Foment: 20.000 vivendes de lloguer amb preus limitats\nContra la pujada dels imports\nFoment impulsarà la construcció de 20.000 vivendes de lloguer amb preus limitats\nJose Luis Ábalos anuncia la seva intenció de regular les vivendes turístiques\nMadrid - Dijous, 12/07/2018 | Actualitzat a les 19:55 CEST\nEl Ministeri de Foment posarà en marxa un pla perquè es construeixin 20.000 vivendes que es destinaran al lloguer a preus limitats en ciutats on s’hagin disparat els preus en un termini de quatre a sis anys, segons va confirmar aquest dijous el titular del ministeri, José Luis Ábalos, i va avançar El País.\nÁbalos també va anunciar durant la seva intervenció en la seva primera Comissió de Foment la intenció del seu govern de regular el fenomen del lloguer turístic de la vivenda, “especialment en els entorns de més demanda social en els quals s’està registrant un increment més gran dels preus”r;, a través de la definició de vivenda buida i vivenda turística en la llei d’arrendaments urbans de l’any 2013.\n“Hi ha Comunitats Autònomes i Ajuntaments que han avançat en algunes propostes, però considerem que és l’Estat el que hauria de tractar de delimitar i de buscar un criteri”r;, va precisar Ábalos, per qui “és necessari garantir que el parc de la vivenda es destini majoritàriament a satisfer el dret a la vivenda”r;.\nAmb un enfocament centrat en les “persones que més ho necessiten, amb especial focus en els nostres joves”r;, l’Executiu promourà un canvi en el règim turístic del lloguer per revertir les conseqüències de la reforma de la llei d’arrendaments urbans del 2013, entre les quals hi ha un augment de la durada dels contractes de lloguer, previsiblement de tres a cinc anys; un règim de garanties amb l’objectiu de regular l’import de les garanties de les fiances establint límits “raonables”r;, així com un avenç en la “seguretat jurídica dels contractes”r;.\nTambé va confirmar el ministre una millora del finançament amb l’objectiu de “millorar les vies d’accés al crèdit”r; i enfortir la col·laboració amb el conjunt d’entitats financeres.\nEl ministre, que va fer especial èmfasi en la importància que el seu ministeri donarà a la vivenda amb la creació d’una secretaria d’Estat, també va confirmar que crearà un grup de treball interministerial per desenvolupar tot aquest conjunt de mesures que va qualificar com a “urgents”r; i que estarà encarregat de realitzar un “diagnòstic”r; de la situació actual i de dissenyar mesures a “curt i llarg termini”r;. “En paral·lel, s’enfortiran els mecanismes de coordinació entre les Comunitats Autònomes i Autoritats Locals per oferir tot el recolzament i impuls institucional de l’Estat”r;, va dir Ábalos.\nLicitació de contractes per més de 5.000 milions\nEl ministre va informar sobre la seva intenció de continuar amb els compromisos d’inversió i contractes de l’anterior Govern, i va anunciar la licitació de contractes d’obra per més de 5.000 milions d’euros d’aquí a final d’any i de 3.000 milions en material rodador.\nEl nou ministre va mostrar la seva “preocupació”r; per l’execució pressupostària de les inversions de l’anterior Govern que, segons les seves paraules, va deixar d’invertir 12.650 milions d’euros en els últims sis anys, “més que el pressupost d’un exercici complet”r;. “Aquests recursos haurien contribuït a vertebrar millor el nostre país i a dinamitzar l’economia”r;, va argumentar.\nAlliberament de peatges\nCom ja havia anunciat Ábalos i “per justícia amb la resta d’espanyols i per una qüestió d’igualtat i d’equilibri territorial”r;, el nou Govern procedirà a alliberar els peatges de les autopistes la concessió de les quals acaba en aquesta legislatura.\nEn concret, l’AP-1 entre Burgos i Armiñón, que finalitza el 30 de novembre; l’AP-7 entre Tarragona i Alacant i l’AP-4 entre Sevilla i Cadis, que venceran el 31 de desembre.\nSobre les problemàtica entre taxistes i les llicències VTC, Ábalos va afirmar que el seu ministeri treballarà “per buscar un marc equilibrat i una convivència equilibrada”r; i va remarcar la seva intenció de mantenir el requisit d’una autorització de VTC per cada 30 de taxi que l’anterior Govern va elevar de reial decret a rang de llei amb el recolzament del grup socialista.\nTot i que ara les llicències VTC són competència del ministeri de Foment, el nou ministre va convidar la Cambra a “debatre”r; sobre la possibilitat de passar la competència a les Comunitats Autònomes.\nA més, va anunciar la convocatòria en les properes setmanes de la Conferència Nacional de Transport, convidant els principals ajuntaments on hi ha conflicte entre taxistes i VTC. “Em reuniré amb el sector per trobar entre tots les solucions adequades”r;.\nLiberalització transport ferroviari de viatgers\nEl nou ministre va denunciar que Renfe no disposa d’un Pla Estratègic que defineixi la posició de l’empresa sobre la liberalització en el mercat de viatgers (serveis no declarats com a obligacions de servei públic) a partir de desembre del 2020, tal com marquen les directives europees.\nUn “repte fonamental”r; al qual s’enfronta l’empresa pública, per a la qual cosa el ministre considera que s’haurà de dotar de material rodador suficient a través d’un Pla d’Adquisició de Material, tant en la part que afecta els serveis comercials, com en la que afecta les seves obligacions de servei públic, augmentar la seva productivitat amb inversions en tallers i instal·lacions de recolzament; i el desenvolupament d’un producte propi per competir en els segments en què s’espera competència.\nEl ministre també va denunciar l’existència de 96 estacions ferroviàries que “avui dia continuen sense ser accessibles”r; i haurien d’haver-ho sigut, d’acord amb la normativa, abans de desembre del 2017.\nServei postal universal\nFoment també té previst un “pla de prestació del servei postal universal" i el seu corresponent contracte regulador per a la seva aprovació per part del Consell de Ministres que “assegurarà l’adequat finançament de les obligacions que l’Estat imposa a Correus i Telègrafs en la prestació d’aquest servei" sense que això “posi en risc la viabilitat econòmica" de Correus, va afirmar Ábalos.\nEls registradors llancen una ofensiva contra els sotsarrendaments\nTemes: José Luis Ábalos Lloguer de vivenda Govern


Fita: Pla de Boet\n- Què podem explicar del Pla de Boet?\n- Que és al capdamunt de la Vall Ferrera?\n- Que fa uns 35 anys que hi pugem?\n- Com a mínim un cop a l’any.\n- Que el bestiar que hi trobem sempre ens fa companyia?\n- Vaques, eugues... i bouets.\n- El boet de Boet?\n- Sa mare l’alimenta.\n- Que és un punt de pas de moltes excursions?\n- Sí: a la Pica d’Estats, el Monteixo, l’Areste, el Comapedrosa, el Medacorba, la Pica Roja, els estanys d’Ascorbes i la Baiau...\n- Que té un salt d’aigua impressionant?\n- Ens hi hem banyat.\n- I també un de més petit.\n- La seva música ens acompanya.\n- Que la roca del centre del pla sap molts secrets meus?\n- I també meus.\n- Que l’aigua va sempre avall.\n- Com nosaltres, que fem com les fulles que l’aigua s’endú.\n- Hi volen papallons.\n- També hi canten els ocells.\n- Que l’any 1973, després de fer la Pica hi vàrem baixar a berenar?\n- Sí: La Carme, el Xavier, la Toni (1957 - 2005) l’Antoni, la Nuri, el Ricard ( 1953 - 2012) el Jaume i la Marta.\n- Que ens varen fer una foto davant del refugi de la Vall Ferrera?\n- Tu sempre amb les noies...\n- Se’ns veu diferents, oi?\n- Sí, anàvem sense mascareta.\n- Deu ser això.\n- Que l’any que ve hi tornarem.\n- Com diu la mare: “si Déu vol”.\nPublicat per xavier pujol a 12:08\nFrancisco Manuel Carrajola Oliveira 4 de setembre de 2020, a les 12:28\nÉ bom recordar bons tempos.\nEste vale é espectacular e de grande beleza.\nxavier pujol 4 de setembre de 2020, a les 13:35\nEls bons records perduren.\nMcAbeu 4 de setembre de 2020, a les 12:54\nHi ha llocs que no cal explicar-los gaire perquè prou que es mostren en una fotografia ben feta. I, com sempre, les teves ho estan molt, de ben fetes. Un goig que ho comparteixis amb nosaltres, tant les fotos com els records.\nSi el lloc és bonic, cada any és diferent.\nCarme Rosanas 4 de setembre de 2020, a les 15:34\nÉs increïble com canviem sense mascareta! 😂\nPer cert que abans de mirar els noms em creia que t'havia reconegut i localitzat i no! T'havia confós amb en Ricard.\nÉs tot un plaer passejar pel pla de Boet amb les teves fotos... recordar és bonic i tornar als llocs que ens agraden també.\nLa pena és que en aquestes fotos de colles de joventut, a la nostra edat, sempre n'hi ha que ja no hi són. També és bonic recordar-los, això sí.\nTeresa Duch 4 de setembre de 2020, a les 19:18\nJo també l'he confós, Carme!\nxavier pujol 5 de setembre de 2020, a les 11:20\nEn aquella època ens confonien sovint al Ricard i a mi.\nFins i tot després que morís, dues vegades m'han anomenat Ricard. L'última, una òptica que ens coneixia a tots dos i no sabiz que ell fos mort, em ca dir Ricard.\nAleshores es disculpen i jo els dic que m'agrada que algú digui el nom de Ricard.\nxavier pujol 5 de setembre de 2020, a les 11:24\nCarme, a les fotografies de colles de joventut n'hi ha que sempre seran joves i d'altres que es van fent grans. Que ens anem fent vells.\nTeresa Duch 4 de setembre de 2020, a les 19:17\nAquest any que no he sortit em portes per tot arreu, Xavier. Gràcies!\nJo també tinc fotos amb aquest color de les caminades amb la colla. Massa amics amb data d'entrada i de sortida, però. Em sap greu.\nxavier pujol 5 de setembre de 2020, a les 11:25\nLa mort quan ve a buscar algú, no pregunta l'any de naixença.\nGalionar 4 de setembre de 2020, a les 19:57\nSi el Pla de Boet ja és com un amor a primera vista, em puc imaginar què representa per a vosaltres després de tants anys de caminades i records! És maquíssim aquest reportatge, i segur que Déu ho voldrà, que puguis tornar-hi uns quants anys més.\nNosaltres al final no hi vam poder pujar, no hi va haver prou dies ni taxista de 4x4 disponible... Però també hi tornarem. Si Déu vol és clar!\nxavier pujol 5 de setembre de 2020, a les 11:27\nSi es va poc a poc, tots rls cotxes poden pujar el Pla de Boet, si bé és millor fer-ho en tot terreny.\nUn altre truc es deixar el cotxe a la Farga o a la Selva i fer la resta per la drecera.\nL'any que ve, Boet us espera.\nM. Roser 4 de setembre de 2020, a les 20:07\nGràcies pel regal d'aquestes vistes, jo , aquí no hi he estat...Que ens vegem diferents no només és per la mascareta, són la pila d'anys que han passat!!!\nxavier pujol 5 de setembre de 2020, a les 11:30\nLes cares dels que encara hi som han canviat molt més que les del bestiar de 4 potes.\nInteriorment, amb mascaretan o sense no hem canviat tant.\nRisto 5 de setembre de 2020, a les 10:59\nHehe, veig que anaves amb noies molt modernes i atrevides, amb aquests pantalonets curts... devien ser força ad(mirades)...\nMuntanya i amics, quina meravellosa combinació!!\nxavier pujol 5 de setembre de 2020, a les 11:33\nMoltes de les amistats que es fan als 18 anys duren per sempre.\nEls pantalons curts indiquen una ànsia d'alliberament que també ha durat per sempre.\nHelena Bonals 5 de setembre de 2020, a les 16:21\nJo tinc una amistat dels 17 anys que encara dura, de fet és la meva millor amiga.\nA més a més amb el temps l'amistat millora, com sol passar amb els vins.\nxavier pujol 5 de setembre de 2020, a les 21:44\nSi una amistat millora és que era bona des de l'inici.\nA no tots els vins els va bé el temps, alguns es fan agres.\nGarbí24 5 de setembre de 2020, a les 17:18\nFins i tot les vaques i bouets et deuen conèixer de tant pujar-hi.\nQualsevol dia d'aquests hi pujo i parlo amb la pedra del mig.....a veure si em rebela secrets\nxavier pujol 5 de setembre de 2020, a les 21:46\nNo seràs el primer en parlar amb aquesta roca. És fàcil de trobar, és la que hi ha enfront de la cabana del pastor.\nDe ben segur que no et decebrà.\nSergi 7 de setembre de 2020, a les 8:57\nQuines grenyes, Xavier! Ja ho deia jo que la Vall Ferrera i tu teniu alguna cosa més que amistat. Que maco poder-hi seguir anant i recordar tots els cops que l'heu visitada, i les que queden.\nxavier pujol 7 de setembre de 2020, a les 22:22\nAra hi ha menys cabell i més curt. I el que queda és més blanc.\nHa nevat molt... i esperem que nevi més.\nOlga Xirinacs 8 de setembre de 2020, a les 18:44\nEm fan nostàlgia aquestes precioses i entranyables fotografies, ara que ja no puc pujar a muntanya. Hi ha tanta vida...\nHe extraviat el teu correu i et voldria demanar ajut perquè el meu blog no funciona amb els nous canvis... gràcies, amic.\nxavier pujol 8 de setembre de 2020, a les 20:47\nAquest pla és gairebé un símbol de vida, records i esperances, Olga.\nT'escriuré un mail i recuperaràs l'adreça, i si et puc ajudar...\nartur 9 de setembre de 2020, a les 12:42\nEl temps passa, les amistats i els records queden !. L'any vinent , "Si Déu vol!" , en podrem tenir més ;)\nBon setembre !\nxavier pujol 9 de setembre de 2020, a les 13:38


gronxador per adults MASGAMES FUJI\nRef. MA700050 /\nGronxador doble de fusta MASGAMES FUJI pensat per a adults. L'estructura de gronxador per a adults FUJI de la marca MASGAMES és un gronxador de fusta alt, amb tots els pals de 100 mm de diàmetre. Els dos seients són de cautxú amb cordes homologat per al jardí d'una casa particular. El gronxador també és apte per a nens.\nEl gronxador de fusta FUJI inclou:\n- 2 seients de cautxú i cordes\nLes mides del gronxador FUJI són les següents:\nMides: 3,20 m (llarg) x 2,70 m (ample) x 2,35 m (alt)\nLlargada del travesser de 2,50 metres\nEls pals de fusta rodona tenen una mida de 100 mm a les potes i 100 mm (diàmetre) el pal de dalt. Normalment als gronxadors les potes són de diàmetre inferior que el travesser de dalt.\nEl gronxador per a adults FUJI inclou els ancoratges per subjectar el parc infantil en un sòl de terra.\nEl pes màxim de l'usuari del seient individual del gronxador són 100 kg\nEl gronxador FUJI és d'ús privat i té una excel·lent relació qualitat-preu.


Xarxa Escoles Prat Més Sostenibles: Bioconstrucció al Ribera Baixa II\nBioconstrucció al Ribera Baixa II\nEl projecte de bioconstrucció d’una aula-viver a l’hort a l’institut Ribera Baixa II ha estat una iniciativa que ha sorgit dels propis alumnes del PFI de Jardineria i on s'hi ha involucrat tant el PFI de Pintura com d'altres cicles formatius del centre. La direcció del centre ha estat indispensable a l'hora de recolzar, treballar i animar a fer realitat aquest projecte.\nEls objectius de l'activitat són diversos, entre els que destacaríem:\nConstruir un espai propi per part de l'alumnat amb el seu esforç i les seves mans.\nDonar a conèixer tècniques constructives no agressives amb el medi, que permet introduir conceptes com: sostenibilitat, estalvi i eficiència d'energia, ús de recursos propers i assequibles, ..\nDotar al centre d'un nou espai que exemplifiqui el seu compromís per la sostenibilitat en el marc de l’adhesió a la xarxa Al prat escoles més sostenibles.\nPer a construir aquest aquesta aula-viver, ens hem proposat de treballar amb pocs materials: palla, fusta, i morter de calç amb terra (del propi hort) i fusta amb vidre per a les finestres.\nPer al sostre, que serà un sostre verd, es farà servir un substrat lleuger, elaborat pels propis alumnes. Un "mulch" amb escorça de pi triturada i lamina de polietilè per a impermeabilitzar i per acabar , llavors de gramínies i sedum per a la coberta verda.\nEl projecte va començar a finals de novembre de 2015 a l'aula amb l'alumnat de PFI de Jardineria, amb el dissenys previ i l’elecció dels materials. Actualment ja estan les parets alçades i l'estructura del sostre verd enllestida i confien en tenir-ho tot enllestit a mitjans de març.\nAlgunes fotos que il·lustren el procés. Podeu veure totes les fotos clicant aquí\nConstrucció dels fonaments\nEls primers mòduls de les parets a taller.\nRebossant amb morter de calç, fang i palla\nAixecant les primeres parets.\nComencem amb el sostre\nEtiquetas: Experiències, Secundària, Sostenibilitat, Transversal


La ciutat s'emmiralla en Amsterdam per reenfocar el creixement econòmic tenint en compte el sostre ecològic\nL'economia ha de prioritzar tant el benestar de les persones com el del planeta. Getty\nBarcelonaL’Ajuntament de Barcelona se suma a la xarxa de ciutats que treballen amb el que es coneix com a economia del dònut, que pretén lligar dos conceptes que habitualment es tracten per separat: el nivell de vida i els temes ambientals, segons ha explicat el regidor d'Emergència Climàtica i Transició Ecològica, Eloi Badia.\nEl model, que es basa en les idees de l’economista Kate Raworth, es dibuixa en el que en geometria es coneix com a corona circular, (d'aquí l'etiqueta d'economia del dònut). La part plena del dònut és on se situa la vida, un espai segur i just que funciona a través d’una economia regenerativa i distributiva. La línia interior representa la base social, on es té en compte aspectes com l’aigua, els aliments, la salut, l’educació, la veu política, la pau i la justícia, l’habitatge i el treball, entre d'altres. I el marge exterior és el sostre ecològic. Per fora s’hi troben indicadors com el canvi climàtic, l’acidificació dels oceans, la contaminació, la pèrdua de la diversitat o la reducció de la capa d’ozó, per exemple.\n“Barcelona comença a mirar-se a ella mateixa des de la perspectiva de l’economia del dònut” resumeix el catedràtic del departament d’Història Econòmica, Institucions, Política i Economia Mundial de la Universitat de Barcelona Enric Tello. Aquest és un pas que diverses ciutats ja han fet últimament, com Copenhaguen o Portland. Amsterdam és, però, la primera ciutat que ho va implementar i on s’emmiralla Barcelona per dur a terme la transformació.\nDiagrama de l'economia dònut. Ajuntament de Barcelona\nEl primer pas és “saber d’on venim i on estem anant”, ha explicat Badia. L'Ajuntament, conjuntament amb la Facultat d’Economia i Empresa de la Universitat de Barcelona i el laboratori Doughnut Economics Action Lab, i amb el suport de la xarxa mundial de ciutats que s'encaminen a fer front a l’emergència climàtica C40, ha començat a cercar els indicadors per avaluar el punt de partida. Un cop això estigui fet, es vol involucrar en el procés entitats i actors de la ciutat per garantir que sigui un procés participatiu, iteratiu i de cocreació.\necologia benestar social Barcelona


Finalista al concurs d'Aqualia\nEl jove Joan Murcia va recollir ahir el premi\nJoan Murcia Pascual, alumne del col.legi Es Puig, ha quedat finalista en la 18ena edició del concurs digital infantil que cada any organitza Aqualia per conscienciar i educar als més petits sobre la importància de l'aigua i el treball que hi ha darrere d'obrir l'aixeta i disposar d'aigua de qualitat. El primer tinent de batle de Sóller, Carlos Darder, i el regidor de Medi Ambient i Serveis, Juan Ruiz, acompanyats per la responsable del Servei Municipal d’Aigües, Cristina Forteza, varen entregar una Smart Watch a l'estudiant solleric.\nSegons informa Aqualia, la concessionària del servei d'aigües de Sóller, a través d'un comunicat, el jove alumne ha demostrat molta creativitat, a més de conèixer molt bé el cicle integral de l'aigua i com usar-la de manera sostenible per a contribuir a aconseguir els ODS de Nacions Unides. A la web www.aqualiaiods6.com, havien d’anar contestant preguntes sobre la gestió del cicle integral de l'aigua. Les seves respostes els proporcionaven noves peces per a inserir, fins a completar el disseny del seu cartell.\nLa 18a Edició del Concurs Digital Infantil convocat per Aqualia ha resultat un èxit malgrat desenvolupar-se en el pic de la pandèmia i durant el confinament de famílies i nens. En total www.aqualiaiods6.com ha rebut 6.600 treballs d’alumnes de 3r i 4t de Primària de tots els municipis en els quals l'empresa presta el seu servei. El certamen s'ha consolidat com una eina educativa clau per a inculcar entre els nens el valor de gestionar adequadament el cicle de l'aigua, proporcionant 3.848 hores de formació i entreteniment.\nDes de l’Ajuntament han felicitat al jove artista i s’han mostrat satisfets per participar en aquesta iniciativa d’Aqualia que “representa una oportunitat per a difondre entre els més petits la importància de l'aigua, del seu consum responsable i del treball que hi ha darrere d'obrir l'aixeta i comptar amb aigua de qualitat.”


Calçat nens Vambes Ample preus a Dressinn, comprar, ofertes\nVambes - Amplada calçat: Ample ()\nTimberland Davis Square 6 In Side Zip Youth\n$ 55.22 $41.49\n$ 46.55 $34.99\nTenim el catàleg més ampli de Vambes perquè tinguis milers d’opcions per regalar en les dates més especials: Nadal, aniversaris, el dia de la mare o del pare, rebaixes, Black Friday o el dia que tu vulguis. Si busques una web on poder fer totes les teves compres online de manera ràpida i segura, dressinn és la millor opció per estalviar temps i diners.Trobaràs la millor selecció de Vambes del mercat a la teva botiga de moda . Ja pots trobar la major selecció de Vambes al nostre catàleg online de Calçat nens. En només uns quants clics podràs comprar-ho des de casa i t’ho portem en unes hores! Estalvia amb les millors ofertes de Vambes i llueix les millors marques de moda sense remordiments amb dressinn. T’oferim una gran varietat de productes de moda per tu i els teus amics a només uns quants clics de distància. A dressinn, la teva botiga de moda online, tenim les últimes novetats de Vambes a nivell mundial. Si ets un amant de moda a qui li agrada compartir l’esport amb amics o familiars o simplement disfrutar de la naturalesa, tenim milers de productes perquè puguis fer-ho ben equipat! Sabem que sempre busques les últimes novetats de Vambes. Per aquest motiu, a la nostra botiga online, t’oferim els millors productes de moda a preus que no voldràs perdre’t! Tenim milers de productes de les marques més prestigioses de moda com Nike, Timberland, Reebok classics, New balance, Puma, Emerica, adidas originals, adidas....


CRÒNIQUES 30/05/2021 – Club Escola Bàsquet Girona\n02/06/2021 31/05/2021 por cebg\nSÈNIOR B – 2A CATALANA\nCEB GIRONA 63 – 67 BC TORROELLA\nPartit semblant al de la setmana passada. Ens hem trobat un equip molt tancat i que ens ha flotat molt (sobretot als interiors). La sortida ha sigut tova i expectant esperant què feia l’equip rival. Hem hagut de demanar un temps mort per començar entrar al partit, a partir d’aquí podríem dir que primera part ha estat marcada pels errors individuals en defensa que ens han penalitzat moltíssim, no aguantàvem 1c1, no estàvem atents al costat dèbil i no dominàvem el rebot. Resultat de 8 a baix en el marcador a la mitja part.\nEl tercer quart hem millorat, però hem fallat moltes situacions fàcils, fet que ha fet que no baixés la distància en el marcador, però la sensació ja era diferent. A principis de l’últim quart hem aconseguit empatar el partit a 57-57 i hem fallat una situació claríssima sota l’aro després d’haver mogut molt bé la pilota per posar-nos per davant. Els últims 5 minuts han sigut molt igualats, però la falta de veterania ha fet que no gestionéssim bé el marcador ajustat i un triple a menys d’un minut ens ha sentenciat el partit.\nMoltes gràcies en Lluc Martínez i en Marc Serrat del Júnior A per venir a donar un cop de mà i seguir sumant minuts.\nJÚNIOR B – 1R ANY\nCB CORNELLÀ 54 – 45 CEB GIRONA\nPartir molt travat amb moltes mans i contactes.\nNo ha estat un bon partit de l’equip, l’única part positiva és que hem passat de fase gràcies a l’avantatge de +15 que portàvem del partit de casa.\nNosaltres hem desconnectat en el segon quart, parcial de 18-2 jugant sense empenta i apàtics. Cap jugador tenia més de dues faltes a la mitja part, això ja diu el nivell d’intensitat defensiva que portàvem. En el tercer ens hem tornat a connectar i jugar una mica amb més energia.\nEl CB Cornellà ha és estat més encertat i buscant treure’ns del partit, però no han pogut. Agraïr molt la feina de Damià Balló i en Biel Vinyet, imprescindibles en l’ajuda en el rebot.\nFelicitar als nois i a per la següent fase!!\nCADET A – PREFERENT B\nCB GRANOLLERS 1 49 – 54 CEB GIRONA\nPartit amb molta tensió on els dos equips sabíem de la importància que tenia la victòria per tenir opcions de ficar-nos a la fase final.\nHem començat amb intensitat i ritme, ficats des del primer moment i amb bones accions, sobretot defensives, tot i que en algunes ocasions una mica tous en la basant ofensiva fent que arribessim a la mitja part amb un marcador de 19-20. Cap al 3r quart ells s’han ficat en zona i aquí ens ha costat molt trobar els espais per anotar. Per contra, ells aprofitaven les errades per córrer al contratac i anotar fàcil, passant dels 19-20 a 27-20 per ells. Aquí hem decidit buscar una variant defensiva i els hi ha costat, aconseguint tornar-los el parcial i colocant-nos 38-37 i guanyant al final del quart. A l’últim quart hem seguit treballant en la defensa, sent la clau per emportar-nos la victòria.\nEstem molt contents pel treball dels nanos, ja que en el moment que el partit se’ns ha posat difícil els nanos han tingut caràcter, intel·ligència i actitud per donar-li la volta!!\nCADET B – 1R ANY\nBÀSQUET GIRONA 93 – 19 CEB GIRONA\nPartit complicat, però sembla que avui no sortim acollonits al primer quart, trobem bones sortides d’atac i movem la bola, en defensa robem algunes pilotes. El partit podia ser competit, però al final del primer període ja comencem a abusar del bot i a perdre pilotes que donen contraatacs al seu favor, a més a més, ells ja comencen a encertar triples i agafen diferència.\nDegut als desequilibris generats amb l’1c1 trobaven els espais per triples deslliurats que no perdonen.\nAcabem la mitja part i només hem anotat 11 punts, 9 al primer quart i 2 al segon. Sortim al tercer quart i seguim igual, només aconseguim anotar 2 punts i ells anoten a base de triples i boles robades per pèrdues de pases fluixos i per abús del bot.\nL’últim quart no millora gaire però millora, movem més la pilota en atac i trobem més espais, encara que en defensa seguim més o menys en la mateixa línia.\nINFANTIL A – PREFERENT B\nBÀSQUET GIRONA 73 – 53 CEB GIRONA\nPartit on hem aconseguit iniciar amb un ritme perfecte, amb bona defensa i un atac on tots els jugadors estaven connectats i coordinats. Hem fet un molt bon joc contra un equip bastant superior físicament que ens ha permès acabar la primera meitat del partit +3 en el marcador. Abans d la mitja part hem jugat contra un equip amb qui podíem competir, però després hem passat a jugar contra 2 equips. Contra l’equip rival i contra nosaltres mateixos. Ha sigut un partit de 5 contra 10, com si cada jugador s’hagués d’enfrontar a un 2c1 constant. L’equip rival no ha canviat en tot el partit, però nosaltres després de la mitja part hem fet un canvi de xip. Hem passat de jugar amb confiança i seguretat a jugar amb por, sense comunicació, ha reduït la intensitat i l’agressivitat i la confiança i la seguretat han desaparegut. Durant el 3r i 4t quart ens ha castigat molt el rebot ja que la diferència d’alçada no perdona, fet que no s’ha notat tant durant el 1r i el 2n quart. Un cop més, el que ens falla és la constància en la intensitat però també en la seguretat, confiança i motivació. La condició física és decisiva en alguns partits però l’estat anímic i mental ho és en alguns altres.\nAra toca centrar-se en la jornada següent on es jugarà la tornada d’aquest partit.\nINFANTIL B – NIVELL A\nBÀSQUET VILAFANT 90 – 54 CEB GIRONA\nNo hem jugat un bon partit. El primer quart sí que ha sigut bo i teníem les eines i la capacitat de treure un gran partit però al segon quart hem desaparegut. Tot i haver vist que el bon treball era efectiu contra el nostre rival, ho hem deixat de fer bé pràcticament tot. No hi ha hagut manera de retrobar-nos fins l’últim quart.\nMINI NEGRE – NIVELL A\nCEB GIRONA – UNI GIRONA\nPartit amistós avui entre Mini Negre i Mini femení Geieg-Uni. Partit contra un rival que ens ha posat les coses difícils per la seva intensitat i bon tir exterior. L’inici del partit ha sigut horrible, on hem sortit tous i poc mentalitzats per jugar contra un equip fort i lluitador. Tot i així ens hem refet i a partir de millorar la defensa de l’1×1 i el rebot, hem aconseguit treure millors transicions ofensives i jugar més fluids en atac. Sortim contents perquè aquest partit ens ha servit per veure que s’ha d’estar tot el partit intens i concentrat, que sinó et poden passar la mà per la cara.\nAgrair l’ajuda d’en Toni Espinosa, en Jon Charneco, l’Aina Charneco i l’Adrià Rodriguez, que han col·laborat per fer possible aquest partit amistós. Gràcies a tots!\n© 2021 Club Escola Basquet Girona


Fitxa 6966/3Darrera versió: 05.10.2017\n'augmentar en un 15 %', 'augmentar d'un 15 %' o 'augmentar un 15 %'?\nVerbs amb complements de mesura\nEls verbs augmentar, disminuir o minvar poden portar un complement de mesura que indica una quantitat. Aquest complement pot anar introduït per les preposicions en o de, o bé sense preposició. Per exemple:\nVa invertir en borsa i els seus estalvis han augmentat en un 15 %.\nVa invertir en borsa i els seus estalvis han augmentat d'un 15 %.\nVa invertir en borsa i els seus estalvis han augmentat un 15 %.\nEs preveu que el PIB disminuirà en un 1,3 % el proper semestre.\nEs preveu que el PIB disminuirà d'un 1,3 % el proper semestre.\nEs preveu que el PIB disminuirà un 1,3 % el proper semestre.\nEn canvi, en els verbs que expressen un augment o una disminució gradual de l'assoliment d'un estat, com créixer, engreixar-se o aprimar-se, el complement de mesura no va introduït per cap preposició. Per exemple:\nEl pediatre diu que ha crescut tres centímetres des de l'última visita.\nAquest estiu m'he engreixat dos quilos.\n'guanyar per' o 'guanyar de'? 'perdre per' o 'perdre de'? Verbs amb complement de mesura


Butlletí número 616 (dijous 01/03/2012) - Continguts triats i enviats per Eugeni S. Reig\n1) Eugeni S. Reig - Dolços típics d'Alcoi: els pastissets de moniato\n2) Joan Tudela - Allò que no se sol dir de la normalització\n3) J. Leonardo Giménez - Ecara com!\n4) Màrius Serra - Cap?\n5) Maria R. Mariné - Problemes domèstics\n6) Núria Puyuelo - Masculins i femenins alhora\n7) Pere Campí - Ja no li faré més el salt\n8) Art per pagar les multes per TV3\n9) Vaga de fam per la llengua a Mallorca\n10) No al tancament de TV3 per satèl·lit\n11) 500 raons per parlar català, de David Pagès i Cassú\n12) Demà en InfoMigjorn Cap de Setmana\nArticle publicat en EL PUNT dilluns 20 de febrer del 2012\nDolços típics d'Alcoi: els pastissets de moniato\nSón pastissets farcits de pasta de moniato.\nIngredients per a fer la pasta de moniato\n- 1 kg de moniatos blancs (els moniatos de color carabassa no són adequats)\n- canella i corfa de llima ratllada\nIngredients per a fer la pasta dels pastissets\n- 3 gotets d'oli d'oliva\n- 2 gotets d'anís\n- 1 gotet de mistela\n- corfa de llima ratllada\n- sucre (al gust)\n- farina (la que admeta)\nPrenem els moniatos, els pelem, els rentem i els posem en una olla amb aigua. Posem l'olla a foc fort i, quan alce el bull, reduïm el foc al mínim i deixem que bulla durant una hora o una miqueta més. En acabant traiem els moniatos, els esclafem ben esclafats amb una forqueta, afegim el sucre i ho barregem ben barrejat. Ho introduïm en un perol més ample que alt i ho portem al foc. Quan vejam que agafa temperatura comencem a remenar-ho constantment amb una paleta o una cullera de fusta a fi que no s'agarre al fons del perol. Afegim una miqueta de l'aigua de bollir els moniatos a fi que la pasta es faça més melosa. Continuem remenant i hi afegim la canella i la corfa de llima ratllada. No hem de parar de remenar fins que la pasta adquirisca la textura d'una confitura. En eixe moment la pasta, que haurà pres un color daurat molt bonic, s'apegarà a la paleta i, al remenar, sentirem com un clac clac. Ja tenim feta la pasta de moniato per a farcir els pastissets.\nPer a fer la pasta de fora col·loquem la farina en un recipient, fem un clotet i posem el sucre al voltant. Aboquem l'anís i la mistela en el clotet i calfem l'oli. Quan l'oli està calent, l'afegim a poquet a poquet en el clotet i anem barrejant-ho tot amb una forqueta. Després se li afig la corfa de llima ratllada i es pasta amb les mans. Es fan una mena de coquetes redonetes d'uns 10 o 15 centímetres de diàmetre. Es posa una cullerada de pasta de moniato al bell mig de cada coqueta i es doblega donant-li forma de mitja lluna. Es pinta la cara visible dels pastissets amb clara d'ou i se'ls posa per damunt un polsim de sucre i de canella. Es couen al forn a uns 170 ºC durant 20 minuts i ja tenim fets els pastissets de moniato. Bon profit.\nPublicat en el diari digital laMalla.cat dilluns 20 de febrer del 2012\nAllò que no se sol dir de la normalització\n(Publicat al Diari de Barcelona el 30 d'abril del 1992)\nMilan Kundera diu que “és en el moment de la fi (de la fi d'un amor, de la fi d'una vida, de la fi d'una època) que el temps passat es revela de sobte com un tot adoptant una forma lluminosament clara i acabada”. El mal és que no podem rebobinar la màquina del temps, tornar als escenaris del passat i canviar les coses. L'únic temps real, productiu, lliure és el present. Hem de caminar una mica a les fosques, pel present, però no existeix cap altra manera d'avançar, de viure. I el català viu ara un dilema decisiu. Ja el va assenyalar Lluís V. Aracil l'any 1965: “El dilema és entre, d'una banda, la substitució i l'extinció i, de l'altra, la normalització, l'èxit de la qual depèn de molts factors clarament extralingüístics”.\nSi tot plegat és cert, i ho és: no desmentirem ara la saviesa vital del novel·lista Kundera ni la saviesa científica del sociolingüista Aracil, la manera més digna de debatre un tema –la normalització lingüística, per exemple– és centrar-nos en el present i parlar-ne més aviat amb modèstia, sense fer el setciències, perquè l'època actual del català no la podrem veure de forma lluminosament clara fins que no haurà acabat, perquè la nostra llengua s'haurà normalitzat del tot o perquè s'haurà extingit sense remei.\nÉs justament el que fa el llibre que acaba de publicar Josep M. Aymà, titulat Allò que no se sol dir de la normalització lingüística, i editat, és clar, per Empúries, que no para de fer arribar a les llibreries obres sobre llengua. I que duri.\nEl llibre de Josep M. Aymà té, a més, un altre mèrit i és que hi toca, o sigui, que té un gran sentit de la realitat. L'autor és funcionari en excedència de la Direcció General de Política Lingüística i, tot i que és una veu personal que parla des de la llibertat, es nota l'esperit pràctic característic del qui ha treballat en la matèria sobre la qual opina. Els interrogants que planteja Josep M. Aymà són els que de debò fan al cas. A l'hora de trobar les respostes, de vegades l'encerta, de vegades no se'n surt i ho reconeix i de vegades s'equivoca molt.\nLa gran mancança de l'autor –i del llibre, de retruc– és el desconeixement de l'àmbit civil i, també, dels mecanismes de poder (de decisió, per tant). Josep M. Aymà una mica n'és conscient i demana auxili a les ciències socials per poder convèncer la gent. I no. És la societat i no pas les ciències socials que cal implicar i no pas convèncer. L'autor divideix les entitats entre les que tenen ànim de lucre i les que no en tenen, cosa absurda. La prova és que el més semblant a un banc és una caixa d'estalvis i el primer té ànim de lucre (reparteix dividends) i la segona no; i un gran hospital –públic, deficitari– funciona si fa no fa com qualsevol gran empresa. La distinció essencial hauria de ser entre les botigues i les petites i mitjanes empreses i els pagesos i els professionals autònoms, d'una banda, i les grans empreses –públiques o privades– de l'altra. Això ja ho ha explicat fa temps i bé l'economista nord-americà J.K. Galbraith. Sense una visió clara del món empresarial, de l'associacionisme, de les classes socials d'avui dia, de les generacions actuals, del territori, dels mitjans de comunicació, en fi, de la societat no se la pot fer participar amb èxit en la normalització.\nMalgrat aquesta gran mancança, molt freqüent entre els nostres normalitzadors professionals, el llibre de Josep M. Aymà és un material de debat decididament útil i interessant.\nA l'hora de rellegir aquesta columna meva de fa vint anys, penso que l'article d'opinió, que és un gènere d'intersecció entre el periodisme creatiu i la literatura d'idees, en última instància no és res més que una reflexió sobre un tema d'actualitat escrita amb un segell personal. El fet que sigui una reflexió diferencia l'article d'opinió dels gèneres cent per cent periodístics, que són informatius, com ara la notícia o el reportatge. El que el diferencia de l'assaig és el lligam amb l'actualitat i no pas l'extensió: un article llarg i un assaig breu poden tenir una extensió similar. El segell personal diferencia la feina de l'articulista de la tasca de l'editorialista: l'editorial ha de ser impersonal. D'altra banda, com podem classificar els articles? De mil maneres, certament. La pertinent ara i aquí, o sigui, l'any 2012 al bloc Anys d'aprenentatge, és aquesta: hi ha articles que poden rellegir-se perfectament vint anys després de ser publicats i n'hi ha que no. Els meus poden rellegir-se, modèstia a part.\nArticle publicat en el Levante-EMV divendres 17 de febrer del 2012\nHi havia un locutor que, radiant partits de futbol, deia, ara i adés, la locució “menys mal”, entre altres perles calcades i interferides del castellà. Per exemple, si un jugador contrari (entenent per contrari el de qualsevol equip no valencià) xutava a gol i el baló passava raspant qualsevol dels tres pals de la porteria, ell exclamava “menys mal que la pilota ha eixit fregant el pal dret (o l'esquerre o el travesser)”. O també, “El partit s'acaba amb empat, menys mal que el penal ha permés al València igualar l'encontre”. Eixa locució és un calc ben lleig del castellà “menos mal”, que només es pot fer des del desconeixement de la rica expressivitat de la nostra llengua, i denota un pèssim aprenentatge del valencià, que per a eixos casos té locucions ben genuïnes, per exemple “encara com”: “Encara com la pilota ha eixit fregant el pal”, “Encara com el penal ha permés al València igualar el partit”. També tenim les locucions sinònimes “encara sort”, “encara bo”, “sort que”, i en algun context, “encara gràcies”. Fa un pocs anys la més usual i popular, almenys en bona part del País Valencià, era “encara com”, que seguix sent la més habitual entre la gent de mitjana edat en amunt. Eugeni S. Reig, conscient de la seua reculada, la reivindica en el Valencià en perill d'extinció, amb dos significats, un d'ells amb el comentat ací de “sortosament, afortunadament”, exemplificat amb “De seguida que va tindre l'atac al cor el va vore el metge. Encara com!”. Si precisem més, esta locució, com les sinònimes, també significa que ‘el mal, el dany, la pèrdua, etc., ha sigut menor del que hauria pogut ser': “Ens pagaran una misèria, i encara com”, “L'incendi els va pillar dins de la nau i encara com pogueren eixir”. Els diccionaris, tradicionalment, s'han resistit a incloure esta expressió tan nostra i han preferit les esmentades “encara sort” i “encara bo”, però, a més del precitat lexicògraf, els diccionaris del SALT l'han inclosa amb tots els drets que fan al cas, encara com! I esperem que l'imminent Diccionari valencià normatiu de l'Acadèmia Valenciana de la Llengua també la incloga.\nPublicat en el suplement de cultura del diari EL PUNT AVUI dijous 23 de febrer del 2012\nUn dels mots més polisèmics del català és aquest monosíl·lab que només hauríem de perdre de tant en tant. La millor manera de mostrar-ne la polivalència és reproduir aquell embarbussament que fa “en cap cap cap el que cap en aquest cap”, que llueix la triple identitat adverbi-nom-verb. Al Pallars encara hi afegeixen un ús que va inspirar una curiosa endevinalla a l'escriptor Pep Coll: “Tots catalans ho fan amb els peus, però els pallaresos ho fem amb el cap. Què és?”. La resposta és la negació, perquè resulta que els pallaresos reforcen les frases negatives que jo faria amb pas (no ho sé pas) amb el cap, i diuen: no ho sé cap. Si m'hi encaparro, avui, és per convidar els lectors d'aquest suplement a visitar el web de micromecenatge Verkami.com, perquè fins al 3 de març encara poden ajudar a finançar (i obtenir un exemplar) del segon volum de la suggestiva Enciclopèdia paremiològica del cos humà de Víctor Pàmies. Aquest paremiòleg de Vallromanes ja va publicar mitjançant micromecenatge un primer volum amb dites sobre l'ull (Amb cara i ulls) i ara es proposa publicar En cap cap cap. Dites i refranys sobre el cap, amb vora 1.500 dites sobre el cap. Jo ja m'hi he apuntat, a l'espera que vagi baixant anatomia avall, cap al cor i més enllà.\nArticle publicat en el blog PUNYETERA LLENGUA divendres 17 de febrer del 2012\nMaria R. Mariné\nAquests dies he llegit més d'un cop que en l'última gala dels Grammy hi va haver dos moments estel·lars: el tribut de Jennifer Hudson a Whitney Houston i la reunió dels Beach Boys.\nNo us ha grinyolat res? I no parlo de si l'homenatge a la cantant va ser prou sentit o de si els nois de la platja comencen a ser granadets. Parlo dels anglicismes, dels false friends.\nEn principi, en català un tribut no és un homenatge, és una contribució, que pot ser pecuniària o simbòlica però sempre per complir un deure o una obligació. El tribute anglès sí que que té aquest valor d'expressar respecte o admiració cap a algú.\nLa penetració en el català d'aquest últim sentit ha sigut tan suau que ni ens en hem adonat. I no només per parlar del món anglosaxó. Ja fa uns anys que es va editar El tribut a Sopa de Cabra, i al mercat també n'hi ha de dedicats a Umpah-pah i Antònia Font. Tenim grups que es defineixen com a bandes tribut i fins i tot s'organitzen nits de tributs. I ningú hi paga més impostos dels que toquen.\nCom passa sovint, segurament aquest tribut que vol dir homenatge primer s'ha fet un lloc al castellà (tot i que la RAE tampoc no recull cap significat equivalent a homenatge dins l'entrada tributo) i del castellà ha passat al català.\nEl cas de reunió és semblant. En anglès reunion manté el sentit etimològic de re- + union. Vol dir, per tant, tornar a unir, el nostre retrobament. La potència de l'anglès fa que reunió llisqui cap a aquest sentit. I ara molts parlen de La piel que habito com de la reunió de Pedro Almodóvar i Antonio Banderas.\nEn textos especialitzats els lectors ja estan avesats a trobar-se aquesta terminologia, que en aquell àmbit té un valor gairebé d'argot. Però en un registre estàndard formal dirigit a un públic ampli pot comportar seriosos problemes de comprensió. Com els comporta, per exemple, dir que el Barça ha guanyat totes les competicions domèstiques o que aquest mes els vols domèstics han baixat.\nSense correctors, les pàgines d'economia estarien plenes d'estadístiques del mercat domèstic. En anglès, domestic, a part dels significats relacionats amb la llar que té el nostre domèstic, també vol dir que passa dins de les fronteres d'un país. Per això parlen de domestic flights, domestic market, domestic policy, etc.\nSi ja hem fet tributs a molts grups musicals i les reunions de velles glòries comencen a estar a l'ordre del dia, qui sap si aviat també parlarem dels afers domèstics d'Artur Mas. Espero que no arribem a aquest extrem.\nEl Punt Avui. Edició Nacional 21-02-2012 Pàgina 37\nMasculins i femenins alhora\nSabíeu que el color pot ser femení? Jo ho vaig descobrir fa pocs dies llegint un text de Carles Soldevila que deia “el canapè folrat de vellut, sense pèl, d'una color pansida". Vaig cercar-ho i vaig trobar que color forma part d'un grup de substantius abstractes acabats amb -or que admeten els dos gèneres, el masculí i femení, tot i que el femení s'usa més aviat en la llengua literària i correspon a la forma que s'utilitzava en català antic. D'aquest grup també en formarien part amor, rumor, sabor, temor i dolor, entre altres. Ara bé, aquesta sèrie de substantius no es poden confondre amb alguns noms que acaben també en -or i que només són femenins, com ara olor, calor, esplendor, resplendor, suor i verdor, tots ells masculins en castellà.\nHi ha alguns altres noms que accepten tant la forma femenina com la masculina i que tenen el mateix significat, com són aviram, vessant –excepte quan és el pendent d'una muntanya, que només és masculí– crisma, mar, rentaplats, serpent –serp però és femení– i art, que generalment s'usa masculí quan és singular i femení en plural (“és un art figuratiu” i “es dedica a les arts gràfiques”). Per tant, podem dir que se'ns ha espatllat el rentaplats o la rentaplats i que entremig d'Europa i Àsia hi ha el mar Caspi o la mar Càspia.\nFinalment trobem també diferències dialectals. És el cas del fel i el fred, que ens alguns parlants són la fel i la fred.\nArticle d'opinió publicat en ElSingulardigital.cat\nJa no li faré més el salt\nSegons dades de l'Enquesta d'Usos Lingüístics de Catalunya (2003), més del 70% dels catalanoparlants canvien de llengua quan parlen amb algú que no ho fa en català. Per què? Es diu que és degut a la repressió que ha patit la llengua catalana durant més de tres segles, que ha fet que hagin arrelat una sèrie d'hàbits que impedeixen a molta gent l'ús normal i desacomplexat del català, i que els porten a practicar la submissió lingüística (per “deferència” o per “cortesia” es passen al castellà).\nSigui com sigui, l'actitud de canviar de llengua afecta negativament les possibilitats de les persones nouvingudes. Amb aquest hàbit lingüístic privem els nous catalans i catalanes d'accedir al nostre àmbit cultural, posant la barrera més severa perquè deixin de ser estrangers a casa nostra: la llengua.\nMolts cops m'han fet comentaris del tipus que la llengua i cultura catalanes estan en perill per culpa dels “immigrants” (sisplau, eliminem d'una vegada aquesta paraula), comentaris que moltes vegades m'han vingut d'amics amb els quals he compartit estones als bars i he comprovat, amb perplexitat, com demanaven un café con leche perquè la cambrera els semblava que era sud-americana.\nCom ja he comentat en algun altre article, res no ens ha de fer pensar que el nostre interlocutor no entén el català (segons dades estadístiques, el percentatge de persones que viuen a Catalunya i no entenen el català és baixíssim). A més, hi ha també dades que ens indiquen que els nouvinguts tenen la voluntat d'aprendre'l: el nombre de persones d'origen estranger inscrites als cursos del Consorci per a la Normalització Lingüística, per exemple, no para d'augmentar any rere any.\nAixí, ens trobem amb la paradoxa que a “aquestes persones que posen en perill la nostra llengua” (malgrat que demostren que la volen aprendre) els passa que quan surten al carrer la gent els l'amaga, «com si fos un tresor que no es pogués compartir». M'ho diu l'Oumar, periodista d'origen senegalès, que parla set idiomes i que és director d'una revista adreçada als catalans d'origen africà: «jo vaig tenir la sort que un company de feina, des del primer dia, em va parlar en català. Gràcies a ell l'he pogut aprendre i practicar-lo, i ara fins i tot l'he incorporat a la meva revista». L'Oumar va estar de sort. No així l'Elsa, catalana d'origen bolivià, que més d'alguna vegada m'ha dit que no parla en català perquè no pot fer-lo servir amb ningú. No cal dir que les seves possibilitats de progressar a Catalunya es veuen seriosament afectades per culpa de l'actitud discriminatòria de molts catalans: aquests, en amagar-li la llengua (potser perquè té la pell més fosca, potser perquè els deu semblar que no és prou intelligent) impedeixen que l'aprengui i, per tant, que la pugui utilitzar, per exemple, per millorar laboralment (recordeu que saber el català és imprescindible per accedir a moltes feines i que, en qualsevol cas, és un mèrit que moltes vegades es té en compte).\nMireu, jo em proposo un objectiu per al 2008: mantenir-me fidel a la meva llengua, no fer-li més el salt. No ho faig pel català. Ho faig per als qui arriben a casa nostra, com una mostra de la voluntat que tenim els catalans d'acollir-los (no ens vanem, tot sovint, que Catalunya té aquesta virtut?). Si feu com jo, i parleu sempre i amb tothom en català, fareu saber al vostre interlocutor que el considereu com un dels nostres, i que voleu que participi, en igualtat de condicions, en la construcció d'una societat més oberta, justa i inclusiva.\nEl Punt Avui. Comarques Gironines 24-02-2012 Pàgina 61\nEl Punt Avui. Edició Nacional 24-02-2012 Pàgina 61\nArt per pagar les multes per TV3\nMés d'un centenar d'artistes s'uneixen a la defensa de TV3 al País Valencià\nEl president d'Acció Cultural del País Valencià (ACPV), Eliseu Climent, va presentar ahir a València l'exposició Art en acció, que recull les obres donades a l'entitat per més d'un centenar d'artistes del país de renom internacional i que es posen a la venda per contribuir al pagament de les multes que li va imposar el govern valencià per les emissions de TV3 en aquest territori.\nTres sancions una de 100.000 euros i dos més de 300.000 euros cadascuna que incloent-hi penalitzacions i interessos de demora ascendeixen a més de 900.000 euros. De moment, ACPV n'ha aconseguit pagar 453.000 i ampliar el termini, fins al 2015, per abonar la resta. Li han embargat, però, els casals Jaume I de Castelló, Ontinyent i Alacant.\nLes obres cedides es venen a preus que oscil·len entre els 100 euros les més barates i els 40.000 de la més cara, una d'Andreu Alfaro. Climent va agrair la “solidaritat” dels artistes col·laboradors.\nPublicat en tribuna.cat dijous 23 de febrer del 2012\nVaga de fam per la llengua a Mallorca\nPublicat en el llibre 500 raons per parlar català, de David Pagès i Cassú (CCG edicions, Girona, 2011, pàg. 38).\n88. El fet de ser català m'ha tornat més sensible al problema de la llengua i la identitat dels indis i m'ha ajudat a no caure en l'imperalisme cultural.\nBisbe català al Brasil\n1) Eugeni S. Reig - calveres rotllades amb bufanda\n2) Albert Jané - Sobre I'ús dels pronoms forts\n3) Antoni Llull Martí - Noms de coses procedents de noms de persona\n4) Pau Vidal - garró\n5) Pere Ortís - La parla de l'Urgell (Adagis. Lletra O)\n7) Lluís Barberà i Guillem - El present prepara el futur: La importància dels mestres en el futur de la llengua\n8) Josep Ruaix i Vinyet - Paraules sobre paraules\n9) David Paloma - El volum que té més mapes\n10) Ramon Sangles i Moles - Anar de cara al gra


Com reportar errors a un programador – Miquel Serrabassa\nCom reportar errors a un programador\nFent webs i eines informàtiques, solc trobar-me amb usuaris que tenen algun problema utilitzant-les. Aquests problemes es poden classificar en dos grans tipus: els que són deguts a un error de programació i els que estan provocats per algun ús incorrecte per part de l’usuari. Malgrat tot, normalment tot el comentari que rebo és que alguna cosa “no va”, i això m’obliga a fer diverses proves gastant força més temps en localitzar el problema concret que en buscar-li una solució.\nÉs per això que normalment, abans de posar-me a mirar el problema en qüestió, demano més informació a qui s’ha posat en contacte amb mi, a base de preguntes més concretes. Amb el temps, molts d’aquells amb qui més hi parlo per aquests errors ja s’han acostumat a enviar-me directament aquelles dades que em poden ser útils, que voldria resumir a continuació. En general, faré referència a entorns web, però moltes també poden ser aplicables a programes o aplicacions.\n– El més important de tot: assegura’t d’haver reiniciat l’ordinador (o el mòbil) per comprovar si l’error desapareix així. Apagar-lo i tornar-lo a engegar és la solució en més casos dels que us podríeu imaginar.\n– Una aproximació, el més concreta possible, a l’hora en què s’ha detectat l’error per primer cop. Sovint, als programadors ens ajudarà a fer un seguiment de les dades o a determinar possibles causes.\n– Apartat concret on es detecta el problema. Si és possible, amb l’adreça URL que apareix a la barra superior del navegador.\n– Funcionalitat concreta que està fallant: clic en un botó, escriure en un camp de text, un enllaç que no funciona, una imatge que no es veu…\n– Comportament desitjat que no es compleix, amb una breu explicació del què l’usuari espera que passi i no succeeix.\n– Si és aplicable, una captura de pantalla. A la definició de screenshot de la viquipèdia en anglès hi trobareu explicacions per fer-ho en moltes plataformes diferents.\n– Informació tècnica de l’usuari\nSistema operatiu i versió\nVersió de l’aplicació o el navegador en què es troba l’error i si en alguna altra versió és correcte\nTipus de connexió de l’usuari i adreça IP, si és en entorns web\nDispositiu amb què falla per saber si és en mòbil o ordinador…\nOpcionalment, en casos més concrets, podem saber fàcilment la versió d’Android, la mida del navegador, la cadena d’informació que l’identifica,…\n– Si l’usuari ha fet més proves, una breu esquematització, tenint en compte els criteris utilitzats per fer-les. Per exemple, si falla la inserció d’un producte a un catàleg en determinades condicions, identificant aquells valors que s’han escrit de forma diferent o arxius adjunts que s’hi han inclòs; o si no es detecta una contrasenya, proves amb majúscules i minúscules o utilitzant valors que es saben incorrectes per valorar quin missatge d’error mostren.\nSi puc disposar d’entrada de part d’aquesta informació, el procés de resolució sempre serà més ràpid, ja que podré intentar reproduir directament l’error i estalviar-me tot el temps de proves diverses mentre em funciona tot correctament i he d’intentar fer fallar allò que vaig programar intentant precisament que funcionés, que sol ser un procés complicat, com quan intentem corregir quelcom que hem fet nosaltres i ens és més complicat que trobar els errors aliens.\nConsells com aquest m’han estalviat, a mi i de ben segur a molts desenvolupadors, molt temps en proves, a la vegada que ens ajuden a no cometre errors semblants si és cosa de la programació, o en poder respondre més ràpid si es tracta d’un error de l’usuari, amb instruccions més concretes sobre com fer-ho correctament.\nUna resposta a “Com reportar errors a un programador”\nInbox Zero: l’optimització del temps | Entre silencis… ha dit:\n4 d’abril de 2014 a les 9:27\n[…] D’això ja en vaig parlar fa uns dies en un apunt: Com reportar errors a un programador. […]


LLOP i BAYO, Francesc; MARTÍN NOGUERA, Francesc Xavier - Metodologia dels inventaris de campanes\nInventaris de Campanes\nLes dades s'ajusten al model de fitxes proposat per la Llei del Patrimoni Històric Espanyol. La fitxa inclou una part escrita i una gràfica.\nLa part escrita es composa de:\nTítol o denominació\nCal indicar els diversos noms de la campana, tant epigràfics com tradicionals. En altre cas cal posar "campana (1)", numerant de menor a major diàmetre, segons el conjunt de cada campanar.\nCal indicar el nom legal del municipi. En el cas de ser una entitat menor cal posar el nom de la població, i el de l'entitat menor en la descripció de l'edifici.\nEdifici o Direcció\nCal indicar el nom de l'església, parròquia, ermita, ajuntament o altre edifici on es troba la campana inventariada, afegint a més, si cal, el nom de l'entitat menor on es trobe.\nCal identificar l'autor de la campana, segons l'epigrafia i marca de fàbrica. En cas de certesa, es podrà assignar un possible autor, indicant en les notes que es tracta d'una adscripció, segons les característiques físiques de la campana.\nIndicar l'any de fosa de la campana. En cas d'adscripció, afegir "ca" després de l'any : "1950ca"\nCal prendre tres mesures bàsiques en cm: diàmetre (mesurat horitzontalment a l'autor de la fitxa), gruix de la boca de la campana i altura (sense anses). El diàmetre ha de ser el més exacte possible ja que permet calcular aproximadament el pes de la campana.\nEl pes aproximat es calcula per la coneguda fórmula (diàmetre en metres)3 x 579 (constant). És a dir, per a una campana de 100 cm seria 1,00 x 1,00 x 1,00 x 579 = 579 quilos. Per a una de 39 cm seria 0,39 x 0,39 x 0,39 x 579 = 34 quilos aproximadament.\nTruja o jou de la campana\nCal descriure la truja o contrapès de la campana, ja que en forma part important (des d'un punt de vista acústic). Cal indicar si és de fusta o metàl·lic, i l'autor o model si és identificable.\nSi és manual cal indicar com es fa sonar, si es volteja amb corda o a mans i si es repica o no. Si funciona elèctricament cal indicar si repica o volteja, i les característiques de la instal·lació: motors continus o d'impulsos, fabricant i instal·lador. Cal afegir si la instal·lació té manteniment i la persona o empresa que el realitza.\nDels mecanismes s'indicarà la posició: (03) dreta, (09) esquerra: "(03) motor d'impulsos (09) electromall"\nCal valorar l'estat de la campana i de la instal·lació. Del batall cal indicar la subjecció i si colpeja en el lloc adient. El mateix cal dir dels electromalls interns o externs.\nEpigrafia i decoracions\nCal dividir la campana en parts, per ubicar l'epigrafia o inscripcions i les decoracions. Des de dalt a baix H ("muscle"), T ("terç"), M ("medi"), MP ("medi peu"), P ("peu"). Respecte a la ubicació, es situaran les distintes parts en l'esfera d'un rellotge.\nCal indicar l'epigrafia, transcrivint-la amb integritat, sense desenrotllar les abreviatures, i marcant el canvi de línia amb una barra " / ". Les inscripcions aniran entre cometes: "ANY 1998". De manera especial cal transcriure la data amb els signes utilitzats realment (com ara "ANY ISIS" en compte de "1515"). En el cas d'haver-hi un signe de separació es pot posar "# " o bé " ✱ ", en tot cas amb un espai davant i un altre darrere.\nA continuació, entre parèntesi, es pot indicar el tipus de lletra: C (capital), m (minúscula), G (gòtica); H (humanística), R (rodoneta), I (industrial)...\nEls relleus i altres decoracions aniran descrits entre parèntesi, i precedits de les lletres que els ubiquen en la campana. També hi poden figurar les dimensions. La marca de fàbrica, en el cas que hi haja, anirà precedida de (marca de fàbrica) i de la seua transcripció íntegra.\nS'esmentarà la bibliografia existent.\nTotes les condicions de seguretat, accessibilitat, inclòs estat de conservació dels diversos elements que conformen la campana i els seus accessoris.\nCal indicar la titularitat real i no la genèrica (Església Catòlica, Municipal...) indicant el nom de la institució titular de les campanes.\nEs proposarà l'interés (i conseqüent protecció legal) en un dels apartats següents)\nBIC (fins a 1700). Cal incoar expedient per declarar la campana Bé d'Interés Cultural. En cas de trencament només pot ser soldada. Pot ser reemplaçada per una rèplica.\nInventari General (entre 1701 i 1850). Cal incoar expedient per incloure la campana en l'Inventari General de Béns Mobles. En cas de trencament només pot ser soldada. Pot ser reemplaçada per una campana de distinta afinació.\nPosteriors a 1850: campanes interessants. Pot refondre's en cas de trencament després de documentar-la.\nSi conserva la instal·lació original o si ha segut modificada\nEls autors, si són diversos, per l'ordre alfabètic de cognoms. En tot cas, cognoms i noms separats per punt i coma.\nData real de la presa de dades (no de reomplir la fitxa).\nPart gràfica i sonora\nLa part gràfica i sonora es composa de:\nCroquis de conjunt\nEl croquis indica la posició de les campanes en la seua ubicació, numerant-les de menor a major. Amb les mesures aproximades de finestres i murs del campanar i l'accés a la sala. El dibuix es posarà orientat, és a dir amb el nord cap a dalt.\nTantes com siga possible per documentar l'epigrafia, les decoracions i l'estat de conservació del conjunt. Al menys dues de cada campana: una de conjunt i un altra de detall així com dues del campanar, una de conjunt i un altra de l'interior. La possibilitat de fer innumerables fotografies digitals substitueix molt favorablement a l'ús anterior de calcs o vídeos per documentar la campana.\nEn allò que siga possible cal documentar tota la campana, fins i tot les actuals. Documentar vol dir disposar d'uns documents (gràfics o altres) que permeten verificar, revisar i contrastar la documentació indicada en la fitxa.\nCal fer una fitxa per cada campana i una del campanar amb el croquis del conjunt.\nLLOP I BAYO, Francesc; MARTIN NOGUERA, Francesc Xavier (Document original 12-02-1998) - (Revisió 10-09-2011)\n© LLOP i BAYO, Francesc; MARTÍN NOGUERA, Francesc Xavier (2011)


Com mostrar o amagar barra de desplaçament horitzontal i vertical a Microsoft Excel?\nPodem desplaçar-vos pel full de treball actiu amb la barra de desplaçament horitzontal a la part inferior i la barra de desplaçament vertical al costat dret per defecte. Aquí us mostrarem alguns consells per activar o desactivar les barres de desplaçament de les fulles de treball de Microsoft Excel.\nMostra o oculta barra de desplaçament horitzontal / vertical amb opcions d'Excel\nMostra o oculta barra de desplaçament horitzontal / vertical amb codi VBA\nMostra / oculta la barra de desplaçament horitzontal / vertical amb Kutools per a Excel\nDesplegueu fàcilment tots els fulls o intervals amagats amb diversos clics al quadern de treball actiu:\nSuposant que hi ha diverses fulls de treball ocults al llibre, o diversos intervals estan amagats en un full de càlcul, podeu mostrar fàcilment tots els fulls o intervals amagats amb diversos clics de la següent manera:\nActiva el Mostra tots els intervals característica de Kutools for Excel mostrarà tots els intervals en un full de treball actiu;\nActiva el Mostra tot el full oculta característica de Kutools for Excel mostrarà tots els fulls ocults alhora al llibre actual.\nHeu de configurar la configuració d'Excel a Opcions d'Excel quadre de diàleg, si voleu mostrar o ocultar la barra de desplaçament horitzontal / vertical en fulls de càlcul d'Excel.\nPas 1: feu clic al botó Dossier fitxa en Excel 2010 o una versió superior, o feu clic a la icona botó d'Excel 2007;\nPas 2: feu clic al botó opcions Botó;\nPas 3: a la Opcions d'Excel quadre de diàleg, aneu al Avançat categoria;\nPas 4: desplaceu-vos fins al Opcions de visualització d'aquest llibre secció;\nPas 5: comprovat o no seleccionat el Mostra la barra de desplaçament horitzontal opció i Mostra la barra de desplaçament vertical opció segons les vostres necessitats. Mostra la captura de pantalla:\nPas 6: fes clic OK. I obtindreu el resultat que vulgueu. Si les comprova, es mostrarà la barra de desplaçament horitzontal / vertical, si la desmarqueu, la barra de desplaçament horitzontal / vertical s'oculta.\nEl següent codi VBA també us pot ajudar a mostrar o amagar la barra de desplaçament horitzontal / vertical. Feu el següent:\nCodi VBA per ocultar la barra de desplaçament horitzontal i vertical:\nCodi VBA per mostrar la barra de desplaçament horitzontal i vertical:\n.DisplayHorizontalScrollBar = És veritat\n.DisplayVerticalScrollBar = És veritat\nPas 3: premeu la tecla F5 clau per executar aquest codi. I la barra de desplaçament horitzontal i vertical s'oculta o es mostra.\nMostra o oculta barra de desplaçament horitzontal / vertical amb Kutools per a Excel\nYOU pot mostrar o amagar la barra de desplaçament horitzontal / vertical en fulls de treball amb Excel View Options utilitat de Kutools for Excel.\n1: fes clic al Kutools > Mostra / Amaga > View Options. Mostra la captura de pantalla:\n2: a View Options quadre de diàleg, heu de fer el següent:\n(1) comprova o no controla la Barra de desplaçament vertical opció i Barra de desplaçament horitzontal opció segons les vostres necessitats\n(2) Si només voleu mostrar o amagar la barra de desplaçament en el full de càlcul actual, feu clic al botó Acceptar. Però si voleu mostrar o ocultar el scroolbar en tots els fulls, feu clic al botó "Aplica a tots els fulls"\nEl View Options permet mostrar o ocultar la majoria de configuracions de Microsoft Excel ràpidament, com ara Pestanyes internes, barra de fórmules, barra d'estat, finestres a la barra de tasques, línies de quadrícula, salts de pàgina, ceros de pantalla, barra de desplaçament vertical, barra de desplaçament horitzontal, fitxa de full, ... etc. S'estalviarà el temps a la recerca d'aquestes opcions quan necessiteu mostrar-les o amagar-les.\nMostra o oculta pestanyes del full\nMostra i oculta les línies de la quadrícula\nYeri · 3 years ago\nlisaf · 4 years ago


Juguem a buscar furros,i malfargats a "La nit als armaris" amb els alumnes de l'Institut Salvador Espriu, per Raquel Picolo\nEls mateixos alumnes em van suggerir una disposició en rotllana, per poder-nos veure les cares, i ja vaig veure que estaven sintonitzats. Només els havia preguntat quin conte de La nit als armaris els havia agradat més i si escrivien. No es va aixecar cap mà escriptora, però els companys en van delatar dues i, pel que vaig poder veure després, és molt possible que siguin més.\nAmb la seva professora, la Roser Campi, ja havien comentat el llibre a classe, especialment els tres contes que volia tractar amb més profunditat: El meu Adrià, Crac i Raviolis a la Toscana. Per majoria aclaparadora,Crac va ser el conte que més havia agradat. Els vaig parlar d’anècdotes i circumstàncies de la meva vida que apareixen, més o menys disfressades, a La nit als armaris. I com al llibre, a través de les successives narracions, es viatja des del Pirineu rural i oral a la ciutat moderna i escrita. Notava que em seguien, que no només havien captat perfectament la metàfora de l’adolescent que vivia a la capçada del salze sinó que entenien la figura del vell narrador pallarès que conta tots els contes del llibre, que escriu l’Adrià i que publica la Laura. Tres generacions, la de la terra i la tradició oral , la dels llimbs (ni ben bé de poble ni ben bé de ciutat) que escriu però no publica, i la jove de ciutat que estima el poble i publica sense problemes.\nLa Roser també els havia advertit que faríem un tast de taller d’escriptura creativa i ho esperaven. Com que veia que el vell Ton els despertava una certa simpatia, i és el personatge que parla més pallarès de tots (només al primer conte), els vaig proposar jugar amb algunes paraules que sortien en un fragment que vam llegir.\nVam jugar a crear personatges furros, malfargats i escolrits (podeu consultar el significat al glossari final de La nit als armaris). Els nois i noies van mostrar un domini total en l’ús, pautat i espontani, del pallarès. Em vaig sentir molt feliç de sentir que s’esfurriaven i que estaven escolrits. En tres línies van crear personatges força interessants.\nCrac, el conte que més els havia agradat, està protagonitzat per una a noia rebel i transgressora. Tocava una mica de joc transgressor per acabar. Els vaig proposar canviar el perfil d’un dels personatges del conteCrac, un canvi que provoqués una repercussió significativa en la protagonista i en la història. L’exercici va donar un ramat de propostes interessants i alternatives, algunes més incipients i d’altres totalment tancades.\nEns va agafar el timbre de canvi de classes capbussats en les noves històries que naixien tot buscant la nit pels armaris.\nLlegit 550 vegades\tDarrera modificació el Dimarts, 26 abril 2016 10:21


Girona UrbanSketchers: Uskathome, dibuixem des de casa\nA finals de desembre del 2019 les autoritats sanitàries xineses informaven l’OMS de la detecció de 27 casos de pneumònia d’origen desconegut a Wuhan, una ciutat xinesa de més d’onze milions d’habitants. El 7 de gener del 2020 s’identificava com a causant del brot un nou tipus de coronavirus: el SARS-CoV-2. El Covid-19 entrava així a formar part del nostre vocabulari més recent.\nActualment ja s'ha propagat en un centenar de països, ja és una pandèmia mundial, per això aquest dissabte 14 de març es va decretar l'estat d'alarma, i el diumenge el confinament.\nRecollir-nos i dibuixar.\nTenim temps i us proposem una trobada d'usk at home, trobada maratoniana, dibuixem des de casa no hi ha limit de dia ni d'hora, quan vulgueu i el que vulgueu, tot el que veieu des de casa i us vingui de gust dibuixar.\nAqui els primers dibuixos:\nMés dibuixos, aquest és de la Yaiza de 1o anys, des de la finestra de casa seva:\nUn altre dibuix df la Yaiza\nPublicat per Gironaurbansketchers a 18:46


Château de Francorchamps Stavelot Bèlgica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nrue du clozin 21 , Francorchamps, Stavelot, Bèlgica, 4970 - Veure al mapa\nMés informació sobre Château de Francorchamps\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Francorchamps, no busqui més enllà de Château de Francorchamps. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Château de Francorchamps, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, express check-in/check-out, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport, instal·lacions per a reunions i banquets són només algunes de les comoditats que fan que Château de Francorchamps sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, escriptori, mini bar, despertador, telèfon a cada habitació. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com platja privada, piscina exterior, esquí, billar, jardí. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Francorchamps, el Château de Francorchamps és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


≫ Comprar Llibre Santillana Web > Mejor Precio 2022\nHola al nostre web de llibre en català. Aquí podràs trobar diferents llibres de Amazon relacionats amb el llibre en català de la categoría Santillana. La lectura és una de les pedres angulars per tenir coneixement. Llegir, la lectura, és una de les millors habilitats que podem tenir. Ella ens acompanyarà al llarg de les nostres vides i permetrà que adquirim coneixement, i que entenguem el món i tot allò que ens envolta. També que puguem anar a qualsevol espai sense desplaçar-nos enlloc o que puguem ser la persona que vulguem ser per un moment. I és que llegir ens obre les portes del coneixement i dóna ales a la nostra inspiració i imaginació. Aquí pots trobar Llibre Santillana Web\n1 ≫ Comprar: Llibre Santillana Web\n2 ≫ Información sobre Llibre Santillana Web\n≫ Comprar: Llibre Santillana Web\n≫ Información sobre Llibre Santillana Web\nPrecio y opinión de Llibre Santillana Web\nLlibre Coneixement Del Medi 4 Primaria Santillana Pdf\nLlibre Catalana 1 Eso Santillana Descargar En Pdf Sidesare\nLlibre De Llengua Catalana 4T Ep Santillana\nFira Del.Llibre Infantil I Juvenil.Girona


Huckabee versus McCain\nAntoni Marimon | 19 febrer 2008\nL'atenció de bona part de l'opinió pública europea s'ha centrat molt, pel que fa a les eleccions primàries nord-americanes, en l'apassionant duel entre els dos candidats demòcrates, Barack Obama i Hillary Clinton. I és ben lògic, ja que ambdós candidats són molt renovadors i seria tot un revulsiu i un exemple per al món que una dona o una persona de color (de fet, un mulat, però als EUA basta ben poc per entrar a la categoria de «negre») arribassin a la presidència. D'altra banda, resulta obvi que molts d'europeus preferim un president demòcrata, amb el qual poder compartir un cert consens en temes com el benestar social, els drets de les minories, la llibertat individual i, evidentment, la política exterior. I des de Mallorca, no podem deixar d'oblidar que fou un demòcrata, Woodrow Wilson, qui va incloure el dret a l'autodeterminació dels pobles en la seva famosa declaració dels 14 punts pronunciada el gener de 1918.\nPerò mai no convé confondre el desig amb la realitat. I faríem molt malament en no prestar atenció també a les primàries nord-americanes, principalment per dos motius. En primer lloc, perquè, vist amb una certa perspectiva, s'ha de constatar una certa hegemonia electoral republicana. Així, si repassam les eleccions presidencials dels darrers quaranta anys, ens trobam amb aclaparadores victòries com la de Nixon el 1972 (61% del vot popular, quan els demòcrates no han aconseguit superar en aquest període el 50% de Jimmy Carter el 1976), i la de Reagan el 1984 (59% dels vots). Però també és cert que els escàndols, com els casos Watergate o Iran/Contra, en algunes ocasions han dilapidat aquest enorme capital electoral. D'altra banda, s'ha de destacar que les diferències entre els principals candidats republicans, McCain i Huckabee són, a priori, molt més importants que les que es puguin apreciar entre Obama i Clinton.\nEl senador per Arizona (des del 1987) John McCain representa tot un canvi en relació a l'administració Bush. Com a senador, sovint ha adoptat posicions independents i va esser un dels capdavanters en la lluita contra el canvi climàtic. A més, s'ha posicionat clarament a favor de la tradicional política nord-americana de portes obertes als immigrants i ha lamentat el tractament donat als presoners de guerra. En alguns d'aquests temes, no va dubtar en col·laborar amb senadors demòcrates com Edward Kennedy o Russ Feingold. Així, aquest veterà del Vietnam és el candidat preferit, entre les files dels republicans, del molt liberal i influent The New York Times. Aquest diari, en canvi, ha criticat despietadament d'altres candidats republicans que ja han abandonat la carrera cap a les presidencials. Així, Rudolph Giuliani seria un limitat i venjatiu polític que ha deixat una ciutat de Nova York fortament endeutada i s'ha aprofitat políticament del malson de l'Onze de Setembre del 2001. Pel que fa a Mitt Rommey, antic governador de Massachussetts, els seus continus canvis de posicionament, sempre cada vegada més a la dreta, el desacreditarien com a hipotètic president. El New York Times també desqualifica sense manies Mike Huckabee, un prevere baptista que parla d'un moderat cristianisme conservador però ha esdevingut un antiimmigrant radical i s'ha desacreditat a ell mateix quan ha intentat desacreditar l'esmentat Rommey pel fet d'esser de religió mormona.\nPerò l'afable i persistent Huckabee és l'únic que ha resistit l'empenta de McCain. I és que els conservadors radicals confien en ell i no donen suport a McCain, per molt que aquest darrer multipliqui els gestos cap als republicans més tradicionalistes. Huckabee continua marcant distàncies, sens dubte envalentonat pels seus èxits en el sud profund (Geòrgia, Alabama, Arkansas) el passat 5 de febrer i els més recents a Louisiana i Kansas. Així, Huckabee ha reiterat el seu compromís a favor d'esmenes constitucionals que eliminin l'avort i definesquin el matrimoni de manera excloent com una unió entre un home i una dona, dues qüestions a les quals McCain no s'han volgut comprometre. A més, Huckabee ha visitat recentment l'església del ja desaparegut prevere Jerry Falwell, fundador de la Majoria Moral, una entitat extremadament conservadora, i ha aprofitat per recordar la seva antiga amistat personal. En canvi, en una ocasió, McCain va qualificar aquest pastor d'«agent de la intolerància».Amb tot, el senador per Arizona sembla tenir totes les de guanyar, però Huckabee ha dit que continuarà la contesa fins al final. I és que els seus seguidors són autèntics creients que no tenen en compte els pragmatismes habituals en la vida política. Amb un home així a la presidència, fins i tot el mateix G. W. Bush ens podria arribar a semblar, al capdavall, un moderat.


Ball de cintes de Sitges\nBall de cintes.\nAgrupació de balls populars de Sitges.\nBall de cintes que es balla per la festa major de Sitges en honor a Sant Bartomeu els dies 23 i 24 d'agost i de Santa Tecla el 22 i 23 de setembre. És una versió del Ball de les cintes de les Preses (Garrotxa).\nPlaces i carrers de la població.\n23 i 24 d'agost.\n22 i 23 de setembre.\nBall de cintes format per un mínim de vuit noies i un noi. El ball té cinc tipus de passades: la bolangera, el 2/15, els galerons, el vermut i el ball pròpiament dit. A l'hora de fer el ball, les vetes vermelles es col·loquen a l'esquerra i les blaves a la dreta. Els compassos els inicien les blaves, les quals es van entrecreuant amb les vermelles. Al principi i al final del ball es marca el pas, el qual pot ser puntejat o espolsat (de sardana).\nVestuari: les noies porten brusa blanca, faldilla fins al genoll, mitges blanques, armilla blava o vermella segons la filera, una petita faixa també blava o vermella segons la fila i espardenyes de vetes blaves i vermelles. L'estaquirot o capità du camisa i pantalons blancs, armilla blava o vermella, faixa i espardenyes de vetes blaves i vermelles amb mitjons blancs. Les cintes que fan servir per ballar són de color blau i vermell.\nS'incorpora al seguici festiu de la població el 1982 a càrrec de l'Agrupació de balls populars de Sitges. És una versió del Ball de les cintes de les Preses (Garrotxa).\nFesta major en honor a Sant Bartomeu (22 i 23 d'agost).\nFesta major en honor a Santa Tecla (22 i 23 de setembre).\nMínim de 8 noies i 1 noi.\nSeguici festiu format pels elements i balls següents:bastons, cercolets, cintes, diables, gitanes, panderetes, pastorets, cabeçuts, castells, gegants americanos, de la vila i moros, drac i àliga.\nFesta Patrimonial d’Interès Nacional (CPF – FPIN)\nTaller de memòria oral: Tocs de campana a la vegueria del Penedès


El PSIB-PSOE destaca el nou temps de consens i diàleg que suposa l'acceptació de 40 esmenes de tots els grups parlamentaris al pressupost per 2016\ndes. 22 El PSIB-PSOE destaca el nou temps de consens i diàleg que suposa l'acceptació de 40 esmenes de tots els grups parlamentaris al pressupost per 2016\nEl Grup Parlamentari Socialista accepta 17 esmenes de Podem, 11 del PI, 9 del PP i 3 de Gent per Formentera\nLa portaveu del Grup Parlamentari Socialista, Pilar Costa, ha mostrat la seva satisfacció per l'acceptació per part dels partits del govern de 40 esmenes de la resta de grups polítics al pressupost per 2016. «Des de l'inici del debat de pressuposts podem dir amb satisfacció que s'accepten 17 esmenes de Podem, 11 del PI, 9 del PP i 3 de Gent per Formentera», ha detallat la socialista.\nEn aquest sentit, per Costa això és mostra «de diàleg i consens el fet d'haver acceptat tot allò que hagi pogut millorar el pressupost en matèries tan importants com salut, educació i medi ambient».\nPel que fa a les crítiques del PP, Costa ha recordat que «el 80% del total del pressupost va destinat a polítiques socials», i ha afegit que «mai és suficient quan hi ha tantes necessitats però és destacable que el govern tengui clares les seves prioritats, que són les persones i no els números».\nCosta també s'ha pronunciat sobre el recurs presentat pel PP a la mesa del Parlament per protestar contra la repetició d'una votació que va tenir lloc a la primera jornada del debat de pressuposts. La socialista ha qualificat de «lamentable» que el PP intenti forçar una cosa que clarament havia estat un error i una confusió a l'hora de votar una esmena. «No és la primera vegada que aquest Parlament repeteix una votació i tots aquells que ara es sorprenen seria bo que repassassin els casos que ja han ocorregut a Balears, a altres parlaments i fins i tot al Congrés i al Senat».\nFinalment, Costa ha insistit en què «la potestat de dirigir el debat del Parlament és de la presidenta de la cambra i si aquesta va considerar que estava justificat repetir la votació no s'hauria de fer una pataleta per intentar guanyar amb un recurs el que no s'ha guanyat en una votació».


Política de privacitat i cookies | restaurantmasnougirona.com\nRaó social: Restaurant Mas Nou 1895\nDomicili Social: Carretera Palamós km 1 – 17461 Campdorà – GIRONA (Spain)\nTelèfon: (+34) 972 217 043\nLa Política de Privacitat s’ha establert d’acord amb el Reglament europeu 2016/679, de 27 d’abril de 2016, relatiu a la protecció de les persones físiques pel que fa a el tractament de dades personals ia la lliure circulació d’aquestes dades, i amb la normativa espanyola aplicable en matèria de protecció de dades de caràcter personal.\nA l’facilitar-nos les seves dades, vostè declara haver llegit i conèixer la present Política de Privadesa, prestant el seu consentiment inequívoc i exprés a el tractament de les seves dades personals d’acord a les finalitats i termes aquí expressats.\nAquesta empresa podrà modificar la present Política de Privacitat per adaptar-la a les novetats legislatives, jurisprudencials o d’interpretació de l’Agència Espanyola de Protecció de Dades. Els termes continguts en aquest document de Política de Privacitat es veuran complementats, si escau, pel Avís Legal i la Política de Cookies en la mesura que siguin aplicables en l’àmbit de la protecció de les dades personals.\nL’empresa no té designat Delegat de Protecció de Dades.\n1.-Gestionar correctament la relació entre l’empresa i els seus clients i col·laboradors, procurant una correcta gestió administrativa. L’empresa es reserva el dret a realitzar les enquestes de qualitat que consideri oportunes a fi de conèixer l’opinió d’associats i col·laboradors.\n2.-Informar sobre activitats, accions i esdeveniments que, organitzats o no per l’empresa, puguin ser d’interès dels seus clients o col·laboradors, utilitzant per a això qualsevol dels mitjans físics i electrònics existents en l’actualitat i aquells que poguessin sorgir en un futur.\nLes seves dades personals es conservaran mentre es mantingui la seva vinculació amb l’empresa, prorrogant després durant el termini de temps requerit per llei. Pel que fa a la finalitat d’informar sobre nous activitats i esdeveniments que puguin ser del seu interès, les seves dades es conservaran mentre. No exerceixi el dret de supressió.\nDecisions automatitzades i elaboració de perfils. L’informem que no hi ha decisions automatitzades incloent l’elaboració de perfils.\nLa base jurídica per al tractament de les dades personals és la relació associativa que ens vincula amb els nostres associats i col·laboradors a l’efecte de dur a terme les finalitats abans descrites.\nLa cessió, per qualsevol mitjà, de dades personals propis implica que l’usuari manifesta haver llegit i acceptat expressament la present política de privacitat, i atorga el seu consentiment inequívoc i exprés a el tractament de les seves dades personals conforme a les finalitats aquí indicades.\nLes dades objecte de tractament són de les categories següents: Dades Personals identificatives (nom, cognoms, DNI, dades de contacte i veu); Dades de característiques personals (data naixement, edat, nacionalitat) i Dades econòmiques (bancàries). Així mateix, és objecte de tractament l’adreça IP i l’hora d’accés al formulari web de recollida de dades.\nDins del nostre compromís per garantir la seguretat i confidencialitat de les seves dades de caràcter personal, l’informem que s’han adoptat les mesures d’índole tècnica i organitzatives necessàries per garantir la seguretat de les dades de caràcter personal i evitar la seva alteració, pèrdua, tractament o accés no autoritzat, tenint en compte l’estat de la tecnologia, la naturalesa de les dades emmagatzemades i els riscos a què estiguin exposats, segons l’Art. 32 del Reglament europeu 2016/679.\nSi és el cas, les dades se cediran exclusivament als òrgans de l’Administració pública i als jutjats i tribunals de justícia quan la cessió sigui d’obligat compliment, i a entitats bancàries en relació a la gestió de cobrament de les quotes d’associat i/o aportacions voluntàries.\nNo es preveu transferència internacional de les seves dades.\nQualsevol interessat té dret a obtenir informació sobre si estem tractant dades personals que li concerneixin, o no. Les persones interessades tenen dret a accedir a les seves dades personals, així com a sol·licitar la rectificació de les dades inexactes o, si escau, sol·licitar la seva supressió quan, entre d’altres motius, les dades ja no siguin necessaris per als fins que van ser recollides. En determinades circumstàncies, els interessats podran sol·licitar la limitació del tractament de les seves dades, en aquest cas únicament els conservarem per a l’exercici o la defensa de reclamacions. Per motius relacionats amb la seva situació particular, els interessats podran oposar-se a el tractament de les seves dades. El responsable de l’arxiu deixarà de tractar les dades, excepte per motius legítims imperiosos, o l’exercici o la defensa de possibles reclamacions.\nD’acord amb la legislació vigent té dret a sol·licitar l’accés a les seves dades personals, a sol·licitar la seva rectificació o supressió, a sol·licitar la limitació del seu tractament, a oposar-se a el tractament, a la portabilitat de les dades i a tots els altres que reconeguin legalment.\nPer exercir els seus drets ha de dirigir-se al responsable, sol·licitant el corresponent formulari per a l’exercici de el dret triat. Opcionalment, pot acudir a l’Autoritat de Control competent per obtenir informació addicional sobre els seus drets. Les dades de contacte per a l’exercici dels seus drets són el telèfon (+34) 972 217 043 i el correu electrònic: restaurantmasnou.1895@gmail.com – Recordeu acompanyar una còpia d’un document que ens permeti identificar-lo.\nConsentiment per a l’enviament de comunicacions electròniques\nAixí mateix, i d’acord amb el que estableix la Llei 34/2002, de 11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i de Comerç Electrònic, mitjançant completar el formulari de recollida de dades i marcant la corresponent casella «Estic d’acord amb el enviament de comunicacions electròniques » està atorgant el consentiment exprés per a que li enviem a la seva adreça de correu electrònic, telèfon, fax o un altre mitjà electrònic informació sobre la nostra empresa.\nAquesta Política de cookies explica què són les cookies i com les utilitzem. Hauríeu de llegir aquesta política per comprendre què són les cookies, com les utilitzem, els tipus de cookies que utilitzem i.e., la informació que recollim mitjançant cookies i com s’utilitza aquesta informació i com controlar les preferències de cookies. Per obtenir més informació sobre com utilitzem, emmagatzemem i guardem les seves dades personals segures, consulteu la nostra Política de privadesa.\nEl vostre consentiment s’aplica als dominis següents: www.restaurantmasnougirona.com\nImprescindible: algunes cookies són imprescindibles perquè pugueu experimentar tota la funcionalitat del nostre lloc. Ens permeten mantenir sessions d’usuaris i evitar qualsevol amenaça de seguretat. No recopilen ni emmagatzemen cap informació personal. Per exemple, aquestes cookies us permeten iniciar la sessió al vostre compte i afegir productes a la cistella i la caixa de seguretat de manera segura.\nComercialització: El nostre lloc web mostra anuncis. Aquestes cookies s’utilitzen per personalitzar els anuncis que us mostrem de manera que tinguin sentit per a vosaltres. Aquestes cookies també ens ajuden a fer un seguiment de l’eficiència d’aquestes campanyes publicitàries.\nLa informació emmagatzemada en aquestes cookies també pot ser utilitzada pels proveïdors d’anuncis de tercers per mostrar-vos anuncis en altres llocs web del navegador.\nPreferències: aquestes cookies ens ajuden a emmagatzemar la vostra configuració i preferències de navegació, com ara les preferències d’idioma, de manera que tingueu una experiència millor i eficaç en futures visites al lloc web.\nLes cookies utilitzades al nostre lloc web, són del tipus pròpies i d’anàlisi, i ens permeten emmagatzemar i accedir a informació relativa a l’idioma, el tipus de navegador utilitzat, i altres característiques generals pre-definides per l’usuari, així com, seguir i analitzar la activitat que porta a terme, amb l’objecte d’introduir millores i prestar els nostres serveis d’una manera més eficient i personalitzada. Aquest lloc web no utilitza cookies publicitàries o de publicitat comportamental.\nNom: cookie_notice_accepted Aquesta galeta recorda si s’ha acceptat el missatge d’avís sobre cookies per deixar de mostrar-ho durant el temps en què estigui activa\nNom: et-pb-recent-items-colors – Serveix per personalitzar la interfície d’usuari.\nNom: wordpress_test_cookie – S’activa durant el login i guarda els detalls d’autenticació.\nLa utilització de les cookies ofereix avantatges en la prestació de serveis dins del que es coneix com la societat de la informació, ja que, facilita a l’usuari la navegació i l’accés als diferents serveis que ofereix aquest lloc web; evita a l’usuari haver de configurar les característiques generals pre-definides cada vegada que accedeix a la pàgina web; afavoreix la millora del funcionament i dels serveis prestats a través d’aquest lloc web, després del corresponent anàlisi de la informació obtinguda a través de les cookies instal·lades.\nSi decidiu canviar les vostres preferències més endavant mitjançant la sessió de navegació, podeu fer clic a la pestanya “Política de privadesa i cookies” de la pantalla. Es mostrarà de nou l’avís de consentiment que us permetrà canviar les vostres preferències o retirar-vos el consentiment completament.\n@tots els drets reservats 2020 Avís legal - Política de privacitat i cookies


Ecodiari: Hem enfaixat el rius?\nGabriel Borràs, biòleg | Actualitzat el 20/06/2013 a les 09:13h\nEl biòleg i expert en planificació hidràulica, Gabriel Borràs, defensa que la culpa, en els aiguats recents, no és dels arbres i que cal renaturalitzar els rius.\nLa solució no és fer una neteja ètnica del bosc de ribera, sinó ser més intel·ligents i adaptar-nos millor al medi que ens envolta\nL'ACA analitza els impactes del canvi climàtic a la capçalera de la conca del Llobregat\nFornarina, 20/06/2013 a les 18:13\nÉs el mateix que ha passat a Alemanya, els rius els han encotillat, i quan plou més d'allò habitual, ocupen el seu espai natural. Això serà sempre així.\nla saviesa del besavi\nSegador, 20/06/2013 a les 23:54\nEl foc té aturador, l'aigua no té senyor\nm'explica el meu pare que deia.\nPerò la cobdícia ens fa menysprear la saviesa acumulada durant generacions\nJep, 21/06/2013 a les 12:57\nMolt em temo, que ens costa molt reconduir la nostra relació amb la natura. Aquest sistema que fa més de cent cinquanta any que ens domina ens ha tornat envejosos, estúpidament egoistes i maldestres amb la natura.\nMolt em temo que retornar a una bona relació amb els altres i amb la natura, amb el món en general, ens costarà molta sang!


La Policia Nacional busca l'amo d'unes joies perdudes a l'hospital de Manises\n12:15 am - Saturday, 4 July 2020\nLa Policia Nacional busca l’amo d’unes joies perdudes a l’hospital de Manises\nEl període va ser entre el 14 d’abril del 2.015 i el 27 de desembre del 2.016\nAgents de la Policia Nacional han sol·licitat la col·laboració ciutadana per poder lliurar als seus legítims propietaris joies i altres efectes oblidats a l’hospital de Manises. Els efectes van ser extraviats o oblidats en diverses estades a l’hospital de Manises, mentre els seus propietaris van estar ingressats o van anar a realitzar-se alguna prova mèdica. Aquests són principalment joies, a més hi ha dos rellotges, dos telèfons mòbils i un ebook. El període en què van ser oblidats o extraviats és entre el 14 d’abril de l’any 2.015 al 27 de desembre de l’any 2.016.\nLa policia demana la col·laboració ciutadana per poder lliurar aquests efectes als seus legítims propietaris. Es poden posar en contacte amb el grup de policia judicial de la comissaria de Quart de Poblet en els telèfons 96 152 65 73/4 en horari de 9:00 a 21:00 hores de dilluns a divendres, per a realitzar les gestions pertinents de reconeixement d’efectes i lliurament dels mateixos.\nPrevious articleAprofita les rebaixes amb aquests 10 consells\nNext articleL’Ontinyent CF renova Mullor i tot el cos tècnic