\nEL preu aquí ronda sobre els 450€, doncs bé, l´hem trobat directe a USA per uns 195 dòlars. (a L´ebay surt per uns 56€ més car)\nAl club ja el tenen i diuen que és una passada!!!\nJo l´he trobat directament en una tenda.\nLa web és la següent http://www.actiongps.com i jo ja me´l he demanat!!!\nUs poso un enllaç de conversor de divises (passar de dòlars a euros)\nJa em direu què tal…\n29 de desembre de 2007 a les 13:33 #10801\nHola pues farà mes d’un mes que el tinc i nomes puc dir bones paraules , el utilitzo tan per corre com per anar amb bicicleta i les múltiples funcions que te el pulsòmetre el fan per 185€ + o – una gran compra a pesar que porti el manual amb angles no es cap impediment es molt fàcil d’utilitza ,,, si algú te un dubte no dubteu en preguntar.\n29 de desembre de 2007 a les 14:11 #10802\nHola, Jo fa un mes que el tinc i n’estic molt content, tot i que nomes he fet servir les funcions bàsiques. Fins ara utilitzo el programa que ve amb el pulsometre (Garmin Training Center), pero he llegit per la xarxa que hi han programes mes complerts i sencills.\nPer cert, tinc el manual en castellà, i no em costa gens fer una còpia en el cas de que algú hi estigui interessat.\n29 de desembre de 2007 a les 14:33 #10803\nya a sortit la ultima versio… ya anire miran i fican les futures modificacions\nActualización del software, versión 2.80:\n* Fixed problem where unit could sometimes shutdown when setting up a time and pace/speed quick workout.\n* Fixed problem where unit would shutdown when trying to configure data fields if language is set to Dutch or Hungarian.\n* Fixed problem where unit could shutdown when doing a course and scrolling through the timer pages if language is set to German.\n* Fixed problem with deleting history items based on time in certain time zones.\n* Fixed problem with displaying interval durations and repetitions data in history if the workout had warmup and cooldown steps.\n* Improved display of warnings when unit is out of storage for laps.\n* Improved quick workouts to allow distances greater than 40 miles or 64.37 km.\nlo del manual yo el tinc en format pdf si algun el vol ..\n29 de desembre de 2007 a les 23:15 #10815\nJo no el tinc però tothom parla meravelles d’aquest trasto.\nUn programa per descarregar les dades al ordinador i que esta molt bé per veure l’evolució dels entrenos és Sport Tracks….la web ara no la tinc però al google ficant el nom surt ràpid.\n29 de desembre de 2007 a les 23:22 #10816\nJo fa uns mesos que el tinc, i només en puc dur meravelles d’ell. La llàstima es que no li trec ni la meitat del suc que se’n pot treure!\naltres programes que es poden utilitar son el Compegps, i oxizone.\nRealment, si en voleu apendre molt i molt, i teniu temps, passeu pel fil de la web germana Corredors.cat, i hi ha diversos fils que en parlen, el més complert és:\nfil pulsometre + gps\n11 de gener de 2008 a les 2:07 #11074\nFa dies que tinc la tentació de regalar-me el FORERUNNER 305, però sempre em falta fer l’últim pas.\nPer cert Eli, ja t’ha arribat???. M’agradaria saber si és fiable compar-lo en aquesta web, ja que, com dius, surt molt més barat que a l’ebay.\nJa em diràs el que, a veure si m’acabo de decidir.\n11 de gener de 2008 a les 11:26 #11079\nHe fet un cop d´ull al 305 A la web de Garmin (trepat) no donen massa característiques. He mirat a la original i descarregat els programes, que no puc instal·lar. Però els he vist a la web. . Crec que està molt be. Però tinc la sensació de que es mes un gps coordinat amb un pulsometre que un pulsometre orientat a l’ entrenament. OJO, no he fet cap prova amb ell, i jo no surto amb la bici ni faig muntanya..\nPersonalment, m’ interessen mes les dades fisiològiques que les de itineraris y derivats (altimetria, velocitat, ritmes) I crec que tot això també t’ ho donen polar i suunto, però tens moltes mes dades per valorar l’ entrenament i preparar el treball. Son mes complerts, crec.\nAl forerunner observo que te, com a element mes precís apart de la FC, el càlcul calòric amb el programa afegit "New Leaf". Els altres programes -Trainig Peaks i Motion based -estan relacionats amb itineraris, google maps, etc.\nGraficament m´assembla el millor el 305.\nExisteix tambéel FRWD, desconec el preu i la seva qualitat real. El podeu localitzar per exemple a Biolaster.\nCrec que Polar i Suunto tenen material amb una informació mes atlètica, si es el que es busca i que actualment també incorporen gps, amb kit apart. Però Suunto no te la possibilitat fàcil de exportar dades a excel o a google maps, p.e. Polar no ho se. Com FRWD totes 3 finlandeses, tenen una mena de fixació amb això.\nEls preus son mes cars en aquests, casi segur.\n11 de gener de 2008 a les 18:00 #11082\nPrimer dir que del FRWD no tenia ni idea de la seva existencia però si és filandes, doncs ja té uns quants punts guanyats en quant a bon producte.\nDe Polar he tingut dos (Fitwatch entre 1993 i 1997 i el Vantage del 1997 al 2004), de Suunto un (Advizor del 2004 fins ara) i de Garmin un també (Edge 305 des del 2006). Vista la meva experiencia i tenint en compte que és la meva opinió diria que:\n– Tots tres et permeten programar entrenaments per intervals i controlant pulsacions, i ritmes depenent dels accesoris que tinguis (garmin no cal perquè ja ho té tot de serie, els altres dos tens que tenir el cacharret que correpongui per poder sapiguer ritmes).\n– Per recuperar les dades i poder analitzar-les al ordinador tots tres ho permeten i en aquest cas estic casi convençut que el millor software és el de Polar….l’experiencia és un grau. També he de dir que crec que els millors analitzadors son programes externs que no venen amb els aparells.\n– Com a engrescador crec que el millor i amb diferencia és el garmin i el seu virtual partner que et permet repetir un recorregut simulant una cursa amb aquell dia que et vas sentir tant fi….jo amb aquesta opció he disfrutat molt i com a entrenament és extraordinari lo que et motiva, jo diria que arribo a esforçar-me tant com amb cursa.\n– Per preparar entrenaments el més intuitiu és el garmin, assegut al ordinador pots programar tot, dels altres dos també es pot fer però desconenc amb precisió com ho fan els actuals models.\nLa meva modesta opinió és que jo ara hem decidiria per el Garmin sempre que no el vulguis per fer ultra-fons ja que la bateria és el seu punt debil…..però per fer 5 o 6 hores no hi ha problema, les limitacions apareixen quan passes dels dos dígits en les hores. Un altra limitació el Garmin per triatletes millor que no perquè no li agrada nedar tot i que la pluja l’aguanta molt bé.\n11 de gener de 2008 a les 19:11 #11083\nJo tinc el Polar RS200 des de fa un parell d’anys. N’estic molt content però no n’he provat cap altre, per tant no puc comparar. El que sí que puc fer és comparar les tecnologies.\nAixò sí, a primera vista el Garmin em sembla enorme, el Polar és molt compacte, ultralleuger i còmode, tot i que la pantalla és prou generosa per ser un "rellotge". Crec que la comoditat en ruta és un factor crucial.\nEl Polar RS200 Mesura la distància/velocitat amb l’accessori que es lliga a la bota ("footpod"), cosa que evidentment mai pot ser tant precisa com un exèrcit de satèl·lits (GPS).\nAvantatges del GPS respecte al footpod:\n– No cal calibrar-lo.\n– Funciona tant per córrer com per bici, etc.\n– Pot donar (i enregistrar) més informació del recorregut: itinerari, alçada… comparat amb el footpod que "no sap per on va" sinó que simplement calcula la velocitat. Això permet que els GPS puguin descarregar i reproduir itineraris a l’ordinador.\nAvantatges del footpod respecte al GPS:\n– Bateria! El concepte canvia totalment, de carregar-lo cada dia a que la pila duri mesos.\n– Funciona indoors. De vegades el GPS pot arribar a perdre el senyal en zones urbanes.\n– Funciona des que sortim de casa. Amb el GPS hem d’esperar que "agafi el satèl·lit", de vegades durant minuts.\n– TEÒRICAMENT, amb l’apogeu dels pulsòmetres amb GPS, els pulsòmetres amb footpod s’haurien d’abaratir. Tot i que 200$ és un preu molt i molt competitiu.\nArctos o altres que utilitzeu Polar: Quines opcions tinc pel que fa al software per analitzar les dades, apart dels programes de Polar?\n11 de gener de 2008 a les 20:03 #11085\nKaiser de programes per analitzar i per passar hores mirant dades i més dades tens els de Polar, que son molt bons, fins i tot hi ha una web de polar (polar personal trainer) on pots ficar totes les sessions i veure gràfiques i pots rebre plans d’entrenament una mica genèrics però que son una guia per anar provant i veient lo que millor et va.\nHi han altres programes, alguns son de pagament i altres free. Crosstrak fa molt temps que el vaig fer anar i estava bastant bé. TrainingPeaks , aquest he sentit parla molt d’ell i sempre bé però no l’he provat mai. SportsTrack és el que faig anar ara i m’agrada molt, tinc casi tot el que necesito per passar les hores intentant entendre una mica millor que hem funciona i que no.\nSi busques per internet trobaras molta info i més programes.\nUn consell, abans de decidir-te per un pensa en tot el que vols que t’ofereixi el programa…….si fas més esports el tema és complica. No hi ha res pitjor que desprès de portar una temporada amb un programa veure que aquella gràfica que tant servei et faria resulta que no la fa, o que no pots introduir les curses que vols fer per poder programa una mica les sessions………llavors et tocara emigra a un altre programa i destinar molt temps a introduir les dades de les sessions anteriors.\n15 de gener de 2008 a les 15:32 #11157\nHola Hache, perdona per contestar tant tard.\nDoncs si, ja el tenim i no veguis el bé que va per marcar circuïts, ara el dilema està en els diversos programes que poden funcionar amb el forerunner.\nElls t´envien un cd amb el Training center, però hi ha la web http://www.motionbased.com , que sembla que és més complert, ja que et surt el mapa visualitzat amb google earth, també hi ha l´sporttracks,…doncs això, de moment fent proves i sí, és una passada.\nVam anar a marcar el circuït de la cursa de Puigverd de Lleida amb 3 forerunners i un e-trex, i tots anàven més o menys clavats en les distàncies (pot variar un parell de metres, però també depén del costat de camí que vagis…)\nUna altra cosa, el President del Club va telefonar al servei tècnic de Badalona (crec) i no li van posar cap pega, al contrari, que sempre que calgui els truquem.\n8 d'abril de 2008 a les 23:15 #13463\nAl final no m’he pogut resistir, i amb alguna dificultat en quant a l’idioma (no entenc ni jota d’anglès) i al pagament (al final ho he tingut que fer pel sistema PAYPAL, ja que no m’acceptava la targeta), ja ho tinc demanat, o sigui que si algú em pot anar enviant instruccions en espanyol per començar a estudiar ho agrairé.\n13 d'abril de 2008 a les 10:01 #13526\nHola bones a tots!\nAcabo de veure el fil, i com que ja fa massa temps q tinc ganes de comprar el trasto, crec que m’acabo de decidir. El que voldria saber abans de fer-ho, és si a part del tema delmanual, els menús del rellotge tb venen en anglès o no, i en cas de ser així, si amb actualitzacions de software es poden canviar, tot i que com s’ha dit a lo millor no val la pena de fer-ho.\nMes coses. A partir del moment de fer la comanda, quant temps eu tardat en rebre-la??. El càrrec en compte és inmediat o bé hi ha la possibilitat de fer el pagamnet contra reembors?.\nBé, espero que em pugueu donar un cop de ma, però jo diria que el tema te pinta de que no em podré aguantar ….\n13 d'abril de 2008 a les 14:43 #13528\nDoncs ja està. Finalment m’he decidit i ja he fet la compra, tot plegat m’ha sortit per un preu final de 152 €, que crec que no està gens malament. Ara a esperar a que arribi. De tota manera, si algun dels que teniu el manual en castellà me’l podeu fer arribar, us estaria molt agraït. Si el teniu en pdf, només cal que el passeu per e-mail i llestos.\nPer cert els que l’heu comprat a actiongps, que podeu dir-me el temps que ha tardat a arribar, i si envien el número de paquet per poder fer el seguiment??


Mútua Terrassa presenta un ERO que afecta 884 treballadors – CGTCatalunya\nInici > General > Notícies > Mútua Terrassa presenta un ERO que afecta 884 treballadors\nMútua Terrassa presenta un ERO que afecta 884 treballadors\nDijous, 7 juliol, 2011\nL'expedient implica un terç de la plantilla i més de 140 professionals tindran suspès el contracte un mínim d'un any\nL'entitat diu que la retallada del Catsalut reduirà la feina i confia a fer marxa enrere aquest temps\n01/07/11 EL PUNT - TERRASSA - Miquel A. Luque\nMútua Terrassa va presentar ahir 30 de juny un expedient de regulació d'ocupació (ERO), de suspensió i reducció temporal, que afectarà 884 persones, un 35% de la plantilla, de 2.497 empleats. La direcció del grup va informar ahir els membres del comitè de les mesures per reduir 8,3 milions d'euros del total de 13,5 milions de despesa, que no van ser ben rebudes pels representants del treballadors. Els delegats sindicals les van qualificar de “molt fortes”, entre altres coses, perquè més de 140 treballadors veuran suspès el seu contracte durant un període mínim d'un any.\nSegons va informar Mútua Terrassa en un comunicat, la resta de professionals afectats (més de 700) hauran de reduir la jornada entre un 10% i un 20%. L'entitat ho justifica argumentant que hi ha una disminució de contractació d'activitat, per la qual cosa caldran menys hores de dedicació en totes les línies assistencials. El motiu és la retallada de la contribució del Catsalut, que reduirà de 13,5 milions la contractació de l'import de l'entitat, que assenyala que està aplicant mesures de gestió que s'hauran de complementar amb altres actuacions. Això suposarà retallar 5,2 milions d'euros l'any. L'import restat s'haurà “d'equilibrar” amb l'ERO temporal.\nAra comença el període de consultes amb els treballadors, que podran fer propostes alternatives per modificar l'expedient. Segons el comitè, la primera reunió prevista per fer valoracions serà dimecres. En aquest sentit, les mateixes fonts van qualificar de “desproporcionades” les mesures que es van anunciat en un cap de setmana llarg a Terrassa, la qual cosa no els va deixar temps per reaccionar. En qualsevol cas, però, els representants ja estan en disposició de denunciar que, segons la resposta de l'empresa, cap dels càrrecs directius de Mútua s'hi veurà afectat, i que, “si la feina de set hores ara s'ha de fer en sis, el servei se'n ressentirà molt”. Quan s'acabin les reunions, el Departament de Treball aprovarà l'ERO.\nMalgrat la contundència de la mesura, la direcció de l'entitat va afirmar que “l'ERO es presenta amb un horitzó temporal d'un any, perquè es confia que la situació sigui reversible”. Per la direcció, és una situació “no desitjada ni provocada”, i demana la “màxima responsabilitat, sensibilitat i compromís dels implicats”.\nEls treballadors de Mútua Terrassa s'oposen a l'ERO\nL'assemblea de la plantilla de l'entitat va rebutjar ahir negociar cap retallada més amb l'empresa i alguns van proposar convocar una vaga MIR Metges residents seran acomiadats si se'ls suspèn el contracte més de sis mesos\n07/07/11 EL PUNT - TERRASSA - Miquel A. Luque\nLa plantilla de Mútua Terrassa va mostrar la seva oposició a l'expedient de regulació que ha presentat el grup i que afecta 884 persones. El comitè d'empresa va tenir ahir la primera reunió amb la direcció, en què es va avançar “ben poc”. Els representants dels treballadors van demanar més informació per desxifrar les dades i precisar quines són afectacions concretes de l'expedient. A més, es va acordar un calendari de reunions, que se celebraran dimecres i divendres.\nPosteriorment, es va dur a terme l'assemblea en què els treballadors van mostrar el seu rebuig a l'expedient. A més, van expressar que no estaven disposats a negociar cap retallada més. Fins i tot es va expressar la possibilitat de convocar una vaga, tot i que aquesta opció no es va arribar a votar. Amb tot, una de les peticions és que es minimitzi tant com sigui possible les 140 suspensions de contracte.\nUn grup de metges interns residents (MIR) de Mútua Terrassa seran acomiadats. Malgrat que l'ERO que va presentar l'entitat afecta 884 treballadors amb la suspensió temporal de contracte i de reducció de jornada, fonts del comitè van explicar ahir que si s'aplica la llei almenys cinc MIR seran acomiadats. Aquests residents estan dins del paquet de 140 contractes suspesos durant un any.\nL'article 11.1 del reial decret 1146/2006, que regula la relació laboral especial de residència, preveu que una de les causes de l'extinció del contracte del MIR és “la superació d'un període de sis mesos de suspensió de contracte motivada per força major temporal o causes econòmiques, tècniques organitzatives o de producció”. Per tant, com que la suspensió de contracte d'aquests metges residents superarà els sis mesos, s'extingirà el seu contracte. Fonts sindicals no valoren el nombre de metges residents afectats per aquesta mesura sinó el fet que no s'hagi tingut en compte aquesta marc legal i com afectarà els professionals. “Han ficat la pota fins al fons”, va indicar delegats sindicals.\n>>> Notícies extretes del diari El Punt


Tags: Alcoi, Ensenyança, Francesc Gisbert\nEl 3 de setembre era un dia important. El primer dia de classe per als alumnes no universitaris. I per als seus mestres i professors. El govern valencià, sensible a la innovació educativa i als experiments pedagògics, va decidir avançar el curs escolar, com sembla que fan alguns països del nord d’Europa. Els xiquets ballarien d’alegria, de retrobar-se tan prompte amb els seus amiguets. I els pares alenarien i podrien descarregar els menuts a l’escola. Ja està la cosa bé, que els mestres tinguen tantes vacances, amb l’excusa que s’han de preparar les classes. Que a les nostres latituds faça una calor que bada les pedres en setembre, que els centres desconeguen l’aire condicionat i que les aules estiguen massificades amb 35 alumnes no té la menor rellevància. L’important és començar els primers, per dissimular que som els últims en quasi tot, també en trellat. Però no vull divagar. Simplement, explicaré com ha anat el meu primer dia de classe.\nD’entrada me n’alegre de tornar. Tindre faena hui en dia és un privilegi. Cada nou curs som menys professors al meu centre. Com en una pel·lícula de terror, anem desapareixent misteriosament d’un curs per a l’altre: uns perquè es jubilen i l’administració amortitza la plaça; d’altres perquè són desplaçats o suprimits, en augmentar els alumnes per aula, disminuir els grups i sobrar gent. La figura dels interins ha quedat reduïda a cobrir baixes ocasionals, durant el curs, i són espècie en perill d’extinció.\nTreballe prop d’Alacant. L’any passat, férem una aposta arriscada, pionera i premonitòria. Coneixent com les gasta la conselleria d’educació, decidírem invertir en la compra i instal·lació d’un parell de ventiladors per aula (amb l’ajuda dels pares i mares, tot s’ha de dir). Estratègicament penjats de la paret, a l’estil d’un centre tropical, anunciaven la que ens esperava. Hui era la presentació oficial del curs i he entrat a l’aula amb la meua tutoria. L’alegria i vitalitat de la joventut ha augmentat la calidesa de la benvinguda fins als 34 graus a l’ombra (termòmetre davant). Jo, com un bon professional, anava a la meua, inflexible davant les alenades, lipotímies i gemecs de l’alumnat. Els jóvens han d’aprendre a resistir les adversitats de la vida. Quan he provat d’escriure l’horari a la pissarra, m’he adonat que el clarió no marcava, per la suor de la camisa i la mà. He enviat una xiqueta a buscar-ne de nou, a consergeria. Però ha esvarat a les poques passes. El terra estava completament banyat per la suor dels companys i una boirina d’humitat i calima enterbolia la vista. La prudència a evitar un accident m’ha aconsellat dictar l’horari. Crec que l’han copiat quasi tots, llevat de dos o tres amb cara de desmaiats, que ja el demanaran als companys. Alguns xicots han proposat que connectàrem una mànega d’aigua a l’aixeta dels lavabos i férem una arruixada. Ho hem deixat per a demà.\nDesprés he passat a explicar-los algunes novetats. Des de fa uns quants anys, el començament de curs va acompanyat de novetats (cap ni una bona). Sempre intentant suavitzar la realitat per a no traumatitzar les pobres criatures ni provocar una denúncia per corrupció de menors o ser expedientat per insubordinació. Ja se sap que vivim en un país on la llibertat d’expressió està garantida sempre que siga a favor del poder.\nPrimer: la conselleria, a fi de promoure la sociabilitat i fomentar les relacions interpersonals, amplia la ràtio màxima. A l’ESO en serien 35 i al batxiller, poden arribar als 45: “Com més en serem més riurem”; “Qui no trobe parella ara, amb tanta gent, és perquè no vol”, deia, per animar-los.\nSegon: per afavorir el plurilingüisme, pedra angular del sistema educatiu del futur, la conselleria considera oportú: dificultar al màxim les línies en valencià i la presència de la llengua a l’ensenyament; rebaixar els grups de l’assignatura de francès, a un per nivell, i passar de 15 alumnes a 30; l’optativa d’anglés pràctic, d’oferta obligatòria, es practicarà en grups de 25 o 30. La millor forma d’aprendre llengües;\nTercer: a fi d’impulsar la bona forma física i evitar problemes d’obesitat infantil, es suprimeix el transport escolar per als alumnes majors. Els xicotets, toca; però els grans, si volen estudiar i viuen lluny, que vinguen corrent o amb bicicleta;\nQuart: els centres oferiran programes educatius plurilingües, amb assignatures en anglés. Que els alumnes no en saben prou per entendre les classes? Que els mestres encara no tenen la formació per a impartir-les? Que es busquen la vida. Les escoles d’idiomes ofereixen places en sorteig. S’han eliminat els centres de formació per a professors (com més burros siguen els mestres, millor, més burros seran també els alumnes i la societat en general);\nDeien els clàssics, trobe que Sèneca, que no hi ha major felicitat que la ignorància i la despreocupació. És l’objectiu últim que guia les actuacions de les nostres autoritats educatives, autonòmiques i ministerials: garantir uns ciutadans ignorants, manipulables i conformistes. La felicitat absoluta. Què més podem desitjar? Encara hi haurà qui es queixarà.\nFont: Francesc Gisbert, professor.\nUna resposta de El primer dia de clase\nJaume Llopis Carbonell ha dit:\n5 de setembre de 2014 a les 16:46\nMolt, molt bo. Fa riure molt, però és la dura realitat del país que tenim.


Mar de fons: Okupacions i altres maleses (publicat a l'Avui)\nEls estudiants de l’UAB que han impedit el lliure desenvolupament de les classes l’han espifiat. I han omplert de munició els sectors més carques del país, ansiosos de desacreditar qualsevol tipus de revolta juvenil en uns dies en què si alguna cosa és necessària és la rebel·lió. Els 150 estudiants de la UAB que han imposat la seva voluntat a la resta d’alumnat tenien una obligació. I l’han desatès: seduir els seus companys i sumar-los a la seva lluita, més que legítima.\nDe causes en sobren. Començant per la manera com s’ha concebut el pla de Bolonya i acabant per les pèssimes expectatives que a Espanya, com a Grècia, tenen els joves. Tanmateix, la violència d’alguns, pocs, poquíssims, ha facilitat a la intel·lectualitat conservadora del país la crítica fàcil i la caricatura de l’estudiant crític, negant, i amagant, de passada, que la revolta que assota Grècia pot esclatar, més aviat que mai, a Espanya. L’ascensor social, aquí, també està atrofiat. Si Grècia és el país de l’OCDE amb més atur juvenil, Espanya té el dubtós honor de ser el novè. L’Estat té la taxa de temporalitat més alta d’Europa, que se situa en el 31%. Els salaris dels joves llicenciats són una misèria.\nGairebé la meitat dels joves espanyols de 26 a 35 anys que viuen amb els seus pares serien pobres si s’emancipessin. Les expectatives són desoladores. Malgrat el negacionisme d’alguns, només cal que un fet encara per determinar encengui la metxa perquè els carrers bullin. Per això, precisament per això, les imposicions del centenar i mig d’estudiants de la UAB han estat tan inoportunes. Per vèncer, cal convèncer. I no pas obligar o assetjar el que, de moment, no pensa com tu. Preneu-ne nota. I seduïu.\nPublicat per Mar a 11:06\nEtiquetes de comentaris: crisi, esquerres, revolució\nS'agraeix que l'article sigui una crítica constructiva al moviment estudiantil, i que estigui fet des de l'esquerra (a diferència de la majoria de coses que estan sortint als mitjans).\nDe totes formes, la idea de "seduir" a la resta de l'estudiantat es té en compte des de fa varis cursos. La última cosa que s'ha fet és un diari sobre bolonya amb més de 30.000 exemplars que s'han anat repartint pel campus.\nPerò sobretot, una incorrecció important de l'article: que hi ha (només) 150 estudiants que estiguin per ocupar la UAB. Facultat de Lletres: més de 500 persones han ratificat l'ocupació amb aturades totals o parcials de classes; comunicació, més de 200; psicologia, unes 200; educació, més de 300; ciències, més de 300; i encara falten més facultats!\nSumant-ho així ràpid surten uns 1.500 estudiants! Ostres, deu vegades més del que diu la periodista.\nMar, merci per l'article, però informa't una mica més.El moviment estem fent molta feina i no ens mereixem crítiques desinfomades tot i que s'agreeix que siguin constructives.\nUn estudiant de l'assemblea de la facultat de lletres de la UAB (deixo un e-mail de contacte per si vols aclarir temes o més informació de primera mà sobre el que estem fent: joelmoeb@yahoo.es)\n25 de desembre de 2008, a les 21:24\naquí et deixo informació del referèndum celebrat a la UAB a finals del novembre:\nTambé et deixo el resultat dels vots contraris a Bolonya que es van donar a les eleccions a rector:\nFinalment, vull afegir que aquesta "minoria" rep el suport de les Assemblees de Facultat (que representen més del 95% dels claustrals de la UAB - http://magno.uab.es/o-coordinacio-institucional/altres/eleccions2008/claustre/resultats_def/resultats_def_sector_c.htm -) i del Sindicat d'Estudiants dels Països Catalans (organització estudiantil majoritària als claustres de les universitats catalanes).\nSegur que són tanta minoria???


Apunta't Escola Virtual\nAprèn i viu el ball i no et quedis sense cap dubte!\nNo he ballat mai , quin és el meu curs ?\nSi no has ballat mai, estàs interessat en aprendre, disfrutar i conèixer gent nova, el teu curs és diu curs de iniciació 0, que inclou:\n4h hores de classe/mes\n2h de repàs gratis dos cops al mes ( on professors i alumnes es reuneixen per practicar l’ho après i conèixer els altres alumnes )\nLa quota mensual és de 19€ + 5 € de matrícula.\nJa ser ballar, quin és el meu curs ?\nSi ja saps ballar i estàs interessat en seguir i millor el teu estil de ball amb un mètode eficaç i ràpid, tindràs que realitzar una prova de nivell i apuntar-te a un curs regular:\n4h de classe/mes\n2h de repàs gratis al mes\n2 professors per classe\nLa quota mensual és de 29€ + 5 de matrícula\nCom puc apuntar-me a U!dance Girona ?\nL’escola Udance Girona, t’ofereix la possibilitat d’apuntar-te al cursos a través d'aquest enllaç venir a l’escola de dilluns a divendres des de les 17h fins les 22.\nQuan costen els cursos de U!dance Girona ?\nEls cursos d’iniciació 0 per els alumnes que mai han ballat i volen aprendre costen 19€ + 5 € de matricula. Aquests cursos són mensuals, i inclouen una hora de classe a la setmana i dos hores de classe de repàs al mes.\nEls cursos regulars per alumnes que ja han ballat anteriorment , la quota mensual és de 29 € + 5 de matrícula. Es poden pagar de dues maneres: per rebut bancari o targeta.\nInclouen dues hores de repàs al mes.\nCom puc saber quin és el meu nivell ?\nSi no has ballat mai, apunta`t a un curs de promoció\nSi has ballat , fixa´t en els nostres horaris i apunta´t a una prova de nivell.: Prova de nivell\nCom puc consultar els horaris ?\nEls horaris dels cursos podeu consultar-los en la nostra pàgina web, en l’apartat “cursos “. En aquest apartat trobareu tots els horaris i cursos disponibles per cada disciplina i nivell.\nQuè és classe de la prova?\nLes classes de prova de Udance Girona, són classes gratuïtes en les que ens ensenyaran els primers passos bàsics de la disciplina. Aquestes classes es realitzen cada setmana i duren una hora en la que podeu fer-vos una idea de la disciplina que voleu aprendre a ballar . I conèixer des de dins l’ambient de Udance Girona.\nPots apuntar-te a una classe de prova en aquest enllaç .\nQuè és una Open hour Udance ?\nLa open hour dance és una classe de repàs general que es realitza 4 hores al mes, amb alumnes i un suport d’un professor per qualsevol dubte.\nLa open hour es realitzarà a l’escola.\nPuc apuntar-me a udance Girona si no tinc parella ?\nSí , a les classes pots venir sense parella, ja que quadrem les classes perquè i hagi tant nois com noies. Sempre rotem les parelles perquè tots puguem ballar amb tots.\nQuina és la diferència entre salsa cubana i salsa en Línia ?\nLa salsa en línia és una forma de distribuir i executar els passos i figures en el ball de la salsa. En la salsa en línia, els ballarins ballen a l’ho llarg de una línia recta imaginaria. Executen passos i figures cap endavant i endarrere en aquella línia recta, sense traslladar-se d’una manera circular o corba com es ballaria en la salsa cubana.\nLa salsa cubana és balla amb moviments de cadera i hombros. És més rítmic i animat, que no te cap orientació clara.\nCom tinc que anar vestit a les classes?\nEl únic requisit es que vingueu d’una manera que us resulti còmode per ballar.


De tot una mica: de desembre 2008\nLicencia para matar és la 16ena pel·lícula de la Sèrie Bond. Està dirigida per John Glen i interpretada per Timothy Dalton (segona i darrera aparició com a Bond), Robert Davi, Carey Lowell, Talisa Soto i Anthony Zerbe. Hi ha un petit paper de Benicio del Toro.\nLa música és de Michael Kamen i la cançó central està interpretada per Gladys Knight.\nAquesta pel·lícula de Bond va ser una mica polèmica, perquè hi havia qui opinava que s'allunyava de l'agent, en canvi, molts opinem que és potser el millor Bond fins el moment, molt creïble, amb un guió sòlid, bones escenes d'acció i un dolent molt ben interpretat, que no era tonto, potser massa real.\nUn capo de la droga escapa i en la seva fugida mutila l'amic de Bond, Felix Leiter, i mata la seva dona la nit de noces del seu casament. Des d'aquest moment, Bond planeja la seva revenja fins que l'aconsegueix.\nJames Bond 007 - Licence to Kill (1989) - Trailer\nPublicat per Eloi G.G. a 19:21 Cap comentari:\nPublicat per Eloi G.G. a 14:33 Cap comentari:\n007 Alta tensión ( The living daylights) / Bond-15\nAlta tensión és la 15ena pel·lícula de la sèrie Bond. Torna a estar dirigida per John Glen i està interpretada per Timothy Dalton (primera aparició com a Bond), Maryam D'Abo (noia Bond del film), Jeroen Krabbé, John Rhys-Davies, Joe Don Baker i Art Malik.\nLa música torna a ser de John Barry i la cançó central està interpretada per A-ha. També intervenen The Pretenders en dos temes.\nLa trama va sobre un grup de militars, mercenaris i espies que trafiquen amb tot allò que dóna diners. Bond es veurà ajudat per Kara i per altres personatges per tal de complir la seva missió. No és la millor pel·lícula de la sèrie però millora les precedents, amb un Bond més actiu, menys cínic, menys pallasso.\nPublicat per Eloi G.G. a 18:32 2 comentaris:\nSherry darling és la segona cançó de The River, disc de Bruce Springsteen publicat el 1980.\nÉs una de les cançons més alegres del disc i de les menys valorades en un disc rodó. Malgrat això és una de les meves favorites i la vull compartir:\nPublicat per Eloi G.G. a 15:47 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Bruce Springsteen, Música\nEl color del dinero és un film de Martin Scorsese de 1986 interpretat per Paul Newman, Tom Cruise, Mary Elizabeth Mastrantonio i Helen Shaver.\nDesprés de 20 anys sense jugar a billar, "Fast Eddie" Felson coneix Vincent, un jove jugador de billar que juga molt bé, però és molt fatxenda, i decideix explicar-li els secrets del billar i dels diners que es mouen.\nA poc a poc, Vincent comença a aprendre, però a Eddie li tornen les ganes de jugar una altra vegada.\nEs pot considerar com una segona part de "El buscavidas", també protagonitzada per Newman.\nAquesta pel·lícula va aconseguir 4 nominacions als Oscars de 1986 (actor, actriu secundària, millor guió adaptat i millor direcció artística) i Paul Newman va aconseguir, amb molt de retard, l'Oscar al millor actor.\nTrailer original "The color of money"\nPublicat per Eloi G.G. a 12:34 Cap comentari:\nEl buscavidas és un gran film dirigit per Robert Rossen i protagonitzat per Paul Newman, Jackie Gleason, George C. Scott i Piper Laurie.\nExplica la història d'un gran jugador de billar, Eddie "Fast Eddie" Felson, però un gran perdedor. A poc a poc, la vida i els cops el fan madurar com a jugador, però a canvi, va perdent les poques coses que valen la pena.\nGran interpretació de Newman i dels secundaris Jackie Gleason, en el paper del "Gordo de Minnesota" i de Piper Laurie, com l'amor d'Eddie, amargada i solitària.\nLa pel·lícula va obtenir 9 nominacions als Oscar del 1961, de les quals va guanyar el de la millor fotografia i la millor direcció artística.\nEl Buscavidas ( The Hustler ) 1961\nPublicat per Eloi G.G. a 11:48 2 comentaris:\nPublicat per Eloi G.G. a 18:19 Cap comentari:\nSobre la televisión és un llibre escrit pel sociòleg francès Pierre Bourdieu. Està publicat per Anagrama dins la Col·lecció Argumentos i val uns 6 €.\nEl llibre va sobre dues aparicions que va fer a la televisió en Bourdieu en les que explicava les seves investigacions sobre la televisió. A més a més hi ha altres dos textos al llibre, un sobre els jocs olímpics i un altre sobre periodisme i política.\nInteressant llibre d'un interessant sociòleg, encara que força polèmic a França en el seu moment. Alguns han dit del llibre que podia haver-se titulat "Contra la televisió".\nPublicat per Eloi G.G. a 13:46 2 comentaris:\nCómo crear personajes inolvidables és un llibre de Linda Seger, consultora, guionista i gurú cinematogràfica i televisiva, famosa pels tallers que fa per tal de millorar els guions.\nEl llibre està publicat per Paidós dins la Col·lecció Comunicación Cine i val uns 16 €.\nÉs un llibre interessant, fàcil de llegir, en el que l'autora ens ajuda a millorar els personatges dels nostres guions. Té exercicis pràctics i posa molts exemples il·lustratius. Altament recomanable.\nPublicat per Eloi G.G. a 11:12 Cap comentari:\nPublicat per Eloi G.G. a 20:29 1 comentari:\nEl intercambio és el darrer film com a director d'un home que cada vegada m'interessa més per les seves pel·lícules, Clint Eastwood. Està protagonitzada per Angelina Jolie, John Malkovich i Jeffrey Donovan.\nExplica una història real de la desaparició d'un nen i la lluita de la seva mare per recuperar-lo. Quan el nen apareix, no és el seu fill, és un error de la policia de Los Angeles. A partir d'aquest moment, la lluita de la mare és contra la pròpia policia, que no vol reconéixer el seu error.\nFantàstica pel·lícula, gran interpretació d'Angelina Jolie, Malkovich sempre bé, sorpresa agradable Jeffrey Donovan com a capità de la policia, i gran banda sonora del propi Eastwood.\nJa tinc ganes d'anar a veure la propera que s'estrena, Gran Torino.\nBSO de El Intercambio de Clint Eastwood. End Title.\nPublicat per Eloi G.G. a 10:03 4 comentaris:\nM'ha costat molt poder anar a veure Quantum of Solace, el darrer film de James Bond, però al final he pogut gaudir d'una bona pel·lícula d'acció.\nEstà dirigida per Marc Foster i interpretada per Daniel Craig (el millor Bond al meu entendre), Mathieu Amalric, Giancarlo Giannini, Judi Dench , Joaquín Cosío i Olga Kurylenko. També té un petit paper, encara que molt interessant, Fernando Guillén Cuervo.\nAquest film de la sèrie Bond comença on va acabar l'anterior, Casino Royale, després de la mort de la dona de 007, Vesper. A poc a poc, sorgeix una organització criminal internacional, Quantum, que es dedica adonar cops d'estat i negociar amb els caps de govern mundials. Aquesta organització té agents per tot arreu, fins i tot al MI6.\nLa música és de David Arnold i la cançó central, Another way to die està interpretada per Jack White i Alicia Keys.\nQuantum Of Solace HD Trailer (Spanish)\nPublicat per Eloi G.G. a 17:34 Cap comentari:\nL'entorn. Joan Laporta en la lluita pel poder és un interessant llibre escrit pel periodista Àlex Santos Fernández i publicat per Cossetània Edicions a la Col·lecció Fora de Joc. El seu preu és de 18,20 €. És el primer llibre d'una trilogia, encara que cronològicament abarca els darrers anys de la història blaugrana, des del 1996 fins començaments del 2008.\nLa figura clau d'aquests anys és l'entorn, "ens ectoplàsmic" definit pel Profeta i que consisteix en tot allò que envolta el club, que no mana, però que influeix, els polítics, dirigents, exdirigents, periodistes, empleats, exempleats, exfutbolistes,... Tot allò que influeix, normalment per fer mal, que apareix en els moments de crisi, i està ocult esperant en els moments bons.\nSi ets culé i t'agrada la història o les historietes del nostre club, endavant. No explica moltes coses noves, però és un bon recull històric. Pots aprendre molt de les persones que influeixen en el Barça sense ser-hi a dins, de l'entorn.\nPer celebrar l'inici de les vacances hem anat al cinema a veure una pel·lícula. A l'hora que hem anat no hi havia gaire cosa per triar i hem entrat a veure això.\nSense paraules. Ni se us acudeixi. Com a mínim era curteta.\nI fins aquí penso escriure d'aquesta peli. Ha començat el Nadal, ooooooops.\nM'he mig adormit una estoneta, s'estava bé al cinema, calentó i sense gaire gent. La butaca era prou còmoda.\nPublicat per Eloi G.G. a 21:28 2 comentaris:\nPublicat per Eloi G.G. a 20:59 5 comentaris:\nGuión de aventura y forja del héroe és un llibre d'Antonio Sánchez-Escalonilla que tracta sobre els herois de les pel·lícules i les etapes del seu viatge des que estan al seu món ordinari fins que esdevenen herois i tornen a casa triomfants.\nPot ser que tinguin alguna cosa en comú Frodo del Senyor dels Anells, Luke Slywalker d'Star Wars, David Dunne de El protegido, Neo de Matrix, Elliot Ness de Los intocables, Woody de Toy Story, Clarice d'El silenci dels anyells i molts d'altres?\nDoncs si, l'autor ens mostra les dotze etapes del viatge de l'heroi tot fent comparacions entre aquests personatges i d'altres.\nMolt bona lectura, interessant i amb moltes dades i bibliografia.\nEstà publicat per Ariel Cine i val uns 20 €, però em sembla que és difícil de trobar, ja que està exhaurit. A les biblioteques es troba amb facilitat. Imprescindible per estudiants i fanàtics del cinema.\nPublicat per Eloi G.G. a 18:00 Cap comentari:\nPublicat per Eloi G.G. a 23:32 4 comentaris:\nPublicat per Eloi G.G. a 17:27 4 comentaris:


Casta de Lleó\nA la lliga espanyola de Primera Divisió (ara se'n diu Liga BBVA), hi ha un equip que te una característica que el fa diferent de la resta dels equips, la seva ferma aposta per la cantera i en segona opció en jugadors de la seva zona. Fugint de la bogeria desenfrenada que fa que la resta de clubs comprin jugadors estrangers i obliguin als nois de la casa a tenir que fer les maletes i buscar-se la vida. L'Athletic de Bilbao ha patit darrerament per mantenir la categoria, molt mes de lo que els seus seguidors (i jo mateix) voldrien. De fet és juntament amb el Barça i el Real Madrid l'únic equip que s'ha mantingut des de l'inici en la màxima categoria, i també ha sigut molt destacable la seva trajectòria a la Copa. Això un any van decidir crear la samarreta mes horrible que podien dissenyar, que podeu veure aquí al costat....sense comentaris, entre taques de ketchup i anunci d' Special K.\nPerò no m'he posat a parlar de l'Athletic per tractar el tema de la samarreta, si no per que avui un jugador professional ha fet un gest que és al menys estrany; Joseba Etxebarria, és qui mes ha corregut per la banda dreta d'aquest club durant els darrers quinze anys, gairebé tota la seva carrera profesional, exceptuant els seus inicis a la Reale, i malgrat haver tingut diverses ofertes dels "grans" s'ha mantingut fidel a uns colors, a un club, a un projecte a una mentalitat diferent de l'esport, segurament una visió mes amateur que no pas professional. Doncs Joseba ha decidit que vol jugar 500 partits amb el seu club, fita que aconseguira la propera temporada (2009/10) i quan aquesta s'acabi penjar les botes, en comptes de reclamar una revisió de contracte aquest any i com agraïment a l'afició, jugarà sense cap cost pel club, un crack si senyors. Imagineu a Raul o a Xavi fent això?....\nAupa Joseba, Aupa Athletic!!!\nPublicat per xavi a 7:42 p. m.\nSera que després de tot el furbo no és més que un joc? xD Home, hi ha molts jugadors del Barça que també voldrien jubilar-se aqui (al Barça, vull dir), però trobo que buscar experiències noves en un altre equip no té res de dolent... Amb això de la revisió, etc... bé ho trobo molt friki però què hi farem... xD


L'UNESCO accepta com assesor a la Coordinadora de Colles Castelleres - Terrassa Informa!\nInici » Notícies » Notícies Generals » Cultura » L’UNESCO accepta com assesor a la Coordinadora de Colles Castelleres\n13 desembre 2017 a 10:00\nA la Convenció per la Salvaguarda del Patrimoni Cultural Inmaterial (PCI)\nEl Comitè Intergovernamental de la Unesco per a la Convenció per la Salvaguarda del Patrimoni Cultural Inmaterial (PCI) ha acceptat a la Coordinadora de Colles Castelleres de Catalunya (CCCC) com a nova ONG acreditada com a assessora del mateix Comitè. Aquesta decisió es va prendre divendres passat en el marc de la dotzena sessió del Comitè, celebrada a l’illa de Jeju, a Corea del Sud, i serà ratificada per l’assemblea general de la Unesco al mes de juny. D’aquesta manera, la CCCC es converteix en la segona ONG catalana acreditada per la Unesco per donar suport a la convenció del patrimoni inmaterial.\nÉs la mateixa Convenió per la Salvaguarda del PCI la que preveu el mecanisme per tal que hi puguin participar les associacions sense ànim de lucre (ONG en terminologia anglosaxona), especialment en funcions assessores (recordem que la Unesco és una associació d’estats). De fet, el Fòrum d’ONGs està guanyant pes de mica en mica dins l’entramat de la Convenció. Fins ara, l’únic representant de Catalunya era l’Ens de l’Associacionisme Cultural Català, acreditat el 2013 i molt actiu, ja que el 2015 va organitzar a Santa Susanna el primer simposi del Fòrum d’ONGs. Juntament amb la CCCC, aquest any s’han acreditat 29 ONGs més.\nLògicament, la CCCC ja està implicada en la difusió dels valors de la Convenció per la Salvaguarda del PCI de la Unesco des de la inclusió dels castells en la Llista Representativa del PCI, el 2010, però amb la seva acreditació com a ONG dins la Convenció podrà tenir un paper més actiu i una interlocució més directa amb Unesco. L’acreditació per la Unesco també era un dels objectius del mandat de la junta actual de la CCCC.\n#castellers #CCCC #PCI #Unesco\nEs reedita el fulletó ‘Fem pinya’ de la Coordinadora de Colles Castelleres de Catalunya\nI toca el cel amb…(@escribe_con_luz)


Ràdios! — Catfolkin\n5 d'abril de 2017 Categoria: Actualitat, General, Novetats, ràdio\nCatfolkin està sent la “menjadeta” (comidilla pels amics…) de tots els medis catalans! Dilluns, desde La Segona Hora de RAC1, en Quim Morales i els seus van intentar petar el nostre servidor, quina colla de malparits! Ho van aconseguir? Doncs escolta el podcast!\nI dimarts, al Sona Aquí de Radio Mollet, la Susanna Aguilera ens va preparar una tertúlia espectacular! Una hora de Catfolkin en estat pur! Música en directe, experiències, animalades i trucades inesperades. Fes-li un cop d’orella al podcast!


Sergi Erill: ‘Algunes científiques cobraven sous de minyona’ | Dr. Antonio Esteve's Fundation\nSergi Erill, catedràtic de farmacologia, acaba de presentar La ciència oculta, una obra que vol reivindicar el paper de la dona en la ciència. En el llibre, repassa la biografia de quinze científiques que van aconseguir grans fites però que mai no van ser prou reconegudes pel fet de ser dones. S’hi recullen casos com ara el de Lise Meitner, clau per a assolir el trencament del nucli atòmic, però que no fou mai guardonada amb el premi Nobel, a diferència del seu company Otto Hahn. Sergi Erill ens explica més històries com aquesta. Podeu sol·licitar o descarregar el llibre de manera gratuïta en aquest enllaç.


Ruta en moto - Alps estiu 2021: somni d'una nit d'estiu? | Page 2 | Motoristes.cat\n?clar que si!! A gaudir a tope!! Sóc una gran enamorada dels Pirineus, emocionalment costarà que els Alps m'agradin més!! Però ganes d'anar-hi no en falten?\nReaccions: juditjuditt, Ray Fields Rider, Pep Aràgo i 1 altra persona\nDoncs cuant vulguis anar per la Provença, si vols et pasaré unes cuantes coses per veure, rutes, carreteres fantástiques.... em vaig "criar" a Saint Tropez... així que cuant vulguis, ja ho saps.\nReaccions: Ray Fields Rider, Pep Aràgo, xenia i 1 altra persona\nLa idea ruta que vaig preperar abans que tanquessin fronteres era aquesta:\n1r dia: Anar amb barco a Roma\n2n dia: https://goo.gl/maps/U6Ux9uGNTMAvHfgp6\n3r dia: https://goo.gl/maps/iXunpPXFpEtpWAB98\n4rt dia: https://goo.gl/maps/qHMbPVo5eeoRWSrQ9\n5 dia: https://goo.gl/maps/J2A3JvToihMCN7kG9\n6è dia: https://goo.gl/maps/Sdyc3frPMvWpp3bB8\nEstic oberta a propostes. ?\nLlegint el fil de la aventura Alps en moto desde que en Serra va exposar i després els demés companys, es interessant tot el que dieu.\nVaig anar fa dos anys als Alps per la part de Niça, San Remo, Milan, Bolzano, etc.\nNo vull anar per alllí.\nAls Dolomites tampoc aniré perquè ja els vaig fer amb la bici de carretera.\nLa intenció és anar el més directe possible cap a Chamonix, o aproximar-se i dormir.\nA Chamonix deixar la moto aparcada per pujar en telefèric a l’Agulla del Migdia du Montblanc\nTe que ser acollonant i preciós!\nAl dia seguent continuar una ruta molt comú que va cosint els Alps.\nAquesta ruta va cap al famòs 9 del FurkaPass, GrimselPass...\nFora interessant acostar-se fins Interlaken, a veure-ho.\nDesprés seguir el 9. Acabarlo (per tant dos cops Andermatt).\nEs continua anant a Disentis, Thusis, Filisur, i no se cuantes meravelles més, sempre direcció a Val Mustair.\nDescansar el cos algun dia i fer turisme.\nArribant a Val Mustair comença UmbrailPass amunt amunt i va a petar a dalt 3/4 de Stelvio.\nAcabar de pujar fins dalt de Stelvio. Un vistaso pel cim del Stelvio, visita a senyor dels hot-dogs. Foto a l’enforquillat de l’altra banda.\nActe seguit baixar cap a Bormio.\nFi de la anada.\nParar un dia o dos a Bormio.\nComença la tornada que també la vull rissar de ports al màxim sempre en la direcció venint ja cap a Barcelona.\nSeguir direcció a St. Moritz.\nI MalojaPass, Splugen, San BernardinoPass...\nDesprés venen els llacs, de Verbania seguir fins a Ivrea, Aosta...\nNo aniria amb tenda de campanya, en principi.\nQueda molt per polir, que es pugui...\nEls que hagueu fet un viatge similar comenteu coses a tenir en compte, consells... moltes gracies\nSeguim per aqui\nhola @Albert biker jo això del Montblanc i Chamonix concretament sí que ho he fet, t'agradarà! Fa molts anys que no hi vaig, però també estava bé veure la glaçera a Argentière.\nQuines ganes de veure l'Stelvio també, i els altres passos...\nReaccions: Ray Fields Rider, Non-stop, Albert biker i 1 altra persona\nSembla que hi ha opció de viatjar a partir de finals de juny a través d'un passaport, que farà la Unió Europea, i que implicarà fer-se una PCR o portar les dosis completes de la vacuna. Així doncs ja estem una mica més a prop dels alps!\nReaccions: Ray Fields Rider, Albert biker i Pep Aràgo\nSabeu les dates de juliol?\nNo, en @Ray Fields Rider i jo ens hem de posar d'acord, i veure si podem fer anada amb en @cesarserpi\nTu quines dates tens Gabi?\nReaccions: Ray Fields Rider, cesarserpi, Pep Aràgo i 1 altra persona\nEsteu d'acord en que de lo més divertit es preparar la ruta? ni que després acabis fent tot de canvis.\nUna opció que veig que no plantejeu i que jo he fet un cop i la vaig gauir molt, es fer la ruta d'anada o de tornada per Birançon.\nVaig anar fins a Millau, de Millau a Briançon que si vas amb temps te un parell de dies de rutes espectaculars i ja des d'allí enfiles cap on vulguis anar.\nViatjo amb tenda i combiant amb hotel, està plegat de campings tots molt ben equipats, a Briaçon hi ha un camping public collonut.\nTambé la veig una molt bona opció per la tornada.\nVaig trobar la ruta al foro BMW, si algú hi te interés la busco i la penjo per aqui.\nReaccions: Ray Fields Rider, Gabivolador, Pep Aràgo i 2 més\nGauque va dir:\nAh Jo a Millau ja hi he estat, però no em fa res repetir\nM' e estat mirant el recorregut... i tinc algunes dubtes... es clar que cada un te la seva manera i forma de viatjar... pel que veig i em semble, l' idea es fer Km i poc "turisme", es així? jo de vegades, anem a fer km i curves i de vegades convinem amb "mes turisme"... imagino que a Roma, l' hi dedicaras algo de temps... o potser la coneixes molt i la fas servir nomes de punt de sortida.... jo hi vaig cad' any uns dies i em segueix semblant impredible... no se si t' agraden "les pedres", pero al costat de Roma, tant al sud, a Ostia, com al nord, tens vestigis Etruscs, impresionants... cambiant una miqueta els primers km de la ruta de sortida de Roma, anant per la costa fins Tarquinia, tens allí ciutats etrusques impresionants, despres, pots reprendre cap a Vitrebo, i al costat esta Bomarzo, amb uns "jardins de escultires i construccions esotériques" poc conegut e impresionant i a 5 minuts una pirámide etrusca, despres pots seguir la mateixa ruta que tenies prevista... aquestes "parades" sont sempre i cuant tinguis temps, perque un parell d' hores minim ( molt minim) a cada una d' ellas son necesaries... ; el tercer dia, veig el mateix, moltes hores de conduccio, pero a Florencia, per veureu molt per sobre, necesites minim un parell d' hores, Pisa amb mitgja hora tres cuarts en tens prou.... pero arribarás a Cinque terre tard i per veure els 5 pobles, necesites un dia... no se, com no et coneixo i no tinc clar el tipus de viatge que vols fer... si necesites fer alguna consulta, estic a la teva disposició. Salut i Km.\nReaccions: Pele, Ray Fields Rider, Pep Aràgo i 3 més\nPer la meva part la meva ruta és més de veure paissatge i no tat ciutat perquè basicament ja he estat a totes les ciutats més conegudes. Adoro els paissatges d la toscana i és el requisit indispensable de la ruta. Tinc dubtes en la part francesa perquè no sé com es la carretera que va per la costa..\nOk, perfecte... per aixo et deie, que cada viatge es diferent.... a la part de la costa blava, tens unes carreteres espectaculars, hi han cuatre de les millors carreteres amb vistes de França, entrant par Mentón, pujes a La Turbie i vas per la "cornica alta" fins baixar cap a Eze, segueixes per la "cornisa mitjana" fins Villefranche i desde allí per la "cornisa baixa" vorejant el mar fins a Niça.... d' allí cap a Saint tropez al costat del mar i pasant per la carretera que voreja el massis de l' Esterel, que es espectacular... a prop tens llocs fantastics, Grasse i el seu entorn amb els inacabables camps de lavanda, Menton, Monaco, Cap d'ail, i mes a baix ste Maxime, Saint Rapäel, Port Grimaud, que es una cite lacustre, saint tropez.... arreu trobaras el tipic paisatge provençal... si t' engresques ja et dire llocs\nReaccions: Pele, Ray Fields Rider, Pep Aràgo i 1 altra persona\nA veure com va tot el tema aquest del covid i el meu canvi de feina, per poder mirar dates.\nDel 14 al 25 de juliol, però falta confirmació. el 17 volia anar a fer la Quebrantabook i després marxar sense rellotge ni calendari direcció galicia fins que decidis tornar... Ara em tempte la zona del Duero.\nEstà molt bé però també que si vols venir als Alps per dies pot ser just, amb una setmaneta.. .\nAixò del Duero segur que també està moooolt bé!\nReaccions: Ray Fields Rider, Pep Aràgo i Gabivolador\nPer la meva, poca, experiència t'aconsello que et deixes 1 dia de marge per descansar, però sobretot, per si tens algun problema. Recordo una tornada de Paris amb averia que ens va endarrerir 1/2 dia. I un altra seria no programar-te tirades de 650km., que també les he fet, però si et programes tirades mes curtes vas menys estressat i pots anar parant mes, no es el mateix anar varis dies que sortir un dia de ruta.\nI per si algú li fa servei, vos passo enllaç d'una setmana de vacances:\nAlps amb moto (França, Italia, Suiza)\nRuta Alps amb moto (França, Italia, Suiza) de Moto de Carretera a Tortosa, Catalunya (España). Descarrega el track GPS i segueix el recorregut de l'itinerari del sender des d'un mapa. Ruta amb moto per carretera cercant els millors cims dels Alps.\nReaccions: Ray Fields Rider, Albert biker, Roger i 2 més\nJo i la meva dona voliem fer alps francesos aquest estiu amb una petita incuraió per vorejar el Montblanc però amb la covid està a l'aire. Tenia ruta programada per 9 dies de viatge passant pels colls mes coneguts del tour ee França. La idea era començar a niça i acabar a Grennoble fent la tornada per Combe Laval i algunes gorges de la zona. Si algu vol compartir informació seria d'agrair.\nAmb tot,a veure si ho podem fer al final.\nLa veritat que rl dia que he programat 650 km em refereixo a uns 530 d autopista i la resta carretera més secundària, crec que ho puc fer, el que sí que em deixa esgotat i desconcentrat és fer 500 km o 600 de corbes... Com ho veus?\nReaccions: Ray Fields Rider, Llao i Pep Aràgo


CINEMA DE REALITZADORES NO OCCIDENTALS A LA SALA AIFOS. VEU Revista cultural de la Universitat d'Alacant\nCINEMA DE REALITZADORES NO OCCIDENTALS A LA SALA AIFOS\nEl 6 i 7 de març es projectarà un cicle a la sala Aifos, dedicat a divulgar el cinema realitzat per directores no occidentals, que s'emmarca en les activitats del Dia Internacional de la Dona. El 6 de març, a les 16.00 h, s'exhibirà la primera pel·lícula, Kamasutra (1996), de l'índia Mira Nair. El 7 de març, a les 12.00 h, Inch allah dimanche (El diumenge si Déu vol, 2001), de l'algeriana Yamina Benguigui i, a les 16.00 h, Panj é asr (A les cinc de la vesprada, 2003), de la iraniana Samira Makhmalbaf.\nDues dones hindús són criades com a iguals durant la infantesa. En créixer, Tara es converteix en princesa, mentre que Maya serà la seua criada. L'odi cap a la mentida de la infantesa fa que Maya planege una venjança basada en el gran llibre de l'amor, el Kamasutra.\nInch allah dimanche (El diumenge si Déu vol)\nZouina (Fejria Deliba) arriba de la seua Algèria natal amb tres fills. Ve a reunir-se amb el seu marit, Ahmed (Zinedine Soualem), el qual duu deu anys treballant a França, i al qual ha vist molt poc en tot aquest temps. Aïcha (Rabia Mokedem), la mare d'Ahmed, viatja amb ella. Malgrat l'agressivitat dels veïns, els constants retrets de la sogra i els desconfiats silencis del marit, Zouina tracta d'adaptar-se a la nova vida a l'exili. La ràdio és l'únic vincle amb la vida i amb les dones en aquest país nou. Ja no té cap tipus de relació amb Algèria. Un dia, s'assabenta per casualitat que una altra família algeriana viu al mateix poble i decideix trobar-la siga com siga.\nPanj é asr (A les cinc de la tarda)\nDesprés de la caiguda del règim talibà a l'Afganistan, es van reobrir les escoles per a les dones. Una d'elles pretén dedicar-se a la política i fins i tot vol arribar a ser algun dia presidenta de la República. El burca, les tradicions i el règim masclista, però, continuen profundament ancorats en la vida social del país.


Perquè no hi ha dones com les d’abans (resposta a Arturo Pérez-Reverte) - La vida versió Champions League\n28 de juliol de 2016 a les 5:25 pm\nBona resposta a un cec que no vol veure. El problema del sr. Pérez-Reverte de ben segur que no és de dioptries als ulls…\nDe dones “de bandera” n’esta ple el món. I totes saben llegir. I algunes -la que més estimo, entre altres- fan costura i són bones administradores de la llar. I també els hi agrada llegir (varietat de registres, segons els gustos. Els llibres d’en Pérez-Reverte, però, no els trobariem ni a la tauleta de nit ni a l’excusat de les seves llars). I tenir cura dels fills, i d’altres familiars (si hi són).\nTornant a l’article del sr. Pérez-Reverte (que, confeso, que no l’he llegit), podría ser que alguna ànima caritàtiva engegues una campanya per recol·lectar per unes ulleres a aquest senyor. Jo no hi participaré: encara pendria mal…\n29 de juliol de 2016 a les 11:12 am\nLes modes i els canons de bellesa canvien amb el temps, més sovint les de les dones, els homes com a molt ens posem i ens traiem la barba.


Masia - mansió en venda fortificada amb torrassa i Església; del Segle XIV molt ben situada amb vistes panoràmiques, bon accés i en un lloc tranquil. | Fincas Cos\n5.020 m2 Terreno 715m2 Edificados 11 Habitacions 5 Banys 590.000 €\n5.020 m2 terreny pla enjardinat envoltat de boscos frondosos\n715 m2 en 3 plantes + annexos\nPiedra i ciment\nMasia - mansió en venda del segle XIV amb torrassa situada prop de Bescanó i a tan sols 10 km de Girona. Aquesta propietat té molta història, destaca una petita capella privada amb volta de canó, adossada; dedicada a Sant Miquel, i una torrassa de 5 pisos a la part oest, que compta amb una casa de masovers annexa, amb 3 habitacions, sala d'estar - menjador, cuina amb llar de foc i porxo. A més, recentment s'ha afegit un altre volum de 3 pisos i una coberta plana, a la façana sud d'aquesta torrassa.\nEs troba en un entorn natural molt agradable, amb 5.020 m2 de terreny pla enjardinat i tancat, envoltat de xiprers centenaris i boniques vistes panoràmiques.\nLa masia - mansió en venda compta amb 715 m2 distribuïts en diverses dependències:\nPlanta baixa: Entrada hall distribuïdor, 1 dormitori, despatx, 1 bany, safareig, sagristia i capella, celler, sala d'estar amb billar i accés independent a la casa dels masovers, amb 3 habitacions, 1 bany, sala d'estar - menjador i cuina amb xemeneia.\nPlanta primera: Hall distribuïdor, 3 dormitoris, 1 bany, biblioteca i tribuna coral-capella.\nPlanta segona: Hall distribuïdor, 3 dormitoris, 2 banys, saló menjador, cuina i sala d'estar.\nPlanta Torrassa: 1 dormitori, gimnàs i accés a terrassa.\nAnnexos: Hort, corrals, piscina amb vestuari i bany, font decorativa. Una altra edificació de 90 m2 que compta amb: Gran saló-menjador d'estiu-hivern amb barbacoa i cuina; i una altra casa de pedra a actualitzar de 85 m2 amb 2 plantes:\n- Planta baixa: Menjador i cuina amb xemeneia.\n- Planta primera: Sala diàfana.\nLa propietat disposa d'aigua de pou propi, calefacció gas-propà i electricitat.\nUsos admesos: com a habitatge familiar i/o turisme rural. Bon accés i ben comunicada amb altres poblacions amb tots els serveis. Gran valor arquitectònic; element històric, exemple de l'arquitectura tradicional catalana. Categoria B2.