Quatre de les millors tendències de joieria de primavera i estiu 2020 - Bombay Sunset\nOn 24, abr\nSi bé els esdeveniments actuals del món signifiquen que potser no podrem robar les darreres incorporacions a les nostres caixes de joieria, certament les podem admirar en tota la seva bellesa, i potser fins i tot invertir en algunes peces addicionals. Amb l’arribada de dies més assolellats, pensem que és hora de celebrar algunes de les millors tendències de joieria al voltant d’aquest any, i en podeu trobar un munt aquí mateix a Bombay Sunset. Avui farem un cop d’ull a algunes de les nostres peces preferides que podeu portar per ajudar a capturar algunes de les tendències de joieria més populars del 2020.\nTot i que solíem associar els motius dels animals amb el nostre armari infantil, ara hem tornat al 2020 amb un toc elegant i elegant. A les col·leccions de Balmain, Dior i Carolina Herrera, podeu abraçar aquestes vibracions de primavera i estiu amb tota una varietat de criatures, incloent ocells, insectes i molt més.\nUna de les maneres més subtils de portar aquesta tendència és amb les arracades. Ens encanta especialment la Arracades de colibrí d'Amazònia, que capturen perfectament les vibracions de la selva tropical. Aquests arracaments lleugers i subtils aporten una bonica incorporació a qualsevol vestit i estan carregats de zircons per aportar molta guspira. Per a aquells que vulguin fer una declaració, aquests Arracades d'elefant d'or Airavata serà una incorporació única i impressionant a la vostra caixa de joieria. Placada d'or i ruteni, aquesta obra esculpida a mà forma part de la nostra col·lecció Ramayana, inspirada en l'elefant blanc Airavata, que va transportar Lords of the Valley. Tot i que també mirem la nostra col·lecció Ramayana, creiem que és correcte esmentar aquestes magnífiques Arracades Ram Ramana, que us donarà un toc meravellós a qualsevol vestit. Perfectes per a festes o casaments d’estiu, aquests arracades declarades són de zircon encastats i presenten pedres de Khundan reals per a un munt de glamour.\nPoseu un toc d’estil atemporal a la vostra col·lecció de joies amb una certa perfecció perlada. Les joies de perla van fer una aparició destacada a les col·leccions de primavera i estiu per al 2020, incloses en les col·leccions de dissenyadors com Jason Wu i altres. Aquesta peça femenina, atemporal, es pot portar de moltes maneres i es pot portar a qualsevol bijuteria.\nUna de les nostres peces preferides que capten la tendència de les perles són aquestes Pendents de corona perla. Aquests arracades feta a mà amb or presenten unes perles amb delicades col·locació inspirades en l'estil dels darrers anys 50 i són perfectes per a qualsevol ocasió. O, per a una presa lleugerament diferent, aquestes Corona de llorer amb arracades de perles també són una elecció meravellosa. El metall brillant i daurat aporta un toc elegant i elegant al teu aspecte i està acabat amb una bella perla de resina per a una sensació fabulosa i femenina. A aquells que vulguin fer el seu joc de perles, ens agrada especialment això Anell barroc de perles crues, que us ajudarà a canalitzar la vostra sirena interior realment aquest estiu. Disponible en tres bells colors, aquest sorprenent anell ofereix una perla barroca real seleccionada a mà, juntament amb zircons encastats i s’ajusta completament, el que el converteix en el regal perfecte per a algú especial. De forma alternativa, ens agraden aquests glamour quotidians més subtils Arracades de perles astrals. Amb cristalls de Khundan i inspirats en la bellesa del cosmos, aquests arracats petits, però impressionants, són perfectes per a un desgast quotidià, però encara aportaran un complement ideal a qualsevol vestit formal.\nSuperar bé els cèrcols i aconseguir una remuntada realment per a la primavera i l'estiu del 2020, amb peces que apareixen a les col·leccions de Victoria Beckham, Caroline Herrera i Sies Marjaran. Sigui quina sigui la vostra preferència, ja sigui l’estil del porta-porta o els cèrcols dobles, aquesta és una tendència que només cal destacar!\nUna de les nostres maneres predilectes de picar els cèrcols sobredimensionats és amb aquestes Pendents de canta Cantaora. Aquests cèrcols únics de zircon encastats i xicotets gaudiran de la possibilitat de destacar, qualsevol cosa que portis Afegint un aspecte elegant i elegant al teu aspecte, porta’ls amb els cabells fins que realment es vegin. Si ets un principiant a la tendència dels cèrcols, comença petit amb una cosa lleugera i subtil. Aquests Arracades de perles de hamaca són una excel·lent opció i presenten cristalls encrustats, acabats amb una resina. Una opció impressionant per combinar amb qualsevol vestit, són un accessori que aportarà molt de glamour. Alternativament, aneu per aquestes boniques Arracades d'Andaman, que són prou lleugers i versàtils per portar-los cada dia. Els petits cristalls que ofereixen garanteixen molta guspira, mentre que els tons daurats càlids són excel·lents per lluir el sol.\nFinalment, una altra tendència de joieria que estimem és tot sobre el color. Moltes col·leccions de moda per a la primavera i l'estiu de 2020 presenten una gran varietat de colors bonics, i hi havia realment alguna cosa per a tots. Tant si us encanten els tons pastel suaus i suaus com els colors rics i atrevits, les joies amb pedres precioses de colors són una forma d’il·luminar el vostre vestit aquesta temporada. Tant si es tracta de combinar-los amb colors més foscos per aclarir un vestit bàsic o bé combinar-se amb tons clars per crear un aspecte atrevit i vibrant, les possibilitats són infinites.\nnostre Arracades de flors d'or de Solana són una de les nostres peces preferides que capta aquesta tendència. Inspirats en gotes d’aigua al llac de les muntanyes Pyramees, presenten una bella pedra blava envoltada de zircons escumosos. Combinats amb les flors de color negre i daurat, són la peça perfecta per lluir aquesta primavera. Per a d’altres que estimen els colors rics i vibrants, aquests Arracades Benares són una opció excel·lent sense sobreaccessoritzar. Trieu entre una selecció de fantàstics cristalls de color que complementin perfectament el vostre aspecte diari. Alternativament, si busqueu quelcom versàtil que pugueu portar dia rere dia, el nostre Arracades de Mitja Llagosta són l’elecció perfecta. Aquests deliciosos garrons estan elaborats amb plata 925 i presenten una bonica pedra semi-preciosa per obtenir una guspira addicional. Meravelladament versàtils, també faran un regal fabulós per a un ésser estimat!\nSi ets més un fan de tons més suaus i inspirats en els dolços, ens encanta això Anell de cristall barroc, que us assegureu que feu una declaració aquesta temporada. Perfecte per a ocasions especials, aquest sorprenent anell està disponible en un blau refrescant o un rosat càlid i coqueta i aportarà molta brillantor al teu aspecte. Totalment ajustable, se sent amb orgull en fins i tot la més desagradable de les mans! També ens encanta aquest fabulós Polsera de cristall, que presenta un disseny floral brillant i agradable que és perfecte per a la primavera i l'estiu. Aquesta polsera vibrant presenta diferents colors de manera que pugueu triar la millor ombra per adaptar-vos al vostre estat d’ànim, o fins i tot anar a més d’un!\nEsperem que us hagi donat molta inspiració a l’hora de les vostres peces de joieria de primavera i estiu. At Bombay Sunset Tenim tota una selecció de bells dissenys que us ajudaran a destacar, sigui quina sigui l’ocasió, així que tant si sou al mercat d’un anell d’anuncis com d’un subtil parell d’arracades quotidianes, hi ha alguna cosa per a tots!\n<Feu clic aquí per descobrir la nostra col·lecció>\nEscrit per Amy Jackson - Content Writer a Els meus codis de vals preferits - 24 d'abril de 2020


El Badalonès es cruspeix el Neus a la 1a part (80 a 59) | Diari de Santa Coloma\nTubert intenta rebre lluny del cèrcol / E.R\nJa des de l'inici, la intensitat i l'encert del Badalonès, van marcar la diferència. El Neus només va aconseguir anotar una cistella en joc en tot el 1r quart mentre que el Badalonès defensava, rebotejava, Tubert marcava diferències i 3 triples al final del quart, l'últim de Suñé sobre la botzina, feien encara més gran la ferida (27 a 9).\nA l'inici del 2n quart res va canviar i els Dimonis seguien amb dues marxes més que el Neus. En aquest context, Màlaga va ser el més destacat amb un 2+1, una esmaixada i un triple que augmentaven la diferència fins el 38 a 12 al minut 15. El Neus va poder aturar la sangria però ja va marxar 23 punts per sota a la mitja part (46 a 23).\nA la represa, els colomencs van sortir molt més agressius i amb una pressió tota la pista van anar retallant la diferència fins el 47 a 30. Vera s'havia carregat l'equip a l'esquena amb 10 punts al 3r quart, però al final del període, un 3+1 de Morales i una tècnica a la banqueta del Neus, van tirar pel terra la feina feta (60 a 38).\nTot i que el partit estava decidit, ni uns es van rendir ni els altres van voler aixecar el peu de l'accelerador. És per això que es van viure jugades de tensió que van acabar amb tècniques a la banqueta del Badalonès, que per acumulació, van obligar al seu entrenador a abandonar la pista. El rosari de tirs lliures va permetre als visitants reduir la diferència fins el 80 a 59 final.


La població mundial aconseguirà 10.100 milions de persones en 2100 | Consumer\nLa població mundial aconseguirà 10.100 milions de persones en 2100\nEl creixement s'haurà de, sobretot, a 39 països amb un alt índex de fertilitat, la majoria a Àfrica\nData de publicació: Dimecres, 04 de Maig de 2011\nLa població mundial, que ronda en l’actualitat els 7.000 milions, aconseguirà 10.100 milions de persones per 2100. Aquesta és una estimació realitzada per la Divisió de Població del Departament d’Assumptes Econòmics i Socials de l’Organització de les Nacions Unides (ONU). El creixement de la població vindrà motivat, sobretot, per un total de 39 països amb un alt índex de fertilitat, situats en la seva majoria a Àfrica.\nS’espera que la població global sigui d’uns 9.300 milions d’habitants cap a la meitat d’aquest segle i de 10.100 a l’inici del següent, si ben el marge que maneja l’ONU arribaria fins a 15.800 milions en 2100 si es té en compte un índex de fertilitat més alt, o cauria fins als 6.200 milions si l’índex és més baix, d’acord amb “la Revisió 2010 de les Perspectives de Població Mundial”.\nEl 42% de la població viu en l’actualitat en països la taxa dels quals de fertilitat és baixa, és a dir, les dones de la qual no tenen els suficients fills per garantir que almenys una filla la sobreviurà. Un altre 40% viu en països amb una taxa de fertilitat intermèdia, mentre que el 18% restant resideix en països on les dones tenen de mitjana més d’1,5 filles. Aquests últims països es concentren a Àfrica, amb 39 dels 55 països del continent, Àsia, amb nou, Oceania, amb sis, i Amèrica Llatina, amb quatre. Quant als països amb la taxa de fertilitat més baixa, aquests es concentren a Europa -excepte Islàndia i Irlanda-, 19 a Àsia, 14 a Amèrica, dues a Àfrica (Maurici i Tunísia) i Austràlia.\nLa població als països amb una alta taxa de fertilitat passarà d’1.200 milions a 4.200 milions entre 2011 i 2100, mentre que en el cas dels països amb un taxa mitjana es passarà de 2.800 a 3.500 milions (un 26% més). En el cas dels països amb una taxa de fertilitat baixa, la població disminuirà en passar de 2.900 milions a 2.400 milions.\nL’estudi de l’ONU apunta també que l’esperança de vida millorarà en els tres grups de països durant els propers 90 anys. Actualment, l’esperança de vida als països amb fertilitat baixa és d’uns 56 anys, en gran mesura a causa del VIH/Sida, però s’espera que amb els avanços en la lluita contra aquesta malaltia passi a ser de 69 anys per 2045-2050 i als 77 anys per 2095-2100.\nesperança vida fertilitat hijos-ca población-ca


Hespèria: 'Fundació', del llibre al cinema?\n19 d’agost de 2008 a les 19:44\nfantàstica trilogia que vaig llegir fa temps. Per al meu gust, millor que El senyor dels anells, per exemple\n20 d’agost de 2008 a les 9:17\nmillor que ESDA? mmm... ara que ho dius, potser sí... tot i que en realitat són estils d'escriptura diferents (ja no dic re del gènere!)\nPortar-ho a la gran pantalla? es un projecte molt ambiciós! la veritat és que ho tenen molt difícil, però mira l'exemple del mateix ESDA, que se'n van sortir prou bé...\nno sé, ja vorem què en surt de tot plegat... i tu què en penses, Gustau, se'n sortiran?\n28 d’agost de 2008 a les 9:43\nDoncs no ho sé. Suposo que depèn de qui agafi el projecte. Hi ha directors molt bons, però l'obra d'Asimov és difícil. A mi, per exemple, va agradar-me molt la pel·lícula d'El hombre bicentenario, però no gaire l'adaptació de Yo, robot (tot i que considero que és una molt bona pel·lícula d'acció). També depèn de si volen condensar tota la història en una sola pel·lícula o si volen repartir-la en diferents films. De vegades això funciona (Master and commander) i de vegades no (Alatriste). Portar un llibre al cine sempre és complicat, per això sempre és millor que les adaptacions no vulguin ser excessivament fidels, sinó que es limitin a mantenir l'esperit de l'obra original. En el cas d'El senyor dels Anells van aconseguir fer les dues coses prou bé. Sobre quina trilogia és millor, també tinc els meus dubtes. Crec que no es poden comparar, són dos estils molt diferents...\n10 de setembre de 2008 a les 23:11\nHi ha un munt de novel·les bonissimes (ben escrites i amb grans idees) del gènere que m'agradaria veure en cinema, la trilogia del Sol nou de Wolfe, Cronopaisatge de Benford, El fi de la infantesa de Clarke, El llibre del dia del judici final de Willis, i tantes altres. La Fundació no és una d'elles, que sigui la més popular no vol dir que sigui la millor.


Què es considera un domini prèmium? - Ubilibet.com\nQuè es considera un domini prèmium?\n21 juliol 2021 21 juliol 2021 / 5 minutes of reading\nEn l’atapeït mercat dels noms de domini a Internet, els dominis prèmium han esdevingut una eina potent de gran valor comercial. Aquí apuntem breument com saber si un domini és prèmium i les maneres d’aconseguir-ne un.\nDesprés de deixar enrere les dificultats tècniques que suposaven un coll d’ampolla en els primers anys d’Internet, l’any 2020 es van superar els 365 milions de dominis registrats a la xarxa. En efecte, el registre de dominis és tan comú, que ara el que pot costar és trobar un nom «bo» disponible. Això ha fet que alguns dominis es classifiquin com a prèmium.\nQuè és un domini prèmium exactament?\nUn nom de domini prèmium és un domini de gran qualitat, és a dir, un amb molt de valor comercial perquè té un gran potencial per esdevenir una adreça web popular o una marca recognoscible fàcilment. Per aquesta raó, són molt cotitzats i el preu de registre sol ser elevat. De vegades també s’apliquen tarifes extra a la transferència o a la renovació.\nAlguns exemples de domini prèmium podrien ser assegurancesdecotxe.com o casesdevacances.es. Entre els dominis més cars de la història, hi ha business.com (venut per 345 milions de dòlars), lasvegas.com (90 milions de dòlars) o insurance.com (més de 35 milions de dòlars).\nCom puc saber si un domini es prèmium?\nNo hi ha cap mena de llista pública de dominis prèmium.\nUn domini simplement es considera prèmium quan el registry (l’empresa o l’entitat encarregada de la gestió d’una o de diverses extensions de domini) o el titular (l’organització o el particular que l’ha registrat) creu que pot resultar valuós —sia per les seves característiques, sia perquè sap que algú altre pot necessitar-lo— i el posa en venda a un preu superior a la mitjana.\nMalgrat tot, alguns dels indicadors que assenyalen que un nom de domini és prèmium o pot ser-ho són:\nDomini de primer nivell sòlid. L’extensió o domini de primer nivell (TLD) és la seqüència de caràcters situats després de l’últim punt del nom. Majoritàriament, els noms prèmium tenen un dels TLD més coneguts (.com o el codi de país pertinent per al públic objectiu).\nBrevetat. Els noms massa llargs o que contenen guions o puntuació resulten massa complicats i no es recorden bé. Per contra, un domini prèmium és pràctic i concís, i consisteix en una o dues paraules com més curtes millor.\nValor genèric dins d’un sector professional. La majoria de les grans vendes de dominis han estat noms genèrics que identificaven d’una manera molt clara el negoci o l’activitat. L’any 2018, per exemple, el domini ice.com es va vendre per 3,5 milions de dòlars.\nParaules clau. Tot i que Google ha afirmat que no té en compte directament les paraules clau en els noms de domini, en línies generals, els dominis que contenen termes de cerca solen omplir la primera pàgina de resultats.\nQuins avantatges tenen els dominis prèmium?\nHi ha molts inversors que es dediquen a comprar dominis registrats i a vendre’ls. El motiu és que aquests dominis prèmium tenen una sèrie de qualitats que els fa molt desitjats:\nTenen més ganxo. Com que són noms curts i representatius acabats amb alguna de les extensions més comunes, es recorden molt fàcilment i transmeten imatge de marca. Són, doncs, una forma immillorable de fer publicitat a Internet.\nSón més intuïtius i accessibles. El primer que fem tots quan volem trobar alguna cosa a Internet és escriure la paraula principal que defineix el tema, el servei o el producte en qüestió en el navegador. Si trobem una pàgina amb aquest nom, és probable que hi fem clic. És a dir, aquesta mena de dominis es troba més fàcilment i, en conseqüència, capta més visites.\nAutoritat. Dos elements que tenen un efecte inqüestionable en el posicionament d’un lloc web són l’antiguitat i l’autoritat del domini. En aquest sentit, comprar un domini amb una trajectòria avalada pot estalviar mesos o fins i tot anys d’esforços SEO.\nCom puc comprar un domini prèmium?\nA diferència dels dominis normals (anomenats de registre primari perquè ningú no els ha fet servir abans), els dominis prèmium ja han estat comprats, per la qual cosa en realitat es tracta de revenda. Alguns pertanyen a un registry, mentre que altres pertanyen a empreses o particulars.\nEl primer pas, doncs, és consultar un agent registrador de confiança, ja que els registries posen a la venda els dominis prèmium mitjançant agents acreditats. La majoria d’aquests agents registradors arrenden els dominis temporalment, però en alguns casos també ofereixen plataformes de compravenda de dominis i inclús organitzen subhastes de dominis.\nSi un domini no es pot reservar mitjançant un agent registrador, cal localitzar el titular i arribar a un acord econòmic per transferir-lo. Sovint, la manera més eficaç i rendible de registrar un domini prèmium és contractar un servei especialitzat. Un bon corredor de dominis ha de tenir un coneixement profund del mercat secundari, ser expert en taxacions i tenir molta experiència negociant.\nQuant costa un domini prèmium?\nNo tots els dominis prèmium valen el mateix: el preu el decideix el propietari segons l’extensió, la longitud, les paraules clau que contingui i altres factors. Els més desitjats s’han venut per milions, mentre que altres arriben als milers d’euros.\nUbilibet us ajuda a comprar dominis registrats\nPoseu-vos en contacte amb Ubilibet si voleu comprar un domini registrat. Els nostres especialistes s’encarregaran de tot el procés de negociació i compravenda: identificarem el titular, negociarem amb ell i arribarem al preu més avantatjós per a vós. A més, per evitar que el venedor fixi un preu desorbitat, ocultarem la vostra identitat, fins i tot després de completar la transacció.


Gaiziņkalns Berzaune Letònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 3 allotjaments a Berzaune.\nLejas Gaizini, Berzaunes Pag., Madonas Nov., Berzaune, Berzaune, Letònia, LV-4853 - Veure al mapa\nMés informació sobre Gaiziņkalns\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Berzaune, Gaiziņkalns és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nGaiziņkalns ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, bar, àrea de TV/saló compartit.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara habitacions interconnectades disponibles, articles de tocador, bany compartit per satisfer els clients més exigents. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com esquí, equitació. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Berzaune, faci de Gaiziņkalns la vostra llar.\nAllotjaments a Berzaune


Pablo Casares va néixer a Sant Sebastià l’any 1972. El seu primer llibre va ser “Fingiré que estoy de paso”. A aquest el van seguir “Notas a pie de vida”, “Días prestados” i “Quienes fuimos”. La seva obra poètica se centra en l’experiència quotidiana i el seu principal repte és aconseguir que un poema reflecteixi la intensitat d’algun\nMedrar - Ramón Eder - Agost de 2011\nNEUS PEIRÓ ens va donar la paraula “medrar” el 2012 i l’escriptor navarrés RAMÓN EDER ens va retornar a canvi aquest aforisme...\nLa única manera de superar\nuna catástrofe personal es\nconsiguiendo que nos mejore.\nRamón Eder (Lumbier, 1952) és escriptor: poeta, narrador i creador d’aforismes. Viu a Passatges de Sant Joan. L’any 2000 va publicar el seu llibre d’aforismes ‘Hablando claro’. En el segell Eclipsats, va aparèixer ‘Ironías’ (2007). L’any 2012, va publicat en Renaixement “La vida ondulante”.\nIntrospección - Carmen Beltrán - Juliol de 2011\nFERRAN BARBER ens va donar la paraula “introspección” l’any 2012 i la poeta de La Rioja CARMEN BELTRÁN ens va retornar a canvi aquests versos...\nCarmen Beltrán va néixer a Logronyo en 1981. Demostrant gran visió de futur es va llicenciar en Humanitats i es va postgraduar en Cooperació Cultural Internacional.Té publicats tres llibres de poesia i ha tingut la sort de participar en un grapat de trobades literàries i llibres col·lectius en els quals ha conegut gent molt important\nSolidaritat - Israel Padilla - Juny de 2011\nEl ramader RAMÓN JORDANA ens va donar la paraula “solidaritat” i el poeta canari ISRAEL PADILLA ens va retornar a canvi aquest poema.\nencías descarnadas de apretar los dientes\npuños que no cierran\nen una mano, el móvil\nen la otra, el ratón\n¿qué clase de revolución es la nuestra?\ncajeros automáticos afilan sus colmillos\nte acepto a ti, hipoteca,\nnuestro silencio es guillotina cubierta de polvo\nque el grito de muchos sea piedra esmerilada\ny empiecen a tensarse los cuellos de otros\nL'Associació per al Desenvolupament de la Ribargorça Romànica ha organitzat dos recitals poètics el cap de setmana del 30 de juny, dissabte, i 1 de juliol, diumenge. Recitaran poemes durant l'acte, el guanyador del Campionat\nA mitjan 2011, l’Associació per al Desenvolupament de la Ribargorça Romànica (ADRR) es va proposar capturar l’essència d’aquesta comarca pirinenca en un llargmetratge. Durant la producció del documental, es va demanar als seus protagonistes que proporcionessin la paraula o expressió que, en la seva opinió, destil·lava més atinadament l’essència de la seva comarca. “Solidaritat”, “unitat”, “frontera”, “mai tant”... Un darrere l’altre, els personatges van estar desgranant els conceptes que els acudien a la ment quan evocaven el seu país. En alguns casos, la paraula pretenia resumir la seva visió del territori; en uns altres, les seves manques i


Recursos educatius sobre Eivissa i Formentera: 2009\nL'APREP us desitja molt bones festes de Nadal i feliç any 2010!\nI per celebrar-ho a la nostra manera aquí teniu aquestes fotos per si alguna vegada voleu treballar a classe la tradició de la Salsa de Nadal.\nPublicat per APREP a 11:34 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: felicitació, festes, fotos, Nadal\nAvui és el dia de Tots Sants, un dia amb molta tradició a Eivissa, amb costums que venen de molt antic i que si no ho hi feim un esforç per a mantenir-ho, perdrem ràpidament.\nÉs un dia de menjar panellets i fruits secs, cosa que a les escoles es manté bastant. Aquí us deixam una presentació de fotos per si us pot anar bé per treballar vocabulari, per exemple.\nLa tradició diu que s'han de regalar rosaris, fets amb dolços i galletes, als infants de la casa. Aquí teniu dos exemples de rosaris fets seguint l'estil més tradicional.\nAquí teniu una presentacio de fotos del CEIP Can Cantó, que comparteix amb tota la comunitat educativa la manera en que han treballat aquesta festivitat a l'escola.\nA més, també es dia de menjar bunyols. Fer la recepta dels bunyols és un bon exemple d'activitat per fer a l'àrea d'anglès -el vocabulari és idoni i les instruccions senzilles. Aquí teniu un recurs que us podria ser útil.\nI finalment, cal destacar una tradició de principis del segle XX, que pareix que ja està perduda i que es bastant desconeguda. Era costum que els infants, la nit del 31 d'octubre,anaàssin casa per casa, tocant la porta i demanant dolços. Aquest era el diàleg del ritual, després del qual es donaven els dolços als boixos i boixes:\n- Què hi ha res per ses ànimes?\n- Ni "menos" pels cossos.\n- Idò mal te caigui es cul a trossos!\n- I tu el recullis a mossos!\nPublicat per APREP a 16:57 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Activitat Anglès Primària, Activitat Català Primària, Activitat tots els nivells, festes, Tots Sants\nQuè és la Viquibalear?\nUna innovadora nova proposta basada en la Viquipèida per a treballar la cultura balear.\nEnhorabona als promotors del projecte, Pau Cabot i Antoni Salvà. Estarem pendent del desenvolupament del vostre projecte. Molta sort!\nAquí podreu veure la planificació dels articles del projecte i poreu comprovar com Eivissa i Formentera també tenen el seu espai.\nConegut gràcies a Ernest Prats per Twitter.\nPublicat per APREP a 0:09 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: Activitat Secundària, Activitat TIC Primària, totes les àrees, wiki\nNova versió de Webquest d'Eivissa\nAquí teniu la nova versió que Isabel Ferrer Arabí ha fet de la seva webquest Guia d'Eivissa. Aquesta nova edició, inclou fotos del procés d'aprenentatge dels alumnes i alguns dels treballs que varen fer treballant la webquest a classe.\nPublicat per APREP a 12:29 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Activitat TIC Primària, webquest\nEl nou curs ja està ben encetat i a l'APREP ja esperam els vostres correus! Recordau que en aquest bloc volem mostrar les activitats que feis en els vostres centres sobre la llengua i cultura pròpies de les Pitiüses.\nEl nostre objectiu és doble: difondre projectes per així, promoure aquesta temàtica entre tots els docents.\nSi teniu fotos, treballs d'alumnes, documents que hàgiu preparat o activitats interactives no dubteu en enviar-ho. Estarem encatats de mostrar la vostra feina!\nVenga, ànim... que tenim molta feina per fer, i no podem perdre temps.\nI per començar la festa aquí va una foto, agafada des de Vila, dels focs de les festes de Jesús, de dia nou de setembre... just pareixen en honor als mestres, per celebrar que començam!\nPublicat per APREP a 22:36 Cap comentari:\nI avui toca acomiadar un nou curs. Un curs en què hem tengut, per primera vegada, aquest bloc com a eina de difusió de la nostra llengua i cultura. Agraïm la vostra col.laboració i us demanam que en el proper curs, ens faceu arribar les vostres noves activitats sobre Eivissa i Formentera.\nI per desitjar-vos bon estiu, aprofitam aquesta targeta d'acomiadament que s'ha fet en el CP Sa Graduada per a l'acomiadament dels companys de projecte de les Agrupacions Escolars.\nBon estiu, bones vacances i fins el proper curs!\nPublicat per APREP a 19:54 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Activitat Plàstica Primària, cloenda\nDins el marc d'un projecte d'agrupacions escolars, el mestre de música del CP Sa Graduada ha treballat la canço popular Bona nit, blanca roseta amb els alumnes de cinquè i sisè.\nÉs una activitat especialment interessant tant des del punt de vista de la cultura popular com del punt de vista metodològic, ja els alumnes han treballat la competència musical i lingüístia a la vegada.\nBen aviat podreu veure aquí els vídeos de la interpretació dels alumnes: els de sisè fan una versió instrumental a tres veus, i els alumnes de cinquè fan una versió on toquen i canten.\nDirector de cor i orquestra: Alfonso Sanchis, mestre de música del CP Sa Graduada.\nPublicat per APREP a 19:44 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Activitat Català Primària, Activitat música Primària\nRondalla a l'aula\nEls alumnes de 5è del CEIP Can Cantó van treballar la rondalla "El gegant des Vedrà" durant les Jornades Culturals Sant Jordi i orientats per la seva tutora, Sonia Tena, van elaborar aquesta presentació. Si la voleu llegir millor podeu posar-la a pantalla completa.\nPublicat per APREP a 19:52 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Activitat literatura Primària, Activitat TIC Primària\nCalendari del pagès- CP Es Vedrà\nLa revista Explora del CP Es Vedrà en el seu número 15, desembre de 2008, es va dedicar a un monogràfic sobre el calendari del pagès. Es tracta d'una activitat de centre a partir d'una activitat tradicional nostre en cada mes de l'any. Molt interessant.\nEn el seu bloc, Explora, hem descobert un document què ens permet llegir-la online, que també mostram aquí seguidament:\nOpen publication - Free publishing - More revistes\nProjecte coordinat per Pere Planells i Carme Boscà.\nPublicat per APREP a 16:31 Cap comentari:\nPoesia d'autors eivissencs\nA la plana web de Magteatre podeu trobar un recull de poesia d'autors eivissencs, entre d'altres , que escriuen en llengua catalana.\nA més, també hi trobareu una secció de propostes didàctiques a partir de l'obra d'alguns autors.\nUs recomanam molt que, si buscau treballar la poesia a l'aula a partir d'alguns dels nostres autors, mireu també aquest lloc.\nPublicat per APREP a 14:04 Cap comentari:\nAvui és el Dia de les Illes Balears i ja que cau dins el calendari escolar, no és mala idea aprofitar la data per treballar la nostra cultura amb els alumnes.\nI l'exemple que oferim ara és del CEIP Sa Graduada. El divendres 27 de febrer es va montar un esmorzar eivissenc. Es tractava que els alumnes menjassin productes típics nostres.\nA més, per decorar el menjador els alumnes més grossos varen preparar murals sobre la nostra història i llengua. I els més petits també varen treballar a l'aula alguns aspectes de la nostra cultura.\nI va anar molt bé. Aquí us posam unes fotos perquè vegeu com varen gaudir els alumnes de menjar productes ben eivissencs i tradicionals.\nPublicat per APREP a 11:29 Cap comentari:\nEl Carnestoltes també pot tenir una aplicació educativa centrada en la nostra cultura. I us mostram l'exemple de l'activitat del CEIP Can Cantó.\nA l'escola enguany han montat un Carnestoltes ben pluricultural, on cada cicle es va fer la disfressa corresponent a una cultura del món. Dins aquest marc, també hi va caber la cultura eivissenca, i els alumnes de segon cicle es varen vestir de pagesos. S'ha de remarcar que les disfresses es van treballar a classe. El jupetí dels nens està fet amb bosses de fems i els botons amb paper de plata. Les barretines són de paper i cartolina. Les tires dels vestits de les nenes són de paper.\nI també varen aprofitar per ballar pagès. Aquí en teniu el vídeo.\nPublicat per APREP a 11:20 Cap comentari:\nEivissa en febrer\nHem començat un nou any, res millor que tornar-hi mostrant un nou cicle de la nostra natura que per gener i febrer torna a resorgir.\nEn que tothom tengui fotos com aquestes, ens hem animat a posar fotos d'ametllers i esparregueres per si a algun mestre/a li poden venir bé per mostrar al seu grup d'alumnes.\nAmetllers de Sant Mateu i Sant Jordi. La foto de paisatge correspon al pla de Sant Mateu.\nI quina esparreguera més grossa! I carrregada d'espàrrecs!\nPublicat per APREP a 17:10 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Activitat medi Primària, Activitat tots els nivells


Montsec d'Ares — The Underground Adventure\nPublicado el marzo 10, 2020 marzo 14, 2020 por Vicent\nEl passat cap de setmana un bon grup d’espeleòlegs vam anar a visitar 2 cavitats clàssiques de la Serra del Montsec.\nDivendes per la tarde arranquem Sarai i jo de Tortosa cap a Àger, on ens trobarem amb Jordi que ve de Mataró.\nNatros farem nit en les furgos i els companys Ferran, Carol, Esteban i Carla, que venen de Castelló, aniran al càmping.\nQuedem a les 8:30h per arrancar cap al parking del despegue, on comença la pista d’aproximació a la Grallera Gran del Corralot.\nVam poder continuar per la pista en bon estat fins arribar a unes antenes, on deixem les furgos i continuem amb el 4×4 d’Esteban, cal dir que amb el 4×4 ens vam quedar a uns 30min de la cavitat, de no portar-lo haurien sigut unes 2 hores, moltes gràcies Esteban!\nCarol al pou de 33,5m\nEn arribar a la boca, Sarai comença a instal·lar el passamà d’accés i el pou de 33,5m que ens deixa a la part alta d’una gran rampa de la Sala C.G.B., baixem amb precaució i anem a visitar la Via del Primer Dia.\nEspectaculars formacions a la Sala C.G.B.\nDesprés de superar gateres i destrepes, trobem diferents sales amb molta formació i gours plens d’aigua, la cavitat és prou activa. Trobarem la continuitat en una petita finestra a l’esquerra pujant una colada en rampa, aquí Carla instal·la el P10 que ens portarà a una bonica sala amb força formacions.\nEsteban a la Sala del Llac Temporal\nProgressant dirección NO, desgrimpem amb precaució i l’últim ressalt d’uns 3m instal·lem una corda en un spit per ajudar a la sortida.\nEstem dins d’un llac temporal de dimensions considerables, fem algunes fotos i anem a visitar els dos ramals que surten d’aquesta sala.\nTornem fins la Sala C.G.B. i busquem el pou d’accés a la Via del Llac.\nFerran instal·la els pous de 10 i 15m que ens deixen en una sala arrampada. A la part més baixa d’aquesta i entre blocs trobarem la continuación, tot un seguit de ressalts més o menys complicats i algun pas estret que ens condueix fins al llac. Com la resta de cavitat tenia molta aigua, en visites anterior mai l’habiem vist tant ple.\nFerran i el llac\nD’aquí tornem fins la sala i anem sortint al exterior, Ferran i Jordi desinstal·len.\nTornem cap a Áger, sopar de lujo a la furgo i a dormir que demà toca el Boixaguer.\nAvui ens trobem al bar de la gasolinera d’Àger, fem un café i arranquem un altra vegada fins dalt del Montsec d’Ares; a diferència d’ahir continuarem la carretera principal per baixar direcció Sant Esteve de la Sarga, baixant trobarem una gran fita que marca l’inici de la sendera d’accés a la cavitat, a pocs metres, en un revolt tancat deixarem els vehicles.\nEn menys de 10 minuts arribem a la boca inferior de la Grallera del Boixaguer.\nBoca inferior, foto d’Esteban\nEns equipem i Carla comença a instal.lar la via de l’esquerra que ens portarà a la Sala per un ràpel volat d’uns 45m. Paral·lelament Carol instal·la la via de la dreta, més fraccionada, però que dóna igualment a la Gran Sala de 85x45m en planta i 60m d’alçada.\nCarla al volat de 45m\nJa a la base del pou continuem per la galeria principal baixant una rampa de terra i pujant una rampa de blocs, al final de la qual trobarem l’equipament per instal·lar el pou de 18m. Cal destacar que havíem agafat una corda de 25m, vam poder instalarl·lo, però seria més adient una corda més llarga per poder iniciar la instal·lació més amunt.\nPou de 18m\nArribem a un altra gran rampa que a la seva part inferior esquerra ens porta a un gran caos de blocs format pel colapse del sostre, per la part dreta del mateix una corda en nusos ens ajuda a baixar fins al llac.\nZona intermitja de la gran sala\nD’aquí, satisfets, tornem cap a la sala principal i l’exterior, ja que és diumenge i tenim prou camí de tornada a casa.\nLlac del Boixaguer. Foto d’Esteban\nCom sempre, un cap de semana espeleològic en la millor companyia.\nCategorías: Corralot, espeleofamilia, Espeleologia, Uncategorized, Varis\nUn comentario sobre “Montsec d’Ares”\nMol bones fotos Vicent.\nPrevioEVALIA TOUR 3.0 2019\nSiguienteAVENC DE MAMELOTS- VIA SCHIBI


Neix el projecte de RESPONSABILITAT SOCIAL de la Unió Esportiva d’Horta.\nDes que va néixer la Unió Esportiva d’Horta el 1953 la seva història sempre ha anat lligada a les transformacions i vicissituds que ha viscut la ciutat de Barcelona i especialment al nostre barri d’Horta.\nEn l’actualitat el nostre club està plenament integrat en la vida associativa, empresarial i social del nostre entorn gràcies a la important tasca de promoció esportiva que portem terme des de fa quasi 70 anys, convertint així la pràctica esportiva en una eina de cohesió social, de diàleg intergeneracional i d’integració comunitària a tots els nivells.\nAl llarg de la història del nostre club hem participat i participem de forma contínua en diversos projectes socials els quals són de vital importància per al nostre club i dels que volem continuar participant i fer-los créixer.\nLa nostra entitat fa anys que col·labora amb Caritas, amb el Districte Horta -Guinardó, amb la Marató de TV3, amb la Fundació La Caixa, amb l'associació AlPerroVerde i amb altres nombrosos organismes i entitats bolcades en projectes socials de diversos àmbits.\nDonar forma, ordenar i contextualitzar tots els projectes en els quals participem, col·laborem i promovem ajudarà al fet que aquests creixin i al fet que es puguin desenvolupar molts altres més.\nEstem treballant per dur a terme projectes dedicats a l'esport inclusiu, a la dona, a famílies sense recursos i altres àmbits que podran veure la llum a curt termini gràcies a aquesta via de treball del nostre club.\nUn treball del qual estem molt il·lusionats i una iniciativa que esperem que es consolidi en el temps i no pari de créixer.


Investiguen a Porqueres una nova espècie de nàiada en perill d'extinció - Diari de Girona\nInvestiguen a Porqueres una nova espècie de nàiada en perill d'extinció\nDesprés dels resultats, aquest any s'incorporarà un nou animal autòcton\nacn/ddg 20.04.2019 | 23:51\nInvestiguen a Porqueres una nova espècie de nàiada en perill d'extinció Banyoles\nEl laboratori de cria de nàiades de l'Estany de Banyoles, que des de fa deu anys porta desenvolupant de forma experimental el Consorci de l'Estany, ha aconseguit un nou èxit: arribar a una supervivència del 60% dels individus durant el primer any de vida. Per altra banda també incorporarà una nova espècie en perill d'extinció.\nEs tracta d'una gran fita si es té en compta que fins al 2013 la supervivència era d'un 1%. Aquest any fa deu anys que el laboratori va posar-se en marxa per aconseguir produir en captivitat nàiades juvenils de dues espècies en perill d'extinció, la Unio mancus i la Unio ravoisieri, per després alliberar-les i reforçar les poblacions naturals. Una dècada després, han aconseguit tancar el cicle reproductor i els nascuts el 2011 ja es reprodueixen de forma natural al medi.\nEl laboratori de cria de nàiades de l'Estany de Banyoles, dedicada a la reproducció i cria d'uns mol·luscos d'aigua dolça que estan en risc d'extinció, arriba als deu anys de vida havent aconseguit un dels reptes més importants del cicle de reproducció, com és aconseguir ampliar la supervivència en el primer any de vida. El 2013, només sobrevivien un 1% de la producció però en els darrers dos anys s'ha aconseguit arribar al 60%. Aquest centre de cria va aconseguir arribar als 250.000 juvenils durant el 2016, una dada rècord.\n«Reduir la mortalitat dels juvenils és un gran èxit», afirma el tècnic coordinador del Consorci de l'Estany, Miquel Campos, que explica que ha estat possible gràcies a la col·laboració amb experts d'altres espècies de bivalves marines. Això els permetrà ser molt més eficients en la reproducció i la cria d'una espècie que neix essent més petit que el cap d'una agulla i arribant als 4 centímetres després de viure entre 3 i 4 anys.\nEl sistema d'engreix ha estat una de les claus de l'èxit. «Hem desenvolupat tècniques de confinament de les nàiades petites en uns cilindres amb sorres submergits en uns canals d'aigua des d'on les mantenim en fase microscòpica fins que compleixen els 200 dies», detalla. Les alimenten de forma artificial amb una mena de còctel de microalgues marines amb d'altres per al consum humà com l'espirulina, que els està donant molt bons resultats.\nTant és així que han decidit aquest any incorporar una nova espècie autòctona de nàiada que també està en risc d'extinció. Es tracta de la Potomida littoralis, una espècie molt estesa al territori i que està en regressió arreu. Actualment, només se n'han localitzat cinc individus en un punt concret de la conca del riu Fluvià. Segons Campos, «podem dir que a Banyoles està extinta perquè no té capacitat de reproducció i acabarà desapareixent de l'estany si no hi fem res».\nLa reproducció de les nàiades passa per diferents fases. Comença amb una femella amb òvuls fecundats amb l'esperma d'un mascle que es transformen en larves i que, un cop alliberades, han d'«infectar» les brànquies d'un peix . Després de vint dies, la larva s'allibera del peix i cau al subsòl on continua creixent. Des del laboratori han desenvolupat tres tècniques de repoblació: l'alliberament de peixos infectats al medi natural, la reproducció un vitro sense necessitat de peixos hostes i el creixement a llarg termini dels juvenils nascuts a les instal·lacions per fer-ne un seguiment.\nAquesta combinació els ha permès ampliar les poblacions de les dues espècies de nàiades. En el cas de la Unio mancus, el 2008 només hi havia una població petita en un rec de Banyoles i ara ja està estes a l'estany.


El 90% de persones amb discapacitat intel·lectual han estat víctimes d'abús o maltractament\nUna de cada dues dones amb discapacitat psíquica i un de cada quatre homes han estat víctimes d'agressions sexuals\nRedacció 27/10/2016 - 11.54 Actualitzat 27/10/2016 - 21.28\nUn estudi de la Universitat de Barcelona i entitats que treballen amb discapacitats i en el tractament d'abusos sexuals conclou que el 90% de persones amb discapacitat intel·lectual han estat víctimes d'algun tipus d'abús o maltractament. Especialment preocupants són les dades referents a les agressions sexuals. Una de cada dues dones amb discapacitat psíquica i un de cada 4 homes n'han estat víctimes, uns percentatges molt superiors als de la població general, en el cas de les dones, el doble.\nL'estudi també recull que el 60% de les persones amb discapacitat psíquica han patit agressions per part de cuidadors o familiars, sobretot físiques, i el 64% han rebut maltractaments de caràcter psicològic, en aquest cas principalment provinents de companys de classe o del centre.\nEl treball amb les famílies és fonamental i també es treballa en els tallers. Davant d'aquesta realitat, tenir eines per discernir què està bé i què no és un dels aspectes que es treballen en els tallers de prevenció d'abús sexual a persones amb discapacitat intel·lectual que fa la fundació Vicky Bernadet. Detectar situacions d'abús sovint no és fàcil, però encara ho és menys si la persona és discapacitada per la barrera comunicativa. A més, la majoria d'agressions sexuals en aquest col·lectiu tenen lloc dins l'àmbit familiar i molts cops la víctima no és conscient de ser-ho.\nNou de cada deu persones amb discapacitat intel·lectual han estat víctimes d'algun tipus d'abús o maltractament\nEl 90% de persones amb discapacitat intel·lectual han patit abusos


Sandro Cortese marca el millor temps a la qualificació de Moto3 tot i tenir el Mundial al sarró\nA Moto3, tot i tenir el campionat a la butxaca, l'alemany Sandro Cortese no ha afluixat i ha tornat a aconseguir la "pole", la setena de la temporada. El segon millor temps ha estat per a Jonas Folger, i el tercer lloc de l'engraellat és per a Efren Vázquez. El retornat Maverick Viñales ha acabat en vuitena posició, mentre que l'ensurt ha estat per a Àlex Rins. Caiguda sense conseqüències del barceloní, que sortirà des del setzè lloc de la graella.\n27/10/2012 - 09.03 Actualitzat 28/10/2012 - 08.06\nA Moto3, tot i tenir el campionat a la butxaca, l'alemany Sandro Cortese no ha afluixat i ha tornat a aconseguir la "pole", la setena de la temporada. El segon millor temps ha estat per a Jonas Folger, i el tercer lloc de l'engraellat és per a Efren Vázquez.\nEl retornat Maverick Viñales ha acabat en vuitena posició, mentre que l'ensurt ha estat per a Àlex Rins. Caiguda sense conseqüències del barceloní, que sortirà des del setzè lloc de la graella.


ADELESHOPPER: MODA I COMPLEMENTS: Consells per combinar peces per a noies d'estatura baixa\nConsells per combinar peces per a noies d'estatura baixa\nPublicado por Adele Estel en 16:32 Etiquetas: Complements, Els meus articles\nLes noies que tinguin una alçada baixa , no han de tenir problemes a l'hora de vestir-se i sentir-se bé i guapes. Podem trobar molts models de roba i combinacions que poden allargar la silueta donant la impressió de ser més alta .\nPer escollir bé aquestes combinacions em tenir en compte les talles i proporcions .\nLes talles de les teves peces han de ser les que fas servir , allunyat de la ideia de triar peces més grans o més petites per amagar un cos prim o per el contrari alguns quilos de més , aquest camí únicament et portarà a donar l'impressió de despreocupació , impressió que no ens interessa per res.\nTingues en compte la proporció del teu cos per crear una silueta més allargada i esvelta . Utilitzar estampats petits , bosses mitjanes i fins i tot la longitud dels teus cabells influenciaràn en la teva silueta , el més aconsellable és tenir els cabells com molt llarg fins a la meitat de la teva esquena .\nTendeix a utilitzar looks monocromàtics , combinació que tendirà a enganyar la mirada i creant una llarga línia vertical , que allargarà i aprimarà el teu còs . Parlo de peces d'un únic color , peces del mateix color amb tonalitats diferents o colors semblants .\nAtreveix-te amb les peces mini , com més pell ensenyis , més alta semblaràs . Shorts , faldilles i vestits camí seran excel · lents per a dones baixetes .\nDeixant la cintura alta també és una excel · lent mesura , ja que t' allargarà les cames , veient -les més llargues i de més alçada . Prova la cintura alta en pantalons , faldilles i shorts .\nPel que fa als sabates també cal triar- bé , poden ajudar-te a sentir-te i semblar més alta . Si fas servir talons , les sabates del mateix color que les teves peces , també potenciaràs la sensació d'altura .\nSobretot no tinguis por a equivocar , prova combinacions i gaudeix ! !


A mi m'agraden els joves troneres\nOn, com i de qui la va aprendre: La cantava la seva germana\nA mi m'agraden els joves troneres,\ni a mi m'agraden els joves d'avui,\ni els que retiren a última hora\ni els que s'aixequen quan l'olla ja vull.\nRes envejo(t) a les senyoretes,\nvaig al Cas(s)ino i tecs (?) de Sant Roc,\nperquè les coses em vagin ben fresques,\nsols hi faig falta jo.\nAi, que en sóc jo tuna\nquan ell arriba a la una\nsols d'ensenya'ls-hi la lluna\nfaig d'ells tot (lo) que vull.\nNo hem sabut localitzar aquest cuplet enlloc més.\nEntrevista realitzada per Albert Massip el desembre de 2017 a Banyoles.


Guillermo Pfaff amb ‘Aire de Montserrat’ exposa a l' MDM\nEl pintor barceloní Guillermo Pfaff presenta a l’Espai d’art Pere Pruna del MDM la mostra Aire de Montserrat, un recull d’una dotzena d’obres, que es podrà visitar de l’1 de juliol al 8 d’octubre.\nLa mostra, que està comissariada per Javier Hontoria, se situa al bell mig d’una trama densa d’ambivalències. Aparentment, el títol sembla que no amagui grans enigmes, però reforça implícitament la tensió entre lleugeresa i gravetat sobre la qual recolza el projecte expositiu. A la muntanya i el monestir de Montserrat hi habiten nocions històriques de pes que s’uneixen a la dimensió tel·lúrica que domina l’experiència dels seus visitants.\nL’obra que presenta al Museu de Montserrat Guillermo Pfaff respon a aquesta rotunditat amb un programa pictòric que beu de qüestions lligades a la realitat del nostre temps, associades a una certa sensació de desarrelament produïdes per l’acceleració i la tecnologia que troben un eco en la peculiar relació entre imatge i suport que caracteritza la seva pintura. Hi ha un moviment lliscant en tota l’exposició, una pintura indòmita que manté una relació indissociable amb el suport que l’acull. De vegades, el suport sembla contagiat per la pintura, i es desplaça en l’espai sense cap límit que la contingui, com una taca indefinida sense contorn ni forma. En són bona prova les teles de creació recent que pengen del mur d’aquesta sala i que permeten entreveure noves inflexions entorn a l’espai pictòric. Aire de Montserrat posa en relació el pòsit ocre i terrós de la tradició enfront la fluïdesa inabastable de les imatges del nostre temps.\nGuillermo Pfaff (Barcelona, 1976) va acabar els seus estudis d'art i va exposar per primera vegada en una galeria d'art comercial l’any 1999. Al principi treballa diferents mitjans però aviat la pintura esdevé el seu llenguatge més recurrent. Aquest fet portarà un cert grau d'autocrítica. L'artista conceptualitza el procés pictòric a la recerca d'un acostament a les seves circumstàncies. Pfaff indaga amb la seva pintura en qüestions relatives a l'objecte pictòric. Aquestes comprovacions el situen en una posició que oscil·la permanentment entre la reivindicació i el qüestionament del mateix llenguatge pictòric. Avui, Guillermo Pfaff exposa regularment la seva obra a galeries i centres d'art d’arreu del món.


Puchol II i Carlos s'emporten el Trofeu Festes de Sueca - PilotaVeu\nDissabte, 2.9.2017 17:00h Escala i Corda\nPuchol II i Carlos s'emporten el Trofeu Festes de Sueca\nPuchol II i Carlos van apallissar Genovés II i Pere.\nCarlos, Puchol II, Sueca\nPuchol II i Carlos es van proclamar, ahir divendres, campions del Trofeu Festes de Sueca en guanyar en la final Genovés II i Pere pel tanteig de 60-25. Llevat dels primers compassos de la partida, que van estar anivellats, la superioritat dels vencedors va ser manifesta. Van jugar a un major nivell i es van endur este trofeu estiuenc.\nEl campió individual Puchol II s'emporta un trofeu més a les seues vitrines. Un resultat que va deixar gelada l'afició, que esperava més de la final. Genovés i Pere, que tenien Oltra de feridor, van començar bé i van prendre un avantatge de 25-15 però després ja no van fer cap joc més. Puchol i Carlos van passar a l'ofensiva, van traure una pilota nova i el panorama va canviar totalment. Així, la final va ser un passeig triomfal per als guanyadors.\nLa final de promeses es decideix en l'últim joc\nLa final de promeses sí que va tindre molta més emoció. Al remat, després d'una llarga partida, l'equip de José Salvador i Javi Font va véncer el de Martí I i Rafa per un ajustat 60 - 55.\n705 lectures Cap comentari Envia


Història i memòria d’un paisatge – Festival de literatura de Girona i Olot\nHistòria i memòria d’un paisatge\nJoan Francesc Mira i Joan Nogué\nDijous 17 març - 18:00 h\nEl tramvia groc, de Joan Francesc Mira, són les memòries d’infància d’un escriptor que va conèixer una forma mil·lenària de vida, la dels pagesos de l’Horta de València. Al costat del record hi ha la reflexió d’un antropòleg amb imaginació històrica per a qui un paisatge és una sedimentació de vides.\nJoan Francesc Mira (València, 1939). Llicenciat per les universitats Gregoriana i Lateranense i doctor per la de València. Ha treballat amb C. Lévi-Strauss al Collège de France. Ha estat visiting fellow a Princeton i professor de grec a les universitats de València i Jaume I. Va fundar l’Institut Valencià de Sociologia i Antropologia Social i el Museu d’Etnologia de València, i és membre de l’Institut d’Estudis Catalans. És autor d’uns quaranta llibres de ciències socials, assaig i narrativa, i de traduccions de clàssics. Ha rebut el Premio Nacional de Traducción, diversos Premis Nacionals de la Crítica, la Medalla d’Or de la Ciutat de Florència i el Lauro Dantesco de la ciutat de Ravenna. És Premi d’Honor de les Lletres Catalanes.\nJoan Nogué és catedràtic de Geografia Humana de la Universitat de Girona i ha estat director de l’Observatori del Paisatge de Catalunya des de la seva creació, el 2004, fins a l’any 2017. Es va doctorar a la Universitat Autònoma de Barcelona i va ampliar els seus estudis a la Universitat de Wisconsin, a Madison, als Estats Units. És especialista en estudis de paisatge cultural i en pensament geogràfic i territorial. És Premi Rei Jaume I d’Urbanisme, Paisatge i Sostenibilitat i Premi d’Assaig Joan Fuster. És membre numerari de l’Institut d’Estudis Catalans i del Comitè Científic de la Fondazione Benetton Studi Ricerche. Els seus darrers llibres són Paesaggio, territorio, società civile. Il senso del luogo nel contemporaneo (Melfi: Libria, 2017), Yi-Fu Tuan. El arte de la geografia (Barcelona: Icaria, 2018) i, junt amb Rosa Cerarols, L’altre món rural. Reflexions i experiències des de la nova ruralitat catalana (Barcelona: Tigre de Paper, 2022).


Activa Mútua premia de nou a una empresa de Móra d’Ebre per la seva accidentalitat zero L’entitat guardona a Montaña Assesssors per una excel·lent prevenció dels riscos laborals. – Prevencion\nInici / Notícies / Activa Mútua premia de nou a una empresa de Móra d’Ebre per la seva accidentalitat zero L’entitat guardona a Montaña Assesssors per una excel·lent prevenció dels riscos laborals.\nActiva Mútua premia de nou a una empresa de Móra d’Ebre per la seva accidentalitat zero L’entitat guardona a Montaña Assesssors per una excel·lent prevenció dels riscos laborals.\nActiva Mútua ha tornat a guardonar a una altra empresa de Móra d’Ebre per la seva accidentalitat zero. En aquesta ocasió, ha estat a Montaña Assessors que ha rebut el reconeixement a 10 anys sense accidents de mans d’Anna Rams i Silvia Ruiz, delegada de Móra d’Ebre i coordinadora de l’Àrea de Prevenció de Riscos Laborals (PRL) a Tarragona, respectivament.\nMontaña Assessors s’uneix a altres empreses de la zona guardonades prèviament com l’Escola de Música i Dansa o l’Associació Jeroni Moragas. Acreditacions que denoten l’alta conscienciació per la seguretat laboral que regeix a la capital de la comarca de la Ribera d’Ebre.\nMontaña Assessors, dirigida per Manuel Montaña, s’especialitza en proporcionar seguretat jurídica, optimitzar l’estalvi econòmic i de recursos, i alliberar de tasques delicades i sensibles a les empreses. Aborda àmbits com el fiscal, laboral, gestoria, assegurances, màrqueting i comunicació i immobiliària.\nCriteri Tècnic nº 103/2020 sobre actuacions de la Inspecció de Treball i Seguretat Social setembre 16, 2020


BarcelonaCoincidint amb l'Any Espriu, nombroses personalitats polítiques, socials, econòmiques i culturals del país escolliran aquest Sant Jordi un llibre del poeta i dramaturg català. El president de la Generalitat, Artur Mas, o el conseller d'Interior, Ramon Espadaler, es decanten per aquesta opció. La nova novel·la sobre el 1714 d'Albert Sánchez Piñol també es troba entre les més populars i és el llibre que regalaran polítics, alcaldes o líders sindicals. La novel·la de Pilar Rahola és l'opció de diversos consellers, que també tenen previst comprar l'epistolari entre Lluís Llach i Miquel Martí i Pol o les memòries de Lluís Foix. El procés sobiranista també es fa un lloc aquest Sant Jordi. Coincidint amb l'Any Espriu, el president de la Generalitat, Artur Mas, recomana la nova biografia de Salvador Espriu 'Espriu, transparent' d'Agustí Pons, 'Victus' d'Albert Sánchez-Piñol i la novel·la de la periodista Pilar Rahola 'El carrer de l'embut'. Mas també recomana els llibres que s'han publicat darrerament sobre el procés sobiranista. Entre d'altres, cita 'Quatre vies per a la independència. Estònia, Letònia, Eslovàquia i Eslovènia' de Martí Anglada, 'Camí sense retorn' de Tian Riba i 'Manual sobre la independència' de Dolors Feliu.\nSalvador Espriu Lluís Llach Pilar Rahola Sant Jordi 2013


S'inicia la 39a Trobada amb els Acordionistes del Pirineu a la Seu d'Urgell| Redacció - Fotografia: Ajuntament de la Seu d'Urgell\nLa presentació d'aquesta nova edició de la trobada ha anat a càrrec del seu director i impulsor, Artur Blasco, i tot seguit ha tingut lloc el primer concert d'acordió amb Elías Fernández Sabater a l'acordió diatònic i Núria Llobet al violí. El colofó de la inauguració de la trobada l'han posat Pascale Respaud (acordió diatònic i veu) i Ramon Gargallo (llaüt i tarota) procedents d'Occitània.\nLa Trobada amb els Acordionistes del Pirineu seguirà aquesta tarda a les 19.00 hores, a la plaça del Carme de la Seu d'Urgell, amb l'actuació de Blai Casals (acordió diatònic), Manu Sabaté (gralla i clarinet) i Eura Gaya (veu i gralla) d'entrada gratuïta. I a les 22.00 hores, a la pista polivalent de la zona esportiva, se celebrarà el concert de les 13 nacions. El preu de l'entrada és de 12 euros.\nPer dissabte, dia 26 de juliol, la plaça de Sant Josep de Calassanç hi haurà un concert per a la mainada amb rondalles i cançons del Pirineu amb Marietta Contacontes (narració i acordió), Raul Alzola (narració i pnadero) i Simone Lambregts (violí). Serà a les 12 del migdia, d'entrada gratuïta.\nLa trobada d'Acordionistes també oferirà diumenge, 27 de juliol, a les 19.00 hores, a la plaça del Mercat de la Seu, un ball amable de parella a càrrec del grup Els Astorets. També d'entrada gratuïta.\nEl Castell Formós de Balaguer, en mans estrangeres\nAlpicat convoca una plaça de vigilant municipal


Notíces d'educació de Castelló d'Empúries de l'Empordà - Empordà\nAlumnat de l'Institut de Castelló d'Empúries visita l'Arxiu Municipal\nConeixen i poden fer ús de la documentació conservada pels seus treballs de recerca.\nEMPORDA.INFO 09.10.2019 | 17:23\nPrimer de batxillerat a l'Arxiu Municipal. AJUNTAMENT DE CASTELLÓ D'EMPÚRIES\nPrimer de batxillerat a l'Arxiu Municipal.\nPer segon any consecutiu l'Arxiu Municipal rep la visita de l'alumnat de primer de batxillerat de l'INS de Castelló d'Empúries. L'objectiu de la visita és que coneguin el servei d'arxiu i puguin fer ús de la documentació conservada per elaborar els seus treballs de recerca. Ahir es va fer la visita pels alumnes de la branca d'humanitats i ciències socials i el dia 18 d'octubre es farà pels de la modalitat de ciències i tecnologia del mateix centre.\nL'arxivera municipal, Marisa Roig, els va fer la rebuda i la presentació de l'arxiu municipal i del seu personal, puntualitzant les diferències bàsiques entre un arxiu i una biblioteca i fent un repàs general sobre el que poden trobar en un arxiu.\nAl final de la visita es va informar també sobre els horaris i el funcionament de l'arxiu, se'ls va mostrar la sala de consulta i els van donar un fulletó amb un resum informatiu juntament amb les dades de contacte del centre.\nDurant la visita van poder veure la següent documentació: revistes i premsa de diferents èpoques, alguns exemplars de la biblioteca patrimonial, els primers plànols i projectes d'Empuriabrava, pergamins medievals, llibres de notaria, col·lecció de cartells, i una mostra de l'arxiu d'imatges, entre altres.\nINS Castelló d'Empúries


FALGUERES – 6qsite\nPublicat el 17 Abril, 2022 2 Abril, 2022 by 6qsite\nM’agraden les falgueres (Polypodium vulgare), també anomenades en algunes contrades herba pigotera. Sempre m’han agradat. Quan treuen aquestes espores grogues semblen luxoses joies medievals. Alguna vegada n’he trobat alguna espècie de fulla molt petita i no he pogut resistir la temptació de transplantar-la al jardí de casa en un racó ombrívol. Els agrada molt la humitat i aquest any, pobretes, amb la sequera, ho van passar molt malament. Mireu quina pinta feien a finals de febrer. Ara, per sort de tots, ja s’han pogut refer.\n“La imatge-acte fotogràfic interromp, deté, fixa, immobilitza, separa, controla la durada no captant més que un sol instant. Especialment, de la mateixa manera, fracciona, descompta, extreu, aïlla, capta, retalla un tros d’extensió. Així la foto apareix, en el sentit fort, com una tallada, un retall únic i singular d’espai-temps, literalment tallat del natural.[…] Pot dir-se que el fotògraf sempre treballa a ganivet passant en cada enfocament, en cada presa, en cada maniobra el món que l’envolta pel tall de la seva navalla “.\nEntrada prèvia ESCULTURES DE JOAN CAROLÀ\nEntrada següent BONA DIADA DE SANT JORDI!\n6 pensaments sobre “FALGUERES”\n0agneta0 ha dit:\n17 Abril, 2022 a les 9:50 am\n17 Abril, 2022 a les 9:59 pm\nXingfuMama ha dit:\n17 Abril, 2022 a les 3:13 pm\nBeautiful close up shots.\n17 Abril, 2022 a les 9:57 pm\n18 Abril, 2022 a les 10:05 pm\nLes falgueres sempre m’han semblat fascinants, potser perquè semblen una espècie supervivent del temps dels dinosaures\n20 Abril, 2022 a les 11:14 pm\nTens raó, tenen tot l’aire d’un fòssil vivent.\nRespon a 6qsite Cancel·la la resposta


En un entorn saludable, repòs i activitat es complementen naturalment. Viureu el ritme de les estacions tot caçant bolets, passejant en bicicleta per vies verdes o gaudint del patrimoni cultural i calendari festiu de la comarca. Tot l'any, experiències de tota mena per a compartir en família o amb amics: desde aprendre les feines del camp fins a gaudir amb les teràpies de benestar. Tot això i molt més, vine a gaudir del turisme rural Pirineus!\nEls nostres establiments als Pirineus\nCasa de llloguer independent a Abella, Ripollès. Ens trobem a la Vall de Camprodon, a uns 5 Km del poble i a 15 Km de les pistes d´esquí de Vallter. La nostra masia data del 1.730 i es troba a...\nCasa de lloguer independent a Toses (Fornells de la Muntana), Ripollès. Casa tradicional dins el petit veïnat situat en ple Pirineu a 1.300 metres d'altitud. Explotació agrària i ramadera. Es troba...\nCasa de lloguer independent a Sant Joan de les Abadesses, Ripollès....\nTots Abella Beget Campdevànol Campelles Camprodon Gombrèn Les Llosses Molló Ogassa Pardines Planoles Ribes de Freser Ripoll Sant Joan de les Abadesses Toses (Fornells de la Muntanya) Vidrà Tipus d'allotjament


Marina Mascarell busca performers per a una coproducció del Mercat i el Dance Forum (Taipei) | Mercat de les Flors\nMarina Mascarell busca performers per a una coproducció del Mercat i el Dance Forum (Taipei)\nMarina Mascarell busca 2 o 3 performers per a la seva nova producció amb el Mercat de les Flors i el Dance Forum (Taipei). La data límit per al lliurament de currículum i material audiovisual és el 16 d’octubre. Les persones sel·leccionades participaran en un taller presencial del 13 al 15 de novembre.\nEs busquen performers a partir de 45 anys. Professionals de la dansa contemporània, de qualsevol tècnica i estil. Amb interès a formar part i compartir un procés creatiu amb un grup de 7 ballarins i l’equip artístic. Es valorarà la capacitat per a improvisar, la versatilitat i l’interès per experimentar amb el cos, la paraula i el so.\nAquesta audició s’emmarca en un projecte que vol explorar les possibilitats del cos com a arma política. Un grup de persones es constituirà com a ‘comunitat’, amb el desig de qüestionar la nostra posició com a cossos obedients, construïts i productius, amb l’anhel per trobar alternatives.\nSi vols més informació sobre l’audició consulta les bases


Fansu Youth Hostel Guangzhou Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nRoom 501, No.67, Tiyu West Road, Districte de Tianhe - Teemall /Estació de l'Est, Guangzhou, Xina, 510000 - Veure al mapa\nBarri Districte de Tianhe - Teemall /Estació de l'Est Districte de Tianhe Districte de Liwan Districte de Panyu Districte de Panyu Districte de Tianhe - Teemall /Estació de l'Est Àrea del Centre d'Exposicions de Pazhou Districte de Tianhe - Teemall /Estació de l'Est Huadu District Districte de Panyu\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Fansu Youth Hostel és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Guangzhou. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Fansu Youth Hostel, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, ascensor.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Fansu Youth Hostel.


Secretari general de FEUSO\n2 min. Palma 19/11/2016 22:02\n651x366 El secretari general de la Federació d'Ensenyament d'USO, Ismael Alonso. El secretari general de la Federació d'Ensenyament d'USO, Ismael Alonso.\nUSO és el principal sindicat de l’escola concertada. El secretari general de la Federació d’Ensenyament té un caràcter conciliador. És crític amb l’enfrontament que cerquen alguns sectors i diu que potser hi ha centres elitistes, però d’altres que són molt socials.\nPer què cal mantenir l’escola concertada?\nEls concerts neixen per arribar on l’ensenyament públic no arribava. Defensam la concertada com una manera més de fer educació com a servei públic, i això vol dir que ha de complir les mateixes normes que qualsevol centre. Defensam la igualat de condicions i el dret dels pares a escollir el tipus d’educació que volen per als seus fills. No es pot agafar i eliminar, de sobte, quelcom que sempre ha existit. No sembla lògic.\nQuines conseqüències hi hauria?\nNo es podria pagar l’educació. Amb una menor inversió, els resultats hi són. A més, és un ensenyament més estable. Hi ha gent que qüestiona la pública i la concertada des del punt de vista de l’enfrontament. Crec que és un error majúscul. A més, tenim la capacitat per agafar i ficar tot l’alumnat de la concertada dins la pública?\nHi ha discursos molt crítics amb la concertada, com el de Podem.\nÉs un discurs que es fa amb desconeixement. Poden creure en un tipus d’ensenyament, però sense carregar sobre l’altre. Si estam educant en la tolerància, ho hem de ser. Si coneguessin bé tots els centres de les Illes... N’hi ha que són elitistes? Sí, però hi ha centres de la concertada que fan una feina social salvatge.\nHi ha qui pensa que no teniu els mateixos drets, pel fet de no ser totalment públics.\nTotes les lleis orgàniques d’educació reconeixen l’ensenyament concertat i els seus professionals. Desenvolupes el mateix currículum, fas més hores, ets més exigent amb la titulació... Si ho complesc tot, per què no puc tenir els mateixos drets? Quin sentit té excloure els docents de la concertada d’un tracte just? Crec que molta gent comet l’error de defensar coses atacant-ne d’altres. Preferesc convèncer amb arguments en positiu que en negatiu. Si aquest país es prengués les coses més positivament, per veure què podem fer per millorar-les, ens aniria millor a tots.


La mona de l’assassí - Gretel\nLa mona de l’assassí és una novel·la d’aventures de la prestatgeria de Verne o Stevenson. Llarga (600 pàgines) i de fet tranquil·la, on importa més la intriga, els esdeveniments que es creuen i les estratègies dels personatges que no pas les accions trepidants o les lluites aferrissades. Però el lector no voldrà deixar de saber com lliguen tots aquests fets misteriosos i com se’n sortiran els personatges de tantes peripècies ben travades en una història que es desenvolupa al mar, a la Lisboa del port i l’Alfama o a l’escenari exòtic de la Índia dels marahàs.\nTé la gràcia d’estar explicada i escrita per una goril·la ben humana, la Sally Jones, un personatge que es fa molt proper i que sens dubte continuarà les seves històries en nous llibres. De fet ja en ve d’un: un àlbum il·lustrat, La Leyenda de Sally Jones, editat per Sushi Books, en què s’expliquen els seus primers anys de vida fins que s’associa al capità de vaixell Henry Koskhela en una història d’amistat indestructible. La goril·la no només domina el llenguatge humà, tot i que no parli, sinó que és una experta mecànica. Si això és ben versemblant a l’aventura, no deixa de ser una mica estrany el poc efecte que causa en els humans, que ho accepten simplement amb una certa estranyesa i tampoc s’exploten gaire els trets propis d’un goril·la, com la seva força, mobilitat o capacitat de terroritzar, tot i que cal admetre que aquest gairebé excés d’humanització no treu cap interès a l’obra.\nEl llibre va acompanyat de mapes i d’algunes il·lustracions amb un aire apropiat de gravats antics. Contribueixen a immergir-nos en una aventura de factura clàssica, però també original en la seva perspectiva, així com moderna en el to narratiu, el protagonisme femení o els temes al·ludits, com el maltractament i la lluita pel poder. Una bona història ben narrada que ens arriba també dels països nòrdics, un fet que comença a ser ben habitual, que forma part de la bona col·lecció que està formant l’editorial Viena a “El jardí secret” i que ha obtingut ja diversos premis, com el del Consell Nòrdic de LIJ 2015.


el cafè de nit: UN “BARBIERE” INOBLIDABLE\nUN “BARBIERE” INOBLIDABLE\nVa ser el passat 15 de juliol que vam anar a la representació de Il Barbiere di Siviglia al ROH del Covent Garden.\nVa ser un “Barbiere” inoblidable, no solament pel repartiment sinó per les circumstàncies tan especials que envoltaven la funció. D’una banda, el Figaro originalment previst, Simon Keenlyside va haver de ser substituït poques setmanes abans de l’estrena per problemes en la veu. Tot seguit, el dia de l’estrena, la Joyce DiDonato cau en escena i es fractura la cama. No obstant això, la Joyce decideix seguir les representacions en cadira de rodes, la qual cosa demostra el nivell professional de la gran mezzosoprano de Kansas.\nMalgrat tots els entrebancs the show must go on, i per començar, l’escenografia va ser magnífica (algú n’hauria d’aprendre), senzilla però original i plenament identificable amb el que s’estava representant.\nLa direcció d’Antonio Pappano, sòbria com de costum i controlant perfectament fins el darrer detall.\nPel que fa a la interpretació, tant el Doctor Bartolo d’Alessandro Corbelli com la Berta de la Jennifer Rhys-Davies van ser molt bones i plenes de gràcia en tot moment.\nEl Don Basilio de Ferruccio Furlanetto ja s’ha d’escriure en majúscules, va ser realment extraordinari amb una interpretació vocal i teatral que va arrencar aplaudiments entusiastes.\nEl Figaro del Pietro Spagnoli em va sorprendre agradablement (molt millor que en la gravació del Real). En tot moment va dominar el personatge i tant la interpretació del Largo al factotum com el duet del primer acte amb l’Almaviva van ser boníssims.\nEl Juan Diego Flórez no va començar massa fi (és humà!!) i el seu Ecco ridente no serà dels que passi a la història ja que se li notava la veu incòmoda i un pel forçada. Això va canviar ràpidament però, ja que amb el duet amb Figaro va estar extraordinari i amb el Cessa di più resistire va fer posar la pell de gallina a tothom. A més, Flórez ha millorat força en l’aspecte teatral, cada vegada es desenvolupa millor a l’escenari. De totes maneres s’agraeix més la contenció que la “sobreactuació” i Flórez está en el terme mig perfecte per a aquest paper d’Almaviva.\nDeixo per al final la Joyce DiDonato ja que es fa molt difícil descriure la seva actuació. Meravellosa, extraordinària,... potser falten les paraules. Jo no veia clar això que la Rossina anés en cadira de rodes, però per sorpresa general resulta que la composició del personatge gairebé no desmereix gens de l’original. Suposo que hi va haver un treball d’escenografia important per adaptar-se a la nova situació, tant per part de la direcció d’escena com de la cantant, però el cas és que el resultat va ser increïble. Vocalment la Joyce està en un moment extraordinari i la seva interpretació plena de gràcia i desimboltura (malgrat la cadira) va ser premiada amb un allau d’aplaudiments, ja que la gent a més de l’extraordinària interpretació, va agrair la professionalitat de la mezzo en no cancel·lar les representacions (cosa totalment infreqüent en aquest món de l’òpera) i seguir dalt de l’escenari malgrat les molèsties i incomoditats.\nA més hem de dir que després de la representació vam tenir l’oportunitat de saludar i felicitar personalment tant el Juan Diego Flórez com la Joyce DiDonato. Volem deixar constància de l’amabilitat, la calidesa i l’atenció que ens va dispensar la Joyce tant aquell dia com dos dies més tard, quan ens va signar discos a la botiga del ROH i recordar perfectament que haviem anat a veure-la des de Barcelona.\nEn resum, el que deia al principi: “un Barbiere inoblidable”.\nEtiquetes Il Barbiere di Siviglia, Joyce DiDonato, Juan Diego Flórez, Música, Òpera, ROH, Rossini\nmaria teresa 21 de juliol de 2009, a les 16:52\nGràcies....estàvem esperant la vostra crónica. Molt ben explicat soposo que perque també ha estat molt viscut. les fotos estupendes,(apa Glòria,quin "enganche" amb el JDF!!!) Enhorabona!!\nMarta Padenous 21 de juliol de 2009, a les 17:33\nCom va anar per London? Ja heu tornat? Ja veu fer la foto a la ballerina?\nGlòria 21 de juliol de 2009, a les 19:26\nVam gaudir d'una representació sensacional i què dir de la foto?. No tinc paraules!, je, je.\nDoncs sí,ja hem tornat de Londres i hem passat uns dies fantàstics!. Per descomptat que vam fer fotos de la ballerina, és preciosa, i de molts més racons. Quan esn veiem, ja t'ensenyarem fotos.\nCuinagenerosa 21 de juliol de 2009, a les 23:44\nnens, la vostra col·lecció de fotos amb divos i dives ja comença a ser important!\nsuposo que a londres hi devíeu anar a fer alguna altra cosa, oi? ja ens n'informareu.\nLa cuina vermella 21 de juliol de 2009, a les 23:49\nAmics, ja sou a casa!!! i ben contents!!! com ens alegrem per vosaltres d'aquest meravellós viatge (els vols bé, oi?). Glòria estàs guapíssssssima a les fotos (Josep, tu també, eh?!).\nBravo per vosaltres!\nTosca 21 de juliol de 2009, a les 23:53\nNois,us felicito! Quina experiència més bonica! Això sí que és disfrutar ! I les fotos? Ja es veu per les vostres cares de satisfacció com va anar la funció!\nEm moro de ganes de parlar-ne tot fent un cafè!\nPetons a tots dos i gràcies per explicar-ho!\nGlòria, no calen paraules per la foto, de debó que no calen,je,je,je..\nGLÒRIA 22 de juliol de 2009, a les 2:06\nEnhorabona Josep i Glòria. Tot el post drespen sensació de plaer, del plaer que heu sentit a la ROH, de l'encant dels artistes amb vosaltres i d'altres coses que ja ens explicareu.\nMònica 22 de juliol de 2009, a les 8:48\nCom es nota que us ho veu passar sensacional. Me n'alegro.\njosep 22 de juliol de 2009, a les 21:57\nA Londres basicament anàvem per la música, però també per veure la ciutat (feia 25 anys que no hi havíem estat). Ara la feina està en ordenar i classificar les més de 900 fotos que hem fet. A més a mi m'agrada enquadrar-les i treure'n el màxim, per tant anirem posant "píndoles" de l'estada poc a poc, ja que el temps no és del que més disposem.\nGràcies per mentir dient que estic guapo. Estarem en contacte.\nFotos i signatures no ens en falten, el Juandi, la Joyce, l'Spagnoli, el Vargas, i més. Ja en parlarem de tot plegat.\nLa veritat és que si que va ser un autèntic plaer anar al ROH i al Royal Albert Hall, però també al British i a tants d'altres llocs...\nRealment el temps l'hem pogut aprofitar força, això si, arribant al vespre rebentats a l'hotel.\nUna abraçada a tots i gràcies per ser-hi fins i tot en època de vacances.\nFrancesc 23 de juliol de 2009, a les 1:02\nEi, xics!!! Ja veig que sou a casa novament!!! Quin viatge més xulo!!! I això de les fotos amb els divos i dives, què massa, no? Això de la Joyce és ser una artista amb totes les lletres, per no parlar del Juan Diego Flórez. Que siguen tan propers a la gent diu molt en favor seu. Quina memòria la d'aquesta senyora!!! Tot un detall.\nEspere amb candeletes les fotos del viatge. No m'importa que poseu les 900 fotos, les aniré veient a poc a poc.\nBesades als dos.\nJoaquim 23 de juliol de 2009, a les 1:14\nHola Glòria i Josep:\nQuina enveja més bonica!\nNo em vaig assabentar que marxava-ho a temps i no us vaig acomiadar i ara tampoc quan heu tornat.\nEn veure un comentari d'en Josep a In Fernem Land me'n he adonat.\nNo cal que us pregunti res, llegint i veient les fotos, està tot més que clar.\nGràcies per explicar-ho tan bé\nmaia 23 de juliol de 2009, a les 1:55\nHola i benvinguts! I espero que aquesta no sigui l'única crònica, m'agradat molt però Londres dona per tant...Segur que s'ha fet curta l'estada, no? Una abraçada, Rosa Mª\nAssur 23 de juliol de 2009, a les 2:07\nEi, noctàmbuls!!! Bentornats!!! Moltíssimes gràcies per la crònica, que espero que només sigui la primera i no pas la darrera, eh?, i l'enhorabona per haver gaudit d'unes vacances tan ben aprofitades.\nSara Maria 23 de juliol de 2009, a les 14:04\nCarai, tinc deures pendents de lectura... Acabo de veure que ja heu tornat i que va anar d'allò més bé l'opera... Molt bé!!!!\njosep 23 de juliol de 2009, a les 18:50\nA veure si aquesta setmana posem algunes fotos que reflecteixin una mica la nostra estada a Londres.\nVam estar dues vegades al Covent Garden (Il Barbiere, Un ballo..) i també al Royal Albert Hall (La Creació de Haydn) i la veritat és que ho vam gaudir molt. Com veus hem seguit el teu consell d'escoltar òpera a l'estranger.\nTens raó, sempre és fan curts els dies que passes fora i si a més els gaudeixes, encara més curts.\nBen segur que hi haurà més cròniques londinenques.\nLondres és "diferent" en molts aspectes, i per tant una ciutat molt interessant de visitar, que nosaltres teniem un pel abandonada des de fa uns quants anys.\nAnna 25 de juliol de 2009, a les 19:51\nl'entrada del vostre viatge a Londres és molt engrescadora . M'ha agradat per tots els detalls i referències.\n"Una voce poco fa" és una de les meves preferides i per moltes versions que n'he escoltat sempre em quedo amb la de Teresa Berganza per la barreja de geni i picardia que hi afegeix. Però la meva opinió és totalment personal subjectiva i poc formada.\nA la Joyce Didonato la vaig veure i escoltar al Liceu amb La Cenerentola i vaig disfrutar molt.\nEscolto òpera gràcies al Josep que n'és molt aficionat i n'escolta molt sovint ( al cotxe, a casa, ...) Em fa gràcia la coincidència d'aficions ( m'usica-cuina) de parella. Això de viatjar amb motius misicals sempre és atractiu. Fa un parell d'anys nosaltres vam anar a Praga només amb l'excusa d'escoltar Don Giovanni en el teatre on la va estrenar Mozart. a l'hora de la veritat la representació no va estar gaire reixida però el viatge i el turisme que van fer va valer la pena.\njosep 28 de juliol de 2009, a les 22:26\nA nosaltres ens està agradant molt això de combinar en un viatge, la música, una de les nostres passions, amb l'estada a llocs on puguem realitzar altres coses que ens agraden, la història o la fotografia. Ho hem fet ja en vàries ocasions i a veure si podem seguir-ho fent en el futur.


CENTRE ASTRONÒMIC DE SABADELL | Educació primària\n← ENS ARRIBA UN SATÈL·LIT!\nCARNESTOLTES DE SATÈL·LITS! →\nSabieu que no podem mirar el Sol directament?\nSabíeu que només hi ha un sol satèl·lit en el que hi puguin viure persones?\nSabíeu que hi ha plantes que tenen 63 satèl·lits naturals?\nSabíeu que el primer ésser a viatjar a l’espai va ser una gosseta anomenada Laika?\nTotes aquestes preguntes han tingut resposta al llarg del dia d’avui – 25 de febrer del 2014 – que hem anat al Centre Astronòmic de Sabadell per saber més coses dels satèl·lits ja que aquest anys serà la nostra disfressa i de l’espai.\nA la classe dels mags i de les magues hem iniciat aquest nou projecte i hem decidit fer servir el recurs de les persones expertes per poder resoldre la gran majoria de dubtes i preguntes que ens fem sobre aquest tema.\nL’Albert, el responsable del Centre Astronòmic, ens ha donat motíssima informació per seguir investigant sobre el projecte. Hem pogut pujar a l’observatori i veure el Sol amb un telescopi, ens ha ensenyat maquetes de satèl·lits i fins i tot un vídeo de com despegava un coet.\nHa estat un dia molt ESPAIAL ESPECIAL!\nAquesta entrada s'ha publicat dins de 1A, Curs 2013-2014, Primària i etiquetada amb Projecte Mags, Projecte Planetes. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\n4 comentaris a l'entrada: CENTRE ASTRONÒMIC DE SABADELL


Llegir L'Odissea: un #clàssic #imprescindible - El Blog – Andana Editorial\nLlegir L’Odissea: un #clàssic #imprescindible\n15 febr. Llegir L’Odissea: un #clàssic #imprescindible\nPublicat a 12:34h Categoria: Llibres juvenils by Ricard Peris\nSi sou lectors de novel·les d’aventures, podríem dir que precisament L’Odissea va ser la primera, que és la mostra més antiga del gènere; i aquesta afirmació s’acostaria molt a la veritat. Però no seria veritat del tot.\nD’una banda, L’Odissea és certament una narració d’una extensió considerable, semblant a la d’una novel·la actual, però no és ben bé una novel·la, sinó un poema èpic, és a dir: compost en vers, perquè en l’època en què es va crear, més o menys el segle VIII aC, la literatura no era escrita, sinó oral: es componia i es transmetia de viva veu, no per a ser llegida sinó escoltada. Lògicament això condicionava l’estil i l’estructura de la narració.\nD’altra banda, pel que fa a primera o mostra més antiga de narració d’aventures, això és veritat almenys pel que fa a Europa. L’Odissea, amb La Ilíada, és la primera mostra de lite-ratura conservada al llarg dels segles fins als nostres dies.\nEl fet d’haver-se conservat ja dóna la mesura del gran èxit tant de l’una com de l’altra. Vol dir que a banda de ser recitades davant el públic, a partir d’un cert moment, van ser recoll-des per escrit, quan això era encara una excepció. Aquest interés es va mantindre després, al llarg dels segles i fins avui.\nMés informació del llibre complet\nPenseu que el suport material de la literatura és massa fràgil. La humitat, els corcons, el foc i altres diversos mitjans de destrucció fan desaparéixer els manuscrits en pocs anys. Una obra literària només se salva si les generacions successives en fan noves còpies. Sabem que moltes s’han perdut, hem de suposar que altres han existit i no ens n’ha arribat cap notícia. I és ben lògic que siga així. La conservació dels textos escrits, fins a èpoques molt recents era molt costosa. Només un gran interés en podia justificar l’esforç. Els llibres, fins a l’aparició de la impremta, calia produir-los un per un, copiar a mà cada exemplar. Després, amb les primeres impremtes, el llibre ja es reproduïa industrialment, en múltiples exemplars alhora. Això va facilitar la pervivència de les obres escrites, però la composició lletra per lletra també era encara costosíssima.\nA La Ilíada i a L’Odissea no els han faltat mai lectors, estudiosos ni editors, ininterrompudament al llarg de quasi tres mil anys. Atribuïdes al mateix autor, Homer, devien ser compostes sobre el segle VIII aC, prou abans, doncs, del període clàssic de la cultura grega, el V aC. Tant una obra com l’altra situen la narració, no en l’època coetània en què van ser escrites, sinó en una altra de molt més antiga, en un temps imprecís, mític, uns quants segles abans d’haver nascut l’autor i el seu primer públic: l’edat dels herois.\nUn temps en què alguns homes tenien qualitats tan excel·lents i eren capaços de gestes tan difícils que els humans coetanis d’Homer ja no hau-rien pogut igualar-s’hi. Un temps també en què la distància entre els déus i els humans era molt menor del que ho va ser després. No sols alguns individus fins i tot eren nascuts d’amors entre déus i d’humans, com ara Aquil·les, el principal guerrer grec, fill de la deessa Tetis, sinó que hi podia haver una contínua i franca relació entre els uns i els altres. Com ara Ulisses serà sistemàticament protegit per Atena, mentre que Posidó farà tots els esforços per destruir-lo. Els déus podien prendre l’aspecte d’un mortal i actuar i dissimular-se entre ells.\nVal a dir, però, que tot això, entre els grecs no era exactament fantasia, entesa en el sentit de la pura imaginació, de joc voluntàriament allunyat de la realitat. De fet, aquest component sobrenatural corresponia a la seua mentalitat religiosa col·lectiva, al que anomenem la seua mitologia.\nSe sol admetre que La Ilíada devia compondre’s en una data poc anterior a L’Odissea i, de fet, des del punt de vista narratiu, encara que aquesta es pot llegir independentment, és una continuació de la primera.\nLa Ilíada narra la guerra de Troia i té el guerrer Aquil·les com a protagonista. L’Odissea, el retorn dels herois a la pàtria, després d’aquella guerra, centrant-se en les aventures d’Ulisses, un heroi que, de personatge secundari a La Ilíada, passa a ser el protagonista de L’Odissea.\nSi Aquil·les és un personatge tràgic, caracteritzat per la desmesura, que escandalitza amics i enemics amb els seus actes monstruosos, en canvi Ulisses és un model de prudència que, amb el valor propi de tot heroi, hi combina sàviament l’astúcia i el càlcul. El seu objectiu és raonable i humaníssim: tornar a casa, a l’Illa d’Ítaca, on era rei, retrobar la muller i el fill que estima, recuperar les riqueses que havia abandonat abans de començar l’expedició a Troia, en la qual, val a dir, havia pres part amb ben poques ganes, per simple obligació.\nEntre ell i Ítaca, anant per la mar, hi trobarà perills de tota mena, que el podrien aniquilar o almenys fer-lo desistir. De l’enfrontament entre la seua voluntat i aquells perills, alhora terribles i meravellosos, naix l’acció de L’Odissea.\nLlegir les primeres pàgines del llibre\nLa novel·la distòpica que voldràs llegir\nLa distopia és un subgènere de la literatura de ciència ficció que s'ha convertit durant l'últim any en assumpte principal d'una nova onada de llibre...\nTirant, una nova versió d'autor desconegut?\nAndana Editorial publicarà el 20 de novembre de 2015 una nova i desconeguda versió del Tirant adquirida en una casa de subhastes.\nHumor i fantasia per guanyar lectors\nUna família de por és una història que combina humor, intriga i fantasia, capaç de seduir els infants. Ens narra les aventures d'una família singular ...\nOlimpus. Una adaptació moderna dels millors mites\nQuè són els mites? Són l'essència de la humanitat. Són l'odi i l'amor, la passió i el sacrifici, l'esperança i la venjança, el valor i la covardia... ...\nclàssic, juvenil, recomanacions


Representants de diversos municipis celebren a Salou una jornada de treball de la Red Española de Ciudades Educadoras — Ajuntament de Salou\nRepresentants de diversos municipis celebren a Salou una jornada de treball de la Red Española de Ciudades Educadoras\nRepresentants de diversos municipis celebren a Salou una jornada de treball de la Red Española de Ciudades Educadoras https://www.salou.cat/ca/noticies/representants-de-diversos-municipis-celebren-a https://www.salou.cat/@@site-logo/logo-salou.svg\nL'Ajuntament de Salou ha acollit avui una jornada de treball de la 'Red temática Multiculturalismo y Educación', un grup de treball compost per una quinzena de consistoris, membres de la Red Española de Ciudades Educadoras (RECE). En aquesta jornada, hi han participat representants dels ajuntaments de Rivas Vaciamadrid, Granollers, l'Hospitalet de Llobregat, Sant Boi de Llobregat, Sant Cugat del Vallès i Vic. En representació del consistori salouenc, hi ha estat presents, en concret, el regidor de Cultura i Ensenyament, Paco Gaya; el tècnic municipal d'aquest departament, Joan Casals; i la coordinadora de Cultura i Ensenyament del mateix ajuntament, Esther Puig\nDurant el període 2008-2009, els objectius principals d'aquest grup són compartir experiències d'avaluació i criteris sobre com avaluar les actuacions educatives municipals dirigides a persones immigrants.\nAmb aquesta finalitat, cadascun dels representants que han assistit avui a la jornada de treball celebrada a Salou ha donat a conèixer les actuacions que s'estan duen a terme en les seves localitats relacionades amb aquesta temàtica: Granollers, 'Teatre Social al Congost'; l'Hospitalet de Llobregat, 'Expressió artística. Estratègies per a la convivència en l'aula; Rivas Vaciamadrid, 'Programa d'espanyol per a immigrants i/o servei jurídic per a immigrants; Sant Boí de Llobregat, 'Decàleg de bones pràctiques en les activitats lúdico-esportives'; Sant Cugat del Vallès, 'Projecte d'acollida a joves reagrupats'; Vic, 'Tallers de famílies'; i Salou; 'Espai Família i Entorn'.\nEl projecte 'Espai Família i Entorn' pretén crear un espai de comunicació, relació i suport mutu entre la gran diversitat de les famílies presents en els centres educatius del municipi (de 0 a 16 anys), que facilitin l'acció educativa de les mares i pares en l'àmbit familiar, i la seva participació en les activitats educatives dels centres. Per això s'han constituït cinc grups estables de 10-12 famílies que es reuneixen periòdicament per dur a terme diferents activitats: sessions a partir de tòpics a proposta dels mateixos pares, sessions monogràfiques impartides per un professional especialista i tallers d'aprenentatge. Aquest projecte s'emmarca dins del Pla Educatiu d'Entorn, una iniciativa de cooperació educativa entre el departament d'Educació de la Generalitat de Catalunya i l'Ajuntament de Salou que té com a objectiu bàsic la implicació de tots els agents educatius en la promoció i ús de la llengua catalana, l'educació intercultural i la cohesió social.\nLa RECE està integrada per tots els municipis espanyols membres de la Asociación Internacional de Ciudades Educadoras (AICE), actualment prop de 200 localitats. Aquesta agrupació de ciutats es proposa treballar conjuntament aquells temes d'interès comú.


Hi ha un temporitzador de son a l'iPhone?\nL'iPhone té dos tipus de temporitzadors que poden fer dormir el dispositiu després d'un temps determinat. Per deixar que el telèfon no reprodueixi la música o els podcasts després d’haver dormit, podeu configurar un temporitzador mitjançant l’aplicació Rellotge integrada. Per modificar el període de temps abans que l'iPhone entri en mode de repòs, utilitzeu l'aplicació Configuració.\nTemporitzador de son de reproducció\nSi voleu que el vostre iPhone deixi de reproduir automàticament música o altres suports després d’un temps específic, obriu l’aplicació Clock. Toqueu "Temporitzador", seleccioneu un període de temps amb la roda i, a continuació, premeu "Quan finalitzi el temporitzador". Desplaceu-vos fins al final de la llista, trieu "Deixa de reproduir" i toqueu "Configura". Premeu "Inici" per començar el compte enrere. Quan s'iniciï el temporitzador, podeu sortir de l'aplicació i tornar a l'aplicació Música, podcasts o vídeos. El temporitzador també funciona amb algunes, però no totes, aplicacions de reproductor multimèdia de l'App Store.\nBloqueig automàtic de pantalla\nL'iPhone s'apaga automàticament la pantalla després d'uns minuts sense introduir cap entrada, equivalent a prémer el botó "Sleep / Wake" a la part superior del telèfon. Podeu canviar el temps abans de dormir a la pestanya "General" de l'aplicació Configuració. Toqueu "Bloqueig automàtic" i trieu un temps d'entre un i cinc minuts o seleccioneu "Mai".\nLa informació d’aquest article s’aplica a iOS 7. Pot variar lleugerament o significativament en altres versions.


Guerra De Successió Timeline | Preceden\n1 January 1598 - 1 January 1621\nFelip IV va ser monarca d'Espanya. El seu regnat va estar marcat pel validatge de Gaspar de Guzmán, comte-duc Olivares, que va intentar reformar la monarquia per aconseguir una major unitat dels països on aquesta monarquia regnava, a partir de castellanitzar-los en tots els àmbits. En la política externa, la Guerra dels Trenta Anys, produiran una sèrie de conflicte interns a la monarquia, principalment la revolta catalana i la portuguesa, però n'hi hagué en altres territoris de la monarquia, cosa que demostra l'esgotament que aquesta monarquia va patir en el segle XVII.\nRegnat de Felip IV (Castella)\n1621 - 7 September 1665\n7 September 1665 - 16 November 1700\nCarles II l'embruixat (el hechizado, en castellà) (Madrid 1661 - ídem 1700), monarca d'Espanya (1665-1700), rei de Castella, d'Aragó, de València, de Sicília, de Nàpols, de Sardenya; duc de Borgonya i de Milà i comte de Barcelona. Fou el darrer monarca de la Casa d'Àustria a causa de la seva mort sense descendència.\nCarles II, també anomenat l'encantat, va ser rei d'Espanya. Anomenat així per no tenir desendència després de la seva mort. Era un home esteril amb problemes de fisic i ment. Per culpa de no poder tenir hereus al seu tron es va formar el que anomenem la famosa Guerra de successio\nRegnat de Felip V\n16 November 1700 - 9 July 1746\nFelip V va ser rei d'Espanya. Va ser el successor de l'últim monarca de la Casa d'Àustria, el seu oncle-avi Carles II, per la qual cosa es va convertir en el primer rei de la Casa de Borbó a Espanya. El seu regnat de 45 anys i 3 dies (com ja s'ha assenyalat, en dos períodes separats) és el més prolongat en la història d'aquest país.\nSignatura del tractat de la Gran Aliança de l’Haia\nÉs un tractat signat el 7 de setembre de 1701 a la ciutat neerlandesa de la Haia entre el Regne d'Anglaterra, el Sacre Imperi Romanogermànic i les Províncies Unides. L'acord va ser negociat per Guillem III d'Anglaterra i signat per l'emperador Leopold I del Sacre Imperi Romanogermànic i els delegats de les Províncies Unides.\nSobre la base dels termes de l'acord Felip V va ser reconegut com a rei d'Espanya i tant Anglaterra i les Províncies Unides van mantenir els seus drets comercials a Espanya. Per una altra banda, els Habsburgs romanogermànics van adquirir territoris espanyols d'Itàlia, així com els Països Baixos espanyols, que serví de protecció a l'increment del poder francès. Els signants de l'acord també es va establir una aliança defensiva contra el Regne de França.\nTractat signat a Gènova el 20 de juny de 1705 entre els representants de Catalunya, Antoni de Peguera i Eimeric i Domènec Perera, i el plenipotenciari de la reina Anna d’Anglaterra, Mitford Crowe.\nAquest tractat segellà l’aliança de Catalunya amb Anglaterra, nació que es comprometia a desembarcar tropes per secundar l’alçament català a favor del rei arxiduc Carles III o, en tot cas, a fer respectar les constitucions i les lleis de Catalunya.\nVa ser un acord de col·laboració que signaren representants de Catalunya i del Regne d'Anglaterra, països majoritàriament partidaris de Carles III d'Àustria el 20 de juny de 1705 a la capital de la República de Gènova, en el marc de la Guerra de Successió pel tron espanyol.\nVa ser una operació militar central dins de la Guerra dels catalans, darrer episodi hispànic de la Guerra de Successió Espanyola, entre el 25 de juliol de 1713 i l'11 de setembre de 1714. Tot i que Barcelona va ser assetjada en aquesta mateixa guerra uns anys abans, implicant a tropes de les grans potències; durant la Guerra dels Catalans els exèrcits estrangers foren evacuats i va enfrontar els defensors de Barcelona, compostos per la Coronela, l'exèrcit regular català, de tropa procedent de la resta de territoris de la Corona d'Aragó, i soldats d'altres territoris que sostenien Carles III.\nAcabament del setge i ocupació de ciutat\n9 October 1705\nL'arxiduc Carles, a Barcelona, jura les Constitucions catalanes i és corona\n7 November 1705\nLes tropes de Felip V derroten les de l'arxiduc Carles d'Àustria en el context de la Guerra de Successió Espanyola. Això comportarà que Castella ocupi el Regne de València per dret de conquesta, i així aquest perd tots els seus furs concedits fins aleshores i li són imposats els Decrets de Nova Planta.\nMort de l'emperador Josep I d’Àustria i deixa com hereu de l'imperi l'arxi\nMort de l'emperador Josep I d’Àustria i deixa com hereu de l'imperi l'arxiduc Carles\nSón un seguit de tractats de pau multilaterals signats entre la Corona de Castella, el Regne de França i els seus enemics bèl·lics a Utrecht (Províncies Unides, actualment Països Baixos) el març i l'abril de 1713, que donà lloc al final de la Guerra de Successió espanyola. Amb aquest tractat Felip d'Anjou fou reconegut com a rei de la corona castellana, i a canvi es formalitzaria la pèrdua de les possessions europees, que van restar a mans dels àustries, i també de territoris com Gibraltar i Menorca, que restarien a mans angleses.