Carpaccio de bacallà: © http://www.pescaderiascorunesas.es\n1 llom de bacallà dessalat, net i sense pell\n1 trosset de bacallà salat per amanida tipus anglès de qualitat\nVinagreta de Vinum Acre per el bacallà:\nGrapat de pinyons per decorar el plat\nAmb un talla-embotits o, si no un ganivet molt afilat, tallar el llom de bacallà dessalat en talls molt fines i disposar en plats per racions d'uns 75 gr. per persona. Amb un ganivet o pela patates fem tires del bacallà salat i les disposem sobre l'altre bacallà per potenciar el sabor.\nCarbassa a la brasa - marinada amb Vinum Acre\nPelem i traiem las llavors a una carbassa, el més taronja i dura possible i la laminem en rodanxes d'un ½ de gruix. La passem per la brasa perquè perdi la humitat i es fumi una mica. En calent la posem en un bol i la condimentem amb Vinum Acre, menta i julivert picats, oli d’oliva arbequina, sal i pebre. Deixem reposar almenys 6 hores.\nEs poden comprar ja confitades però el millor és fer-les a casa, per a això cal fregar-les amb sal grossa barrejades amb espècies i deixar marina 1 hora. Quan transcorri aquest temps treure la sal i disposem les crestes en oli d'oliva o greix d'ànec, aromatitzat amb llorer, all trencat i farigola. Coure molt lentament fins que estiguin tendres, aproximadament durant 1 ½ h. Deixar refredar en l'oli o el greix d'ànec i tallar a trossets.\nVinagreta de Vinum Acre per al bacallà\nFicar les panses en el Vinum Acre durant 24 hores. Retirar-les i posar el Vinum Acre a reduir fins a la meitat, rectificar l'acidesa amb vi de Jerez, afegim sal i ½ l. d'oli d’oliva arbequina i les panses.\nDisposem el carpaccio al voltant de tot el plat, posar la carabassa al centre del bacallà i sobre aquesta unes fulles de ruca amanides amb sal gris i oli d’oliva arbequina. Amanim el carpaccio amb la vinagreta de Vinum Acre i al voltant disposem les crestes, tèbies, i decorem amb els pinyons.\nFont: Fernando Pérez Arellano Restaurant Zaranda\nReferència recepta: 0041 Categoria: 1er Plat Temporada: Tot l’any


QS_09_Manejar les fonts bibliogràfiques i bases de dades científiques\nQS_07_Saber expressar-se d'oral i escrit.\nQS_06_ Aprendre de manera autònoma.\nQS_04_Conèixer amb precisió les interaccions que intervenen en el reconeixement molecular en diferents mitjans per a comprendre l'efecte del dissolvent en el qual es realitza l'estudi.\nQS_03_Conèixer concretament la terminologia científica necessària per a la descripció de processos supramoleculars per a comprendre articles d'investigació relacionats amb aquesta mena de química.\nQS_02_Conèixer teòricament les possibilitats que ens ofereixen les diferents tècniques instrumentals per a entendre la caracterització de diferents sistemes supramoleculars.


Energia - Universitat Autònoma de Barcelona - UAB Barcelona\nConcentrador i amplificador de camps magnètics: transmissió d’energia sense fil\nEstat de la IP: Aplicació de la patent PCT (26/06/2013) Aplicació de la patent europea (data preferent: 27/07/2012)\nDescripció: Si bé el blindatge magnètic és una tecnologia prou controlada, la concentració magnètica encara necessita una solució satisfactòria malgrat les nombroses aplicacions industrials potencials. S’ha desenvolupat un nou dispositiu passiu per concentrar/amplificar camps magnètics fent servir només materials ferromagnètics i superconductors convencionals. Les aplicacions en microelectrònica, quantificació de camps magnètics o en imatges per ressonància magnètica són un objectiu clar\nDepartament: Superconductivity Group\nContacte: Carlos Raga\nEls nanogeneradors piezoelèctrics amb grafè i nanofils\nEstat de la IP: Aplicació preferent de la patent: 10/07/2013\nDescripció: Les metodologies actuals com ara el grafè/PEN (polinaftalat d’etilè ) apilats en elèctrodes poden millorar l’eficiència en dos problemes que estan relacionats: en primer lloc, i principalment, la baixa densitat (~6%) dels nanofils que fan contacte amb l’elèctrode superior, i, en segon lloc, l’existència de rugositats en el grafè transferit al PEN. Aquests dos problemes produeixen una resistència de contacte important. D’altra banda, el grafè elaborat mitjançant deposició química de vapor (CVD) empobreix les propietats d’aquests dispositius reduint-ne la conductància i augmentant-ne la variabilitat.\nDepartament: Grup de Fiabilitat de Dispositius i Circuits Electrònics (REDEC)\nAparell per augmentar la transmissió d’energia sense fil\nEstat de la IP: EP Data preferent : 14/07/2014 - PCT 26/06/2013 (Data preferent: 27/07/2012)\nDescripció: La transmissió d’energia sense fil (wireless power transfer, WPT) s’aconsegueix, en general, mitjançant estratègies diverses. Un dels enfocaments més rellevants es basa en la inducció magnètica ressonant/no-ressonant entre bobines separades. En aquest cas una bobina (emissora) està connectada a un generador elèctric de corrent alterna, que crea un camp magnètic altern. Aquest camp indueix un corrent a la segona bobina (receptora), que llavors es pot fer servir per alimentar un aparell o es pot emmagatzemar.\nGeneralment, la distància a la qual es pot transferir una quantitat útil d’energia és molt petita (se sap que gairebé no se’n rep gens a una distància de només tres vegades el diàmetre de la bobina emissora).\nDepartament: Superconductivity group UAB


L'ocupació cau de 4.700 persones en els primers tres mesos de l'any, el segon trimestre consecutiu on s'observa destrucció de llocs de treball\nEl nombre de persones sense feina en el primer trimestre d'aquest any es va situar en 576.700 aturats, cosa que suposa una increment de 18.200 persones, el 3,26% més que el quart trimestre del 2016, l'augment més alt registrat en un primer trimestre des del 2013, segons l'Enquesta de la Població Activa (EPA) que publica trimestralment l'Institut d'Estadística espanyol. Després d'aquest increment del nombre de desocupats, la taxa d'atur en aquest primer període de l'any s'ha situat en el 15,28%, quatre dècimes més que al desembre. A la vegada que l'atur va augmentar aquest primer trimestre, el cens d'ocupats es reduïa de 4.700 persones, el 0,15% menys, el segon trimestre consecutiu on s'observa destrucció de llocs de treball a Catalunya.\nEn el primer trimestre, Catalunya ha estat el territori de l'estat espanyol on l'atur s'ha incrementat més amb 18.200 persones, seguit de les Illes Balears amb 16.700 persones més a l'atur.\nEn relació amb el comportament de l'ocupació, en el conjunt de l'estat espanyol el nombre de llocs de treball que han estat destruïts en el primer trimestre s'ha situat en 69.800 persones menys, un 0,38% menys que el trimestre anterior.\nAugments de l'atur a tots els sectors\nA Catalunya tots els sectors econòmics registren increments de l'atur. En l'agricultura l'atur va augmentar de 3.300 persones, a la construcció de 1.300 persones, a la indústria de 7.600 persones i finalment al sector serveis el descens és de 35.000 persones.\nEn relació amb el comportament de l'ocupació per sectors, l'Enquesta de Població Activa indica que el nombre d'ocupats cau al sector industrial i als serveis en el primer trimestre i augmenta en la construcció i l'agricultura.\nEn l'agricultura l'augment dels llocs de treball en el primer trimestre s'ha incrementat un 5,07% i a la construcció en un 6,96%. Per contra, en la industria el cens de llocs de treball s'ha reduït del 2,94% mentre que en el sector serveis la reducció ha estat del 0,13%, sempre en relació amb el primer trimestre.\nL'Institut Nacional d'Estadística (INE) també fa referència a l'evolució de la població activa, aquelles persones que manifesten que tenen voluntat de buscar feina. En aquest sentit, a Catalunya la població activa en el primer trimestre s'ha situat en prop de 3,775 milions de persones, cosa que suposa el primer increment de la població activa que es registra a Catalunya després de tres trimestres de reducció d'aquesta població.\nTot i això, en termes interanuals, la població activa el primer trimestre s'ha reduït el 0,34% i ja s'encadenen quatre trimestres de retrocessos del nombre d'actius.\nA les comarques de Barcelona, el nombre de persones sense feina en el primer trimestre es va situar en 413.600 persones, 1.000 aturats més que el trimestre anterior, el 0,24% més. En relació amb l'any passat, el nombre d'aturats s'ha reduït en la demarcació de Barcelona de 63.300 persones, el 13,27% menys.\nLa taxa d'atur de Barcelona s'ha situat en el 14,69%, cosa que suposa una disminució del 0,27% en relació amb la del quart trimestre del 2016 (14,73%). En relació amb l'any passat, la taxa d'atur de la capital catalana s'ha reduït el 13,84% o 2,36 punts percentuals.\nPer sectors, a Barcelona l'ocupació ha crescut a tots els sectors amb l'excepció de la indústria on la destrucció de llocs de treball ha estat de 10.500 unitats, el 2,44% menys.\nMentre que a la indústria s'ha vist una reducció de l'ocupació, en l'agricultura s'ha registrat un increment de 3.000 nous llocs de treball, el 29,41% més que el desembre. La construcció ha crescut de 7.600 persones l'ocupació, el 5,97% més i finalment el sector serveis ha creat 13.900 nous llocs de treball, el 0,76% més.\nEn l'agregat, l'ocupació a Barcelona es va situar en el primer trimestre en 2,402 milions de persones, 14.200 nous llocs de treball més que el quart trimestre, el 0,59% més.\nA les comarques de Girona, el nombre de persones sense feina es va situar en el primer trimestre en 63.200 persones, 5.100 aturats més que el quart trimestre del 2016, el 8,78% més. En relació amb l'any passat, el nombre d'aturats s'ha reduït en la demarcació de Girona de 2.200 persones, el 3,36% menys.\nLa taxa d'atur de Girona s'ha situat en el 17,03%, cosa que suposa un increment de 1,52 punts percentuals que la taxa registrada en el trimestre anterior, el 9,8% més (15,51%). En relació amb l'any passat, la taxa d'atur de Girona s'ha reduït el 2,63% o en més de quatre dècimes.\nMentre que a la indústria i als serveis s'ha vist una reducció de l'ocupació, en l'agricultura s'ha registrat un increment de 1.000 nous llocs de treball, l'11,11% més que el desembre i en la construcció de 1.600 ocupats més, el 7,05% més.\nEn l'agregat, l'ocupació a Girona es va situar en el primer trimestre en 308.100 persones, el 2,56% menys que el quart trimestre, cosa que suposa la destrucció de 8.100 llocs de treball en un trimestre i 300 llocs de treball menys que fa un any, el 0,10%.\nA les comarques de Lleida, el nombre de persones sense feina es va situar en el primer trimestre en 24.000 persones,1.900 aturats més que el quart trimestre del 2016, el 8,60% més. En relació amb l'any passat, el nombre d'aturats s'ha reduït en la demarcació de Lleida de 9.800 persones, el 28,99% menys.\nLa taxa d'atur de Lleida s'ha situat en l'11,07%, cosa que suposa un increment de gairebé un punt percentual que la taxa registrada en el trimestre anterior, el 9,25% més (10,59%). En relació amb l'any passat, la taxa d'atur de Lleida s'ha reduït en 3,61 punts percentuals (10,59%).\nPer sectors, a Lleida l'ocupació ha crescut a tots els sectors amb l'excepció de la indústria i els serveis on la destrucció de llocs de treball ha estat de 4.000 i 1.700 ocupats, respectivament, el 13,61% i l'1,34% menys.\nMentre que a la indústria i als serveis s'ha vist una reducció de l'ocupació, en l'agricultura s'ha registrat un increment de 2.300 nous llocs de treball, el 14,47% més que el desembre i en la construcció de 700 ocupats més, el 4,86% més.\nEn l'agregat, l'ocupació a Lleida es va situar en el primer trimestre en 183.700 persones, l'1,45% menys que el quart trimestre, cosa que suposa la destrucció de 2.700 llocs de treball en un trimestre i 4.900 llocs de treball menys que fa un any, el menys 2,6%.\nA les comarques de Tarragona, el nombre de persones sense feina es va situar en el primer trimestre en 75.800 persones, 10.100 aturats més que el quart trimestre del 2016, el 15,37% més. En relació amb l'any passat, el nombre d'aturats ha caigut de 8.100 persones, el 9,65% menys.\nLa taxa d'atur de Tarragona s'ha situat en el 19,98%, cosa que suposa un increment de 2,5 punts percentuals que la taxa registrada en el trimestre anterior (17,41%). En relació amb l'any passat, la taxa d'atur de Tarragona s'ha reduït en 1,29 punts percentuals (21,27%).\nPer sectors, a Tarragona l'ocupació ha caigut en tots els sectors excepte en la construcció. En l'agricultura, la indústria i els serveis la destrucció de llocs de treball ha estat de 3.600, 1.500 i 6.100 ocupats, respectivament, el 19,78%, el 2,59% i el 2,84% menys, mentre que en la construcció s'ha registrat un augment de 3.000 nous llocs de treball, el 14,29% més que el quart trimestre de l'any passat.\nEn l'agregat, l'ocupació a Tarragona es va situar en el primer trimestre en 303.700 persones, el 2,56% menys que el quart trimestre, cosa que suposa la destrucció de 8.000 llocs de treball en un trimestre i 7.000 llocs de treball menys que fa un any, el 2,25% menys.


ACN Barcelona.-El candidat demòcrata a la Casa Blanca, Joe Biden, ha guanyat Arizona, segons confirma l’agència AP. Fins ara, l’estat era en mans dels republicans de Donald Trump, que van […]\nACN Barcelona.-El candidat demòcrata a la Casa Blanca, Joe Biden, ha guanyat Arizona, segons confirma l’agència AP. Fins ara, l’estat era en mans dels republicans de Donald Trump, que van guanyar-hi el 2016. El demòcrata també ha aconseguit Maine, que en els últims comicis ja va retenir Hillary Clinton. Per ara, cap dels dos candidats a la presidència dels Estats Units compta amb prou vots electorals per considerar-se guanyador, malgrat que Trump s’ha autoproclamat victoriós i ha dit que impugnarà el recompte al Tribunal Suprem. Segons el recompte dels mitjans nord-americans, Biden té 227 vots dels 270 necessaris, mentre que Trump compta amb 213. Les eleccions, de fet, s’acabaran decidint en un grapat d’estats del cinturó industrial.\nEl cinturó d’òxid, la zona del nord-est dels Estats Units tradicionalment vinculada a la indústria manufacturera, es confirma clau per decantar la disputada cursa electoral cap a la Casa Blanca.Amb Donald Trump i Joe Biden pràcticament empatats, qui s’endugui estats com Michigan, amb 16 vots electorals, Wisconsin, amb 10, o Pennsilvània, amb 20, podria ser el nou president dels Estats Units. El recompte per ara apunta que Trump revalidaria la victòria a Pennsilvània, tot i que Biden retalla lleugerament l’avantatge del republicà. Els mitjans nord-americans ja han declarat Ohio i Iowa per Trump, i mantenen als demòcrates Minnesota. Fora d’aquesta zona, Trump s’imposa a Florida i Texas, amb fort pes. A Michigan i Wisconsin l’actual president Donald Trump també va per davant, tot i que els demòcrates confien en el vot anticipat per revertir els resultats del 2016.El recompte, en tot cas, es preveu molt llarg per l’elevada participació anticipada, i alguns analistes nord-americans apunten que es podria enllestir fins i tot a finals de setmana. Minnesota, per ara, és l’únic estat d’aquesta zona confirmat per Biden, amb 10 vots electorals. L’actual president va prendre als demòcrates el 2016 Iowa, Pennsilvània, Wisconin, Michigan i Ohio. Precisament Minnesota va ser la única que es va mantenir en blau. El mapa electoral dels resultats apunta a un país pràcticament dividit entre el blau i el vermell de demòcrates i republicans. Biden s’endurà còmodament bona part dels estats de la costa oest –Califòrnia, Oregon o Washington-, així com Nou Mèxic i Colorado.Però Trump es consolida a l’Oest Mitjà –excepte a la demòcrata Illinois- i s’endú estats com Kansas, Nebraska o les dues Dakota.Al sud, ja s’ha confirmat la victòria de Trump a Florida, que compta amb 29 vots electorals, i a Texas, amb 38. Arkansas, Louisiana, Mississippi i Alabama són clarament republicanes.A Carolina del Nord el recompte també pronostica una cursa molt ajustada, amb l’actual president amb la meitat dels vots.


El Suprem, reunit per resoldre l’embolic hipotecari\nEls magistrats del Suprem han iniciat cap a les 11 del matí la reunió per debatre el desenllaç de l’embolic hipotecari, que ha de resoldre qui pagarà a partir d’ara l’impost de les hipoteques, si els bancs o els clients; i en cas que s’inclinin per la banca, també cal decidir si hi ha retroactivitat o no en aquesta nova sentència. Amb tot, podria passar que la decisió no es prengués avui, ja que la situació és delicada, i des del Suprem asseguren que el veredicte es podria allargar.\nEl passat 18 d’octubre, tres sentències van canviar el criteri del Tribunal Suprem sobre l’impost d’actes jurídics documentats (AJD) i van fixar que l’havia de pagar el banc. En canvi, al febrer havien dictaminat que havia de fer-ho el client. La decisió va tenir fortes conseqüències a la banca i a la borsa, motiu pel qual, al·legant les conseqüències “econòmiques i socials” de la nova decisió, el dia 19 d’octubre el president de la Sala Contenciosa-Administrativa, Luís María Díez-Picazo, va optar per frenar la sentència i convocar aquest ple.\nCom era d’esperar, just després de congelar la decisió, les pèrdues dels bancs a borsa van començar a frenar; de totes maneres, la notícia va fer perdre als bancs més de 5.600 milions d’euros, i en el total de la setmana després del 18 d’octubre -setmana acompanyada de la incertesa amb el tema hipotecari- la banca espanyola va patir caigudes en les seves cotitzacions d’entre el 9% i el 20%.


Recursos didàctics i Informació: PROJECTE MAGRANA- UNA METODOLOGIA DE TREBALL BASADA EN PROJECTES MÚLTIPLES\nPROJECTE MAGRANA- UNA METODOLOGIA DE TREBALL BASADA EN PROJECTES MÚLTIPLES\nExperiència aplicada a 4t de SO i 1r de Btx a les classes de literatura\nDEFINICIÓ: La magrana és un fruit que conté moltes llavors, per tant, potencialment nous fruits. Doncs bé, aplicat a la nostra idea, allò que sembla un projecte en realitat en són molts. Es tracta d' endinsar-se en aspectes diferents de la vida d'un autor i la seva obra a partir de protocols de treballs tan diferents com aspectes a investigar o experimentar hi hagi.\n1.- La primera sessió és de grup classe, on s'introdueix la vida i el context de l'autor, a través d'un vídeo motivador.\n2.- Després, el professor presenta a l'aula el projecte amb un protocol general que inclou, també, una llista de petits projectes específics, alguns dels quals estan vinculats a l'obra, d'altres al context o a la vida de l'autor.\n3.- A continuació es pengen a la plataforma del col.legi tots els protocols dels projectes específics: vídeocreació, àudio, 2.0, teatralització, etc... per tal que els alumnes comencin a seleccionar el treball que portaran a terme. El nombre total de projectes específics oscil.la entre 10 i 15.\n4.- Paral.lelament els alumnes inicien la lectura del llibre prescrit.\nTant el protocol general, com l'específic inclou l'objectiu del projecte, el què es treballarà; com s'organitzarà la feina; quines eines podran utilitzar, quan es presentarà i com s'avaluarà el resultat.\nTambé s'explicita la normativa de seguiment del treball, de presentació i d'utilització d'imatges i música amb llicència Creative Commons. A més, es donen uns enllaços a tenir presents durant tota l'experimentació.\nSelecció del projecte: La tria del projecte està condicionada per les preferències dels alumnes. A principi de curs es passa un formulari on els alumnes anoten què els agrada d'una sèrie d'opicions: música, fotografia, edició de vídeo, teatre, videoanimació, còmic, eines 2.0, ràdio….; aleshores, els equips de treball s'organitzen a partir de les seves preferències, en grups de dues o tres persones habitualment. En alguns casos, el nombre de components pot ser més extens en funció del tipus de treball.\nEl seguiment del projecte es fa a través d'un Google Drive ,compartit entre el professor i l'equip d'alumnes, que serveix de dietari de treball, des d'on es va guiant i dirigint la feina i des d'on els components del grup poden compartir idees o prendre decisions.\nA l'aula, el treball és més directe i el professor va passant pels grups a comprovar l'evolució del seus projectes.\nEls resultats dels treballs es presenten oralment i es publiquen els millors, en un bloc creat explícitament per al projecte i que corre a càrrec també dels alumnes.\nAquesta metodologia ja fa un parell d'anys que la portem a terme en projectes de literatura de 4t de SO o de Btx\nA continuació teniu enllaços als protocols de treball i als blocs on trobareu els resultats del projecte, per fer-vos-en una idea:\nJOAN BROSSA I LA POESIA VISUAL:\nPROTOCOL DEL TREBALL: http://www.scribd.com/doc/116041615/Full-de-Ruta-Brossa-2012-13\nRESULTAT DEL TREBALL-BLOC: http://www.tmiquebrossa.blogspot.com.es/\nL'ANY DE PERE CALDERS\nPROTOCOL DEL TREBALL http://www.scribd.com/doc/132783074/PERE-CALDERS-16-\nRESULTAT DEL TREBALL-BLOC: http://www.homenatgeaperecaldersstm.blogspot.com.es/\nPublicat per Sicafe a 12:16\nEtiquetes de comentaris: PROJECTES, Projectes Tmique, TREBALL-PER-PROJECTES


Esperança Camps - Dietari | "Alguns lectors s'han posat en contacte amb mi per explicar-me detalls de la història". Entrevista a Maite Salord, autora de 'L'alè de les cendres' (II)\n"Alguns lectors s'han posat en contacte amb mi per explicar-me detalls de la història". Entrevista a Maite Salord, autora de 'L'alè de les cendres' (II)\nLa primera part d'aquesta entrevista la trobareu aquí\nMaite Salord (Ciutadella, 1965) trenca un silenci literari de set anys amb la novel·la ‘L’Alè de les cendres’ (Editorial Arrela, 2014). Amb aquesta obra compleix amb un encàrrec que la seua mare li va fer pocs mesos abans de morir i trenca un altre silenci més llarg i dolorós, el que va embolicar les vides dels vençuts de la guerra civil. La novel·la està construïda a partir de diverses veus que donen una visió polièdrica de la vida a les Illes els anys anteriors a la guerra, durant la guerra i també durant la postguerra. Salord ha tardat més de vint anys a poder complir amb el compromís contret i diu que ha quedat exhausta però satisfeta perquè, afirma, ha après a escriure. ‘L’alè de les cendres’ es presenta a Barcelona el 14 de setembre.\nAPRENDRE A ESCRIURE ESCRIVINT i REESCRIVINT\nTot i que ella ja ho ha explicat moltes vegades m’interés per dues afirmacions molt rotundes de Salord perquè tenint en compte la seua trajectòria prèvia, que inclou una novel·la finalista del Sant Jordi, no deixen de ser curioses. Una d’elles és que s’ha fet escriptora per poder escriure aquesta novel·la i l’altra és que gràcies a aquesta novel·la ha après a escriure. Jo no estava per poder escriure aquesta novel·la així com s’ha escrit ara. Començar a escriure una novel·la amb vint i pocs anys després d’haver perdut ta mare de manera sobtada fa que l’escriguis en una situació emocional que no et permet marcar distàncies i mirar-te’ls com a personatges i no com a qui tu en aquell moment plores. I això marca molt. Quan vaig decidir arraconar-la vaig dir l’he de deixar, he de desconnectar d’ella, però no un any ni mig any... anys! M’he de llevar tota aquesta part de documentació que tenia dins els cap. De totes les versions que he fet fins arribar a “L’alè de les cendres” segurament n’hi havia qualcuna que era prou digna per ser publicada, però no era la millor i crec que l’espera ha valgut la pena per sentir que no has anat per enrere sinó que si ha passat res has pujat un escaló més en tot el tema de creació literària. Jo, escrivint aquesta darrera versió de la novel·la m’he emocionat per moments, i en ocasions he hagut d’aturar. Però he pogut fer l’esforç després de vint anys de marcar una distància. I de pensar, a veure, aquest personatge, què faria. Mirar-me’ls com els personatges d’altres novel·les. I d’estimar-me’ls i de veure’ls diferents. I això era una feina que s’havia de fer amb temps.\nD’entre tots aquests personatges n’hi ha un, Dèlia Escandell, que té un pes molt especial a la novel·la. Des del no ser, des de la mort sedueix el lector amb una mena de càntic de sirena -Vibracions, a la novel·la- i l’embolcalla amb una teranyina invisible. Amb veu ferma, el va conduint pels viaranys de la seua vida. Dèlia Escandell parla amb el fosser. Des de l’instant que l’autora pren aquesta decisió convoca tot d’emocions que per moments fan que escriure sigui també llegir. Llegir molt endins. Amb un alfabet i una gramàtica propis. Emocionalment vaig quedar exhausta amb les vibracions. No ets la Maite de 25 anys que va començar a escriure aquesta novel·la sinó la que en té prop de 50, i és clar, hi ha tota una vida per davant. Una vida amb tot el bo i tot el dolent. Amb fills, amb pèrdues, amb moments millors, amb moments pitjors.... I quan has de rallar, quan et poses en la pell del personatge de na Dèlia Escandell t’has de cercar a tu mateixa. I aquí és allà on trobes coses que fan molt de mal. Tu te poses en la pell d’un personatge, el fas rallar i ets tu en aquell moment. Per això hi ha molt de la filla, però molt de la mare, també. En moltes coses que jo pos en boca seua, jo les subscric com a mare. Pens que ella també les hauria dites. Potser no d’aquella manera –ara, els silencis de l’autora són més intensos i seguits, cerca les paraules adequades per descriure el procés- les veus aquí... és literatura pura, les vibracions... fas rallar un personatge que tu pots imaginar... és clar, depenia del moment de l’escriptura... hi ha moments que sí i hi ha moments que no. per exemple, el tros dels garrovers...\n(Per què no t’agrada, mare, aquesta casa que ens hem fet davall els garrovers? Silenci. M’agrada. M’agrada molt. Amb la mirada trista. Matisant les paraules. Pàg. 153)\n...i de la tanca de carxoferes... jo me vaig veure a jo... veus l’escena i la recordes... poes molt endins, i és clar, això...alguna estona l’alè no puja. T’has d’aturar. Explica que la batalla va ser molt dura. Que trobar el to d’aquestes vibracions li va costar fins que un dia va llegir un comentari que algú va penjar al seu blog. Com li dones veu? Viva? Com? Quan? Un diari? Cartes? No trobava res que m’agradàs prou i anava provant fins que el fosser em va donar la clau. Vaig penjar l’obertura al blog i una persona em va deixar un comentari que deia que s’havia quedat amb les ganes de sebre qui és aquest fosser i vaig pensar t’hi quedaràs, perquè dins el meu esquema no tenia cap paper, desapareixia. Però de cop vaig veure el fosser i vaig dir, ostres, el fosser parla amb ella... després vaig modificar l’obertura perquè tingués sentit i relació, però no gaire cosa... i vaig trobar aquest diàleg entre ella i el fosser.\nAquests capítols de les vibracions s’alternen amb altres que són un relat cronològic dels anys anteriors a la guerra, de la guerra i de la postguerra. Però encara hi ha uns altres textos que a vegades fan escarrufar i a vegades directament posen de mal humor. Es tracta de fragments del material que Salord anava recollint per a documentar-se. La pròpia autora dubtava sobre si incloure’ls o no. Jo sabia que hi havia gent que li agradaria i gent que no. Era un risc i vaig decidir posar-los i vaig pensar que si a algú no li agraden se’ls saltarà. Una de les persones que m’havia dit que els texts històrics no li agradaven, em va dir que a casa seua havien agradat a tothom. La idea de posar aquests textos em ve del cruiximent emocional de les vibracions. Havia d’anar obrint parèntesis. No podia desconnectar de la novel·la, però havia de trobar una mena d’àrea de descans per desconnectar encara que fossin deu minuts. Els textos no em duen a l’escriptura sinó que el que escrivia em duia als textos. Cercava, què es devia dir de les dones en aquell moment? Els discursos de Pilar Primo de Rivera, per exemple. Estones reia, estones m’enrabiava, estones m’agafava plorera i anava fent.\nSILENCIS FÍSICS I LITERARIS QUE PAGUEN DEUTES\n‘L’alè de les cendres’ és una novel·la de silencis i de crits ofegats. Uns silencis que són literaris però que també són físics, perquè després d’aquests més de vint anys de saber que en algun lloc hi havia aquesta novel·la que demanava ser escrita, l’autora ho va poder fer quan ella mateixa va entrar en un món silenciós per una afecció a les cordes vocals. Des d’aquell silenci va donar veu a Dèlia Escandell i a son pare, en Joan, el barber de Son Espanyolet que havia fugit d’Eivissa i va recalar a Maó on va treballar en la construcció de la fortalesa de la Mola i de l’avi Antonio que feia d’acomodador al teatre Principal i li agradava tant la Sarsuela. Vaig començar pel 1934, pel capítol del teatre principal perquè vaig veure una foto de n’Antonio real i em va inspirar molta tendresa... Antonio és el personatge més tendre de tots... només per aquella foto. I em va fer moltes ganes escriure el capítol del Principal. Vaig començar amb molta música. El que no és L’alè és una novel·la de bons o dolents. Segons Salord, esquivar la temptació era un dels aspectes que més li importaven. Suspira profundament quan afirma que, de totes maneres, no li ha costat. Personalment som molt flexible en els límits de les persones. No pens que hi hagi gent bona i gent dolenta per definició, sinó que tots tenim coses bones i coses dolents. N’hi ha que predominen més una que l’altra, però en general trob que som -cerca les paraules justes- som molt respectuosa amb les persones fins i tot amb els seus propis defectes. Segurament més que amb els meus. No te vull dir que sempre intenti justificar els altres, però no em costa en un moment donat, posar-me en la seua pell i pensar s’ha equivocat, però jo també ho hauria fet. Per això em costa molt jutjar les persones. No som una persona que jutgi a la lleugera. La idea principal de la novel·la és que una guerra és dramàtica per a tothom, siguis del bàndol que siguis. Ara bé, parlam de persones i jo he volgut fer una novel·la humana, de persones i reconeixent de que la gent que era al bàndol on jo em sent més còmoda, encara que també van fer coses que no estaven bé i lògicament això també s’ha de dir. Coses que eren dolentes, reprovables. Com va passar a Menorca. La novel·la, però, se centra en uns fets durs, cruels, reals, durant i després de la guerra a Mallorca, on els feixistes van fer una autèntica massacre d’innocents, però és el lector qui ha de valorar-los, no l’escriptora. No és just, tanmateix que, des del 39, només hagin rebut reconeixements les víctimes d’un bàndol. Ja és hora de fer justícia amb aquelles que han volgut ser silenciades. Per això ens trobam amb en Joan que vol ser el millor pare d’una Dèlia filleta a qui adora, a qui li mostra a nedar a la mar, la seua passió, però que en un moment donat pren una decisió que fa tant de mal a la família. Aquest dubte d’en Joan, aquest retret que na Dèlia li fa a en Joan, jo no vull un heroi, vull un pare, és complicat. És la visió d’ella i és la d’ell. Qui té raó dels dos? En Joan havia de ser un heroi? Segurament. Na Dèlia tenia dret a reclamar que fos un pare. Sí. Tenien raó tots dos. Ell no podia eludir la càrrega que duia després d’haver vist el que havia passat durant la guerra i els primers anys de postguerra i era lògic que la filla li demanàs que fos pare. Per tant, les coses no són mai de blanc o negre o de bons o dolents. Hi ha matisos i hi ha punts de vista i hi ha visions. El que li he ofert al lector és una novel·la perquè la gent pensi i sigui capaç de construir la història.\nL’autora de 'L’alè de les cendres' afirma que amb aquesta novel·la ja ha pagat tots els deutes que tenia, que a partir d’ara és lliure per escriure el que vulgui. Amb tot, sent com una mena vertigen. Quan vaig acabar 'La mort de l’ànima' sabia que tenia aquesta dins el calaix i que un dia o un altre l’escriuria. Sempre que acabava alguna cosa, allà hi havia aquesta. Sempre he sabut quin era el camí. Ara no la tenc. I és una sensació de satisfacció d’una banda, perquè vol dir que l’he feta, i l’he poguda construir, però també com de pèrdua. I tenc coses començades, versions de novel·les que saps que has de canviar, però no sé, en aquests moments, cap on aniré. Continuaré escrivint perquè seria impossible no fer-ho. Tenc el petit rebost ple de coses i d’idees i supòs que qualque factor extern en un moment determinat farà que n’agafi un i no agafi l’altre. De totes maneres m’he proposat fer un descans que crec que me’l meresc. He quedat molt esgotada perquè mentre escrivia tenia totes les altres coses a fer. Ara la vull gaudir.\nPUBLICAR A MENORCA\nS’acaba el temps de la conversa. El fotògraf espera l’escriptora per anar al cementeri vell a fer una sessió, però encara tenim temps de parlar de com d’important per a ella és separar les tres activitats que marquen la seua vida: la d’ensenyant, la de política en actiu i la d’escriptora. Potser ella no ho escriuria en aquest ordre... I parlem de la crisi i diu que l’ha portada a relativitzar-ho tot. Fins i tot la mida de les editorials on publica. Ja no hi creu en allò que si no publiques a Barcelona no ets ningú. Potser per això ha optat per confiar l’edició de la novel·la que considera més important de la seua trajectòria a Arrela, un segell nounat a Menorca. Salord diu que ho fa per menorquinisme. Crec que Menorca pot ser un subjecte polític i també literari. I per ser-ho, per tenir personalitat pròpia des del punt de vista literari, s’ha de trobar la manera de donar veu a tots els escriptors que hi ha a Menorca. La manera més reeixida de fer-ho és a través d’una editorial. Una editorial menorquina. Una de les coses que més me va agradar és la seua visió del que ha de ser un editor, que d’alguna manera és un dinamitzador cultural. Jo entenc que en aquest sentit ha de fer aquesta missió de dinamitzar culturalment l’illa amb llibres, amb propostes d’autors menorquins, amb propostes d’autors que no ho siguin, però que facin que Menorca sigui un centre literari important. Això, sense una editorial és molt difícil, perquè t’has de moure per aquí i per allà. I jo una de les coses que més valor és que pensar que la novel·la es ven i que quan un menorquí va a comprar “L’Alè de les cendres” en darrer terme està apostant per futures edicions de poetes, d’escriptors, d’assagistes de Menorca a mi em fa molt feliç.\nParlar dels altres, News | Següent | Anterior | Comentaris (0) | Compartir:


11.05.2020 Category: Versions\nAnomenada la vocalista de jazz Sarah “Sassy” Vaughan i dirigida per Helen Hou-Sandí, ha arribat la versió 4.7 de WordPress!\nQuè hi ha a la botiga? Com de costum, l’equip de desenvolupament de WordPress s’ha esforçat a l’hora de retocar les coses.\nAquests són els punts més destacats:\n1 1) Personalitzador\n1.1 1a) Dreceres d’edició visibles\n1.2 1b) Contingut d’inici\n2 2) Nou tema per defecte\n3 3) Plantilles de publicació\n4 4) Editor de text\n5 5) Mediateca\n6 …i més\nEl personalitzador és l’eina que feu servir al vostre lloc de WordPress per editar opcions i widgets de temes. S’ha ampliat substancialment. Entre d’altres coses, podeu crear pàgines noves mentre editeu els menús i el mòdul CSS personalitzat és més robust. Dos dels canvis més visibles del personalitzador estan relacionats amb els temes:\n1a) Dreceres d’edició visibles\nQuan utilitzeu l’eina del personalitzador per editar l’aparença del vostre lloc web, podeu trobar algunes petites icones de llapis blaus. Aquí teniu un exemple del meu propi lloc web:\nAquestes dreceres d’edició són visibles i podeu fer clic sobre elles per editar l’element sobre el qual es posa el cursor. Per exemple, quan faig clic a la de la captura de pantalla, em permet editar el menú de la barra de navegació.\n1b) Contingut d’inici\nAra els temes poden incloure contingut d’inici. La desenvolupadora de WordPress Helen Hou-Sandí va explicar:\n[T] seleccions de contingut específics per a heme per ajudar a mostrar un tema als usuaris i servir com a punt de partida per a una configuració més nova de llocs web. […] El contingut d’inici s’aplica i es mostra en entrar al personalitzador, sense aparèixer canvis al lloc en viu fins que no es desin i es publiquin explícitament els canvis del personalitzador. Al 4.7, aquesta vista inicial d’un tema amb contingut d’inici només passarà per a “llocs nous”: instal·lacions noves que encara no han tingut publicacions, pàgines, widgets o configuració del personalitzador actualitzades.\nDit d’una altra manera, el contingut d’inici us ajudarà a entendre com es veu un tema abans d’haver creat el vostre lloc web. Aquesta característica s’ha d’afegir a cada tema de manera individual, però és probable que sigui adoptat per desenvolupadors professionals de WordPress.\nParlant de temes, hi ha un…\n2) Nou tema per defecte\nTwenty Seventeen és el nou tema predeterminat, dissenyat per Mel Choyce. Podeu veure una demostració aquí. Teniu en compte que l’encapçalament de vídeo engrescador i el paralaje es desplacen? En general, una vintena de disset aspectes recorden a Bootstrap (un popular marc web desenvolupat originalment per Twitter).\nImatge mitjançant el bloc de WordPress.\nVint-catorze disset no s’afegiran automàticament als llocs web existents de WordPress, de manera que si voleu fer-lo servir, haureu d’instal·lar-lo de manera individual.\n3) Plantilles de publicació\nWordPress fa temps que els usuaris poden crear plantilles per a pàgines. Ara, aquesta capacitat s’ha ampliat a publicacions habituals. Per exemple, si voleu tenir un estil diferent per a assajos que per a publicacions ràpides de bloc, podeu utilitzar plantilles de publicacions per fer-ho.\n4) Editor de text\nL’editor s’ha optimitzat una mica més. Andrew Ozz escriu:\nAlguns dels botons de la barra d’eines s’han reordenat per facilitar-los l’accés i fomentar l’ús adequat dels elements HTML que s’insereixen. Els títols desplegables ara es mouen a la fila superior i el botó de regulació horitzontal i actiu es desplaça cap avall. Això també reflecteix el seu ús.\nEls botons subratllar i justificar s’han eliminat de la fila inferior. Subratllar és una mala pràctica ja que els lectors poden confondre-la amb els enllaços (mala accessibilitat) i no inserir un element semàntic. Justificar té una implementació desigual del navegador i, en molts casos, és dolent per a la seva llegibilitat. Les dreceres de teclat per a tots dos seguiran funcionant.\nPotser no hauria notat aquests canvis sense haver-los assenyalat. De totes maneres, aquí teniu la nova interfície:\nLa mediateca ara es pot cercar per nom de fitxer, mentre que anteriorment només es podia cercar en funció de la publicació a la qual s’adjuntés un fitxer. Això és molt convenient quan intenteu trobar una imatge carregada fa anys i tot el que recordeu és que el nom del fitxer inclou “logo”!\nA la biblioteca de mitjans de comunicació, els PDF ara també tindran visualitzacions prèvia d’imatges en miniatura, cosa que facilita esbrinar quina seleccioneu. El vostre quilometratge pot variar, però, he actualitzat el meu lloc web personal i els PDF que he penjat anteriorment encara tenien miniatures genèriques.\nAquestes són les funcions noves i atractives a WordPress 4.7. Aquesta versió inclou deuze altres canvis (localització de l’idioma a la interfície d’administració, per exemple), però són els punts destacats. Què penses? En particular, estarà encantat o intrigat?\nNota: per obtenir una llista completa de totes les novetats a WordPress v4.6, consulteu la versió oficial del còdex 4.6.\nEstigueu atents a les notícies i a la informació sobre WordPress 4.8 (consulteu el full de ruta oficial de WordPress per obtenir més informació i recordeu sempre que tingueu una còpia de seguretat completa del vostre lloc abans d’actualitzar-lo.!\nDirigit per Konstantin Obenland i sobrenomenat “Billie” (després del músic de jazz Billie Holiday,\nDirigida per Scott Taylor i sobrenomenada “Clifford” (després del músic de Jazz Clifford Brown,\nSi voleu guanyar diners amb WordPress o, simplement, sou algú amb més que un\nCom qualsevol amant de WordPress que respecta, des de la versió 1.0 de WordPress,


Nit d’acampada: una jornada difícil d’esborrar! | Col·legi Sant Pau Apòstol\nNit d’acampada: una jornada difícil d’esborrar!\nEl passat dia 7 de juny el bosquet que tenim a tocar de l’escola , va experimentar una notable transformació. Tendes de campanya van començar a aparèixer pels voltants i un cert neguit i emoció es podia notar en l’ambient. I és que els alumnes de 2n i 5è de primària com a cloenda del projecte “El bosc del seminari” que havíem dut a terme a les classes ,van tenir la sort de passar una nit d’acampada en aquest entorn .\nL’activitat pretenia també establir llaços de cooperació, d’ ajuda mútua i fomentar els valors de la convivència entre alumnes de cursos diferents, en aquest cas 2n i 5è.\nA més de l’emoció i el neguit que suposa passar una nit d’acampada, hi va haver també grups de treball, gimcanes, els jocs de nit, sempre tan esperats i desitjats, i no podem oblidar la magnífica discoteca nocturna!\nNo volem deixar passar l’oportunitat d’agrair novament als pares la seva ajuda i col.laboració a l’hora de muntar les tendes i preparar la logística necessària\nNo cal ni dir que l’èxit fou total i es van aconseguir les fites que ens havíem proposat . La il.lusió reflectida en les cares dels nens i nenes parlava per ella mateixa i la dels mestres, malgrat la feina, també.\nEl curs no podia acabar millor. El record d’aquesta jornada serà difícil d’esborrar!\nInici » Notícies » Nit d’acampada: una jornada difícil d’esborrar!


Premis Literaris Ciutat de Tarragona 2016-2017\nIniciLletres 2.0NotíciesPeriodistes i professionals del món del llibre debatran sobre la presència de la literatura als mitjans\nEls Premis Literaris de Tarragona encaren la recta final pel que fa a la recepció d'originals que acaba el pròxim dia 15 de gener. Enguany s'han convocat la XXVII edició del Premi de Novel·la Pin i Soler, la XX del Premi de narrativa curta per Internet TINET i la XVII del Premi-Beca de traducció VIDAL ALCOVER. Enguany també s'ha convocat el Premi de guió de ficció radiofònica, de caràcter extraordinari, emb motiu del trentè aniversari de Tarragona Ràdio.\nS’admetran totes les obres que arribin abans de les 24 h del dia 15 de gener de 2017. La llista d’obres inicialment admeses serà penjada al web de la Casa de les Lletres un cop tancat el termini. Els veredictes es faran públics en el transcurs de l’acte de lliurament que tindrà lloc dissabte 13 de maig de 2017, al Teatre Metropol, de Tarragona.\nEs poden consultar les bases a http://lletrescatalanes.cat/images/editor_uploads/premis_docs/_Roser/Bases_Premis_Literaris_2016-2017.pdf i al web de l'Ajuntament de Tarragona: http://www.tarragona.cat/cultura/lletres/premis-literaris/bases-1\nLlegit 788 vegades\tDarrera modificació el Dijous, 20 abril 2017 13:52


▷ ⭐Definició de deshonestar⭐ - Significat, Exemples i Sinònims\nelcorrector.cat » Definició de deshonestar\nDefinició de deshonestar\nA continuació pots descobrir La definició i nombrosos exemples de com utilitzar la paraula deshonestar, en aquesta col·lecció de correccions ortogràfiques pots trobar com es pot usar en un text Veritable aquesta paraula i utilitzar un dels sinònims que et proposem de la llista completa que trobaràs aquí també pots veure la seva Definició perquè et sigui molt més simple comprendre què significa deshonestar.\nViolar l’honestedat (d’algú).\n¿Cóm es diu deshonestar en castellà? / ¿Cómo se escribre y se dice deshonestar en catalán?\nSi tens ganes de saber com es diu en espanyol deshonestar has de entendre que la seva traducció és deshonestar pots veure en la nostra pàgina web més exemples en català perquè et sigui més simple contextualitzar-la en espanyol.\nExemples de com utilitzar deshonestar\nEls Estats Units va guanyar el seu territori principalment […] per l’eliminació deshonesta i violenta de la […] població indígena.\nEm vaig sentir incòmode amb una pel·lícula que em semblava deshonesta, la qual cosa va fer que passés a la ficció.\nEn altres termes, […] si el teu acceptes ser deshonest, corrupte, etc. et […] converteixes en diputat.\nHi legislació que prohibeix les […] pràctiques comercials deshonestes i la publicitat […] enganyosa.\n¿Fins a quin punt funciona la societat a força de suborns i […] altres pràctiques deshonestes similars?\nEstan fent diners d’una manera deshonesta i deshonrosa.\nCom ho va poder comprovar el Caucus Negre del Congrés, incloure a Cuba a la llista de països […] terroristes és el més deshonest que s’ha fet mai.\nPer posar fre a les irregularitats de què són víctimes els immigrants regulars, els països d’origen i destinació haurien […] cooperar per aturar les substitucions de […] contractes, les aliances deshonestes dels ocupadors […] d’ambdós països, etc.\nA la gent de negocis d’Occident […] la pràctica sona deshonesta, però en aquest temps […] i en aquest lloc no era així.\nA fi d’eliminar completament […] aquesta pràctica deshonesta, proposem reemplaçar […] l’actual sistema per un mètode que empra […] un sistema de ‘Passar / Reprovar’ en què la documentació incompleta rep una nota de ‘reprovació’, mentre la documentació completa li atorga al que presenta una oferta la passada per procedir a la propera etapa del procés.\nAquest és només un exemple […] del caràcter deshonest de la reforma.\nO deriva la protecció de la normativa sobre […] competència deslleial, o d’altres fonts normatives sobre apropiació […] indeguda o sobre pràctiques comercials deshonestes?\nDe la mateixa manera, és deshonest pretendre que la […] conducta de Rússia és irreprotxable.\nLa segona campanya va apuntar als […] regidors corruptes, alguns dels quals fins i tot havien exigit suborns […] per destituir el seu deshonest cap del càrrec.\nEl premi busca un millor coneixement dels processos de corrupció a […] els països […] llatinoamericans, on els índexs de pràctiques deshonestes a l’Estat i sector privat són molt alts, […] d’acord a els […] estudis de Transparency International i altres institucions.\nPer exemple si hi ha una persona que és molt […] honesta, llavors dir que és un a persona deshonesta.\nL’ús fraudulent, deshonest o mancat d’ètica o […] encobriment de propietat derivat de qualsevol dels actes referits en aquest article; i\nUna companyia de crèdit deshonesta podria robar-li […] la casa.\nEl negociant que tingui motius raonables per pensar que un objecte procedeix d’excavacions […] clandestines o que ha estat adquirit de […] manera il·legal o deshonesta d’un lloc d’excavacions […] autoritzades o d’un monument , […] s’abstindrà de participar en qualsevol nova transacció referent a aquest objecte, llevat d’acord del país on es trobi el lloc o el monument.\nEl mínim que es pot […] dir és que això és deshonest i inadequat.\nEls diners en si […] mateix no és honest ni deshonest, l’adjectiu és conseqüència […] de la manera en què l’home i les seves societats el busquen i el fan servir.\nNo seria del tot deshonest, ja que no sortiria […] beneficiat.\nNo, certament no; doncs […] únicament es tornaria més deshonest.\nQuè es pot fer per incentivar els […] […] mecanismes nacionals i la legislació nacional per fer complir els drets dels treballadors poc qualificats i per impedir pràctiques deshonestes?\nSi es demostra la veracitat de les […] denúncies amb les degudes garanties […] processals, les persones deshonestes han de ser acomiadades […] i enfrontar-se a la justícia.\nLa xarxa proposada està concebuda per oferir una solució en matèria d’aplicació de la legislació per tal de […] ocupar prioritàriament de […] les més greus pràctiques deshonestes d’abast transfronterer, […] en particular els que intenten […] aprofitar les llibertats del mercat interior per perjudicar els consumidors.\nSe’ls explota per satisfer les ganes egoistes d’un grapat de polítics […] irresponsables, assedegats de poder, i de vegades a sou de multinacionals […] àvides de guanys sòrdides i deshonestes.


innuo, segona agència més guardonada als IX Premis Aspid | innuo, agència de comunicació healthcare\ninnuo, segona agència més guardonada als IX Premis Aspid\nEl passat 6 de juny es van atorgar els premis Aspid 2005 a les millors campanyes de publicitat del sector de la salut, i innuo es va convertir en la segona agència més premiada del certamen, d’entre les 65 que s’hi van presentar.\ninnuo va ser guardonada amb el premi Aspid d’or a la millor campanya integral dirigida al personal sanitari, dins la categoria de productes de gran consum, pel seu treball per a Flora pro.activ, per Unilever. Flora pro.activ és una marca líder en alimentació funcional contra el colesterol i gaudeix d’un excel•lent prestigi i confiança entre la classe mèdica.\nDe la mateixa manera, innuo va rebre el premi Aspid de plata a la millor campanya integral d’un producte de gran consum, en aquesta ocasió dirigida al públic, concebuda per als Centres Auditius Widex i que incloïa la realització d’un espot de televisió. Els centres Widex proporcionen assistència i solucions professionals de primera qualitat a les persones amb problemes d’audició.


Reaccions ultraràpides a Química | Institut Antoni Torroja\nReaccions ultraràpides a Química\nL’alumnat de 3r d’ESO A ha culminat el primer quadrimestre de la matèria de Física i Química realitzant un seguit de processos químics que es caracteritzen per la seva elevada velocitat de reacció.\nEn aquest sentit, s’han tractat les atmosferes explosives (ATEX), constituïdes per una substància combustible finament dividida – en aquest cas, es tractava simplement de sucre – que es dispersa a l’aire, tot generant un núvol capaç d’inflamar-se en contacte amb l’oxigen i una font d’ignició adequada.\nUna altra de les reaccions estudiades ha estat la descomposició, en forma de deflagració, d’una mostra de cotó transformada químicament en nitrocel·lulosa. La reacció és tan ràpida que fins i tot és incapaç de produir cap mena de cremada, atès que el temps de descomposició és per sota del necessari perquè la pell percebi l’increment de temperatura.\nLes imatges han estat enregistrades amb els dispositius mòbils dels propis alumnes, en mode de càmera lenta (slow motion) per poder percebre el fenomen i analitzar-lo en detall i, tot i l’espectacularitat de les imatges, les variables de control dels experiments han estat controlades en tot moment.\nCategoria: Curs 2020-2021 1 de febrer de 2021\nAnteriorPublicació anterior:Jornada de NadalSegüentPublicació següent:Parlem amb un 100tífica


M’espero a què surti la penícula | EL CINÈFIL\nM’espero a què surti la penícula\nLlibres i còmicsOpinió 18 d'Abril de 2016 Iaia Toneta 0\nCom que Hollywood no té gaires idees... les agafa dels llibres i també dels tebeos\nFa uns dies li vaig preguntar a un nét sobre quina penícula volia que parlés aquesta setmana a El cinèfil i me va dir que comentés aquella tan rara del Matrix. La de la gent vestida de negre que fan lluites estrafolàries… I vaig acceptar el repte! Me la vaig mirar, amb atenció i esperit crític, però no hi va haver manera d’entendre un borrall del que passava, així que avui no parlaré de Matrix.\nA més a més, s’acosta Sant Jordi, que és una de les meves festes preferides, i com molts probablement sabreu, enguany he publicat un llibre la mar de distret, titulat El llibre de la iaia Toneta i altres xorrades del twister, així que tinc el cap en una altra banda esperant el gran dia. Qui sap si el meu llibre es converteix en un èxit de vendes, un best-sellers que en diuen ara, i algun dia en fan una penícula. Us imagineu? Seria més o menys una penícula sobre la meva vida i miracles. Qui la podria protagonitzar? La Lloll, sens dubte, seria una bona opció a tenir en compte en de buscar una artista que es posés en la meva pell. Bueno, l’accent d’Igualada ja el té, oi?\nMireu, des de fa un temps, Sant Jordi s’ha convertit en una espècie d’avís que indica quines penícules podrem veure aviat als nostres cinemes. Els llibres més venuts de cada diada tenen molts números d’aconseguir una adaptació cinematogràfica, aprofitant l’èxit i la tirada del títol, sobretot si són èxits internacionals que es coneixen arreu del planeta. Les empreses no són tontes, no! Per què crear una història nova si ja en tens una de bona feta i que ja coneix tothom? Comprem els drets de l’obra i apa! D’això se’n diu apostar a cavall guanyador!\nPerò no tot és tan senzill, no! Que no sempre el traspàs de les pàgines i la tinta al cel·luloide surt tal com esperava l’equip de professionals que se’n encarrega. Costa, costa! No ha de ser feina fàcil. Trobar uns actors que reflecteixin l’esperit dels personatges… Crear uns escenaris que recordin als descrits al llibre… Però d’altres vegades s’aconsegueix i el resultat ens sorprèn. És millor que el llibre i tot, diuen alguns. Jo m’he esperat a la penícula, diuen aquells als que els havia fet mandra llegir el llibre. Clar, amb dues horetes et ventiles una història que, en cas de llegir-la, potser et faria estar enfeinat les mitges hores d’abans d’anar a dormir de mesos sencers!\nAixí, si fa uns anys els èxits editorials eren les aventures d’adolescents vampirs i hombres-lobo del Crepúsculo, les penícules que s’estrenaven eren d’adolescents vampirs i hombres-lobo. Que estan de moda les novel·les de marranades com les de les 50 ombres d’en Grey, doncs vinga, penícules de marranades a tort i a dret, que la gent està molt necessitada de carinyo i vol agafar idees per als moments d’intimitat matrimonial. I el mateix va passar no fa pas tant amb la trilogia de Millenium, els llibres de Harry Potter, les novel·les de Dan Brown i els voluminosos capítols de la saga de Joc de trons, que aviat podrem recuperar per encetar la sisena temporada. Tenen milers de lectors, milions arreu del món, i aquest èxit aconseguit amb anterioritat es converteix fàcilment amb sales plenes de gent esperant que l’adaptació audiovisual estigui a l’alçada de l’obra original.\nPerò no només de literatura actual s’abasteix la indústria cinematogràfica. També de clàssics! I clàssics dels bons, eh? Des de l’Odissea a El senyor dels anells, passant per L’illa del tresor, Moby Dick o El gran Gatsby. Fins i tot la Bíblia ha servit d’inspiració a molts cineastes per crear grans penícules! Totes aquestes obres literàries de renom han passat per la fàbrica de somnis i han convertit les seves 400 pàgines en 120 minuts de metratge a la gran pantalla. I tampoc és una qüestió recent, que des dels inicis del setè art la biblioteca sempre ha estat una font de bones idees per tenir en compte. Des de luego, ja ho diuen, ja, que tot és als llibres! Els llibres ho saben tot!\nAh! I no només de pàgines repletes de lletres viu el cinema! El cas és que a alguns directors els deu fer mandra llegir segons quins totxos carregats de text i han pensat en una cosa més senzilla: agafar un còmic, un tebeo dels de tota la vida, d’aquells plens de dibuixets i globus amb “PAM! BOING! NYIC!” i fer-ne una penícula! Que si Superman, que si Batman, que si Los 4 Fantásticos, que si la Patrulla X… Ep! No sigueu malpensats! Aquests de la Patrulla X no tenen res a veure amb el cine marrano, eh? Que se’ls diu X però no fan penícules verdes, que són súperherois! Fins i tot el Mortadelo i Filemón i el Zipi i Zape han passat pel plató per fer el salt a la gran pantalla! De Bola de drac també ho van intentar però… noi, no els va sortir gaire bé l’experiment!\nI, us deveu preguntar, a l’inrevés no passa? I tant, també, també! També se n’aprofiten les editorials de les creacions cinematogràfiques més exitoses. I no només en forma de novel·la que plasma la trama d’una penícula, no! Podreu trobar llibres de tota mena relacionats amb el setè art! Bíblies sobre algun gènere concret que anomena tots els secrets d’aquest, biografies dels actors i directors més famosos, o més polèmics, que això distreu més, guies sobre les naus i els personatges de La guerra de les galàxies per als més frikits de la casa, llibres que t’ensenyen a escriure guions per convertir-te en la pròxima estrella de Hollywood. De tot, vaja! Qualsevol cosa que pugui interessar a algun col·lectiu concret de gent. I pugui vendre, és clar!\nEn fi, que des que els nostres estimats germans Lumière van inventar el cinema, que penícules i llibres han anat agafats de la mà, sempre disposats a fer-nos passar estones distretes i profitoses, portant-nos a tots de viatge i convertint-nos en protagonistes de moltes aventures memorables. I això és una gran sort perquè al sofà de casa, ja sigui davant la pantalla o amb un llibre a les mans, és on més bé s’està! I per què us deia tot això? Ah, sí! Perquè s’acosta Sant Jordi i espero les vostres roses!


L'any 1612 Joan Binimelis ja tenia clar que no seria publicada l'obra que tants esforços li havia costat, la Història general del Regne de Mallorca. Per això en la primera modificació que va fer del seu testament introduí una clàusula demanant que les versions catalana i castellana de la Història fossin custodiades a la institució de la Juraria.\nCom era acostumat amb altres llibres importants Binimelis demanava que els seus manuscrits fossin encadenats, de manera que es permetés la seva consulta i alhora s'evitàs la seva pèrdua. Malhauradament no es complí la voluntat testamentària de l'historiador i els dos manuscrits anaren canviant de mans i degradant-se fins a arribar a desaparèixer.\nLa bona notícia és que la desaparició no fou completa i una part del manuscrit castellà, datat el 1601, ha resistit el pas de quatre segles i es conserva -precàriament degut als estralls de la tinta ferrogàl·lica- a la Biblioteca Nacional de España. És el manuscrit MSS/10394 del qual destaca la seva col·lecció de mapes del litoral de Mallorca i que es pot consultar aquí.\nEls mapes, dibuixats a ploma i il·lustrats (colorejats) pel propi Binimelis, contenen una detallada toponímia de la qual es poden extreure algunes dades interessants sobre quins eren els principals noms de lloc costaners al segle XVI i sobre l'origen d'alguns topònims actuals.\nGràcies a aquestes mapes sabem per exemple que la llarga punta andritxola situada a migjorn de cala es Conills era llavors coneguda com a punta d'en Galindo. Aquest és segons Coromines un antropònim típic dels antics aragonesos i sabem que al manco des del segle XIV el llinatge és present a Mallorca. Així trobam un Joan Galindo en el llistat d'homes d'armes de Felanitx de 1359 (Joan Miralles i Monserrat, Corpus d'antropònims mallorquins del segle XIV).\nUn antropònim (el propietari ?) i la típica feminització dels accidents geogràfics han donat lloc al topònim actual de la punta: na Galinda.\nNOTA 1: La col·leció de mapes il·lustrats del MSS/10394 ha estat inclosa en una recent publicació de l'incansable geògraf Vicenç Maria Rosselló i Verger: J.B. Binimelis, V. Mut i els mapes murals de Mallorca pintats a l’oli (segles XVI-XVIII).\nNOTA 2: El programa d'IB3 Radio Els Entusiastes s'ha fet ressò de l'exposició sobre Joan Binimelis que es pot visitar fins a finals d'abril a la torre des Enagistes de Manacor i que tenim l'honor de comissariar. Trobareu l'audio del programa aquí.\nJoan Binimelis. Mapa del litoral d'Andratx (detall). Biblioteca Nacional de España (MSS/10394)


El Govern central pressiona BBVA i CaixaBank per rebaixar els ERO - Regió7\nL’executiu espanyol vota en contra dels increments de sou a la cúpula de la nova CaixaBank\nEl president de Caixabank, José Ignacio Goirigolzarri, al centre | ROBER SOLSONA/EP\nEl Govern espanyol ha enviat una carta al BBVA i CaixaBank per evitar un acomiadament massiu d’empleats, després que les dues entitats anunciessin uns ERO que afecten més de 12.000 treballadors a tot l’Estat. Segons va avançar El País i van confirmar fonts de Treball a l’ACN, l’Executiu ha fet arribar una «advertència explícita» als dos grups, on se’ls recorda que «és obligatori debatre totes les mesures dirigides a evitar o reduir els acomiadaments col·lectius i atenuar les seves conseqüències». En aquest sentit, el Govern central aposta per impulsar «mesures socials d’acompanyament» d’acord amb el Reial Decret 1483/2012, que determina la importància del període de consultes en processos de reestructuració. Com asseguren fonts del ministeri, és la primera vegada que el Govern envia una carta d’aquestes característiques. Això es deu al fet que, des de la reforma laboral del 2012, les autoritats laborals no poden vetar els processos d’acomiadament col·lectiu. Així, l’Executiu insta la direcció de les dues entitats a considerar mesures alternatives.\nL’enviament de la carta va en línia amb l’actitud de rebuig als ERO del Govern central de les últimes setmanes. La ministra d’Afers Econòmics i Transformació Digital, Nadia Calviño, ja va qualificar d’«inacceptables» els sous dels banquers, mentre que la de Treball, Yolanda Díaz, va declarar que «no és temps» per a ERO. Cal recordar que, en el cas de CaixaBank, el Govern espanyol –a través del Fons de Reestructuració Ordenada Bancària (FROB)- és el segon accionista de l’entitat, després de la fusió amb Bankia.\nD’altra banda, l’Estat, que a través del Fons de Reestructuració Ordenada Bancària (FROB) controla el 16% de CaixaBank, va votar ahir en contra de la nova política de retribucions del banc a la junta d’accionistes per materialtizar la seva oposició als sous del consell. Malgrat el vot en contra, la nova CaixaBank, fruit de la fusió amb Bankia, va aconseguir tirar-ho endavant amb el suport de la resta d’accionistes. A partir d’ara, el nou president de CaixaBank, José Ignacio Goirigolzarri, percebrà una remuneració fixa anual d’1,65 milions d’euros, el triple de la que tenia com a president de Bankia, on el seu sou, limitat pel Govern central, era de 500.000 euros. I en la seva primera junta com a president de CaixaBank, Goirigolzarri va sortir al pas de la polèmica i va justificar les noves remuneracions del banc, que va dir que se situen en nivells inferiors a la mitjana d’altres entitats comparables a Espanya, i va recordar que la política de salaris de la banca està totalment regulada. I els sindicats van carregar contra la nova direcció, ja que l’argumentació de Goirigolzarri no els va satisfer, i van qualificar d’«indignant» i «vergonyós» que el president passi a cobrar més d’1,6 milions d’euros anuals quan el banc ha presentat un ERO «salvatge» per reduir la plantilla en unes 7.800 persones. Ruth Bolaños, de CCOO, li va retreure que no hagi dubtat a triplicar-se el sou i Caterina Llibre, d’UGT, va recordar que la fusió amb Bankia ha estat una operació «rodona», que ha reportat al grup «importantíssims guanys». En paral·lel, diverses veus del món sindical van recordar que les dues entitats van tancar l’últim l’exercici amb importants beneficis. En el cas de CaixaBank, va guanyar 1.381 milions d’euros el 2020 benefici del BBVA va ser de 1.305 milions.\nPer protestar per l’ERO al BBVA a uns 1.200 treballadors a Catalunya, el 30% de la retallada prevista a l’Estat, el Sindicat d’Estalvi de Catalunya (SEC) va anunciar dues jornades de vaga, el 25 i el 26 de maig, a les oficines del BBVA. Per al dimarts 25, els treballadors faran concentracions a les quatre demarcacions catalanes i l’endemà tindrà lloc una manifestació. A Catalunya, la protesta té el suport dels sindicats UGT, CGT i SCAT.\nTambé hi ha convocades per a dilluns concentracions a les quatre demarcacions. El SEC va demanar dimecres la implicació dels ajuntaments catalans i va fer arribar una carta a l’Associació Catalana de Municipis (ACM) perquè la traslladi a tots els consistoris i es debati la situació laboral de la plantilla als diferents plens municipals. A l’escrit, el sindicat assegura que l’aplicació de l’ERO deixarà una xarxa d’oficines «pràcticament inexistent a la majoria de pobles i ciutats de Catalunya», un fet que deixarà «desatès» el món rural i dificultarà les gestions de la gent gran i de les persones amb mobilitat reduïda.


29-03-2021 L'H en Joc 29 de març - El CB L'Hospitalet no remunta el vol. El CN L'H fa un pas de gegant\nL'Informatiu - 31-03-2021\nL'Informatiu - 30-03-2021\nL'H en Joc 29 de març - El CB L'Hospitalet no remunta el vol. El CN L'H fa un pas de gegant\nClip L'H en Joc 29 de març - Entrevista a Manu Segura, coordinador CE Alheña\nClip L'H en Joc 29 de març - Analitzem els rivals de l'Hospi. La UD Gornal supera la Uni Bellvitge\nEnviar aquesta notícia per e-mail Imprimir aquesta notícia esports 28. 02. 2021 Compartir a Twitter Compartir a Facebook\nEl Casserres venia amb menys gent, i ha intentat fer el partit enrere, cosa que no els ha beneficiat gaire. L’Alheña ha iniciat el matx amb potència, marcant gols des dels primers minuts, i deixant el rival sense massa a dir.\nL’embranzida del CE Alheña a la primera meitat del matx, deixa el Casserres sense resposta. Un rival que arribava amb pocs suplents cosa que els riberencs han aprofitat a favor seu. El seu cansament combinat amb l’ímpetu de l’Alheña han estat dos factors claus. Acabaven la primera part del partit 6 a 0.\nA la segona part no millora massa la perspectiva pel Casserres, que encaixa tres gols més. En aquest període els riberencs ja anaven més descansats i es centraven a conservar el marcador a 0 i defensar el resultat aconseguit a la primera meitat del joc.\nSegons l’entrenador del CE Alheña, Ken Watanabe, haver iniciat el matx amb tanta intensitat ha fet que el rival baixés els braços ben aviat. A banda, ja coneixien l’oponent i sabien que es tracta d’un equip que no acostuma a sentir-se còmode quan juga fora de casa.\nEl jugador de l’Alheña, Raúl Díaz afegia: “la pandèmia ha afectat l’estat físic dels dos equips, però ens hem crescut bastant”.\nAquest és el primer partit que es juga al pavelló Juan Antonio Bastante després de la reforma. Amb aquesta victòria han celebrat el retorn al pavelló, i miren amb optimisme el proper enfrontament contra el Sant Andreu de la Barca.


PSC, ERC i SI critiquen Mas pel seu canvi d'opinió sobre la consulta de Barcelona\nEl president dubta si votar a favor de la independència és una manca de "respecte" als catalans dependentistes\nPSC, ERC i SI han lamentat avui que el president de la Generalitat, Artur Mas, dubti si participar o no a la consulta sobre la independència que es farà el 10 d'abril a Barcelona. Ambdues forces coincideixen que Mas hauria de donar exemple a la ciutadania i fomentar la participació.\nEn primer lloc, el viceprimer secretari i portaveu del PSC, Miquel Iceta, li ha retret el canvi de postura. Iceta ha indicat que Mas, quan estava a l'oposició, va assegurar que participaria en la consulta sobiranista de Barcelona, convocada per a finals d'abril, i que votaria que "sí".\nPer la seva banda, el portaveu de SI, Uriel Bertran, ha qüestionat el "concepte de democràcia" que té Mas per plantejar-se l'abstenció, i, malgrat demanar-li que acudeixi votar i que voti sí, li ha recordat que en la consulta es pot votar afirmativament, negativament o en blanc. "Encara no ha entès el que significa la democràcia?", s'ha preguntat el portaveu, qui ha sostingut que, malgrat ocupar el principal càrrec institucional de Catalunya, Mas pot acudir a votar lliurement com qualsevol altre ciutadà.\nEn aquest sentit, el secretari general d'ERC, Joan Ridao, s'ha declarat "fart del trastorn bipolar" de CiU perquè, en menys d'una setmana, l'expresident Jordi Pujol preveu obertament la independència de Catalunya, i Mas dubta si acudir a un referèndum sobre aquesta qüestió.\n"M'agradaria que acudís a votar i que votés que sí", ha sentenciat Ridao en roda de premsa després de la reunió de la Permanent Nacional del partit, i ha retret a Mas que CiU plantegi una reforma de la llei de consultes per a promocionar-la, i alhora ell no vagi a votar a Barcelona.\nNo obstant, Mas va assegurar aquest diumenge que no participaria en la votació, ja que és el president de tots els catalans. "Ens sorprèn la seva desorientació, és molt difícil que Catalunya tingui un Govern a l'altura si dubta entre la independència, el concert econòmic, acords amb el PSOE o un pacte amb Mariano Rajoy", ha indicat Iceta.


Primera Nit de les Revistes i la Premsa en Català | Bonart\nEl dia 21 de maig es celebra al Convent dels Àngels de Barcelona, la primera edició de la Nit de les Revistes i la Premsa en Català, el principal acte institucional impulsat per les tres associacions de publicacions en català (APPEC -editors de revistes i digitals, ACPC -premsa comarcal i AMIC- premsa gratuïta i mitjans digitals) per fer entrega dels guardons anuals als millors editors i publicacions. Els guardonats de la I Nit de les Revistes i la Premsa en català són:\nPremi a la Millor Revista: Vallesos. Per oferir una informació de qualitat vinculada a la seva àrea geogràfica i a la recuperació de la memòria històrica i el patrimoni en una simbiosi de rigor en els continguts i disseny.\nPremi a la Millor Publicació de Premsa Comarcal: Som Garrigues. Per haver-se convertit en un mitjà indispensable en la vida econòmica i social de Les Garrigues, promogut des de la societat civil a través de la tasca dinamitzadora de l’Associació Cultural Garriguenca de Comunicació.\nPremi a la Millor Publicació de Premsa Gratuïta: Butxaca. Una aposta de proximitat, gratuïta i innovadora que neix fa quinze anys i que s’ha consolidat com l’agenda de Barcelona en una suma d’exhaustivitat i prescripció.\nPremi a la Millor Publicació Digital: Auriga. Per haver-se convertit en un referent de la difusió de les nostres arrels, no només en l’àmbit científic del món clàssic sinó també entre el públic generalista com a lloc de trobada digital de la seva tasca divulgadora.\nPremi a la Millor Empresa Editora: Edicions Cavall Fort. Pel seu caràcter innovador en la captació de nous lectors fent ús de la imaginació i la creativitat en cada una de les seves accions.\nPremi a la Millor Nova Publicació: Viaempresa.cat. Per l’encert en proporcionar un espai de comunicació amb informació funcional per contribuir a dinamitzar el teixit productiu i empresarial de Catalunya i fomentar l’ocupació.\nPremi al Millor Reportatge: Els negats de l’estany de 1913, de la Revista de Banyoles. Pel treball d’investigació que aborda la tragèdia des de l’interès local, històric i documental. L’anàlisi d’uns fets que van provocar que la ciutat visqués d’esquena al llac durant prop de 50 anys.\nEl jurat d’aquest any l’han format:? Carles Duarte, president;? Esteve León, secretari;? Antoni Molons, Director General de Mitjans de Comunicació del Dpt. de Presidència; Raimond Blasi, Regidor de Comerç de l’Ajuntament de Barcelona; Marta Alòs, Coordinadora Àrea de Cultura de la Diputació de Barcelona;? Carles Sabater, cap del Servei de Relació amb els Mitjans de la Diputació de Barcelona; Eugeni Cabanes, periodista i Director de Comunicació d’Endesa a Catalunya;? Joan Ventura, director adjunt del PuntAvui d’Informació Cultural;?Francesc Marc Álvaro, periodista i escriptor, articulista de La Vanguardia;? Àlex Gutiérrez, cap de Mèdia del diari Ara;? Marc Vidal, Vicedegà del Col·?legi de Periodistes;? Xavier Ginesta, periodista i professor a la Universitat de Vic;? Alfons Udina, president de l’ACPG;? Carles Ayats, president de l’ACPC ?i Lluís Gendrau, president de l’APPEC. La Generalitat, la Diputació de Barcelona i l’Ajuntament de Barcelona col?laboren amb la dotació dels guardons en format de campanya publicitària.\nPremi especial de la Nit a Mònica Terribas i Jordi Basté per una trajectòria d’èxit en els mitjans de comunicació i el periodisme en general, per la seva tasca de construcció nacional de l’espai català de comunicació amb el mateix l’esperit que emana de la voluntat dels editors catalans: proximitat, especialització, rigor, qualitat… i en català.\nReconeixement 25 anys: Publicacions que van assolir els 25 anys el 2013: revistes Entreacte i Ciutat Nova, les capçaleres de premsa comarcal El Vallenc i Caliu Revista de Vila-rodona i el de premsa gratuïta Reclam Osona–El Ripollès.\nLa Nit de les Revistes i la Premsa en Català ha estat presidida per la consellera d’Ensenyament, Irene Rigau, i pel Secretari de Comunicació, Josep Martí. Aquesta és la primera vegada que les tres entitats –que agrupen prop de cinc-cents mitjans– organitzen conjuntament aquesta trobada anual.\nEtiquetes: ACPC · AMIC · APPEC · Auriga · Butxaca · Edicions Cavall Fort · Jordi Basté · Mònica Terribas · Primera Nit de les Revistes i la Premsa en Català · Revista de Banyoles · Som Garrigues · Vallesos · Viaempresa.cat


La "perla" del Festival de Cine de Girona: un proj...\nNova entrega del concurs "On veus la informaci�"\nMontilla deixa en rid�cul el "Manifest dels instal...\nCarod ens fa fer el rid�cul com a pa�s\nEl conseller de la Vicepresid�ncia t� poca feina i la poca que t� se la complica. El problema �s que ja fa temps que hauria d'haver apr�s que no es representa a si mateix ni tampoc nom�s el seu partit, sin� que, pel c�rrec que ocupa, representa el pa�s. Poca broma. Per� el seu sentit d'Estat �s tan feble que li pot m�s la incontin�ncia verbal i els gest messi�nic que no la reputaci� del pa�s. I per culpa d'ell Catalunya ha fet el rid�cul un altre cop. L'anunci que va fer assegurant que Catalunya participar� a la Biennal de Ven�cia de forma independent ha resultat ser mentida. Ho ha hagut de desmentir la pr�pia organitzaci�, cosa que ens hauria de fer envermellir. El conseller Carod explica mentides a tot el pa�s i confon els desitjos amb la realitat, per� segur que encara pensa que �s v�ctima d'algun complot, tan propens com �s al victimisme personal...\nN'hi ha per llogar-hi cadires. Quina poca capacitat, D�u meu senyor! Com es pot refiar alg� d'un personatge aix�? Ara m'explico el deliri de voler arribar a la independ�ncia pactant amb els espanyolistes...\nEscrit per krls el dia 16.10.07 | Enlla� permanent |\nAt dimarts, 16 octubre, 2007, Isaac Garcia\nA CiU no heu fet mai anuncis precipitats? Jo diria que s�, i bastants. A m�s, veig que t'hi tires al coll d'en Carod amb moltes ganes i per� saber molt b� com ha anat la cosa.\nAneu fent amics, aneu...\nAt dimarts, 16 octubre, 2007, krls\nAix� d' "aneu fent amics" �s una amena�a? De qu�? De no pactar amb nosaltres? Ha, ha, ha, permet-me que rigui. Ui, quina por. Qu� fareu, pactareu amb en Montilla per fer-lo president de la Generalitat tot i perdent les eleccions? Pactareu amb el PSC per quedar-vos les Diputacions de Lleida i Girona tot i ser els menys votats? Ja canseu, vosaltres i les vostres t�ctiques de la Se�orita Pepis.\nT'hi has fixat que des del PSC no es fa sang amb Esquerra?\nSempre he opinat que �s molt f�cil per a CiU fer-se la v�ctima de que ERC no hi pacti... per� no cuideu gens les relacions entre elecci� i elecci�. Aix� �s un fet i la teva entrada al bloc n'�s mostra.\nI no �s cap amena�a, �s un suggeriment. Aquesta hostilitat nom�s beneficia al PSC!\nIsaac, aix� que el PSC no fa sang no ho dir�s per les cr�tiques que us va adre�ar en el debat per l'Estatut? No s� com ho interpretes, per� �s el PSC que us expulsa del Govern. Si aix� �s tractar-vos b�... El que passa �s el PSC us ha calat i us fa la pilota amb aix� de ser d'esquerres (per fer-vos perdonable aquesta "malaltia" del catalanisme que tenim a sobre tots plegats). D'altra banda, tontos no s�n: saben que no us poden posar m�s dificultats afegides despr�s dels regals que els esteu fent. Si per al PSC sou un xollo!\nMira, a mi no em pots pas dir que no hagi cuidat les relacions amb Esquerra a Girona, tot el contrari. I si no els saps, t'explico els resultats de tanta bona relaci�: expulsats de la Diputaci� de Girona i amb un NO rotund a formar govern alternatiu a la ciutat de Girona despr�s de 28 anys de governs ininterromputs del PSC. Alg� que aleshores era militant vostre va dir que era "el pacte de la vergonya", i l�gicament avui ja no �s militant d'Esquerra. Vaig dir abans de la campanya, en campanya i despr�s de la campanya que nom�s contemplava un acord amb Esquerra i que no volia la socioverg�ncia. Vaig dir "no" a la possibilitat de fer govern amb el PSC, perqu� preferia un pacte nacional. Tothom que em coneix sap que aquesta �s la meva opci� de sempre, tamb� per la Generalitat... �s aix� el que tu entens per "no cuidar gens" les relacions amb Esquerra? I Esquerra, com cuida les relacions amb Converg�ncia? O �s que aquesta variable de l'equaci� no compta?\nSaps qu� passa, company Isaac? Que aquesta can�� de "aneu en compte que si no us porteu b� no pactarem amb vosaltres!" ja no se la creu ning�. Ja ho heu fet, aix� de no pactar amb nosaltres. Ja no hi ha res a perdre. No us creu ning�, ni jo tampoc us crec m�s. No vulgueu excusar-vos ara dient que som nosaltres els culpables de les males relacions amb Esquerra perqu� �s tan fals com l'anunci de la biennal d'en Carod. Els qui afavoriu el PSC sou vosaltres, cosa demostrable sense massa esfor� intel�lectual. I sou vosaltres el responsables d'entregar tot el poder del pa�s a aquest partit, no pas CiU. No t'adones que �s rid�cul que se'ns acusi d'afavorir el PSC des d'un partit que fa president de la Generalitat el seu primer secretari que acaba de perdre estrepitosament unes eleccions?\nPer� estigues tranquil que si no �s aquest segur que trobareu un altre argument per no pactar amb nosaltres. La q�esti� �s fotre'ns de la manera que sigui. La difer�ncia de cara als propers anys �s que ara ja sabem que la vostra aposta ja �s estructural, que sou part d'aquest nou partit que en podem dir Tripartit dels Socialistes de Catalunya i que l'�nic que passa �s que us presenteu per separat a les eleccions per poder treure'n m�s rendiment, res m�s.\nHeu de comen�ar a superar l'an�lisi que a CiU estem pendents de la gr�cia i del favor d'Esquerra. Tenim clar que ens heu enviat a l'oposici� amb la voluntat que ens hi quedem una bona colla d'anys, i la nostra obligaci� (com seria la vostra en cas invers) �s mirar de governar aquest pa�s d'acord amb les nostres conviccions, les nostres estrat�gies i la nostra manera de fer.\nAt dimecres, 17 octubre, 2007, An�nim\nAix� del 'pacte nacional' era l'opci� preferida (potser ing�nuament) per molts que hem votat ERC o CiU alternativament.\nAmb la decisi� d'Esquerra de constituir tripartits, aquesta opci� ja no podem contemplar-la ni com a hip�tesi. Llavors, o el Mas ens conven� amb el nou catalanisme, o ens abstenim. Aix� �s el que hi ha, nen: els arguments d'Esquerra ja no ens convencen.\nNo �s una q�esti� de fer amics, �s una q�esti� de credibilitat.


Quatre anys sense Ràdio Cambrils, i a l'espera | Canal Reus TV\n13:58 - 17 febrer 2017\nLa seva reobertura era un dels punts forts de la campanya d'Esquerra Republicana però l'alcaldessa, Camí Mendoza, assegura que es mantenen a l'espera de la Generalitat. En una visita al magazín informatiu de Cambrils d'aquest casa, els extreballadors de l'ens municipal han assegurat que el projecte es podria recuperar si hi hagués voluntat.\nEls extreballadors de Ràdio Cambrils segueixen creient en el projecte. Així ho han manifestat en una visita al programa setmanal de Cambrils d'aquesta casa, l'Avui Cambrils. Aquest gener ha fet quatre anys del tancament de l'ens municipal, juntament amb la televisió local.\nLa seva reobertura era una de les promeses electorals d'Esquerra Republicana però l'alcaldessa, Camí Mendoza, va assegurar a l'última sessió plenària de l'Ajuntament que es troben a l'espera d'enllestir un dels dos tràmits necessaris amb la Generalitat. En aquest sentit, des de l'equip de govern remarquen que no hi ha cap data concreta.\nEls extreballadors, però, defensen que el municipi segueix tenint la necessitat d'un projecte radiofònic local i consideren que es tracta de voluntat política. "Sembla que d'intenció política n'hi ha. Possibilitats de crear-ne coses noves sempre hi han. Jo crec que hi hauria prou gent per treballar a la ràdio i al municipi es generen prou notícies", ha remarcat l'extreballadora de Ràdio Cambrils, Nuri Mariné.\nRàdio Cambrils va tancar l'any 2013, durant el govern de CiU, el PP i la PLIC. Aleshores, l'equip de govern va al·legar motius estrictament econòmics. Un argument que els extreballadors de l'ens no consideren com a vàlid perquè, segons afirmen, els costos de la ràdio són mínims.\nAbdessamd Oukhelfen i Ariana Sánchez guanyen els premis Esport i Ciutat\n20.09 per Berta Treig / Marc Càmara\n20.09 per Anna Fortuny / Marc Càmara\n'Misericòrdia: De Reus al Cel' fa els darrers retocs\n20.09 per Ariadna Escoda Padilla


Pensem i valorem | 8. Geografia física d’Espanya\n« 7. Les màquines\n9. Geografia política i humana d’Espanya »\nAquest article va ser publicat per sdelgado a 5 abril 2012 18:00, i arxivat sota Coneixement del medi (temes). Segueix els comentaris a RSS 2.0. Both comments and pings are currently closed.\nEl nostre món està format per un munt d’ecosistemes, com el terrestre o el marí i en ells viuen tots els essers vius, com nosaltres, si el destruïm, poc a poc, també ens farem mal a nosaltres mateixos. Cada vegada hi ha menys boscos de manglars; els manglars són importants.\nEls manglars tenen un paper ecològic molt important, ja que retenen els sediments que els rius i l’aigua de la pluja porten cap al mar i eviten que tots aquests materials arribin de coral i els destrueixin. Si seguim destruint els boscos destruirem altres coses com altres essers vius que necessiten aquell ecosistema per viure.\nSi voleu mes informació aneu a aquesta pàgina:\nJo, crec, que no s’haurien de talar tants arbres o que, cada vegada que talessin un, plantessin un altre.\nLes talades massives d’arbres ens afecten perquè, com tots “hauríem” de saber, els arbres ens proporcionen oxigen.\nAquest és el vídeo que he escollit: Llibre: “Els arbres mediterranis”.\nA mi aquest llibre m’agradaria llegir-ho perquè, al vídeo, sortien explicacions molt interessants de la primavera.\nDiu que, comença, primerament, a les terres de l’Ebre i que hi triga més a fer-ho als Pirineus. Però, malgrat tot, es comencen a notar els canvis durant el mes d’abril a totes les zones de Catalunya.\nTambé explica que a les zones més planes, la primavera és molt curta i, per tant, els estius i els hiverns es fan més llargs.\nA l’abril el medi oscil·la una mica per tal de que ens acostumem al clima per rebre, així, l’estiu.\nLes variacions són aquestes:\n-Les temperatures són més altes.\n-Els dies es fan més llargs.\nEl clima i la vegetació d’una zona canvia per causes naturals i per l’acció de l’home, com pot ser la crema i tala d’arbres sense mesura. En el vídeo podem veure com l’home és també capaç d’utilitzar altres matèries primeres per a aconseguir una cosa tan senzilla com un llapis.\nVídeo: “Fer llapis sense fusta”.\nEl vídeo el podeu trobar en el següent enllaç:\nEn aquesta la pàgina que jo he escollit se’ns parla de la biomassa. En Sant Llorenç de Savall no li arriba el gas natural per això casi tots els habitants utilitzen calderes de gasoil, i això es nota perquè els boscos són més nets, consumeixen menys en llum i en calefacció. Utilitzen un material anomenat “velet” que gasta menys, tenen 1.200 tones de massa en els seus boscos situats en bona part dintre del parc natural.\nLes llars tenen les parets més gruixudes per disminuir les necessitats de calefacció i, també, amb prou lluminositat per reduir l’electricitat.\nEstic d’acord amb l’Ilse, a mi no m’agrada que tallin tants arbres o que plantin altres.\nAquet és el vídeo que he escollit: “Carbó vegetal contra el canvi climàtic”.\nM’ha agradat molt aquest vídeo perquè diu coses molt interessants.\nEl carbó vegetal, després enterren el carbó sota terra per lluitar contra el canvi climàtic, primer el posen en un forn molt gran que pot arribar a 600 graus i carbonitzar una tona de llenya en només 4 hores.\nUtilitzen les branques dels arbres per fer carbó vegetal.\nJo he escollit el vídeo de fer llapis sense fusta:\nJo he escollit aquest tema perquè crec que economitza d’aquesta manera com ho fan els de Kenia, doncs, està molt bé. Perquè ells fan llapis sense fusta, perquè així no han de tallar arbres i perdre oxigen (perquè els arbres fan oxigen).\nCrec que tallar arbres és una pèrdua d’oxigen i de temps. Hauríem de fer com els de KENIA.\nAl mar hi ha moltes espècies diferents d’éssers vius. Hi ha zones protegides ja que en aquella part segur que hi ha espècies en extinció. L’impacte ambiental del Costa Concòrdia – no van poder embarrancar en pitjor lloc- en aquell tros de mar hi ha molta abundància de peixos. L’altre problema és que les dos mil tones de combustible s’escampin pel mar, provocant així moltes morts de molts animals i éssers marins.\nJo crec que els creuers i altres vaixells tan grans com aquest no haurien de passar per zones protegides, aquestes embarcacions porten un munt de líquids i materials que poden arribar a provocar la mort. Per això aquest creuer i tot el que hi ha al seu interior s’ha de treure el més aviat possible.\nAquí us deixo l’enllaç per qui vulgui veure el vídeo:\nAquí el vídeo: http://www.tv3.cat/pprogrames/elmediambient/meaSeccio.jsp?seccio=reportatge&id=16672\nAl centre de Londres sempre hi havia molta cua de cotxes i no podien circular a més de 9 Km/h llavors es produïen moltes caravanes. Es va decidir ficar un peatge urbà per tots els cotxes que passessin pel centre d’onze euros. Això va fer reduir el número de cotxes i com a conseqüència també va baixar el nivell de CO2, per tant l’aire era més pur i sense tanta pol•lució.\nPerò a més a més, per millorar la contaminació es va decidir que tots els cotxes que no tinguessin filtres i resultessin menys ecològics també se’ls sancionaria amb una multa.\nAixí amb aquests dos punts es va reduir molt la contaminació de Londres i també s’intenta conscienciar a la gent de que un aire lliure dóna qualitat de vida als seus encantadors ciutadans.\nPer tant, en resum podríem dir que moltes vegades no fem res per evitar la contaminació del nostre medi quan ho podríem fer fàcilment. Nosaltres també podríem canviar la contaminació de Rubí si utilitzéssim més els transports públics.\nA vegades la natura, la temperatura, etc, canvia per si mateixa, com a les estacions de l’any, però també hem de dir que moltes vegades influeix l’home. Com per exemple al vídeo, ens diu, que hi ha persones que saben fer servir unes altres matèries per fer el mateix, però respectant el medi ambient i evitant la tala indiscriminada d’arbres. Es veu clarament que reciclant diaris, en aquest cas, tot canvia una mica, apart sinó talem arbres també facilitem la vida d’altres éssers vius com els animals.\nJo crec el mateix que tots vosaltres, crec que no s’haurien de tallar tants arbres, i si en tallem un, després, plantar un altre perquè creixi i no quedar-nos mai sense.\nJo diria que estem utilitzant els arbres per a masses coses: per fabricar papers, llapis, revistes, etc…\nPer això, crec que hem de reciclar el paper, perquè, encara que sembli que no, ens pot ajudar a evitar que més gent talli arbres per a fabricar nous productes quant nosaltres ho podem solucionar reciclant.\nJo he escollit aquest vídeo perquè em sembla una bona manera de poder fer un canvi en la nostra manera de viure i de prendre’ns les coses.\nEns ensenya que a Kenia, fan més coses per a millorar el medi ambient que nosaltres que som els que més ho estem patint.\nCrec que hauríem d’aprendre d’aquest exemple i decidir-nos a fer un món millor per a tots.\nEn la fàbrica d’IKEA quan tallen un arbre i planten un altre, perquè allà fan tot amb fusta; aquí tindríem que fer el mateix.\nAixí no faria falta fer llapis sense fusta.\nJo he mirat el vídeo “Beneficis i costos ambientals de l’AVE”. Es troba a:\nM’ha agradat molt i és molt interessant. Explica amb molt bon criteri que l’Ave no és tant ecològic que se suposa, com que té pocs passatgers comparat amb altres països, i tenint en compte el manteniment i les obres que requereixen, hi ha un preu a l’ambient important.\nEstic d’acord amb tots els que heu escollit “Fer llapis sense fusta”, és una manera de cuidar la natura i reciclar per al nostre medi ambient. Tots tindríem que reciclar més fent no solament llapis sense fusta sinó més coses amb les que es reciclin. Sembla bona idea, per això us poso el vídeo “Fer llapis sense fusta”, perquè penseu més en reciclar que en malgastar l’ambient, la naturalesa, la vida, el més important RECICLEU!\nAquí teniu el vídeo “Fer llapis sense fusta”:\nHola a tots, estic d’acord amb tots vosaltres, volia comentar lo de l’Ilse, que ha dit que no l’agradaria que tallessin tots els arbres, si us dic la veritat a mi tampoc! doncs a ningú li agradaria, veritat?\nTambé lo de “fer llapis sense fusta” té que ser molt difícil, jo mai he tingut un llapis, que no sigui fet de fusta.\nAquest és el vídeo que m’ha agradat i és molt interessant!\nEl títol és Nirvana: parlar amb les plantes i els ocells.\nNirvana és una imponent reserva natural privada de Colòmbia, però fa quaranta anys era només el somni d’una família que volia fugir de la ciutat per viure en harmonia amb la natura. Però ara és una altre cosa més bonica.\nÉs com un parc natural on ni ha molta vegetació de tot tipus de plantes, ocells y flors, casí com un zoo, però no exactament; pots passejar-te per uns camins molts prims que hi ha i sobretot els ocells són espectaculars, m’agraden molt i las flors més encara.\nEspero que a vosaltres us hagi agradat com a mi!\nCada vegada que algú tala un arbre, la persona que ho ha tallat hauria de plantar una altre arbre.\nPerquè hi ha gent que ho fa, però si ningú ho fes com tots saben ens podríem quedar sense oxigen.\nEl vídeo que m’ha inspirat ha estat “Els arbres mediterranis”; si voleu saber més entreu a :\nJo he escollit el de “fer llapis sense fusta”:\nÉs molt interessant perquè si arriben a comercialitzar-se salvaríem molts arbres. Surten uns nois fen-los amb màquines i fent punta però no se perquè surt la mina, algú ho sap?\nEm sembla bé que puguin recuperar l’habitat saludable del riu Ter, perquè pugui vindre l’estació de la primavera per poder salvar els animals. L’estació de la primavera els\nanimals puguin criar, beure, etc… Netejant la vora del riu tallant i retirant tots els arbres\nJo he vist un vídeo sobre el canvi climàtic a Barcelona. Diu que Barcelona és una de les ciutats menys contaminants. Amb tot, hi ha alguns elements que contaminem força com per exemple els vaixells que hi ha al port.\nSi voleu aprendre més coses sobre el canvi climàtic i com afecta a la ciutat de Barcelona podeu veure el següent vídeo:\nJo crec que si tallem un arbre ràpidament hauríem de plantar un, perquè al final no ens quedaran arbres. Cal intentar fer que tots els llapis no siguin de fusta que, tinguin una mica d’imaginació.\nJo he escollit el vídeo “Camí forestal a Tasmània”. És interessant perquè t’explica una mica la història. Hi ha animals com el Chikilidae (amfibi de nova espècie ) que sense saber com són o què fan directament els matem . Per exemple aquest animal no és verinós ni res d’això, més ven dit és beneficiós perquè es menja els insectes que es mengen el conreu. A Tasmània hi ha un poble indígena.\nSI VOLEU SABER MÉS O VEURE EL VÍDEO, AQUÍ EL TENIU:\nAra les persones ens hem modernitzat, i per tant generem més residus que anys enrere no generàvem.\nAl pas del temps s’han acumulat més residus i això afecta al medi ambient, ja que la majoria contaminen molt.\nHe trobat un vídeo que ens ensenya, que fa el port de Barcelona perquè així en els vaixells no s’acumulin tants residus, i aquests no contaminin l’aigua.


«En els últims quinze dies s'han triplicat els albiraments d'ocells a la ciutat»\nEugni Capella Biòleg Natura\nEugeni Capella fent una observació d'ocells des de Salou.\nEl biòleg cambrilenc Eugeni Capella explica alguns efectes del confinament humà sobre la fauna urbana\nActualitzada 08/04/2020 a les 20:35\n—El confinament humà està modificant d’alguna manera la conducta dels ocells?\n—L’altre dia em van demanar que identifiqués uns ocells que es van veure a la platja del Regueral de Cambrils. Eren quatre pòlits cantaires. A l’Ornitho.cat [portal d’intercanvi sobre albiraments de l’Institut Català d’Ornitologia], en els últims deu anys aquest ocell hi apareix en vuit cites entre Salou, Cambrils i Mont-roig, i sempre és volant o a les esculleres. Ara ha passat que, de camí cap al nord, ha vist que a la platja no hi havia ningú, que era un lloc segur, i hi ha fet parada. Per tant, ja tenim una observació estranya. I no només està passant amb els ocells, els mamífers també estan més confiats. A Astúries han vist un ós passejant per dins d’un poble, a Albacete, un grup de cabres salvatges, i un puma a Santiago de Xile. Per no parlar dels senglars a Barcelona. Els animals se senten més segurs i canvien de comportament. Els mamífers que són nocturns per defugir l’home han vist que ara no hi és i o bé surten de dia, o bé allà on de nit no s’atrevien a passar, ara hi passen tranquil·lament. Si això seguís, no m’estranyaria veure porcs senglars a la platja.\n—Com afecta tot plegat als coloms, ocells urbans per excel·lència?\n—Realment no sé si està passant res. Veig gent que alimenta gats i coloms, perquè són un tipus de persones que senten que tenen l’obligació de fer-ho. Mentre aquesta gent segueixi fent, ells seguiran menjant. Els coloms que veig per la finestra, però, estan tranquils com sempre. Quan algú els alimenta, no veig que hi vagin grups de centenars de coloms, el que es veu és una cosa normal. Potser en altres llocs sí que passa, però jo, aquí, no ho he detectat. Al final, és una qüestió d’equilibri, els animals crien tot el que poden, si tenen més menjar, crien més, però no en tot cas els coloms no estan en perill.\n—Potser és un bon moment per observar ocells, perquè amb el nostre confinament estan més confiats i tranquils?\n—L’Onritho.cat té un projecte que es diu Jo em quedo a casa, i enguany, comparat amb anys anteriors, s’han triplicat els albiraments d’ocells de ciutat. Però només perquè la gent ara està a les cases, mirant. Pel que fa als ocells de bosc, matolls o prats, han disminuït, i els que han caigut més són els dels aiguamolls. La gent viu habitualment a ciutat, hi ha qui viu en masos o a prop de boscos, però gairebé ningú viu en encanyissades, així que els ocells aquàtics s’han vist menys, però no perquè ells tinguin un comportament diferent.\n—Quins ocells podem contemplar, aquests dies, des de balcons i finestres, en l’entorn urbà?\n—Coloms, tórtores turques, tudons, pardals, gafarrons, verdums, caderneres, garses, estornells, cotorres, i si vius a prop del mar, gavines. Ara també estan començant a entrar els falciots i les orenetes.\n—S’estan difonent informacions que adverteixen que els ocells han modificat el seu cant, a conseqüència del nostre confinament. En té constància?\n—He sabut d’aquesta notícia per damunt, sense entrar massa a fons. Però abans del confinament havia llegit que els ocells, que canten per atraure la parella o marcar territori, fan igual que les persones: si hi ha més soroll, han de cridar més. Per tant, si ara hi ha menys soroll, perquè no hi ha trànsit, ni estem al carrer, no deuen necessitar cantar tant, ni tan fort. No els cal cansar-se tant per dir «estic aquí».\n—Si arribéssim a estar confinats durant sis mesos, com canviaria el nostre paisatge, des del punt de vista ornitològic?\n—Si estiguéssim confinats sis mesos, fins i tot el corriol camanegre arribaria a criar en alguna platja de Cambrils, Salou o Tarragona. És un ocell que té l’hàbitat a la sorra, hi fica els nius, però a l’estiu la sorra està plena de gent, per això ha desaparegut de totes les platges turístiques de Catalunya, només sobreviu al Delta de l’Ebre i a Torredembarra.\nComenta el contingut : «En els últims quinze dies s'han triplicat els albiraments d'ocells a la ciutat»