Sonoritats d’un any que acaba - El Temps\nSelecció musical del 2017\nSonoritats d’un any que acaba\nAmb les cendres de 2017, deixem enrere dotze mesos de convulsió política i social, però també, perquè la cultura no s’atura, de creació artística. Com a tancament de l’any, us deixem amb un grapat de bones cançons que s’ha pogut escoltar durant el curs. Símptoma de vitalitat, de vida i de talent.\n| Lita Bosch\nHavíem de començar amb Maria Arnal i Marcel Bagés. Perquè el seu 45 cerebros y 1 corazón és, segurament, el disc més important que s’ha publicat enguany. Perquè acaba de pujar a la palestra dos talents joves incommensurables i dues persones compromeses. Un disc punyent i necessari. Que contenia cançons com la que donava títol, l’estremidora (i terriblement vigent) «La gent» o aquesta barbaritat que tancava l’àlbum, «Tu saps». Molt grans.\nPer a Blaumut no calia confirmació. Per si un cas, però, ens regalaven Equilibri, un disc majúscul de pop distingit, ben arranjat, millor escrit i interpretat de manera primmirada. Un àlbum rodó i sense escletxes, del qual rescatem, després d’una autodeliberació horrorosament difícil, «Ara que tot va bé».\nEns hem acostumat tant als discos de nota alta, al discurs identificable dels alcoians VerdCel, que de vegades passen desapercebuts. De plantes, talaies i cims va ser l’última aportació de la formació d’Alfons Om. Un dels cims, «Andreu i el jardilet».\nHomenatgem també els artesans de petites audiències, els herois del do it yourself que no arriben a grans públics però alimenten fidelitats. Pau Vallvé és un d’aquells. A 2017 sorprengué amb un doble àlbum gairebé sense material sobrer: Abisme cavall primavera i tornar. Us proposem, després de grans dubtes, «Antiherois».\nEn un any de veus femenines, com no es recordava, la de Mireia Vives, en companyia del guitarrista Borja Penalba, ha estat una de les protagonistes del curs de la mà del disc Línies en el cel elèctric. Amb vosaltres, «Una d’amor» que és una joieta.\nVeus que arriben i veus que perduren, com la de l'admirable Maria del Mar Bonet. Mig segle de carrera i encara és capaç de creuar l'oceà a la recerca de noves sonoritats. Ultramar fou la gloriosa trobada amb les sonoritats cubanes. Una nova lliçó de la gran dama de la cançó. Escolteu aquesta sensacional «Amorosa guajira».\nMés històries d’amor, en aquest cas de la mà dels infal·libles Mishima. El 2017 tocava disc dels barcelonins, i ens deixaren Ara i res, farcida de colps d’ingeni i d’històries i sentiments quotidians. Entre els temes que ens va captivar, aquest «Qui més m’estima».\nAny redó també per Xarim Aresté, el guitar hero reclamat per tothom que volia volar sol i que amb Polinèsies aconseguí volar ben alt i en el millor rumb possible. «Indomables», una cançó d'una altra lliga, és una de les moltes mostres d’això.\nSi parlem de veus femenines, una de les irrupcions poderoses ha estat Intana, el projecte de Núria Moliner, amb un disc homònim que contenia talls com aquest esplendorós i cadenciós «What if». Un dels noms del futur. Una de les veus del present. En el deixant de Núria Graham i Joana Serrat, que també podien haver format part de la selecció.\nHi ha discos petits que també mereixen ser reivindicats. El nostre convidat segurament inesperat pels lectors és Una nova guerra, de Pol Fuentes. Un àlbum honest, senzill, proper i commovedor. Com aquest "Bol de llet".\nAmb tot, com a àlbum destacable amb esperit acústic, l'esforç de Jaume Pla Mazoni per afrontar un cançoner amb veu, guitarra i puntuals acompanyaments vocals de Judit Neddermann. Una operació de risc, Carn, os i tot inclòs, de la qual el músic va sortir triomfant. Com a tast, aquest "Sol".\nA continuació, una confirmació gojosa, la dels valencians Tardor, que aconseguien amb Patraix el disc rotund que els hauria de situar en la primera filera de la classe, dels grups capaços d'omplir els escenaris grans dels festivals. No sabrem si ho aconseguiran. De moment, ens consta que són dels pocs que han vist «Nevar a València». Una de les gojoses herències deixades pel desaparegut segell Mésdemil.\nTambé es poden considerar més que confirats 4Hiverns, que obriren el curs amb un magnífic disc, Decimals, que inaugurava el segell Delirics. La delicada «Aturem l'ham» era la carta de presentació.\nCap a final del curs, dos veterans músics d'Eivissa, David Serra i Joan Barbé, uniren les forces en Projecte Mut per fer La vida rima, un disc fet a consciència, capaç d'arribar a públics extensos (escolteu l'adhesiu «Pa» que adjuntem) però també de mirar registres més ambiciosos. Un treball de pop-folk, en tot cas, rodonet com un pa de poble.\nAccelerem una mica més amb el retorn en solitari de Xavi Sarrià. L’antic cantant d’Obrint Pas presentava Amb l’esperança entre les dents, un disc amb l’essència del projecte anterior i nous viaranys, com el del tema titular.\nUn altre retorn esperadíssim, el del segon disc de Zoo, una de les bandes més importants del moment. El seu Raval s’obria amb aquest combatiu «Cap per avall», en la línia enèrgica del seu suprem debut.\nMentrestant, uns dels responsables que el rock de guitarres no haja desaparegut del mapa han estat Smoking Souls i el seu Cendra i or. Un disc també de conformació d'expectatives d'una banda que fa les coses per ser gran. Com a mostra, aquest videoclip construït sobre la cançó "Vida".\nCom ara aquesta tria pateix -en som conscients- del mal generacional dels periodistes musicals, fem un acte de justícia final. Amb les dones i amb l’autèntica reina entre els joves, la catalana Bad Gyal, emperadriu del dancehall (jo ja sé que això teu no és trap, no ho tornaré a dir, benvolguda Bad). Aquest vídeo, «Jacaranda», té més de quatre milions de visites. Poca broma. I quan entres en el rotllo, acaba molant.


Artà Som-riu amb Aproscom Fundació\nEn col·laboració amb escolars dels cinc centres del municipi, l'alumnat del centre d'educació especial Joan Mesquida de Manacor i l'artista Sath pintaran devora l'estació un mural de grans dimensions per fer visibles les capacitats de les persones amb diferents necessitats de suport\nEl projecte Som-riu, impulsat per Aproscom Fundació (entitat que dona suport a persones amb discapacitat intel·lectual i a les seves famílies) i l'artista Sath, ha arribat a Artà en forma de mural de grans dimensions que s'està pintant aquests dies a una paret pròxima a l'antiga estació i que ha estat presentat avui pel batle d'Artà, Manolo Galán, i la directora de l'Escola Joan Mesquida de Manacor, d'Aproscom Fundació, Marga Platel.\nAquest projecte, nascut l'any 2016 i que s'ha realitzat a diversos pobles de la comarca de Llevant, té per objecte donar visibilitat a les capacitats de les persones amb diferents necessitats de suport, oferint-los la possibilitat d'expressar-se amb la tècnica del grafit i de crear vincles amb els escolars del municipi en el qual es duu a terme, en aquest cas d'Artà. Així, es preveu que els pròxims dies 13 i 14 de juny desenes d'escolars dels cinc centres educatius del municipi (CEIP Na Caragol, Sant Bonaventura, Sant Salvador, IES Llorenç Garcies i Font i CEIP Rosa dels Vents) prenguin part en el projecte i, juntament amb l'alumnat del centre d'educació especial Joan Mesquida i l'artista Sath, facin la seva contribució artística signant el mural. Els participants duran una 'camiseta d'artista' estampada amb el seu nom a partir d'una plantilla personalitzada que han treballat prèviament al centre educatiu i que servirà per fer la signatura a la paret. El mural s'acabarà l'endemà i serà inaugurat l'1 de juliol amb un passa carrers que sortirà de la plaça de l'Ajuntament i farà ruta pel poble.\nSom-riu cerca involucrar a la ciutadania en un projecte que parla de la discapacitat sense xerrar d'ella i fomenta la inclusió de forma natural, així com sensibilitzar a l'alumnat i al professorat dels centres ordinaris sobre la inclusió com a dret i valor social i oferir als docents i alumnes l'oportunitat d'entendre la discapacitat com un aprenentatge. Recentment, l'associació 'Malalts de Birra', organitzadora de l'Artà Beer des de fa quatre anys, s'implicà en aquest projecte i acordà amb Aproscom el disseny de l'etiqueta de la cervesa artesana de la marca d'Artà de 2018, elaborada especialment per la fira.


El Magical Media prepara la celebració a Lleida del Dia Mundial de la Televisió — Magical Media\nEsteu aquí: Inici → Notícies → El Magical Media prepara la celebració a Lleida del Dia Mundial de la Televisió\nEl Magical Media prepara la celebració a Lleida del Dia Mundial de la Televisió\nAmb alumnes de la UdL, l’institut Caparrella i l’Escola d’Arts Leandre Cristòfol\nEl Magical Media prepara la celebració a Lleida del Dia Mundial de la Televisió, que es commemorarà el proper dia 21. Els alumnes de l’Escola Municipal d’Arts Leandre Cristòfol han iniciat avui el muntatge dels decorats necessaris per gravar un programa especial dedicat a aquesta jornada.\nDes de fa dos mesos, alumnes de Comunicació Audiovisual de la Universitat de Lleida (UdL), del grau d’Imatge i So de l’institut Caparrella i de l’Escola Municipal d’Arts Leandre Cristòfol treballen per tirar endavant aquest esdeveniment. En la majoria de casos, aquesta feina forma part del currículum de pràctiques que desenvolupen els alumnes al Magical.\nL’alumnat en pràctiques de la UdL i de l’institut Caparrella s’encarrega de la realització del programa commemoratiu. Així mateix, han gravat i editat uns vídeos que s’emetran conjuntament amb l’esmentat programa. La directora del centre audiovisual, Jordina Domingo, destaca la importància “d’haver aconseguit per primera vegada la confluència de tres centres educatius que ha fet possible la celebració a Lleida d’aquesta jornada”.\nEl programa especial és una iniciativa de la demarcació de Lleida del Col·legi de Periodistes, que conduiran Mònica Mombiela, de Lleida.com, i Mariví Chacón, de Lleida TV, i debatrà sobre el futur del mitjà televisiu.\nL’esdeveniment compta, a més, amb la participació de 9 televisions de la demarcació, moltes de les quals realitzaran activitats pròpies. Lleida TV i Pirineus TV retransmetran en diferit el programa commemoratiu.


EL SALÓ DEL MANGA DE BARCELONA CELEBRA ELS 25 ANYS DEL MANGA DE DRAGON BALL A ESPANYA - 37 \nEL SALÓ DEL MANGA DE BARCELONA CELEBRA ELS 25 ANYS DEL MANGA DE DRAGON BALL A ESPANYA\nBola de Drac és un dels fenòmens del manga que més ha fet per popularitzar el gènere a casa nostra. Per celebrar el 25 aniversari de la primera edició del manga de Bola de Drac al nostre país, el XXIII Saló del Manga de Barcelona celebrarà una sèrie de tres conferències relacionades amb l'aclamada creació del mangaka Akira Toriyama.\nEl dimecres 1 de novembre, a les 17.00 hores, amb el títol 25 anys de la sèrie blanca de Bola de Drac, se celebrarà una conferència amb Antonio Martín, director editorial responsable de la primera edició del manga en castellà i català, Pere Olivé, director artístic de Planeta DeAgostini Cómics en l'època, David Hernando, actual director editorial de Planeta Còmic i Manu Guerrero de Selecta Visión, que sota la moderació d'Oriol Estrada Rangil, autor del llibre Songokumanía. El Big Bang del Manga, parlaran de com es va aconseguir la que probablement sigui la llicència amb més d’èxit de manga al nostre país i l'impacte que va tenir la seva edició en la indústria del còmic.\nL'endemà i a la mateixa hora, tindrem la conferència Els videojocs de Bola de Drac a càrrec de David Jaumandreu, dissenyador amb diversos anys d'experiència desenvolupant videojocs, en l'empresa de la qual és soci fundador. Undercoders. És autor del llibre Dragon Ball. los videojuegos de una generación (I), que fa un repàs dels diferents videojocs de la saga. Amb ell, farem un repàs exhaustiu de l'impacte que va tenir la sèrie d'Akira Toriyama també en el món dels videojocs.\nI per acabar, el diumenge 5 de novembre a les 16.00 hores, es realitzarà la conferència L’anime de Bola de Drac, a càrrec de Manu Guerrero de Selecta Visión, que versarà sobre el procés de creació d'aquesta mítica sèrie, fent un repàs als seus directors d'animació, anècdotes i curiositats de l'anime que va iniciar el boom del manga a Espanya.\nTotes les activitats es realitzaran a la Sala d'Actes del Palau 2.1 de Fira de Barcelona.


Col·laboració entre empreses i entitats ambientals: cita el 30 de novembre al Marketplace de Pedralbes\nEl Palau de Pedralbes de Barcelona acull el 30 de novembre la setena edició del Marketplace ambiental, punt de trobada entre empreses i entitats ambientals que busquen col·laborar.\nGenerar oportunitats innovadores, en sintonia amb l'entorn, fruit de la col·laboració entre entitats sense afany de lucre i empreses, amb un clar esperit win- win i beneficis per la societat i el medi ambient: aquest és el context en el qual es desenvolupa aquesta setena edició del Marketplace ambiental, en el marc del projecte Tàndem.\nEs tracta d'un moment de trobada i d'aproximació entre empreses, entitats, institucions, grups de recerca i particulars, que té per finalitat fer créixer i enfortir la xarxa de col·laboracions. El resultat han de ser noves oportunitats de col·laborar en l'àmbit del medi ambient, desenvolupant projectes amb valor social.\nDurant la jornada hi haurà ocasió d'extreure inspiracions a l'Espai Tàndem, coneixent una desena de projectes win-win ja en funcionament que mostren diferents formes de col·laboració.\nN'és un exemple Compensa Natura, la iniciativa de l'entitat ambiental Accionatura, que busca implicar la societat en la preservació dels darrers boscos madurs de Catalunya. Actualment participen en el projecte més d'un centenar de persones i organitzacions. Empreses i particulars poden preservar, per exemple, 100 m2 d'un d'aquests boscos durant 25 d'anys, amb una aportació puntual de només 19 euros.L'entitat té ara el repte de preservar uns primers 30 boscos d'alt valor natural a Catalunya, unes 150 hectàrees (l'equivalent a 150 camps de futbol).\nAmb el Projecte Òliba, en canvi, l'empresa Siemens i l'entitat ambiental Apnae col·laboren en la a recuperació de les poblacions d'òliba al Parc Natural dels Aiguamolls de l'Empordà. Mentre que el Celler Credo explicarà com destina el 60% dels beneficis del vi biodinàmic Ratpenat, a projectes que tenen com a objectiu divulgar la importància de la ratapinyada en l'ecosistema i en la conservació d'aquest mamífer a l'entorn de la vinya com a eficient insectívor natural, col·laborant amb el Museu de Ciències Naturals de Granollers.\nUna de les experiències Tàndem és el Pont Solidari, de la Fundació Banc de Recursos, que té un doble vessant social i ambiental. Es tracta d'un servei en xarxa i en línia que gestiona ofertes de recursos excedents en bon estat d'empreses i organitzacions, perquè puguin ser reaprofitats per les entitats de col·lectius vulnerables del tercer sector que ho necessiten, tant local com de països del sud. L'objectiu és donar una segona vida a materials que en altres casos serien gestionats com a residus, evitant emissions CO2 a l'atmosfera.\nOportunitat d'establir contactes\nEn el punt Àgora cada participant podrà triar apropar-se a alguna de les presentacions simultànies, d'aquelles empreses i entitats que busquen col·laboradors. En el punt de trobada es podran aprofundir en converses amb les persones amb qui s'hagi acordat reunions en dates prèvies al Marketplace. Un suro d'experiències exposarà el programa de visites de camp a projectes d'entitats ambientals.\nLa biodiversitat, una oportunitat de les empreses per actuar\nUna master class ajudarà a reflexionar sobre les potencialitats que representen els estudis per la biodiversitat per a les entitats i les empreses. De la mà de reconeguts experts en la matèria, es parlarà del binomi "Empresa i Biodiversitat" i del valor de la comunicació en relació a les iniciatives ambientals de les empreses.\nTàndem és el projecte que promou i evoluciona la forma de col·laboració entre empreses i entitats sense afany de lucre per desenvolupar projectes ambientals de caràcter innovador i amb valor social. Està coorganitzat per l'Associació Club Emas, l'associació de les empreses i organitzacions caracteritzades per un esforç voluntari en defensa del medi ambient que va més enllà del compliment de la legislació ambiental, i el Departament de Medi Ambient, amb el suport de la Fundació La Caixa.\nSón obertes les inscripcions al següent enllaç.\nentitats ambientals, RSC, responsabilitat social, marketplace ambiental, Projecte Tàndem


MESURES I MILLORES EN MATÈRIA D’IT O BAIXA. SITUACIÓ ACTUAL DE LA NEGOCIACIÓ – Diputació de Barcelona – CCOO\nYou are here: Home / Comunicats / A tot el personal / MESURES I MILLORES EN MATÈRIA D’IT O BAIXA. SITUACIÓ ACTUAL DE LA NEGOCIACIÓ\nA la reunió de Mesa de Negociació del passat mes de juliol, CCOO va proposar que la Diputació apliqués un complement a les prestacions del seu personal fins arribar al 100% de les retribucions de l’empleat/ada mentre estigui en situació d’Incapacitat Temporal o baixa mèdica, independentment de la causa d’aquesta i, a més, fins el termini màxim legal.\nRecordareu que la Diputació només donava l’opció d’arribar al 100% de les retribucions els 6 primers mesos. Ara, la nova proposta que la Diputació ens ha informat s’ajusta a la nostra reivindicació: 100% de les retribucions per a totes les baixes (des d’1 dia i sense límit de temps) d’aplicació també per a casos de malaltia comuna.\nA canvi, la corporació proposa una nova reformulació de les Indisposicions.\nPROPOSTA DIBA SOBRE INDISPOSICIONS\nDiputació proposa eliminar les dues Indisposicions/any sense justificar que teníem fins ara i limitar la percepció del 100% de les retribucions a 4 Indisposicions amb justificant a l’any. A partir de la 5ª es cobraria el 50%.\nHem de donar resposta a aquesta proposta a la propera reunió de Mesa de Negociació del dia 11 d’octubre.


85.110 relats publicats\nÚltim relat publicat el: 19-06-2019\nInici > detall del relat: Lliscar.\nUn relat de: Persona\n- 220 Lectures\nTemps de lectura: menys d'un minut\nNo et perdéssis\nde la bellesa.\nDe la ma figurada.\nEntre les rodes dels\nMare i filla:\nQuin goig d'assemblar -se.\nA aquells que admires!\nValoració de l'autor: 9.84\nNo es alta ni baixa\nNi home ni dona\nNo es gran ni petita\nD'on ve no se sap\nA on va , qui l'atrapa.\nNo es ric ni tampoc es pobre\nA que es dedica, tan fa\nNi el càrrec ni, quan guanya\nSi es creient , o no\nNi a qui vota, no es extranya.\nNo us en féssiu servir\nTampoc res no mana\nNo es fama el dit\nTampoc us enganya.\nNi es deleix per ferir.\nUna pedra existeix. No te rés a dins, vull dir, la pots trencar i ho veuràs tot. Si trenques una pedra, rés no canvia, rés no es destrueix, fins i tot fent-la miques, és la mateixa pedra. Però si trenques una persona, d'immediat, quelcom immensament valuós desapareix.\nDiuen que ho va dir un tal Rajneesh Chandra Mohan Jain , qui es deixava anomenar entre d'altres cosses Osho.\nEls drets, la base dels deures. MAI a l'inrevés...\nTinc dret, a la vida, a viure omplert i mogut per uns ideals que busquin una comprensió més profunda de la veritat, una llibertat més gran per a l'ésser humà, i una vida vida millor.\nTinc dret a viure sense haver d'amagar aquests ideals. Tinc dret a manifestar-los en públic i a no ser perseguit, ofès o rebutjat, per ells.\nTinc dret a canviar els meus ideals, quan jo amb llibertat ho decideixi; empès, tal vegada, per una visió més àmplia de la veritat. Ningú no em pot impedir de canviar-los en qualsevol moment de la vida.\nTinc dret a proposar, que no imposar, aquests ideals als meus fills, com també tenen dret tots els pares i mares del món d'ensenyar als fills els seus punts de vista i el propi estil.\nTinc dret a no ser considerat un boig , un fanàtic o un integrista, només a causa dels meus ideals, per part d'aquells que viuen buits de somnis i de lluites, i que no pensen ni reflexionen sobre la vida, el comportament i la natura.\nTinc dret que la meva visió de la realitat sigui respectada; i que la meva persona, pel fet de viure enamorat d'uns ideals, no sigui ofesa, prejutjada, perseguida, dominada o ignorada.\nTinc dret que els meus ideals puguin oposar-se radicalment als valors tradicionals i a les creences establertes, amb vistes a una llibertat més gran per a totes les opcions i a una recerca sincera, objectiva i oberta, de la veritat.\nTinc dret que els meus ideals siguin diferents, i fins i tot provocadors o insòlits, a la llum del pensament d'algú.\nTinc la obligació de respectar els ideals dels altres, encara que em resultin molests, incomprensibles o desagradables. Els meus ideals no són superiors ni inferiors, són els meus.\nTinc la obligació de ser fidel a la meva consciència, i de no renunciar als meus ideals per por al que pugui pensar la societat o les persones que estimo.\nTinc l'obligació de no posar mai el valor dels meus ideals per damunt del dret a la vida i a la llibertat de cap persona.\nTinc l'obligació de no imposar mai els meus ideals, ans exposar-los i proposar-los per la via dels diàleg i la pau.\nTinc l'obligació de fonamentar els meus ideals damunt l'exercici de la raó, del cor i del be; i de rebutjar, en ells, com a doctrina o com acció, la violència i les sensacions i sentiments negatius.\nTinc l'obligació de posar els meus ideals, i les seves conclusions, al servei de tota persona humana; i de viure i comportar-me de manera coherent amb aquests principis.\nAvui encara conservo aquell paper rebregat; el mateix paper. De vegades el toco i l'ensumo; fa olor de llibre noble. aquesta olor em suggereix paraules i frases, i no puc evitar de posar-me a escriure.\nJeremias Soler "Els peus dins l'escuma" 2002. Relataire d'aquesta web.\nPersones fan pobles.\nHostes vingueren que de casa ens tragueren\nFreda pau, és guerra.\nSac de gemecs.\nDret a la peresa. ( Paul Lafargue, en homentatge.)\nRelats d'assaig (10892)\nRelats biogràfics (13722)\nRelats de ciència-ficció (2215)\nRelats de crítica (5838)\nRelats eròtics (5108)\nRelats fantàstics (7358)\nRelats històrics (3372)\nRelats d'humor (7477)\nRelats juvenils (11151)\nRelats de poesia (45242)\nRelats policíacs (952)\nRelats de política (2284)\nRelats de temàtica social (21751)\nRelats de terror (1704)\nRelats de viatges (6851)


UE Llagostera-Costa Brava 2-1 UE Cornellà: Dos cops de timó i rumb a la il·lusió - UE Costa Brava\nUE Llagostera-Costa Brava 2-1 UE Cornellà: Dos cops de timó i rumb a la il·lusió\nHome / Primer Equip / UE Llagostera-Costa Brava 2-1 UE Cornellà: Dos cops de timó i rumb a la il·lusió\nfebrer2828 febrer, 2021\nNavegava en direcció correcta el Llagos per evitar el naufragi al qual li volia abocar el brau Cornellà, determinat a profanar la imbatibilitat de l’equip a les portes de la Costa Brava, que ja acumula més d’un any de vida amb una exitosa primera maniobra de Pablo que el va posar per davant en la regata. Es resistien a abandonar els de Guillermo Fernández Romo la seva posició de privilegi. Fins que el un noi agosarat i valent amb el 7 a l’esquena, es va decidir a fer dos cops de timó. Un violent, brusc, de canonada llunyana, a l’escaire. L’altre proper, subtil, ajustat al pal. Al 53 i al 63. En 10 minuts. Pim, pam. Rumb cap encara no sabem quina categoria amb tal incertesa i igualtat inundant la classificació. Però cap a la il·lusió segur.\nÉs el Llagostera un equip al que li escauen del tot les comparacions nàutiques. Per la proximitat amb la Costa Brava i perquè tots i cadascun dels membres de la tripulació són imprescindibles, liderats per un capità que sap de què va això. Es veia inquiet a Cortés després de marcar el segon gol en la celebració. Perquè, després de rebre amb gust les felicitacions dels seus companys, volia anar a celebrar-ho amb Gerard Garrido. Meravellosa estampa per il·lustrar la idil·líca comunió entre equip cos tècnic, l’enorme apreci que es tenen els uns als altres. Coronava el de Cardedeu la rabiosa reacció del Llagostera. Noranta minuts al Municipal són ‘molto longo’ contra un equip que també sap interpretar el que anomenen ‘jogo bonito’. Parla italià amb la seva solidesa defensiva, el seu punyent contraatac i la seva infal·lible estratègia i també brasiler amb el seu cada vegada més atractiu joc associatiu, germen dels dos gols a pilota aturada. De fet, totes dues llengües es retroalimenten.\nCom es retroalimenten també l’onze titular i la banqueta, entre els quals es produeix un constant fluxe de futbolistes en un equip en què la figura del jugador intocable no hi té cabuda: quatre canvis respecte de l’última alineació d’inici. Van entrar Sascha, Pau, Aimar i Aleix per Duba, Guiu, Pere i Bigas. Res sorprenent al final en un bloc que tan sols ha repetit un cop l’onze aquest curs, format aquest cop per Marcos a la porteria; Diego i Julen a l’eix de la defensa amb Aimar de lateral dret i Aleix de lateral esquerre; Cortés i David al doble pivot, Guiu i Pau a les bandes, i Sascha a dalt amb Gil enganxant. Tot i així, el primer sorprès va ser el Llagos pel bon inici del Cornellà. Com si es veiés al mirall, l’equip del Gironès estava davant d’una còpia de sí mateix, un conjunt intens, físic i directe -acostumat també a una casa petita-, que va fer de Llagostera els primers 20 minuts. Van ser els verds els qui van prendre primer la paraula a l’electrònic amb una diana de Pablo Fernández en un córner i els vencedors dels duals individuals.\nTimidesa inicial del Llagos que va mutar a ràbia en l’equador del primer acte. No són els d’Alsina un equip bipolar, només coneixen una única manera de ser, la de ser obstinats fins el final i ser-ho amb dos poderosos arguments com el futbol i la lluita, vertebradors, un dia més, del discurs de la remuntada dels blau-i-vermells. Va anar empenyent el conjunt llagosterenc els verds cap enrere i penetrant per bandes el seu sòlid sistema -organitzat entorn un 5-3-2-, per començar a comptar situacions de gol. Sascha, presumint del seu excels poder rematador de cap i, Gil, amb una centrada que no va trobar qui l’emboqués, van ensumar el gol, devorat per una mossegada de Cortés al poc de començar la segona meitat. Pilota al balcó de l’àrea producte d’una falta provocada per Sascha, poca distància, mirada fixa i cap a l’escaire. Mateixa rutina que a Las Rozas amb idèntic resultat. Comencen a ser costum els gols de falta directa del timó de Cardedeu, encarregat d’enviar cap a dins un penal provocat per Guiu 10 minuts després.\nLa diana va arribar en el conegut i temible moment del Llagos a casa seva, aquell en què l’invitat només pot fer que aguantar la tempesta com sigui. Moment desfermat també pels jugadors de refresc. El mateix Guiu i Bigas van entrar al descans, i a l’últim quart d’hora van ingressar Duba, Pitu i Manchón. Passió i recursos és el que van aportar, com tots els que entren des de la banqueta en cada partit. Animat pel resultat i pels canvis, va exaltar el Llagostera l’art d’aguantar el resultat, amb un exercici de solvència més que de supervivència: més pròxima va estar la sentència que un empat que va empaitar fins el final el noble Cornellà, un altre grandíssim rival que tomba el Llagos aquesta temporada, que navega cap a la il·lusió. Tant de bo els almogàvers, que de moment s’han de resignar amb saludar-nos des de la distància, s’hi puguin pujar aviat.\n0 Cornellà, futbolcat, Guillermo Fernández, Oriol Alsina, Pablo Fernández, Segona B, Sergio Cortés, UE Llagostera\nEl juvenil B, molt talent contingut que alliberarOriol Alsina: “El Cornellà és un rival temible que s’adaptarà perfectament al nostre camp”


Residència geriátrica, centre de dia i asil Les Oliveres a Girona\nEl centre geriàtric Les Oliveres es troba situat a la Urbanització Mas Simon de Sant Gregori, a tan sols deu minuts de Girona.\nTruca'ns 972 429 091\nGaudeix d'un dia gratuït a les nostres instal·lacions\nCom a casa, amb les millors atencions\nCuina pròpia mediterrània amb control dietètic\nDietes texturitzades i personalitzades\nValors de la nostra cuina: Confiança, Salut i Benestar, Organització, Comunicació i Seguretat\nHabitacions amb terrassa\nJardí, terrassa i hort\nOferim una atenció personalitzada\nPersones amb demències i altres malalties degeneratives\nProfessionals qualificats i compromesos\nPodologia i reflexologia\nServei d’odontologia, audiologia i òptica\nCelebracions i festes d’aniversari\nMusicoteràpia i Aromateràpia\nPsicomotricitat i Estimulació sensorial basal\nTallers multisensorials i d’orientació temporal\nJocs motrius d’entreteniment i memòria\nSi estàs pensant en una residència d’avis i tens dubtes sobre la Covid19, et mostrem tota la informació que necessites.\nSentim passió i orgull pel que fem als nostres centres.\nCalidessa en el tracte\nDesprés de veure el benestar de la nostra mare a la residència Gràcia, la preocupació ha desaparegut. Ha tornat a ser feliç.\nEm sento com a casa, gràcies a l'amabilitat i la proximitat amb el personal. Em mimen i em cuiden, com si dels meus fills es tractés.\nPer a tots va ser molt dur portar al nostre pare a la residència, però en poc temps hem vist que va ser la millor decisió.\nCada vegada la seva salut era més delicada. No podíem dedicar-li l'atenció que necessitava i mereixia. Gràcies per ser la solució.\nLes residències i centres de dia La Vostra Llar destaquen per la seva ubicació, serveis, satisfacció i tracte als seus residents.\nHabitació compartida dos llits\nVine a passar un dia amb nosaltres\nGaudeix d'un dia gratuït a les nostres instal·lacions.\nA prop de zones verdes i espaioses com la Vall Llémena.\nProper a l’Ajuntament de Sant Gregori.\nA cinc minuts de la parada d’autobús Teisa de la línia Girona-St. Gregori.\nEl primer centre geriàtric La Vostra Llar va ser construït fa més de trenta anys, amb l’objectiu de donar resposta a les necessitats assistencials que presenten les persones grans en el seu procés d’envelliment. Comptem amb més de 270 professionals i 540 places residencials en 8 centres ubicats a Barcelona i Girona, en concret a les comarques de Vallès Oriental, Vallès Occidental, Maresme, Barcelonès, La Selva i el Gironès.


L’expansió romana va coincidir amb l’època més càlida a la Mediterrània dels darrers 2000 anys\nLes restes de la Roma antiga\nLes condicions climatològiques van derivar progressivament cap a condicions més àrides, i finalment més fredes, tot coincidint amb el declivi històric del gran imperi\nLes restes de la Roma antiga | Scott Taylor (Flickr)\nL’esplendor de l’imperi romà va coincidir amb el període més càlid dels darrers 2.000 anys a la conca de la Mediterrània, segons revela un estudi publicat a la revista Scientific Reports, del grup editorial Nature. Les condicions climatològiques van derivar progressivament cap a condicions més àrides, i finalment més fredes, tot coincidint amb el declivi històric del gran imperi, apunta també el treball, que té com a autors principals els investigadors Isabel Cacho, Giulia Margaritelli i Albert Català, de la Facultat de Ciències de la Terra i del Grup de Recerca Consolidat en Geociències Marines de la Universitat de Barcelona. En el treball també hi han participat experts de l’Institut de Recerca en Protecció Hidrogeològica del Consell Nacional de Recerca, l’Institut Nacional de Ciències Marines, la Universitat de la Campània Luigi Vanvitelli i la Universitat de Perusa, a Itàlia.\nEstudis previs havien associat l’ocàs de l’imperi romà amb alguns factors naturals (canvi climàtic, erupcions volcàniques, etc.). Amb una visió regional a gran escala, el nou treball detalla amb dades d’alta resolució i precisió com han evolucionat les temperatures els darrers 2.000 anys a la conca mediterrània. «Per primer cop, podem constatar que el període romà va representar el període més càlid dels darrers 2.000 anys, i aquestes condicions van perdurar durant 500 anys», detalla Isabel Cacho, catedràtica del Departament de Dinàmica de la Terra i de l’Oceà de la UB. El Mediterrani és un mar semitancat, extremament vulnerable als canvis climàtics moderns i passats, en una ubicació estratègica. Bressol de moltes civilitzacions al llarg del temps (i amb una extensa tradició d’estudis històrics i arqueològics), el Mare Nostrum és un model de referència per estudiar els períodes de variació climàtica i la potencial influència del clima en les civilitzacions.\nLa vil·la romana de Vilauba | Generalitat de Catalunya\nEn concret, el període de l’imperi romà és particularment difícil d’estudiar «ja que va coincidir amb importants canvis culturals que es van desenvolupar a l’entorn de la Mediterrània. Amb tot, l’estudi del clima del passat és avui l’única eina per analitzar la dinàmica del sistema climàtic de la Terra en diferents condicions de les actuals i és imprescindible per poder provar la validesa dels models de previsió a mitjà i llarg termini», comenten els experts Giulia Margaritelli i Fabrizio Lirer. El nou treball identifica, per primer cop, una fase d’escalfament diferent durant l’època romana a la regió mediterrània i se centra en la reconstrucció de la temperatura superficial del mar durant els darrers 5.000 anys. Aquest nou registre s’ha correlacionat amb dades d’altres zones del Mediterrani (mar d’Alboran, conca de Menorca i mar Egeu) per donar a conèixer un senyal regional de tota la conca que identifica el període romà (1-500 dC) com l’etapa més càlida dels darrers 2.000 anys, uns 2 °C més càlida que els valors mitjans de finals del segle. Els experts també discuteixen l’impacte del règim de pluges en aquest període (marcat per una gran variació regional, amb fases més humides i àrides) en l’evolució de l’imperi romà.\nTal com apunten els autors, aquesta fase diferenciada d’escalfament climàtic coincideix cronològicament amb el desenvolupament i l’expansió de l’imperi romà, fet que suggereix una relació probable entre les condicions climàtiques favorables i l’esdevenir històric del gran imperi fundat per l’emperador Octavi August el 27 aC. Segons la hipòtesi dels autors, una transició climàtica de condicions més humides a més àrides podria haver marcat la seva decadència posterior. En el marc de l’estudi, els experts han analitzat la relació Mg/Ca de mostres dels foraminífers Globigerinoides ruber presents en els sediments marins (testimonis), que són un indicador de les temperatures de les aigües marines. Aquests organismes unicel·lulars, que formen part del zooplàncton marí, tenen un hàbitat força específic que es limita a les capes més superficials de la columna d’aigua. «Per tant, l’anàlisi química del seu esquelet carbonatat ens permet reconstruir l’evolució de les temperatures de les masses d’aigua més superficials al llarg del temps», detalla Isabel Cacho.\nAmb els resultats ara publicats, el treball aporta noves referències per a nous estudis sobre la resiliència de les poblacions romanes davant les variacions climàtiques a partir de l’anàlisi de les transformacions socioculturals que s’han produït al llarg dels segles. «El nostre treball destaca la rellevància que pot tenir el període romà per entendre millor el comportament del clima mediterrani —en particular, del cicle hidrològic— en condicions càlides comparables a les que estem assolint en l’escenari del canvi climàtic actual. Aquest aspecte del treball investigador és determinant per millorar la nostra capacitat per adaptar-nos als canvis imminents», clou la catedràtica Isabel Cacho.


Sergi Bonet optarà a la reelecció com a rector per fer front a “una de les etapes més decisives” de la UdG – Lo Campus diari\nSergi Bonet optarà a la reelecció com a rector per fer front a “una de les etapes més decisives” de la UdG\nData publicació 30 octubre 2017 27 novembre 2017 per redacció\nLes propostes clau són aconseguir “desbloquejar” la contractació de personal i abaixar el preu de la matrícula “fins a la gratuïtat”\nL’actual rector de la Universitat de Girona (UdG), Sergi Bonet, ha anunciat que es tornarà a presentar a les eleccions per optar a un segon mandat. Ho ha fet públic en un comunicat aquest dilluns i “un cop convocades les eleccions a rector”. Bonet exposa motius de la universitat i també del context del país per tal de presentar la seva candidatura. L’objectiu principal és desbloquejar temes encallats com la contractació de personal tant en l’àmbit docent i d’investigació com en el d’administració i serveis. La negociació també ha de ser clau, segons Bonet, per aconseguir de la Generalitat “un increment del finançament” que redueixi el cost de la matricula “fins a la seva gratuïtat”. A més a més, preveu que els propers quatre anys seran “una de les etapes més decisives” per al centre. En el context nacional, l’actual rector creu que la UdG ha de “refermar el compromís inequívoc” amb “la llibertat d’expressió, la pau i la democràcia”. Bonet és el segon candidat que ha anunciat que es presentarà a les eleccions, previstes pels dies 29 i 30 d’aquest mes, després que també ho fes Joaquim Salvi, director de l’Escola Politècnica Superior. Per primer cop, les votacions seran només electròniques.\nQuan falta un mes just perquè s’acabin les votacions de la primera volta de la campanya a rector de la UdG, Sergi Bonet ha fet pública la seva decisió de tornar-se a presentar. Quatre anys després d’accedir al rectorat, Bonet vol un altre mandat de quatre anys per fer font al que bateja com “una de les etapes històriques més decisives i apassionants” de la universitat. El seu programa se centra en més pressupost per tal de poder contractar a més personal i tenir matrícules més baixes en un procés que ha d’acabar fent-les “gratuïtes”. Per tal de millorar les condicions dels treballadors, Bonet aposta per “desbloquejar” l’actual situació de l’administració on no es cobreixen baixes. Aquesta situació, com va posar de relleu el rector en el balanç de quatre anys davant del Claustre, té “determinats espais i serveis molt tensionats per falta de personal”. En aquesta línia, Bonet aposta per “millorar les plantilles” tant de personal docent i investigador (PDI) com les d’administració i serveis (PAS). Un altre cavall de batalla és el preu de les matrícules universitàries. Sergi Bonet aposta, com ja ha defensat vàries vegades, per una reducció del cost “fins a la gratuïtat”. Per tal de fer factible la millora de la plantilla i la reducció de les matrícules, Bonet defensa que cal “negociar amb fermesa” amb la Generalitat la “millora” del finançament que rep la UdG. El context nacional influeix En el seu anunci de tornar a ser candidat, Bonet també fa referència a la situació política de Catalunya en uns moments que defineix de “complexos”. En aquest escenari, la seva proposta és que la UdG “refermi el compromís inequívoc” amb “la llibertat d’expressió, el respecte a la diferència i els valors de la pau i la democràcia”. Com a rector, Bonet va participar dijous en els parlaments finals de la manifestació d’estudiants en contra de l’aplicació de l’article 155 i demanant l’alliberament de Jordi Sànchez i Jordi Cuixart, en un nou gest de suport a la Generalitat i a la independència de Catalunya. El calendari fins a les primeres eleccions 100% electròniques Sergi Bonet té, de moment, un adversari amb qui es disputarà el rectorat. El director de l’Escola Politècnica Superior, Joaquim Salvi, va ser el primer que va anunciar la seva candidatura. La presentació “formal” de les candidatures s’haurà de fer entre el 8 i el 10 de novembre. Bonet ja va dir que, fins que el Consell de Govern no convoqués eleccions, no es pronunciaria sobre si es tornaria a presentar. La decisió, segons va explicar després de presentar el balanç de mandat, contenia elements de reflexió personal i del seu equip i la possibilitat de confeccionar un programa electoral que els convencés. El nombre de candidats és clau per saber si les eleccions acabaran amb una primera volta o n’hi haurà una segona. La primera volta inclou dos dies de votacions –el 29 i el 30 de novembre- en un format que serà exclusivament electrònic. Si un dels candidats obté més del 50% dels vots, el procés electoral s’acabaria aquí. En cas contrari, el rector sortiria entre els candidats que passarien a la segona volta del 18 de desembre.♦\nLa nova targeta professional europea farà més fàcil poder treballar en un altre Estat membre de la U...\nFira d’intercanvi de llibres de la UVic\nALUMNI TALKS de laSalle de la Universitat Ramon Llull: “IT logistics. El rol decisiu d’IT en els pro...


La Rambla nostàlgica i idíl·lica de Sagarra\nPrat i Coll adapta i dirigeix ‘La Rambla de les Floristes’, de Sagarra, al Teatre Nacional.\nVeurem obres de Txèkhov, Koltès i Shakespeare, però també de Rodoreda, Artigau i Rosich.\nAquest cap de setmana, dissabte 16 a les 21h i diumenge 17 a les 18h, el Teatre Alegria de Terrassa acull la representació de la peça teatral La corona d’espines, escrita per Josep Maria de Sagarra.\nAquesta setmana Josep M. de Sagarra s'instal·la al Born Centre Cultural. Dimecres serà present al cicle 'Els modernistes a Barcelona' i dijous serà el protagonista absolut del recital que li dediquen tres joves rapsodes: Josep Pedrals, Jordi Oriol i Martí Sales.\nEdicions Destino publica una reedició d' 'El quadern gris' de Josep Pla, a càrrec de Narcís Garolera, que inclou 5.000 correccions i en restitueix les expressions i vocabulari empordanesos que havien estat modificats.


Bisquert i Fraga, grans triomfadors del Cobra\nS'imposaren pel mateix resultat a les seves finals\nOctavio Bisquert i Marta Fraga foren els grans triomfadors de la XXVII edició del Torneig ACS-Cobra, amb la qual cosa es demostrà el potencial dels tennistes espanyols, ja des de categories inferiors.\nLa primera final disputada ahir al Mallorca Tennis Club fou la femenina, que jugaren Marta Fraga, sisena cap de sèrie del torneig, i la infantil txeca Catherine Wittgruber per un fàcil 6-3 i 6-2.\nLa tennista txeca havia donat una de les majors sorpreses de la competició, ja que a la segona ronda eliminà la primera cap de sèrie del torneig.\nDavant això, Fraga sortí a la pista sense cap tipus d'excés de confiança, i d'aquí el concloent resultat, en què només deixà a la seva rival fer cinc jocs.\nTot seguit es disputà la gran final masculina, en què també hi havia representació espanyola, mitjançant Octavio Bisquert, que s'enfrontava a un contrincant, a priori, complicat, el polonès Adam Chadaj. Aquest partit tingué la particularitat que es jugava amb el denominat «punt d'or», un experiment pel qual, una vegada s'arriba a la igualtat en un joc, venç el que primer guanyi un punt. És a dir, que desapareixien els avantatges.\nBisquert es va adaptar molt millor a aquesta innovació, i aconseguí la majoria de punts decisius que disputà.\nEl marcador final, 6-3 i 6-2 per a Bisquert, no reflecteix totalment la igualtat existent entre ambdós tennistes a la pista del Mallorca Tennis Club, però sí mostra que el jugador espanyol aprofità millor les seves oportunitats als punts definitius.\nEn resum, una jornada final del Cobra que, com la resta del torneig, respongué a les expectatives creades, i que deixà completament satisfets els organitzadors.


El porquet de Sant Antoni: Estadística\nVolta porcina feta per El porquet a 21:35\nXeXu 2 de desembre de 2012 a les 21:45\nÉs molt maco això que has escrit, perfectament comprensible avui. És una situació difícil aquesta, no s'hi pot fer massa... quant ha de durar això? Podràs tornar aviat? Esperem que sí. Ànims noi, moment de la tecnologia, fins el proper cop.\nAssumpta 2 de desembre de 2012 a les 22:16\nCaram, Porquet, quins moments tan tristos... Quina buidor quan t'has d'acomiadar per uns dies de la persona que estimes i amb la que vols estar...\nEi, però això té dada final, oi? :-)\nNo sé, ara diré una burrada... (al menys servís per fer-te riure!)... Imagina que estàs fent "la mili"...\nVull dir que pensis sempre en el final, en que això s'acabarà :-)\nCarme 2 de desembre de 2012 a les 22:16\nOh!!!! és un escrit molt tendre i molt bonic... espero que no duri massa aquesta separació forçada i que pugueu estar junts ben aviat.\nUna abraçada consoladora, porquet!\nClidice 2 de desembre de 2012 a les 22:26\ntot passa i ja sé que és un pobre consol. l'important és mantenir aquest desfici per qui estimes. una abraçada.\nDafne 2 de desembre de 2012 a les 22:45\nBona nit Porquet!!\nEntrar al teu espai i trobar-te trist, em dol; però pensa que el que sents és autèntic, i per tant, només és un nou parèntesi que fa que et sentis així. Assaboreix la tristesa, permet-la entrar, i després reinicia i vés descomptant els dies per retrobar-vos novament.\nPetons voladors perquè arribin més ràpid!!!\nGlo.Bos.blog 3 de desembre de 2012 a les 0:16\nOh, Poquet! tots estem desolats de veure't trist, tu que sempre ens fas somriure. Els típics tòpics que et diem per animar-te són sincers i funcionen. Has d'intentar superar el dolor d'aquesta separació -quin remei- amb il·lusió de la propera retrobada.\nDesitjo que aviat pugis normalitzar la teva vida andreuenca junt amb la persona que tant estimes.\nelur 3 de desembre de 2012 a les 2:02\nUna abraçada enorme El i molts petons i ànims.\nPer sort de tardes de diumenge només n'hem de patir una cada setmana.\nGuarda bé els bons moments, dins una capsassa (perquè ha de ser ben gran per encabir-n'hi molts) ben rebonica.\nsa lluna 3 de desembre de 2012 a les 9:47\nÉs molt bonic el que sents, aferra´t al sentiment d´aquests moments viscuts. Ja sé que això no és suficient quan estàs lluny de la persona que estimes, de la terra...\nCom illenca, part de la presó que et té trist, només desitjar-te que l'estada se't faci menys dura i que aviat puguis tornar on ets feliç.\nSílvia 3 de desembre de 2012 a les 10:37\nSegur que vindran diumenges millors, és trist quan no pots canviar aquest sentiment i has d'acceptar la situació, la distància. És molt emotiu el teu escrit, i acompanyat de la cançó, m'ha fet recordar les persones que no tinc a prop i que hi ha diumenges que em criden des de lluny i m'acompanyen en el tedi del final de setmana. Una forta abraçada!!\nAlyebard 3 de desembre de 2012 a les 11:40\nHelena Bonals 3 de desembre de 2012 a les 12:54\nJo també trobo tristos els diumenges. I no podria viure fora de Catalunya, et comprenc molt bé.\nMcAbeu 3 de desembre de 2012 a les 13:29\nNo hi puc fer gaire cosa més que esperar que aquesta tristesa sigui el més passatgera possible. Ànims!!\nAlba 3 de desembre de 2012 a les 13:45\nPorquet, ànims guapo!! La situació ha de ser dura, però si no hi ha més remei s'haurà de convertir les llàgrimes amb somriures tendres. Una abraçada gegant!!\nAix... a mi tampoc m'agraden els diumenges!!!!\njoan gasull 3 de desembre de 2012 a les 14:19\nEl que hem de fer per poder guanyar-nos les garrofes és inhumà però ara per ara és el que tenim. Tot passa, jo he estat moltes nits fora de casa per feina, ara fa quatre anys que no però voleia altre vegada la possibilitat de que hi tornem. Sempre queda la virtualitat com a connexió amb els nostres, encara que no sigui el mateix sempre és més que el que teniem.\nQue sigui curt.\njomateixa 3 de desembre de 2012 a les 19:32\nm'has fet posar trista.\nuna abraçada i molts anims.\nnovesflors 3 de desembre de 2012 a les 19:40\nEi, no estigues trist, anima't, el temps passa i hi ha reencontres.\nElfreelang 3 de desembre de 2012 a les 21:22\nànims porquet tornaràs a sentir la seva veu aviat.....escrit ple de sentiment....a fer el cor fort, la retrobada haurà de ser genial! ànims i paciència! el mar mediterrani no pot separar uns sentiments compartits!\nAnònim 3 de desembre de 2012 a les 21:55\nSi estàs trist res millor que... Pons's blog! fent autopublicitat en els moments més desafortunats des de principis de 2006 ^^\nTu, jo i l'Otis 4 de desembre de 2012 a les 14:12\nAi... que ploraré jo i tot!!\nMolts ànims i una abraçadota!!\nlolita lagarto 4 de desembre de 2012 a les 17:58\nquines emocions més pletòriques Tocinet!\npensa que aquestes emocions i sentiments valen tot l'or del món i que potser l'anar i tornar encara te'ls fa viure més intensament, l'amor quan es fa pregar la seva presència... fa arrevolar la passió..:)\nei, de bon rotllo.. que també t'entenc.. eh?\nOlga Xirinacs 4 de desembre de 2012 a les 21:18\nQue dolent que és, l'enyorament... Em recordes el meu fill, que va haver d'anar a Extremadura a fer la mili (això que deien que els portavenm a prop de casa... i una merda). Aquí, en marxar la primera vegada, ploraven ell i els seus amics, i amb gran risc venia així que li era possible.\nAfegit: mentrestant, les mares rentàvem la roba de l'exèrcit.\nQue et resulti lleu.\nJoana 4 de desembre de 2012 a les 23:59\nEscolta el silenci Porquet.Hi ha paraules que ressonen .Olora tot allò retingut a la memòria. Evoca cada gest, cada mirada i cada record. Abraça la nit i deixa que els somnis et portin la calidesa d'allò viscut. Es farà més curt i més passatger.\nJo també enyoro i ja necessito una abraçada d'aquelles que no voldries que s'acabessin mai.\nGemma Sara 5 de desembre de 2012 a les 2:13\nNoi, no puc dormir (sort que demà tinc festa) i he vingut a parar a aquest post tan emotiu, només volia dir-te, amb el permís de sa lluna, que els andreuencs i la persona que estimes estem aquí esperant-te, que els diumenges i els dilluns són un pal de dia (I don't like Sundays, tell me why) i que tinguis un bon dia de dimecres, que ja sabem que és un dia bonic...\nrits 6 de desembre de 2012 a les 12:14\nSuposo, i espero, que ara ja estiguis millor. Un post preciós. Ple de tendresa i sentiment, i per molt que sigui trist, diu molt de tu.\nEspero que quan t'arribin aquests moments puguis trobar maneres de recomfortar-te. Escrivint, recordant, plorant... i x aquí estarem x ajudar-te a fer passar la tristor com puguem.\nYáiza 6 de desembre de 2012 a les 23:46\nUi, quantes coses m'he perdut!! Ains... per desgràcia, t'entenc força. És una situació poc desitjable... esperem que es resolgui aviat i que els diumenges passin a ser el que haurien de ser sempre: les hores més tendres i senzilles de la setmana.\nMiss Yuste 7 de desembre de 2012 a les 20:29\nM'encantaria poder sentir aquest sentiment ara mateix però em sent buida, o siga, que fins i tot per la banda negativa t'envege ara mateix.\nNomés puc donar-te ànims.\nmontse 10 de desembre de 2012 a les 15:46\nUn altre diumenge passat i m'imagino que no deu ser fàcil acostumar-se a les despedides i vencer les enyorances!!\nJa et planyo, perquè davant d'això poca cosa et puc dir perque et serveixi de consol...\nÀnim que ja només falten 4 dies per tornar a ser cap de setmana!!...I t'ho dic en positiu, intentant que ho trobis més curt.\nEl porquet 10 de desembre de 2012 a les 22:31\nCom sempre vaig tardíssim a respondre el post... però no vull deixar passar l'ocasió de dir-vos, especialment en aquesta entrada i per les vostres meravelloses respostes, que gràcies, gràcies i gràcies. Moltíssimes gràcies. Els diumenges continuen essent un petit calvari... però ara sé que sempre puc recórrer a les vostres respostes en aquest post per a fer-me sentir un xic millor. I és que m'heu meravellat, m'heu encantat i m'heu emocionat. Us dic la pura veritat. Cada una de les vostres respostes ha estat com una petita dosi d'energia, una abraçada virtual, petitona, però càlida i acollidora. Què bé que m'heu fet sentir...\nUna abraçada i un potxó ben gros per tots i cada un de vosaltres, des de Mallorca.\nJosep 12 de desembre de 2012 a les 11:32\nEleva la tristor a relat. Ben fet!\nEl porquet 13 de desembre de 2012 a les 7:37\nJOSEP: Moltes gràcies!\nMarta 12 de desembre de 2012 a les 16:19\nT'he de dir que m'ha agradat molt com descrius la tristesa,\n"no sempre pots evitar\nque els ocells nocturs de la tristesa\nsobrevolin el teu cap,\nperò sí pots impedir\nque hi facin niu "\nÀnims Porquet! t'escric un poema de la Montserrat Abelló\na l'espera d'un retorn impossible\nAra l'illa no hi és.\nsols en queden\ntu i jo a la deriva.\nMolts ànims Portquet i una abraçada!!!\nEl porquet 13 de desembre de 2012 a les 7:40\nMARTA: Moltíssimes gràcies per les teves paraules i per les que has utilitzat d'altres persones o sabers populars! Les teves, pels ànims; les xineses per ser tan encertades; i les de la Montserrat Abelló, perquè són, com sempre, un plaer llegir-les i de les quals, a més, en pots aprendre.\nLaia 15 de desembre de 2012 a les 11:43\nOstres Porquet... No sabria què dir. Tan sols has de pensar que la situació arribarà a un final, que es podrà solventar aviat. Jo he tingut una situació semblant, però gent del meu voltant, volent o no, m'han ajudat i m'han fet riure molt, cosa que m'ha ajudat bastant a relativitzar la muntanya russa emocional que acaben sent aquestes coses. Un bon amic em va deixar anar "levanta la cabeza, princesa, que si no la corona se cae...", així que fent un canvi de sexe, també t'ho aplico a tu: molts ànims, Porquet, a seguir endavant i a pensar en positiu. Ja està tot prou emmerdat, no cal posar més llenya al foc sinó que sigui com sigui, hem de ser positius.\nEl porquet 20 de desembre de 2012 a les 18:46\nLAIA: Sento haver trigat tant en constestar-te, més quan el teu comentari m'ha agradat molt, moltíssim. La frase que et va deixar anar el teu amic m'ha encantat. La trobo preciosa! Així que et faré cas, quan em trobi una mica més baix, aixecaré el cap per a que la corona no em caigui al terra, d'acord? Gràcies Laia. Un potxonet!


S’obre el procés de selecció del càrrec d’assessoria i coordinació de projectes de govern de l’Ajuntament de Vilanova i la Geltrú – Capgirem Vilanova CUP\nEl govern de Vilanova i la Geltrú obre un procés de selecció per cobrir el càrrec d’assessoria i coordinació de projectes de govern de l’Ajuntament de Vilanova i la Geltrú. Caldrà presentar la sol·licitud per registre a l’atenció d’alcaldia o al correu electrònic alcaldia@vilanova.cat\nAssessor i coordinador de projectes de Govern\nCàrrec de Confiança eventual.\nPersona que ha de treballar amb un nou model d’organització de l’Ajuntament. Aquesta figura assessorarà i coordinarà càrrecs electes i caps de servei, per tal de desenvolupar i executar els projectes que el govern municipal li encarregui i els que es derivin del Pla d’Acció Municipal.\nVetllar pel desenvolupament del model de ciutat d’acord amb les directrius del govern\nIncentivar el treball transversal entre àrees i regidories\nVetllar per la Responsabilitat Social i Corporativa i els Objectius de Desenvolupament Sostenible.\nTreballar per un calendari d’actes de ciutat més coordinat entre regidories\nFer el seguiment i coordinar els projectes de ciutat que afectin a més d’una àrea organitzativa de l’Ajuntament\nVetllar pel compliment del PAM\nAjudar i motivar els diferents departaments a buscar noves fonts de finançament per a projectes\nRequisits persona aspirant\nConeixement de l’administració pública.\nConeixements de la nostra ciutat.\nSensibilitat vers el projecte polític de govern\nNivell de català C-D\nNo estar inhabilitat per l’exercici de les funcions públiques\nNo concórrer en cap causa d’incompatibilitat\nExclusiva en horari flexible\nEstar a disposició del govern quan es requereixi\nDurada i incorporació\nDes del març del 2020 fins a la finalització de l’actual mandat\nL’aprovada en el ple del 15 de juliol del 2019\nConvocatòria obertura i procés de selecció:\nPRIMERA FASE. Del 20 al 29 de gener\nPresentació de sol·licitud amb CV i carta de motivació.\nEs comprovarà l’acompliment dels requisits de la convocatòria.\nCaldrà presentar la sol·licitud per registre a l’atenció d’alcaldia o al correu electrònic alcaldia@vilanova.cat\nPresentació de Projecte i Entrevista Personal.\nEls candidats que superin la primera fase, hauran de presentar un projecte d’organització i execució del PAM en cada una de les seves àrees. Tindran temps per presentar el projecte fins al 21 de febrer\nEls dies 27 i el 28 de febrer, els projectes seleccionats hauran de ser defensats davant els membres del govern i s’haurà de passar una entrevista personal, on es valorarà el citat projecte, així com les capacitats, habilitats i perfil dels candidats.\nCriteris d’avaluació del projecte i l’entrevista\nQualitat expositiva i coherència del projecte.\nAcreditació dels coneixements de l’entorn (ciutat i ajuntament).\nCapacitat organitzativa i de gestió de projectes, així com perfil orientat a resultats i a l’ús dels sistemes d’informació.\nConeixement i alineació amb les línies principals del Programa d’Actuació Municipal.


centre catòlic mataró: el Platges masculí, trenca la ratxa del Salt a la seva pista 60 a 72\nel Platges masculí, trenca la ratxa del Salt a la seva pista 60 a 72\nL’equip d’en Quique Spà, ha trencat la ratxa de victòries consecutives que portava el C.B. Salt en camp propi, on no coneixia la derrota des de feia dos anys i mig i ho a aconseguit bàsicament jugant un partit molt seriós, sabedor del que hi ha en joc, arriscant quan tocava i guardant la roba quan el joc així ho demanava.\nL’equip a sortit amb les idees molt clares des d’un bon començament i així els hi a transmès als gironins, que han vist acabar el primer quart amb un clar domini dels mataronins en el marcador per 7 a 22, obligant-los a haver de prémer molt fort en defensa en el segon quart per intentar anivellar el marcador, fet que han aconseguit parcialment, anant-nos al descans amb una avantatge de 10 punts (29 a 39).\nLa segona part ha mantingut el mateix discurs i el Platges ha anat jugant amb el marcador sense masses tribulacions aconseguint imposant-se en el tercer parcial per 45 a 56 gràcies, bàsicament, al encert en el tir exterior, doncs en el joc interior els gironins no donaven masses facilitats. El darrer quart, després d’una tímida reacció local, s’han apropat a 5 punts en el marcador i que s’ha vist estroncada per una antiesportiva i seguida d’una tècnica, ha deixat el partit vist per la sentència, imposant-nos amb un clar 60 a 72 que feina justícia als arguments exposats pels dos equips al llarg del encontre.\nAmb aquesta nova victòria, l’equip no coneix la derrota en aquesta segona volta i suma 6 de 6, posant setge al lideratge de la competició i després del vist, creiem que l’equip estar en disposició de discutir-li aquest lideratge a qualsevol dels seus contrincants\nPublicat per ccm a 17:17


Continua servint Jehovà sota proscripció | Torre de Guaita d’estudi\nLLEGEIX-HO EN acholi afrikaans aimara aja akha albanès alemany altai amhàric amis anglès armeni aukan baix alemany baixkir basaa (Camerun) batak (Karo) batak (Simalungun) batak (Toba) baule bemba biak bikol birmà bislama bulu búlgar capverdià català cebuano chabacano chewa (Malawi) chin (Hakha) chitonga chitonga (malawi) chitumbuka chiyao chokwe chol chopí chuuk chuvash cinyanja congo coreà crioll de Belize crioll de Guadeloupe crioll de les seychelles crioll haitià crioll mauricià croat damara dangme danès digor drehu duala edo efik eslovac eslovè espanyol estonià ewe fijià finès fon francès ga gal·lès garifuna georgià grec groenlandès guaraní gujarati gun haussa hebreu herero hiligainon hindi hiri motu hmong (blanc) hongarès iban ibanag ibinda ibo igede ilocano indonesi ioruba islandès isoco italià japonès javanès jula kabiye kachin kanarès kaonde kaqchikel occidental karen (s’gaw) kazakh kazakh (alfabet àrab) kekchi khmer kikamba kikongo kikuiu kiluba kinyaruanda kipende kirguís kirundi kisi krio kurd kurmandji kurd kurmandji (Caucas) kurd kurmandji (alfabet ciríl·lic) kwangali kwanyama kyangonde lahu laosià lenje letó lhukonzo lingala lituà llengua de signes americana llengua de signes australiana llengua de signes brasilera llengua de signes coreana llengua de signes cubana llengua de signes eslovaca llengua de signes filipina llengua de signes finesa llengua de signes francesa llengua de signes indonèsia llengua de signes italiana llengua de signes quebequesa llengua de signes russa llengua de signes sud-africana llengua de signes xinesa llengua de signes índia lomwe luganda lunda luo luvale macedoni maia makhuwa-meetto malai malaiàlam malgaix maltès mam mambwe-lungu mapudungun marathi marshallès mazatec (huautla) mbunda mingrelià mixe mixtec (guerrero) mizo mongol moré navaho ndau ndebele ndebele (Zimbàbue) ndonga neerlandès nepalès ngabere ngangela nias niueà noruec nyaneka nyungwe nzema nàhuatl (Guerrero) nàhuatl (Huasteca) nàhuatl (nord de Puebla) nàhuatl central okpe oromo osset otetela palavà pangasi panjabi papiament (curaçao) persa pidgin anglès de l’Àfrica Occidental pidgin de les illes Salomó polonès ponapeà portuguès portuguès (portugal) quiche quítxua (Bolívia) quítxua (ancash) quítxua (ayacucho) quítxua (chimborazo) quítxua (cusco) quítxua (imbabura) rarotongà romanès romaní (Macedònia) romaní (Macedònia, alfabet ciríl·lic) romaní (Sèrbia) romaní (sud de Grècia) ronga runyankore rus rutoro samoà sangir sango saramaccan sena sepedi sepulana serbi serbi (alfabet llatí) sesotho (Lesotho) sesotho (Sudàfrica) setswana shona sidama silozi singalès sranan tongo suahili suahili (congo) suec sundanès swati tadjik tagal tahitià tai tarascan telugu tetun dili tigrinya tiv tlapanec tojolabal tok pisin tonga (Zimbàbue) tongalès totonac tshwa tsonga turc tuvaluà twi txec tzeltal tzotzil tàmil tàtar ucraïnès uigur (alfabet ciríl·lic) umbundu urdú urhobo uruund uzbek uzbek (alfabet llatí) vietnamita wallisià waray-waray wayuunaiki wolaita xangana (Moçambic) xhosa xinès cantonès (simplificat) xinès cantonès (tradicional) xinès mandarí (simplificat) xinès mandarí (tradicional) yapès zande zapotec de l'Istme zulu àrab àzeri àzeri septentrional (alfabet ciríl·lic)\nARTICLE D’ESTUDI 28\n«Nosaltres no podem deixar de parlar de tot el que hem vist i sentit» (FE. 4:19, 20).\nCANÇÓ 122 Ferms i fidels volem ser\n1, 2. a) Per què no ens ha de sorprendre que prohibeixin la nostra obra? b) Què veurem en aquest article?\nL’ANY 2018, més de 223.000 publicadors vivien a països o territoris on la nostra obra estava restringida o totalment prohibida. Això no ens estranya ja que, com vam veure a l’article anterior, els cristians seríem perseguits (2 Tim. 3:12). Sigui on sigui que visquem, els governs poden prohibir la nostra activitat de manera sobtada i inesperada.\n2 Si el govern on vivim prohibeix que servim Jehovà, pot ser que ens preguntem el següent: «Vol dir això que hem perdut l’aprovació de Déu? Ens impedirà la proscripció que el servim? Hauríem de marxar a un altre país on puguem servir Jehovà amb llibertat?». A continuació, contestarem aquestes preguntes. També analitzarem com podem servir Jehovà sota proscripció i quines trampes hem d’evitar.\nHEM PERDUT L’APROVACIÓ DE DÉU?\n3. a) D’acord amb 2 Corintis 11:23-27, com va patir l’apòstol Pau? b) Què aprenem del seu exemple?\n3 Si el govern prohibís la nostra obra, podríem pensar de manera errònia que hem perdut la benedicció de Jehovà. Però hem de recordar que la persecució no vol dir que Déu no ens aprovi. Pensem en l’exemple de l’apòstol Pau. És evident que Jehovà estava molt content amb ell. De fet, Pau va tenir el privilegi d’escriure 14 cartes de les Escriptures Gregues Cristianes, i va ser enviat per predicar a les altres nacions. Amb tot, va patir molta persecució (llegeix 2 Corintis 11:23-27). La seva experiència ens ensenya que Jehovà pot permetre que els seus servents fidels siguin perseguits.\n4. Per què ens odia el món?\n4 Jesús va explicar per què no ens ha de sorprendre que s’oposin a la nostra obra. Va dir que ens odiarien perquè no som part del món (Jn. 15:18, 19). Que ens persegueixin no vol dir que Jehovà ja no ens beneeixi. Al contrari, demostra que estem fent el que és correcte.\nENS IMPEDIRÀ LA PROSCRIPCIÓ QUE SERVIM JEHOVÀ?\n5. Poden simples humans acabar amb l’adoració a Jehovà? Explica-ho.\n5 Els simples humans que s’oposen al poble de Déu no poden acabar amb l’adoració a Jehovà. Molts ho han intentat, però ningú ho ha aconseguit. Durant la Segona Guerra Mundial, els governs de molts països van perseguir cruelment els servents de Déu. A Alemanya, el partit nazi va proscriure l’obra dels testimonis de Jehovà, igual que van fer els governs d’Austràlia, del Canadà i d’altres països. Quan va començar la guerra l’any 1939, hi havia 72.475 publicadors per tot el món i el 1945, al final d’aquesta guerra, 156.299. Més del doble de publicadors que al principi! No creus que Jehovà va beneir l’obra?\n6. Quins bons resultats pot tenir la persecució?\n6 En lloc d’intimidar-nos, la persecució ens pot motivar a servir Jehovà més plenament. Per exemple, un matrimoni, que tenia un fill jove, vivia a un país on es va proscriure la nostra obra. Van permetre que la por els fes afluixar el pas? Tot el contrari. Els dos van començar a servir com a pioners regulars. La dona, fins i tot, va deixar una feina ben pagada. El marit va dir que la proscripció va fer que moltes persones tinguessin curiositat i es fessin preguntes sobre els Testimonis. Com a resultat, era més fàcil començar cursos bíblics. Aquesta situació va tenir un altre efecte positiu. Quin? Un ancià del mateix país va comentar que molts que havien deixat de servir Jehovà van tornar a assistir a les reunions i a predicar.\n7. a) Què ens ensenyen les paraules de Levític 26:36, 37? b) Què estem decidits a fer si prohibeixen la nostra obra?\n7 Quan els nostres enemics prohibeixen la nostra obra, volen que tinguem por i que deixem de servir Jehovà. És possible que escampin mentides, enviïn policies a escorcollar casa nostra, ens portin als tribunals o, fins i tot, ens fiquin a alguns a la presó. Potser pensen que fent això ens espantaran. Si tinguéssim por d’ells i del que ens poden fer, podríem baixar el ritme o deixar de servir Déu, i ens assemblaríem a aquells que descriu Levític 26:36, 37 (llegeix-lo). Per tant, no hem d’entrar en pànic ni permetre que la por ens impedeixi fer les nostres activitats espirituals. Hem de confiar en Jehovà completament i fer oració per buscar la seva guia (Sl. 27:1). Com que tenim l’ajuda de Déu, cap govern humà, ni tan sols el més poderós, podrà evitar que servim fidelment el nostre Pare (Heb. 13:6).\nHAURIA DE MARXAR A UN ALTRE PAÍS?\n8, 9. a) Quina decisió ha de prendre cada cristià? b) Què et pot ajudar a prendre una bona decisió?\n8 Si el govern decidís prohibir la nostra obra, et podries preguntar: «Hauria de marxar a un altre país on pogués servir Jehovà amb llibertat?». Aquesta és una decisió personal que ningú pot prendre per tu. Potser et pot ajudar meditar en el que van fer alguns cristians del primer segle quan van ser perseguits. Després que Esteve va ser lapidat, els deixebles de Jerusalem «es van dispersar per les regions de Judea i Samària» i «van arribar fins a Fenícia, Xipre i Antioquia» (Fe. 8:1; 11:19; Mt. 10:23). Ara bé, més tard, quan una altra onada de persecució va afectar alguns cristians, l’apòstol Pau va decidir quedar-se a la zona on hi havia forta oposició, i arriscar la seva vida per tal de seguir predicant i enfortint els germans que estaven allà (Fe. 14:19-23).\n9 Què aprenem d’aquests relats? Cada cap de família ha de prendre la seva pròpia decisió. Abans de fer-ho, ha d’orar i analitzar amb cura tant les seves circumstàncies familiars com també els efectes positius i negatius que podria tenir marxar a un altre país. En aquesta situació, cada germà «portarà la seva càrrega de responsabilitat» (Gàl. 6:5). Per això, no hauríem de jutjar les decisions dels altres.\nCOM PODREM SERVIR JEHOVÀ SOTA PROSCRIPCIÓ?\n10. Quines instruccions ens proporcionaran la sucursal i els ancians?\n10 Com podràs continuar servint Jehovà sota proscripció? La sucursal donarà als ancians locals instruccions i guia pràctica sobre com rebre l’aliment espiritual, reunir-se i predicar. Si la sucursal no aconsegueix contactar amb els ancians, aquests t’ajudaran a tu i a tota la congregació a seguir servint Jehovà. Ells et donaran guia basada en la Bíblia i en les nostres publicacions (Mt. 28:19, 20; Fe. 5:29; Heb. 10:24, 25).\n11. a) Per què pots estar segur que no et faltarà l’aliment espiritual? b) Què pots fer per protegir la teva Bíblia i altres publicacions?\n11 Jehovà promet als seus servents que estaran ben nodrits espiritualment (Is. 65:13, 14; Lc. 12:42-44). Pots estar segur que la seva organització farà tot el possible per donar-te el que necessitis per mantenir-te fidel. I tu, què pots fer? Durant la proscripció, tingues cura d’on guardes la teva Bíblia i qualsevol altra publicació bíblica, ja sigui en paper o en format electrònic. Busca un bon lloc on puguis amagar aquest aliment espiritual tan valuós. Cadascú de nosaltres ha de prendre mesures pràctiques per mantenir-se fort en sentit espiritual.\nAmb l’ajuda de Jehovà, ens podem reunir sense por tot i ser perseguits (Consulta el paràgraf 12) *\n12. Com poden els ancians organitzar les reunions de manera discreta?\n12 Què podem dir de les reunions? Els ancians faran els plans necessaris perquè puguis reunir-te d’una manera que no cridi l’atenció dels opositors. Pot ser que et diguin de fer-ho en grups petits, i que canviïn sovint l’hora i el lloc de la reunió. Quan hi entris i surtis, hauràs de parlar en veu baixa. La seguretat dels teus germans estarà en joc. També pot ser que t’hagis de vestir de manera informal per no atreure massa l’atenció.\nMalgrat la proscripció, mai deixarem de predicar (Consulta el paràgraf 13) *\n13. Què aprenem dels nostres germans de l’antiga Unió Soviètica?\n13 Pel que fa a la predicació, les circumstàncies poden variar d’un lloc a un altre. Però, com que estimem Jehovà i ens agrada parlar amb els altres del seu Regne, de ben segur que trobarem la manera de predicar (Lc. 8:1; Fe. 4:29). La historiadora Emily Baran va explicar el següent sobre la predicació dels testimonis de Jehovà a l’antiga Unió Soviètica: «Quan l’estat va dir als creients que no podien compartir la seva fe amb els altres, els Testimonis van començar a parlar amb els seus veïns, companys de feina i amics. Quan aquestes accions els van portar a camps de treball, els Testimonis van continuar predicant a altres presoners». Malgrat la proscripció, aquests germans van seguir donant testimoni. Si es prohibeix la nostra obra, imita el seu exemple i mai deixis de predicar.\nTRAMPES QUE HEM D’EVITAR\nHem de saber quan és «temps de callar» (Consulta el paràgraf 14) *\n14. Quina advertència ens dona Salm 39:1?\n14 Vigila el que expliques als altres. Si patim persecució, hem de recordar que de vegades és «temps de callar» (Ecl. 3:7). Hem de mantenir en secret la informació que sigui confidencial, com ara els noms dels nostres germans i germanes, els llocs on ens reunim, com prediquem i de quina manera rebem l’aliment espiritual. No hauríem de revelar aquesta informació als governs ni tampoc compartir-la amb amics o familiars, tant si viuen al nostre país com a d’altres. Si no anéssim amb compte, podríem posar en perill els nostres germans (llegeix Salm 39:1).\n15. Què intenta fer Satanàs, i com podem evitar caure en aquesta trampa?\n15 No deixis que els petits problemes ens divideixin. Satanàs sap que una família dividida tard o d’hora fracassarà (Mc. 3:24, 25). Per això, sempre intenta crear divisions entre els servents de Déu. El Diable vol que ens barallem entre nosaltres perquè així no lluitarem junts contra ell.\n16. Quin bon exemple ens va donar la germana Gertrud Poetzinger?\n16 Fins i tot els germans madurs han d’estar a l’aguait per no caure en aquesta trampa. Vegem l’exemple de dues germanes ungides. La Gertrud Poetzinger i l’Elfriede Löhr van ser empresonades amb altres germanes en un camp de concentració nazi. Quan l’Elfriede donava discursos animadors a altres germanes, la Gertrud va començar a tenir enveja. Però després es va sentir avergonyida i li va demanar ajuda a Jehovà. Ella explica: «Hem d’aprendre a acceptar que els altres estiguin més preparats o tinguin més responsabilitats que nosaltres». Què la va ajudar a vèncer l’enveja? La Gertrud es va centrar en les bones qualitats de l’Elfriede i en la seva personalitat agradable. D’aquesta manera va recuperar la seva amistat amb l’Elfriede. Totes dues van sobreviure al camp de concentració i van servir fidelment Jehovà fins a la seva mort. Si ens esforcem per resoldre les diferències que tinguem amb els germans, no permetrem que res ens divideixi (Col. 3:13, 14).\n17. Per què hem d’obeir sempre les instruccions?\n17 Obeeix sempre les instruccions. Si seguim la guia que rebem dels germans responsables, ens estalviarem molts problemes (1 Pe. 5:5). Per exemple, en un país on l’obra està proscrita, els germans responsables van dir als publicadors que no distribuïssin publicacions durant la predicació. Amb tot, un pioner va pensar que era millor fer les coses a la seva manera i va entregar publicacions. Què va passar? Poc després que ell i alguns germans van acabar de predicar informalment, la policia els va interrogar. Sembla que alguns funcionaris del govern els havien seguit i confiscat les publicacions que havien entregat a les persones. Què aprenem d’aquesta experiència? Que hem d’obeir les instruccions encara que pensem que la nostra manera de fer és la millor. Jehovà sempre ens beneeix quan coŀlaborem amb els germans que ell ha escollit perquè ens dirigeixin (Heb. 13:7, 17).\n18. Per què no hem d’establir normes innecessàries?\n18 No imposis normes innecessàries. Si els ancians estableixen normes innecessàries, posaran càrregues sobre els altres. El germà Juraj Kaminský va recordar el que va passar durant la proscripció a l’antiga Txecoslovàquia. Ell va dir: «Després que els germans responsables i molts ancians fossin arrestats, alguns dels que portaven la davantera a les congregacions i als circuits van començar a imposar regles de conducta als germans, fent llistes del que havien i no havien de fer». Jehovà no ens ha donat el dret de decidir pels altres. Si algú imposa normes innecessàries, en lloc de protegir el seu germà s’estarà convertint en l’amo de la seva fe (2 Cor. 1:24).\nMAI DEIXIS DE SERVIR JEHOVÀ\n19. Tal com indica 2 Cròniques 32:7, 8, per què hem de ser valents?\n19 El nostre principal adversari, Satanàs el Diable, no deixarà de perseguir els servents fidels de Jehovà (1 Pe. 5:8; Ap. 2:10). Tant ell com els seus coŀlaboradors intentaran prohibir que adorem Déu. Però no hi ha cap raó per deixar que la por ens freni (Deut. 7:21). El nostre Pare ens fa costat i ens continuarà ajudant encara que l’obra estigui proscrita (llegeix 2 Cròniques 32:7, 8).\n20 Així doncs, estiguem decidits a imitar l’exemple dels cristians del primer segle, que van dir als governants del seu temps: «Jutgeu vosaltres mateixos si és just davant de Déu obeir-vos a vosaltres en lloc d’obeir-lo a ell. Però nosaltres no podem deixar de parlar de tot el que hem vist i sentit» (Fe. 4:19, 20).\nCOM ET PODEN AJUDAR ELS SEGÜENTS TEXTOS BÍBLICS A SEGUIR SERVINT JEHOVÀ SOTA PROSCRIPCIÓ?\nLevític 26:36, 37\n2 Cròniques 32:7, 8\nCANÇÓ 73 Ajuda’m a ser valent\n^ § 5 Què hem de fer si el govern prohibeix la nostra obra? Aquest article ens donarà suggeriments pràctics sobre què fer i què no fer per tal de no deixar de servir Jehovà mai.\n^ § 59 DESCRIPCIÓ DE LA IMATGE: Totes les imatges mostren escenes d’alguns Testimonis que serveixen a països i territoris on la nostra obra està restringida.\n^ § 61 DESCRIPCIÓ DE LA IMATGE: Una germana (a l’esquerra) parlant informalment amb una dona sobre Jehovà.\n^ § 63 DESCRIPCIÓ DE LA IMATGE: Un Testimoni negant-se a donar informació sobre els germans quan l’interroga la policia.


BENVINGUTS A L’ADOLESCÈNCIA - Blog : Centre SOM - Psicología y psicopedagogía\nBENVINGUTS A L’ADOLESCÈNCIA\nLa gran temuda adolescència... Molts pares d’adolescents o preadolescents (de vegades els límits estan difusos) sabem que quan un dels nostres fills o filles entra en aquest període del cicle vital, la família s’acostuma a posar cap per avall. Igual que els púbers que estan passant aquesta etapa plena de transformacions, la resta de membres també necessita ajustar-se, comprendre, habituar i, sí, assumir el munt de canvis que l’acompanyen.\nPer als pares, viure amb adolescents no és que es faci difícil; de vegades es trobendesubicats perquè no saben què dir, què fer. Si no fer cas als seus comentaris, si fer-los-hi la gran xerrada, si abraçar-los... però és perquè els propis adolescents tampoc ho saben. Els adolescents es troben en aquest període en el qual no són ni nens ni adults. Intenten imitar els adults per saber com comportar-se, però no els deixem perquè encara els veiem com si fossin nens. Això els confon encara més. Si els empenyem a actuar com a “grans” es senten perduts perquè no volen deixar la seva “infància” i no saben com fer-ho. I aquí entrem en aquest cercle del “ja ets gran, comporta't com a tal... però, què t'has cregut! Si encara ets un nen?”. Com per no estar perdut...\nL’adolescència és, per un costat, un període de dol. Dol per perdre la infantesa i la seguretat amb la que un es mou, sabent-se observat i protegit. Com tota etapa de dol, poden donar-se moments de tristesa, de ràbia, de dolor, de rebel•lia i de dependència, fins a finalment acceptar el que se’n va anar i obrir els braços a allò que ve. D’altra banda, també és un període ple de reptes, d’aventures, d’aprenentatges, d’alegries i de creixement.\nCom a mares o pares, hauríem de tenir en compte que:\n•\tLes hormones incideixen en les emocions i generen els canvis d’estat d’ànim tan habituals en els adolescents. Ara es mostren desafiants i impulsius, ara mimosos o tristos.\n•\tA nivell psicològic, és un període de recerca d’identitat, de saber qui són. No és fàcil trobar coherència entre les seves aspiracions, les percepcions que tenen de si mateixos i les expectatives que tenien (ells i els altres) quan eren nens. Necessiten provar, comprovar experimentant què passa si faig el que els meus pares m’han dit que he de fer o si precisament faig el que m’han prohibit. I en aquesta recerca per consolidar la seva identitat, comencen a generar els seus propis valors i creences, a rebutjar aquells que els han transmès i que no s’acoblen a la seva percepció del món, a quedar-se amb aquells amb els quees senten identificats. D’aquí els canvis d'actitud, la rebel•lió contra el que els ve imposat per la família i la societat. Estan fent de científics en l’experimentació de la seva pròpia vida, així que una mica de rebel•lia és sana i “normal”.\n•\tA nivell social, el grup d’iguals adquireix més rellevància. Deixen de buscar l’aprovació dels pares per buscar la dels amics. L'adolescent se sent observat pel món, l’importa el seu aspecte i formar part del grup. Els seus pares, la seva família, els seus referents fins ara, passen a un segon pla i se senten més compresos pels amics.\nAquests canvis són evolutius, positius i necessaris perquè els nostres fills creixin i comencin a introduir-se al món dels adults; una forma natural i sana de començar a prendre les regnes de la seva vida, cosa que com a pares hem de permetre i fomentar. Podem seguir fent de guies, de consellers, però són ells els que han de començar a prendre responsabilitats i decisions mentre nosaltres els acompanyem i donem suport.\nAlguns consells per millorar les relacions amb els adolescents són:\n•\tEn comptes del “jo tinc més experiència que tu, així que fes el que et dic...”, substituir-ho per frases com “Es la teva decisió, però jo, si estigués en el teu lloc...” poden ajudar a millorar la convivència.\n•\tNo reaccionar a les seves provocacions amb crits o amenaces és una manera d’ensenyar-los-hi que hi ha una altra forma de comunicar. No podem exigir uns comportaments que nosaltres no fem.\n•\tTampoc vulguem ser els seus “col•legues”. Som els seus pares, no els seus amics. Posem-nos en el lloc que ens toca.\n•\tPermetre’ls intimitat, no voler saber en tot moment què els passa pel cap o què fan. Si no els donem el seu espai, intentaran buscar-lo més com rebel•lió, per portar-nos la contrària, que com a moments per trobar-se a si mateixos.\n•\tRecolzem-los en els seus somnis i projectes, deixem que comentin els seus propis errors i oblidem-nos de frases com “Ja t'ho vaig advertir”.\nEn definitiva: estimem, acompanyem, comprenguem i permetem que els nostres fills construeixin el seu propi projecte de vida. I no oblidem que nosaltres, encara que en una altra època, també vàrem ser adolescents.


DONA BALAFIA ASSOC.: “Reptes i èxits en la consecució dels Objectius de Desenvolupament del Mil·lenni per a les dones i les nenes”\n“Reptes i èxits en la consecució dels Objectius de Desenvolupament del Mil·lenni per a les dones i les nenes”\nAquesta conferència té lloc en un moment estratègic . Les properes setmanes i mesos seran crucials per a l'elaboració de l'agenda post -2015 de desenvolupament . Més que mai , hem d'unir-nos com una comunitat de defensors perquè la igualtat de gènere , drets de la dona i empoderament de les dones són fonamentals per al nou marc. Paraules d'obertura per Lakshmi Puri, Dones Director Executiu Adjunt de l'ONU, en la conferència de 2013 EuroNGOs sobre "Salut i Drets Sexuals i Reproductius en el Programa de Post-2015", el 24 d'octubre de 2013 a Berlín, Alemanya.\nHi ha hagut moltes afirmacions de la centralitat de la igualtat de gènere i l'apoderament de les dones per al desenvolupament sostenible . El document final de Rio +20 , l'informe del Grup d'Alt Nivell de Persones Eminents , l'informe del GNUD " Un milió de veus ", entre altres , tots han posat èmfasi en la importància d'un fort èmfasi en la igualtat de gènere. Ens sentim encoratjades per aquestes afirmacions . Però a mesura que la discussió es mou en l'àmbit intergovernamental , necessitem aquestes moltes veus de suport a ser escoltat fort i clar pels governs de tot el món. ONU Dones ha estat, i ha de seguir sent, participant plena en aquests processos .\nQuin tema tan interessant : “l'accés i la participació de les dones i les nenes en l'educació, la formació, la ciència i la tecnologia, inclosa la promoció de l'accés igualitari de les dones a l'ocupació plena i el treball digne”. La directora executiva compartirà amb els estats membres la seva visió estratègica per al desenvolupament d'ONU Dones en els propers anys. També presentarà el Pla Estratègic proposat per al període 2014-2017 i el pressupost Integrat per al bienni 2014-2015, dos informes decisius per a la direcció estratègica que prendrà ONU Dones en el futur. - Drets a la salut sexual i reproductiva en el cor de la igualtat de gènere, drets de les dones i l' empoderament de la dona més enllà del 2015: Lakshmi Puri Veure més a:http://www.unwomen.org/en/news/stories/2013/10/lakshmi-puri-speech-on-sexual-and-reproductive-health-rights


La Universitat per a Majors de la UJI inicia un projecte europeu per a promoure la reutilització del coneixement com a servei de valor afegit. | XPUM CV - Xarxa de Programes Universitaris per a Majors de les Universitats Públiques Valencianes\nLa Universitat per a Majors de la UJI inicia un projecte europeu per a promoure la reutilització del coneixement com a servei de valor afegit.\ndl., 11/12/2017 - 09:00\ndt., 12/12/2017 - 09:00\nLa reunió de inici del projecte va tindre lloc els dies 11 i 12 de desembre en la UJI.\nLa Universitat per a Majors de la Universitat Jaume I ha iniciat el projecte Europeu CLEAR Erasmus+ d’innovació educativa, juntament amb altres 6 institucions europees amb una durada de 28 mesos.\nEl projecte “Recursos per a la formació i reutilització del coneixement en una economia circular” (amb acrònim CLEAR) pretén a través del disseny de materials formatius, complir les prioritats de la Unió Europea del foment de l’emprendiment i la competitivitat, promovent la economia circular a través de la servitització.\nEl projecte CLEAR té com a objectiu la creació de cursos i ferramentes online per a facilitar la adquisició de competències i habilitats en diferents nivells educatius; universitat, formació empresarial, formació a formadors... de una forma flexible i adaptativa. D’aquesta manera, serà possible que tan empleats com estudiants, en les seues organitzacions com en grups d’aprenentatge pugen explicitar el coneixement i experiència ocult o tàcit, i siga reutilitzable per altres persones e Institucions, en diferent nivells, tant horitzontalment com verticalment, es a dir, entre persones del mateix nivell dins de una organització o estudiants, com de diferents nivells o en un aprenentatge intergeneracional. El coneixement d’aquesta manera es podrà entendre com a servici, com si fos un producte oferit.\nLa Universitat per a Majors (UJI), com a coordinadora del projecte, tindrà la responsabilitat de la direcció en la creació de la ferramenta digital que serà usada per institucions educatives en els seus cursos, i la realització de les proves pilot.


La Plaça des Born és un dels principals escenaris de les Festes de Sant Joan. Aquest gran espai, presidit per l'obelisc en record dels ciutadellencs que lluitaren el 9 de Juliol de 1558 contra els turcs i també per l'Ajuntament, acull el Dissabte de Sant Joan el Caragol des Born. Els membres de la Qualcada van entrant a la plaça des Born, i es col·loquen així com poden a la banda dreta. A les sis en punt és quan el caixer senyor i el caixer capellà fan l’entrada i saluden al galop, moment en el qual esclata la música del Jaleo i comença el Caragol.\nL’origen d’aquest acte es fonamenta en la salutació que feia la Qualcada davant el Palau del Governador (l’actual ajuntament), amb la finalitat de sol·licitar permís a l’autoritat per entrar a la ciutat, traspassant la muralla pel portal de Maó, en tornar de l’ermita de Sant Joan a sol post. Amb aquest motiu, les voltes que es fan a la plaça no són circulars, sinó que els cavalls giren coa un cop han passat davant l’Ajuntament, pensant en el traçat antic de la plaça i no en l’actual.\nLa Plaça des Born també és l'escenari d'un acte multitudinari el Dia de Sant Joan. És l'acte que popularment es coneix com la Convidada. El capvespre, després del replec i de visitar l'Hospital Municipal, tots els caixers i cavallers es reuneixen a la Plaça des Born. El punt central en aquest moment és l'Ajuntament. A la seva balconada s’hi troben l’alcalde i els regidors, acompanyats per dos macers.Tots els cavalls desfilen davant de la façana i, un per un, saluden en arribar a l’alçada del balcó amb les autoritats municipals. Al seu torn, el Caixer Senyor les convida que honorin amb la seva presència els jocs que tot seguit s’han de fer as Pla. L’alcalde accepta la invitació, i acaba el discurs amb les paraules: “Sort i ventura!”.


Presentació de la Guia de gestió i contractació de disseny - WDC2022\nImplantar les bones pràctiques en la contractació de disseny és l’objectiu principal de la “Guia per a la gestió i contractació de disseny”, un projecte impulsat per l’ADCV i València Capital Mundial del Disseny 2022 al qual es pot accedir a través de la plataforma online contratadiseño.es\nEl plató de The Sea, de l’edifici Veles e Vents, va acollir la presentació d’aquesta guia informativa dirigida a tots aquells organismes i entitats que vulguen contractar disseny i que busquen una millor manera de fer-ho, col·laborant i recolzant al sector i als professionals.\nEl president de l’Associació de Dissenyadors de la Comunitat Valenciana (ADCV), Ángel Martínez, va remarcar en la presentació la llarga trajectòria de l’associació “treballant per les bones pràctiques en la contractació de disseny, perquè siga desenvolupat per professionals i en condicions dignes”.\n“El disseny ben gestionat identifica i crea oportunitats de millora i permet assolir eficaçment els objectius marcats en qualsevol sector, siga en l’àmbit social, cultural o empresarial. A més, és capaç de generar innovació i transformar el sistema cap a un desenvolupament sostenible. Però no pot fer-ho soles, necessita d’altres parts i de l’enteniment perquè l’aliança puga donar els millors resultats”, va destacar Martínez.\nPer part seua, el director de València Capital Mundial del Disseny 2022, Xavi Calvo, va insistir en “la importància estratègica del disseny com a valor transversal en l’empresa, la indústria i l’àmbit institucional. La guia de contractació és un dels projectes estratègics i estructurals, fonamentals per al disseny valencià i per a tots els seus professionals, tant en el seu present com en el seu futur. Ha sigut concebuda per a ser una ferramenta de treball de referència al sector”\nEn l’acte de presentació també van participar les responsables de Copymouse, l’agència de disseny encarregada de desenvolupar la plataforma contratardiseño.es, Maria Carbó, CEO, i Lucia Eirea, dissenyadora. Aquesta última va explicar que la plataforma “té un enfocament molt pràctic i útil, i inclou informació sobre disseny i contractació – processos, tipus, normativa…- eines pràctiques descarregables, articles d’experts i altres continguts i enllaços d’interès”:\nL’advocada experta en Dret Públic Sama Cantos va aportar la visió legislativa sobre la contractació del disseny. Ella ha sigut l’encarregada de treballar la part de la guia centrada en els processos de contractació pública en l’àmbit del disseny, donant el seu abast i “els seus condicionants, criteris i necessitats específiques”.\nDesprés de la presentació de la guia, es va celebrar una taula redona per a debatre i reflexionar sobre processos de contractació en disseny amb Nacho Lavernia, director de disseny i fundador de Lavernia & Cienfuegos Design; Manolo Lecuona, catedràtic d’Universitat de Gestió del Disseny de la Universitat Politècnica de València (UPV), i Ivan Semprere, co-CEO de Padima, empresa especialitzada en la protecció i defensa del disseny.\nDurant la seua intervenció, el dissenyador Nacho Lavernia va advertir de les peculiaritats del disseny com a sector eminentment creatiu:\n“Això li dóna unes particularitats que altres serveis que l'empresa està acostumada a contractar no tenen”, va declarar.\nEn aquesta línia es va pronunciar Iván Sempere, co-CEO de Padima Team, en assenyalar que la inversió en disseny en l’empresa “és una inversió estratègica que té una influència directa en la reputació i la imatge de la marca”, per això va afegir “no es pot aplicar una visió i mediació a curt termini”:\nDes del punt de vista de l’empresa, Manuel Lecuona, de la UPV, va concloure: “El disseny va a facilitar i permetre superar els punts que poden ser crítics i apropar-nos als objectius estratègics que volem aconseguir”.


Trail – Cquie\nCquiE Trail és la secció del trailrunning del Centre Quitxalla i Excursionista de Puig-reig (CquiE). Aquesta secció va ser fundada l’any 2018 per un grup de persones amants de la natura i del trail.\nL’objectiu del CquiE Trail és poder oferir un espai on qualsevol amant del trailrunning pugui gaudir d’aquest esport amb companyia. A més a més, gaudir de l’entorn que envolta el nostre municipi a través de múltiples corriols d’una gran varietat tècnica.\nActualment aquesta secció ofereix dos espais de trobada fixes. Ambdós dies el lloc de trobada és a la rotonda de la Corrida a les 19h (Inici Avinguda 1 d’octubre).\nEntrenaments específics per millorar rendiment i/o tècnicam, respectant els nivells de cada corredor/a.\nSortides de grup aptes per a tothom. Circuit de 10 km aprox. pels voltants del municipi.\nPots fer-ho des de la pàgina FES-TE SOCI. Hi pots accedir a través del menú principal, secció Tràmits.\n5 euros anuals per als socis del CquiE\n20 euros anuals per als no socis del CquiE (*)\n(*) Inclou els 15 euros del carnet de soci del CquiE\nGràcies als socis, podem seguir organitzant diferents activitats com la Pugoregis Trail, així com tenir cura del nostre entorn municipal. Que hi guanyes tu?\nGran varietat de descomptes en establiments i locals col.laboradors.\nDescomptes en la participació de la Pugo Regis Trail.\nAccés a tots els avantatges que ofereix el CquiE.\nSeguim amb els caps de setmana de curses 💥💚\nCap de setmana intens de CquiE Trail 💚 Algunes\n⚔ La cursa de casa, Pugo Regis ⚔ Seguim\n⚔ La cursa de casa, Pugo Regis ⚔ La set\nCaps de setmana mogudets per la família CquiE Tra\nBon dia runners 💚 Recordeu que el 27/03 us esp\nEl cap de setmana passat va ser fred, però divert\nSempre pengem imatges de corredors/es CquiE Trail,\nAvui la secció femenina del CquiE Trail ha deixat\nEscriu-nos a cquie.trail@gmail.com\nEnvia'ns un correu per entrar-hi


L’empresa Lurbel recaptarà fons per la Fundació Tutelar Trèvol amb una campanya solidaria | Mancomunitat de la Vall d'Albaida\nL’empresa Lurbel recaptarà fons per la Fundació Tutelar Trèvol amb una campanya solidaria\nL'empresa donarà un euro per per cada parell de calcetins venuts fins que acabe l’any.\nL’alcalde d’Ontinyent i President de la Fundació Tutelar Trèvol, Jorge Rodríguez, i el Director de Màrketing de l’empresa ontinyentina Lurbel, Miguel Lurbe, signaven hui a l’Ajuntament d’Ontinyent un conveni per posar en marxa la campanya solidària “Caminem Junts”. Per esta iniciativa, l’empresa donarà un euro per per cada parell de calcetins que venga en Intersport Rull i Radical Bike, que col·laboren a la campanya, i també per internet, des d’ara i durant el que resta d’any.\nEn l’acte, on també estava present el vicepresident de la Mancomunitat de Municipis (entitat que sustenta el projecte), Jaime Peris, s’explicava que seran tres els models de calcetí que formaran part d'aquesta campanya i estaran identificats en el punt de venda amb un adhesiu del Projecte Trèvol.\nJorge Rodríguez destacava la importància que les empreses facen efectiva la seua responsabilitat social corporativa col·laborant amb iniciatives com esta, i posava de relleu que “a Ontinyent tenim la sort de comptar amb una empresa com Lurbel, de gran prestigi en el sector de la roba esportiva, que ha donat exemple amb la seua participació en esta campanya, que esperem que tinga rèplica per altres empreses que se sumen a accions solidàries com aquesta”.\nMiguel Lurbe assenyalava que a l’empresa “estem molt contents de poder participar en una iniciativa solidària com aquesta, que esperem que tinga bona resposta i a la que animem a la gent a col·laborar”, manifestava.


'Sessió contínua' organitza un encontre virtual dedicat a la cineasta castellonenca Anna Soler - Castellonplaza\nCASTELLÓ. El cicle 'Sessió Contínua' de la Universitat Jaume I, dedicat a la visibilització de l'audiovisual local, ofereix aquest dijous 21 de maig, a partir de les 20 hores, una sessió especial en línia dedicada a l'autora castellonenca Anna Soler Cepriá, establida a Mèxic.\nAnna Soler treballa en diversos camps de l'audiovisual, com a realitzadora de vídeo-documental i fotògrafa en treballs més personals, i com a directora de fotografia per encàrrec en curtmetratges, llargmetratges o videoclips.\nEn la sessió d'aquest mes s'oferiran dos dels seus curtmetratges: Códigos secretos, una reflexió des del llenguatge experimental sobre un procés de salut associat a la por i a la vida, experimentat per la mateixa autora, i Grita en silencio/Memoria que se borra, una peça de les seues vídeo memòries dedicada a la fotògrafa Vida Yovanovich. Les peces s'acompanyen d'una xarrada mantinguda amb Pilar Ramo i Nacho Badenes, coorganitzadors del cicle, amb motiu d'aquestes projeccions en la qual l'autora repassa la seua trajectòria.\nAl seu torn, el cicle, organitzat per l'Associació Cultural Sessió Contínua i l'Aula de Cinema i Creació Juvenil del Servei d'Activitats Socioculturals de la Universitat Jaume I, està oferint a través de la seua pàgina web enllaços, en obert, a alguns dels curtmetratges que han passat per les seues pantalles al llarg de les seuesquatre temporades.


Dret a la comunicació - Didactalia: material educativo\nObjectius generals: Sensibilitzar sobre els aspectes que dificulten l'accés a la informació i la comunicació de les persones amb discapacitat sensorial i també motriu. Específics: Analitzar els elements que dificulten l'accés a la informació i la comunicació de persones amb discapacitat sensorial i motriu. Conéixer sistemes de suport i recursos tècnics per a afavorir l'accés a la informació i la comunicació d'aquestes persones. Continguts  coneixements de caràcter conceptual (declaratiu): Sistemes de comunicació alternatius: Braille i llengua de signes. Ajudes tecnològiques i funcionals. Accessibilitat de llocs web De caràcter procedimental: Anàlisi de situacions en què persones amb discapacitat tenen dificultats o es troben impossibilitades per a l'accés a la comunicació i informació. Observació de les adaptacions i ajudes que faciliten l'accés a la informació i la comunicació. Reconéixer sistemes i ajudes que faciliten l'accés a la informació i la comunicació. Identificar les dificultats per a accedir a la informació i a la comunicació amb la dificultat per a fer efectiu un dret fonamental. De caràcter actitudinal: Rebuig de les restriccions en l'ús del dret a la informació i la comunicació a causa de les condicions de discapacitat. Sensibilitat cap a les situacions quotidianes que dificulten el dret a la informació i la comunicació. Coneixements previs: No són necessaris. Accedeix a la guia didàctica de l'objecte.\nPalabras clave: accessibilitat informació dret discapacitat\nURL repositorio: /repositorio/06042010/4f/es-an_2010040652_9105228\nMapa Conceptual: Dret a la comunicació


Infosalut - Isabel Garau, oncòloga de Son Llàtzer, presenta una ponència en anglès a Sibèria\nIsabel Garau, oncòloga de Son Llàtzer, presenta una ponència en anglès a Sibèria\nArticle anterior L'Hospital de Manacor ha organitzat la I Jornada de Qualitat\nArticle següent Son Espases organitza la I Jornada d'Actualització de Càncer de Pulmó\nLa Dra. Isabel Garau, oncòloga del Servei d'Oncologia de l'Hospital Son Llàtzer, que dirigeix la Dra. Esther Falcó, presenta una ponència a un Congrès a la Universitat Estatal de Medicina de Krasnoiarsk, en aquesta ciutat russa de Sibèria.\nLa Dra. Garau serà la primera doctora espanyola que presenta un cas clínic en anglès a Sibèria. El cas que exposa versa sobre un pacient oncològic, tot i que està dirigit també a professionals no especialitzats en oncologia, amb la qual cosa pot tenir interès per a facultatius i residents d'altres especialitats.\nA més, la presentació del cas clínic de la Dra. Garau s'emetrà per videoconferència a l'Hospital Son Llàtzer, per a facultatius, residents, infermers i qualsevol professional interessat en el tema.\nLa invitació per participar en el congrés va sorgir de Jonathan McFarland, professor d'anglès mèdic de renom internacional que fa feina als principals hospitals de les Illes Balears, el qual ha establert una col·laboració amb la Universitat Estatal de Medicina I. M. Setxenov, de Moscou, que és la facultat de medicina més antiga i prestigiosa de Rússia. El Departament de Llengües Estrangeres, dirigit per la professora Irina Markòvina, els va convidar a participar en la conferència titulada "Advanced Training Programme for Teachers of English of Medical and Pharmaceutical Universities" ("Programa de formació avançada per a professors d'anglès de facultats de medicina i de farmàcia").\nLa Dra. Garau, metgessa especialista en oncologia de l'Hospital Son Llàtzer, des de 2006, ha participat en nombrosos congressos i en moltes reunions d'àmbit estatal i internacional, amb més de cinquanta pòsters i comunicacions orals, i també com a ponent convidada, i en un centenar de publicacions —igualment d'àmbit estatal i internacional— en revistes i llibres especialitzats. La participació en aquest congrés obre una via molt interessant per a futures col·laboracions amb les universitats I. M. Setxenov i de Krasnoiarsk.