La UE defensa que la vacunació de la varicel·la en nounats permet una reducció "significativa" de casos\nRedacció Catalunyapress | diumenge, 15 de febrer de 2015\nEl Centre Europeu per a la Prevenció i el Control de Malalties de la Unió Europea (ECDC, en les seves sigles en anglès) ha publicat la seva última guia de vacunació de la varicel·la en la qual, entre altres qüestions, defensen que l'ús universal de la vacuna en nounats permet una disminució "significativa i sostinguda" de casos sense que això comporti un augment d'infeccions per herpes zolster en edat adulta.\nAquest document, publicat al febrer per aquest organisme per orientar als Estats membres en els seus calendaris de vacunació, no emet cap tipus de recomanació oficial però les seves conclusions xoquen amb els criteris acordats fa un any pel Ministeri de Sanitat i les comunitats per a l'elaboració del calendari de vacunació infantil, que només recomana el seu ús sistemàtic en nens de 12 anys que no han passat la malaltia o en casos de risc.\nA més, posteriorment el Ministeri va decidir passar a ús hospitalari la vacuna per impedir la seva venda lliure a través de les oficines de farmàcia a aquells pares que volguessin vacunar als seus fills, assumint el seu cost, la qual cosa va generar la protesta de partits polítics, pediatres i altres societats científiques i ha derivat en un augment de casos. En concret, l'informe de l'ECDC insisteix que la varicel·la segueix causant un "elevat nombre de casos" a nivell europeu que, en ocasions, pot comportar hospitalitzacions i causar seqüeles a llarg termini, fins i tot mortals.\nDavant aquesta situació, reconeixen que les actuals vacunes contra la varicel·la són "altament inmunogénicas, eficaces i segures per prevenir la malaltia" i, de fet, en aquells països on s'ha impulsat la vacunació universal en nounats s'ha aconseguit una disminució de casos. A més, precisen que és millor implantar l'ús de dues dosis en comptes d'una per ser més eficaç i neguen que la vacunació universal comporti un augment de casos d'herpes zolster en població adulta. "No hi ha evidència concloent de la influència de la vacunació contra la varicel·la en l'epidemiologia de l'herpes zolster", defensa l'informe que assegura que, encara que als països amb programes de vacunació universals s'ha constatat un increment de casos, "l'augment sembla precedir l'inici d'aquests programes".\nEn l'informe, l'ECDC recull l'experiència dels diferents programes de vacunació que s'han engegat en alguns països europeus com Alemanya, on la morbiditat causada per la varicel·la s'ha reduït en més del 75 per cent.\nMADRID I NAVARRA VAN VACUNAR I VAN REDUIR ELS CASOS\nAixí mateix, destaca els programes de vacunació engegats a Madrid i Navarra, que en 2006 i 2007 respectivament van iniciar la vacunació en nounats aconseguint cobertures de més del 90 per cent, mentre que en la resta de comunitats --on la vacunació a aquestes edats corresponia als pares-- oscil·lava entre el 12 i el 64 per cent, segons cada cas.\nEn el cas de Madrid es va utilitzar una única dosi als 15 mesos i entre 2006 i 2009 la taxa de contagis es va reduir un 77 per cent, mentre que les hospitalitzacions es van reduir a la meitat. Navarra, per la seva banda, vacunava a tots els nens amb dues dosis (als 15 mesos i als 3 anys) i en 2012 la incidència de la varicel·la va caure un 98,1 per cent i les hospitalitzacions, fins a un 89 per cent. Malgrat aquestes evidències, l'ECDC reconeix que, en cas d'engegar un programa de vacunació universal, és necessari aconseguir alts nivells de cobertura majors del 80 per cent per evitar un canvi de la malaltia a edats més avançades.\nDe fet, argumenten que aquests programes són rendibles "si no hi ha un augment associat en la incidència d'herpes zolster", al mateix temps que també defensen que cada país ha d'avaluar la seva situació epidemiològica i socioeconòmica individual, així com la capacitat d'aconseguir una alta cobertura de vacunació.


Comunicat d'Endavant-OSAN arran el sinistre del 3 de juliol - Indymedia Barcelona\nComunicat d'Endavant-OSAN arran el sinistre del 3 de juliol\nper Endavant-OSAN\t 08 jul 2006\nDes d'Endavant (OSAN) volem transmetre el nostre condol a totes i tots els afectats i familiars de les vÃctimes del greu sinistre ocorregut dilluns 3 al Cap i Casal del PaÃs ValenciÃ . Desitgem la rÃ pida recuperaciÃ³ de totes les persones hospitalitzades i volem fer-los arribar un missatge d'esperanÃ§a. TambÃ© volem agrair als i les voluntÃ ries que durant aquesta jornada i les segÃ¼ents van estar treballant desinteressadament per tal de salvar vides.\nDâ��altra banda volem denunciar que:\n1) El tractament informatiu sobre aquest trist succÃ©s que ha donat RTVV i els representants institucionals de lâ��Ajuntament de ValÃ¨ncia i la Generalitat valenciana, ha estat frÃvol, exempt de tot tipus de transparÃ¨ncia i amb una clara intenciÃ³ manipuladora, constituint un insult al conjunt de la societat valenciana i un intent de criminalitzaciÃ³ als treballadors i treballadores de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana imperdonable.\n2) La lÃnia 1 del metro de ValÃ¨ncia Ã©s la mÃ©s obsoleta, tÃ© les vies en mal\nestat, els sistemes de seguretat sÃ³n antics i, en el cas de la corba de\nlâ��estaciÃ³ de JesÃºs, inexistents. TÃ© males senyalitzacions i ha patit diversos\naccidents (el darrer, el setembre de 2005). El manteniment Ã©s escÃ s, les\nrevisions sâ��allarguen i el personal de tallers Ã©s curt. La lÃnia 1 del metro Ã©s,\ntambÃ©, la lÃnia utilitzada per les obreres per a traslladar-se a ValÃ¨ncia.\n3) Aquesta situaciÃ³ sâ��ha donat mentre Rita BarberÃ i Francisco Camps han estat promovent amb diners pÃºblics una polÃtica dâ��obres faraÃ²niques com ara les de la Copa AmÃ¨rica, les de la Ciutat de les Arts i les CiÃ¨ncies o la Ciutat de la Llum, aixÃ com el foment del transport privat (construcciÃ³ de carreteres i pÃ rkings, ajudes a la compra de cotxes, etc.). El problema rau en la polÃtica de transports de la Generalitat Valenciana i del Govern central, una polÃtica que tan sols mira pel benefici econÃ²mic, deixant de banda la seguretat de les classes populars. Lâ��augment de la seguretat no reporta guanys. La construcciÃ³ dâ��infrastructures sÃ. Uns mesos abans la mateixa lÃnia 1 havia patit un greu accident; dos dies desprÃ©s, dos tramvies en Alacant van estar a punt de xocar frontalment en transitar per via Ãºnica . El desinterÃ¨s institucional en el transport pÃºblic Ã©s la causa de la tragÃ¨dia, i no un accident â��fortuÃ¯t i imprevisibleâ�?.\n4) Els sinistres a les vies valencianes no sÃ³n un fet aÃ¯llat, ans al contrari, tal i com han denunciat alguns sindicats i publicat alguns mitjans de comunicaciÃ³, en el perÃode 2000-2002 es produÃ¯ren 85 sinistres, amb12 morts i 65 ferits. Per contra, al Principat de Catalunya nomÃ©s es produÃ 1, a Mallorca un altre i al PaÃs Basc 8. (aquestes comunitats autÃ²nomes sÃ³n les que tenen un sistema propi de ferrocarrils). Un exemple evident de l'interÃ¨s de les institucions valencianes en el sistema pÃºblic de transports.\n5) La reacciÃ³ dels serveis de rescat fou insuficient, evidenciant un cop mÃ©s la ineptitud dels nostres governants qui sense problemes han previst les problemÃ tiques que causarÃ la inundaciÃ³ de la ciutat per la visita del Papa, perÃ² al mateix temps hem pogut veure com les feines de rescat havien de ser fetes per persones no qualificades per aquestes tasques, imatges de policies portant ferits o dâ��auxiliars dâ��ambulatori tractant greus traumatismes no sâ��haurien dâ��haver produÃ¯t.\nAixÃ doncs concloem:\n- Que lâ��Ãºnic error humÃ ha estat provocat per l'estultÃcia i ineptitud d'uns governants que lluny de preocupar-se de les necessitats de les classes populars nomÃ©s veuen la polÃtica com un mitjÃ d'enriquir-se. Ni catarsis cristianes colâ�¢lectives, ni plors maquinals de monarques poden solucionar o amagar que si han mort 42 persones ha estat pel voraÃ§ capitalisme preocupat en obtenir quantiosos beneficis a canvi de seguretat.\n- El conseller GarcÃa AntÃ³n i la resta de (ir)responsables institucionals no sÃ³n mÃ©s que mentiders, cÃnics i inhumans. Lâ��accident es podria haver evitat; balisses de seguretat i limitadors de velocitat hagueren impedit lâ��excÃ©s de velocitat i, conseqÃ¼entment, el trÃ gic accident. Aquests â��representantsâ�?, desprÃ©s que el Papa de la secta de Roma els prenga confessiÃ³ el proper diumenge, han de marxar a sa casa o, millor encara, desaparÃ¨ixer de la terra i reunir-se amb el seu DÃ©u.\n- Animem a tot el poble valenciÃ a exigir un canvi en la polÃtica pel que fa als serveis pÃºblics de la Generalitat Valenciana i l'Ajuntament; exigint un transport pÃºblic segur, econÃ²mic i de qualitat, per a que aquesta desgrÃ cia no es torne a repetir. Els encoratgem a reivindicar una investigaciÃ³ transparent i a emprendre accions de tot tipus fins que es depuren responsabilitats a les institucions municipals i autonÃ²miques.\nEndavant (OrganitzaciÃ³ Socialista dâ��Alliberament Nacional), PaÃs ValenciÃ 8 de juliol de 2006\nRe: Comunicat d'Endavant-OSAN arran el sinistre del 3 de juliol\nper Roc\t 09 jul 2006\nPasa com amb l'assumpte del Carmel, gràcies a un accident espectacular, la merda que ha propiciat que això pases surt a la superfície.


GUIA D'ACTIVITATS PEDAGÒGIQUES 2018-2019 - MMB Blog\nHome / Educació / GUIA D’ACTIVITATS PEDAGÒGIQUES 2018-2019\nJa tenim a la vostra disposició la nova Guia d’Activitats Pedagògiques del Museu Marítim de Barcelona per al curs 2018-209. Aplega tota una sèrie d’activitats que, una vegada més, us permetran treballar el mar, la navegació i la cultura marítima com a eix transversal.\nEnguany, però, afegim noves activitats vinculades a les exposicions temporals que podreu visitar en el Museu. Us proposem endinsar-vos en l’univers de la mitologia marina i el món de les supersticions; en el problema de les deixalles abocades al mar, fent èmfasi en la problemàtica dels plàstics o en un viatge retrospectiu que us permetrà conèixer la vida del mestre Antoni Benaiges que, just abans que esclatés la guerra civil, tenia previst visitar el mar amb el seu alumnat.\nD’altra banda, us proposem participar en programes educatius de llarga durada per tal col·laborar en un projecte de ciència ciutadana on l’alumnat esdevé científic, viure el món de la navegació en primera persona, apadrinar el nostre museu…\nEn definitiva, posem a la vostra disposició tots aquells recursos que us permetran viure la cultura marítima de ben a prop! Només heu de clicar aquí.\nDescarrega’t la guia pedagògica en el següent enllaç…


LECTORS AL TREN!: Del blog a la web! Canviem d'adreça\nDel blog a la web! Canviem d'adreça\nLectors al tren! És un projecte de dinamització de la lectura que ofereix maletes plenes de llibres a escoles, instituts, centres cívics, centres de psicologia, institucions i organismes que necessitin tenir assessorament de llibres infantils i àlbums il·lustrats sobre un tema en concret.\nUn cop em dieu el tema que voleu treballar, us preparo una maleta plena de llibres i vinc i us els explico. De la selecció que jo he fet, podeu triar els que vulgueu adquirir per a la vostra biblioteca o classe i jo mateixa us els serviria i entregaria amb la factura corresponent emesa per la llibreria de referència que ens els serveixi. Bàsicament els llibres provenen de la llibreria Racó del Llibre de Rubí ja que és la llibreria a la qual segueixo vinculada i amb la qual col·laboro.\nCal aclarir, però, que aquesta selecció que es fa no està vinculada a cap editorial en concret i que l'únic criteri a l'hora de fer-la és que els llibres siguin de qualitat, per la qual cosa, passen per un cribratge rigorós i selectiu, de manera que TOTS els llibres que hi haurà en la maleta tenen uns continguts literaris, artístics i educatius contrastats i fiables. Aquesta acurada selecció i els coneixements que es requereixen per a aquesta especialització i les hores de feina que comporta, no suposaran cap cost addicional al preu final dels llibres.\nDe maletes se'n poden fer de tots els temes que se us acudeixin: emocions, viatges, alimentació, discapacitats, diversitat, higiene, hàbits, treure bolquers, bullying a l'escola, pèrdua d'un ésser estimat, animals, còmics, humor, avis, arquitectura, art, poesia, teatre, família, mascotes, l'espai, la natura, el clima, les cases, un autor en concret, un il·lustrador, un estil d'il·lustració...les possibilitats són infinites!\nEl que necessiteu, amb un marge de temps de 15- 20 dies us ho tinc a punt.\nSi us interessa només m'ho heu de dir i us ho preparo i vinc.\nSi teniu qualsevol pregunta, no dubteu a plantejar-me-la.\nA partir d'ara el blog estarà inclòs dins de la meva pàgina web, o sigui que ens veiem aquí:\nGràcies per haver seguit el blog fins ara! Seguiré recomanat lectures per a grans i petits.\nPublicat per lectorsaltren! a 5:38


Algú com tu | El Biblionauta\n11 de setembre de 2015 Enric Bassegoda 0\nEl periodista Xavier Bosch ja té a les seves espatlles una carrera exitosa com a escriptor, fonamentada sobretot per la trilogia protagonitzada per Dani Santacana i composta per Se sabrà tot, Homes d’honor i Eufòria. Ara, però, ha canviat completament de registre per oferir-nos una novel·la d’amor, que ha estat rebuda amb un gran èxit de públic, fou el llibre més venut el Sant Jordi de 2015, i de crítica, com reflexa l’atorgament del Premi Ramon Llull.\nLa novel·la presenta dues històries entrellaçades, de mare, la Paulina, i filla, la Gina. Comença en el passat, el dia que la mare mor i la Gina abandona l’escola amb l’expectació dels seus companys. Durant els sis primers capítols es descriu el passat de la Gina, una adolescent rebel i liberal, que enerva el pare, i que, quan és estudiant universitària, viu una història de sexe, no pas d’amor, amb un conductor d’autobusos londinenc a Salou. Aquest home havia trobat una targeta de visita de la seva mare en un llibre de vell i encuriosit la va anar a buscar. La Gina es fa passar per la seva mare en el que és una aventura més per a ella, estranyada pel tema de la targeta de visita, encara que l’excitació de l’afaire fa que se n’oblidi. Anys després, i ara sí que s’arriba al temps present, amb la mort d’una cosina de la mare, amb qui havia estat molt unida, la Gina coneix una història d’amor entre la seva mare i un home que havia conegut al casament d’aquesta cosina, la Júlia. Només ho sap a través de tres cartes i decideix investigar per conèixer més sobre la mare, a qui pràcticament no va conèixer.\nEn aquest moment, la Gina desapareix del primer pla narratiu i l’acció se situa de nou en el passat, en la història de la mare, a principis de la dècada de 1980. En uns capítols que s’allarguen en extensió i s’intensifiquen en lirisme, assistim al casament de la cosina Júlia, a París, on només va la Paulina i deixa el seu marit i la Gina, molt petita, a Barcelona. En aquest casament coneix un galerista, en Jean-Pierre Zanardi, més gran que ella, i que, des del primer ball, veuen que hi ha una atracció entre ells que els supera i els transcendeix. Es construeix així una història d’amor adúlter i secret en quatre dies, la història d’amor romàntic que tothom voldria viure i que combina cultura, gastronomia, pintura, llibres i llibreries, història, historietes i, sobretot, París.\nPerò tot d’una, a mesura que estaven junts, sentia que les hores i les emocions s’atropellaven. S’esvaïa la serenor, creixia la intensitat i, dins seu, se centrifugaven vibracions i converses.\nAlgunes crítiques titllen aquesta història d’amor d’ensucrada i poc creïble, des del meu punt de vista no ho és, excepcional sí, d’aquí que sigui bonica i te la llegeixis amb melangia i potser amb certa enveja. Ara bé, és una història que té data de caducitat, només quatre dies, en els quals es descobreix la trista història de l’amor de joventut de Zanardi, i que en certa manera veu repetir quan la Paulina marxa i li diu que el seu lloc és a Barcelona i no al seu costat.\nLa memòria no són cadires plegables que, quan els convidats se’n van de casa, les pots desar darrere la porta. És una història tristíssima, però és la teva […]. I m’agrada molt que me l’hagis volgut confiar.\nAra bé, malgrat que la història d’amor es va acabar, la Paulina busca una segona part, que mai va existir, i que consisteix en repartir targetes de visita en els llibres de papallones de llibreries emblemàtiques de tot el món. En Jean-Pierre col·leccionava aquest tipus de llibres i la Paulina té l’esperança que en trobi alguna i l’acabi trucant, cosa que no va passar, l’atzar no va ser generós i a més la Paulina va morir molt jove, cosa que va provocar un greu trasbals per a en Jean-Pierre.\nAlgú va dir que som el que hem viscut, però som, també els llibres que hem llegit.\nI és amb les targetes de visita que es relacionen les dues històries, quan el conductor d’autobusos de Londres busca la Paulina i es troba amb la Gina. Entre aquesta anècdota, les cartes que guardava la cosina de la mare i l’ajuda d’un antic company d’escola mig enamorat d’ella, reconstrueix la història de la seva mare fins al punt que se’n va a buscar en Jean-Pierre i el troba, no a París, sinó a Capbreton, el lloc on passava els estius amb la seva família de petit. Allà en Jean-Pierre i la Gina conversen amablement del passat, de la mare, i de com es van estimar, com es pot veure en una de les cartes que li va enviar\nEncara que no ens parlem o que no ens vegem, ens tindrem. Sempre.\nFinalment, ell li recorda que ja havien coincidit una vegada a Girona, on havia citat la Paulina. Ella era petita i ho recorda lleument. I sembla com si el record omple el buit d’una història que no va quallar i la Gina s’adona que potser no ho va fer per ella, perquè la mare es va estimar més sacrificar la història d’amor amb en Jean-Pierre per ella malgrat que\nla infidelitat a l’altre és sovint un retorn a la fidelitat a un mateix.\nTot i que les dues històries són interessants i, com ja he dit, la història d’amor em va semblar d’allò més delicada, la novel·la presenta un problema de construcció a l’hora d’explicar-les. Les dues històries ens arriben a través d’un narrador omniscient, amb diàlegs, i s’hi inclouen les tres cartes d’en Jean-Pierre Zanardi entre els capítols de la Gina. Hauria estat molt millor que la història d’amor de la Paulina fos explicada a la seva filla a través d’un protagonista, sigui en Jean-Pierre o bé un diari de la mateixa Paulina, o la deduís a través de les cartes, no pas de manera directa i, sobretot, que els lectors la coneguem abans que no pas la mateixa Gina. En aquest punt, la novel·la trontolla. Un altre punt feble és el nivell de llengua dels capítols dedicats a la Gina, on abunden expressions molt col·loquials i frases fetes en una narració que no ho és, un recurs que el mateix autor ja havia utilitzat en les novel·les anteriors i que també usava en la seva tasca periodística. Per contra, és un encert fer els capítols de la Gina més curts, directes i concisos, molt dinàmics (suposo que la feina de periodista hi té molt a veure), mentre que les cites d’autors antics, el lirisme i l’extensió més pausada dels capítols de la Paulina mariden perfectament amb la història d’amor, que es resumeix en la cita de Plató: “La més gran declaració d’amor és la que no es fa; l’home que sent molt, parla poc” i que es redueix en el nom de la galeria de Zanardi, primer Anouk, després, Pauline.


Sagalés i Apec posen en marxa un programa de formació adreçat a persones en situació d’atur que vulguin fer un canvi en la seva vida professional i dedicar-se a la conducció d’autobusos. Aquesta iniciativa s’emmarca dins el programa “Forma i insereix”, impulsat pel Servei Públic d’Ocupació de Catalunya, ofereix subvencions a empreses per dur a terme accions de formació per a l'ocupació, amb la modalitat de compromís de contractació.\nAquesta acció formativa està adreçada a persones majors de 24 anys, en situació d’atur i inscrits al Servei Públic d’Ocupació de Catalunya. El curs consta d’un total de 420 hores de formació, on es toquen aspectes tan teòrics com pràctics relacionats amb la conducció professional d’autobusos.\nUn cop finalitzat el curs amb èxit i superats tots els mòduls, Sagalés es compromet a contractar al 60% dels participants i incorporar-los a l’empresa, a la base de Mallorca. Actualment Sagalés té un procés de selecció obert per a la contractació de personal de conducció per a la base de Mallorca.\nEstà previst que aquesta acció formativa comenci al febrer de 2022 i finalitzi al juny de 2022.\nPer a totes aquelles persones interessades en aquesta formació i posterior contractació, Sagalés i Apec han organitzat una sessió informativa per a explicar tots els detalls i solucionar tots els dubtes al interessats. Aquesta jornada tindrà lloc el proper dimecres 26 de gener i per inscriure’s és necessari emplenar el formulari que trobaràs aquí.


L’economia nord-americana manté una sòlida taxa de creixement en el 3T | CaixaBank Research\nL’economia nord-americana manté una sòlida taxa de creixement en el 3T\nL’economia nord-americana manté una sòlida taxa de creixement en el 3T. En particular, el PIB dels EUA va créixer un 0,7% intertrimestral, en consonància amb l’avanç del 2T i per sobre del previst per CaixaBank Research i pel consens d’analistes. En termes interanuals, l’avanç va ser del 2,3%. Tot i que es tracta d’una primera estimació, ha sorprès el moderat impacte dels huracans en la taxa d’avanç econòmic. Per components de demanda, el manteniment del ritme sòlid de creixement va ser degut, en part, a la significativa contribució positiva del component d’existències i a la caiguda en les importacions, que van compensar la lleu desacceleració de l’avanç del consum privat i la inversió no residencial. Amb tot, aquests dos components, que representen al voltant del 80% del PIB, van seguir anotant creixements notables.\nXi Jinping reforça el seu poder al Congrés del Partit Comunista. Xi afrontarà el seu segon (i teòricament últim) mandat de cinc anys com a màxim mandatari xinès amb un suport molt ampli del Partit per governar. L’elecció del seu assessor econòmic, Liu He, com a nou membre del Politburó del Partit, sembla indicar que la política econòmica no patirà grans alteracions, almenys a curt termini. Així, s’espera que el canvi de model productiu continuï de forma gradual. El gran interrogant pivota al voltant de si el president xinès, amb un marge de maniobra més gran, decideix avançar pel camí de les reformes per reduir l’elevat endeutament del país.\nLa inflació japonesa va tornar a augmentar lleugerament, tot i que encara se situa en cotes baixes. Així, la inflació general va pujar fins al 0,7% al setembre (1 dècima per sobre del registre d’agost), mentre que la subjacent (sense aliments frescos ni energia) es va mantenir plana al 0,2%, la qual cosa assenyala les dificultats de l’economia japonesa per controlar els riscos de deflació.


Foment es compromet a remodelar de l’estació enguany | Notícies TGN - Notícies de Tarragona Diari Digital\nFoment es compromet a remodelar de l’estació enguany\nEl secretari general d’Infraestructures s’ha reunit amb l’alcalde de la ciutat a Madrid\nEl secretari general d’Infraestructures del Ministeri de Foment, Manuel Niño, i l'alcalde de Tarragona.\nEl Ministeri de Foment es compromet a iniciar aquest mateix any la licitació del projecte de remodelació, fent compatibles les actuacions amb la implantació de l’ample estàndard en el Corredor Mediterrani.\nAixí ho ha traslladat avui el secretari general d’Infraestructures del Ministeri de Foment, Manuel Niño, l’alcalde de Tarragona, Josep Fèlix Ballesteros. A la reunió, a la qual també han assistit els diputats per Tarragona Alejandro Fernández i Joan Ruiz, s’han analitzat els avenços realitzats per a la implantació de l’ample estàndard en el Corredor Mediterrani.\nSegons el Ministeri de Foment, «la trobada és fruit del compromís de la ministra en la seva compareixença en el Ple del Senat del passat 10 de febrer, en què es va acordar que es realitzarien els contactes amb l’Ajuntament de Tarragona per avançar en la definició de les actuacions previstes de remodelació de l’Estació de Tarragona».\nPer l’alcalde Ballesteros, en canvi, «la reunió d’aquest matí és la conseqüència de la pressió unànime política, social, cívica de Tarragona i ha servit per confirmar i consolidar les reivindicacions acordades de manera unànime en el plenari i amb el suport de la ciutadania a través del Manifest». I ha afegit: «Hem trencat una inèrcia d’aturada i no resposta amb el Ministeri de Foment i s’ha activat el compromís que exigíem, sobretot, pel que fa a l’accessibilitat de l‘estació».\nDurant la reunió, s’han valorat les actuacions incloses en aquesta remodelació, el pressupost és de 6,2 M € (IVA inclòs) i que inclou: assegurar l’accessibilitat de persones amb mobilitat reduïda, instal·lar ascensors i escales mecàniques, ampliar andanes i modificar l’esquema de vies per incorporar l’ample estàndard a l’estació.\nA més s’han tractat altres assumptes, com la connexió entre el tram de ferrocarril convencional Vilaseca-Tarragona-Barcelona i la línia d’Alta Velocitat Madrid-Barcelona a l’alçada de L Arboç, el Estudi Informatiu s’espera sotmetre a informació pública durant el primer semestre de 2015.\nL’Alcalde ha conclòs: «el resultat de la reunió és positiu, però no ens donem per satisfets i no baixarem la guàrdia fins que no veiem per escrit els compromisos adquirits per part del Ministeri». El tinent d’alcalde de Territori ha afegit: «seguim amb la recollida de signatures i la demanda de les millores, avui ha estat un avançament ressenyable però hem de seguir treballant».


Càmera, acció, reacció.: Suspensió en l'aire\nD'infinites situacions per venir, en derivaran amb tota certessa infinites preguntes. D'infintes preguntes, ben poques tindran resposta inmediata; la majoria seran de molt dificil o impossible contesta.\nPotser l'atmosfera s'anirà carregant d'interrogants. Potser en algún moment es farà difícil respirar i tot.\nPerò hi ha alguna satisfacció comparable a desxifrar el que creiem que era indesxifrable?\nFoto: Un interrogant perdut per l'aire, pantà de sant Llorenç de Montgay, Abril del 2009\nAlgú digué que, més important que la solució del misteri, és el recorregut que cal fer per trobar-la.\nQui es qüestiona s'emociona*, mon ami.\nPermet-me ara, que et faci una apreciació completament banal: la combinació del color de la lletra, la mida i família tipogràfica, així com el color del fons dificulten bastant la lectura. Què tal enfosquir molt el fons i una mica la lletra o enfosquir la lletra una mica superior a l'altra mica?\nMira de barallar-te amb una eina com aquesta o aquesta, que donen combinacions de colors més o menys harmòniques.\n*es torna emo, ja sé que ho havies pensat. A veure quan tornem a compartir acudits dolents!\nGracies per fer-m'ho veure. Tot i que no he estat capaç d'aclarir-me amb les eines que m'has proposat, he canviat les lletres "a lo basto" des de les opcions de configuració del blog mateix.\nEspero que es noti una millora!\nJa millora així. De totes maneres, si després dels acudits dolents encara et queda energia per un parell de nocions de disseny web, no dubtis en demanar-m'ho.\nEl di-sseny és quan algú verbalitza la paraula seny, oi?\nm'agrada molt el minimalisme de la fotografía Gepe, el blanc i negre hi queda genial.\nI bé..no fa falta comentar la genialitat de la idea del interrogant. Certament el plaer de desxifrar allò que en un principi pensavam que no tenia resposta és molt gran, pero a vegades penso que potser sería millor viure sense fer-nos tantes preguntes, si no un pot acabar ofegat de no respirar. Els interrogants pesen molt, algunes vegades.\nJa se que porto dos comentaris meus en una mateixa entrada, però només volia aclarir que... La foto no és un blanc i negre!


6 veïns d’Arenys de Munt han marxat cap a Estrasburg, on demà es constituirà el Parlament Europeu – Ràdio Televisió Arenys de Munt\n6 veïns d’Arenys de Munt han marxat cap a Estrasburg, on demà es constituirà el Parlament Europeu\nby Redacció Arenys de Munt on 1 Juliol, 2019 in Notícies, Política, Societat\nD’altra banda l’ANC convida avui a tothom qui vulgui a acompanyar a la veïna d’Arenys de Munt que ha de declarar a Calella per delictes d’odi. El punt de trobada és a 2/4 de 8 de la tarda davant del Ziam.\nI dir-vos també que 6 veïns d’Arenys de Munt han marxat cap a Estrasburg, on demà es constituirà el Parlament Europeu.\nL’objectiu és pressionar a les instàncies europees per a que els tres eurodiputats independentistes electes, Carles Puigdemont, Toni Comín i Oriol Junqueras puguin exercir el seu càrrec. En parla Carme Riera, una de les veïnes que està de camí a Estrasburg.\nJa estan obertes les inscripcions pel proper curs de l’Aula de Pintura d’Arenys de Munt


LA FONT DE GRECCIO: Verdures!!!\nMarta 13 de novembre de 2021, a les 9:51\nÉs molt emotiu, Sergi, veure com els teus projectes van endavant!!! M'has fet posar la pell de gallina!!! Quin reportatge tan bonic que has fet!!!\nMoltes, moltes i més moltes gràcies!!!!\nPere Grané 13 de novembre de 2021, a les 11:16\nEnhorabona Sergi. Molt bones noticies!!\nJoana Pifarré 13 de novembre de 2021, a les 11:36\nQuin goig!!! Veig que també teniu pebrots!!!!L'alimentació millorarà tant del alumnes com la dels profesors!!!! Felicitats Sergi pels teus projectes acertats!!!\nmontserratqp 13 de novembre de 2021, a les 12:25\nEnhorabona! M'agrada anar veient els progressos. Quanta esperança!\nLucy 13 de novembre de 2021, a les 14:01\nquines bones notícies i fotos. Ens omplen d'esperança que la faç de la terra es pot renovar\noteizana 13 de novembre de 2021, a les 14:09\nDemos gracias a Dios y a todos que hacen posibles estos proyectos; que los otros, que están en camino, se puedan también hacer pronto realidad. A la bienaventuranza: “dar de comer al hambriento” en este caso, le hemos añadido: “dad mejor comida al necesitado”\nJoan Capdevila 13 de novembre de 2021, a les 15:55\nMolt contents Sergi que els projectes vagin tirant endavant i donin fruits! I en aquest cas bons fruits! Ànims i a seguir treballant tot i les dificultats que segur us aneu trobant pel camí.\nMAITE CURA 13 de novembre de 2021, a les 18:41\nQuin goig, Sergi, veure que els esforços van donant fruits dona esperança i ànims per seguir. Endavant¡¡¡¡.\nOlga Llorensí 13 de novembre de 2021, a les 23:10\nExcel.lents notícies! Tant la del projecte de les verdures (que hem viscut d'inici a fi!), com que s'hagi pogut reobrir l'escola i torni la normalitat per alumnes i professors! Sempre endavant! El camí continua.\nNuria (Fenix) 14 de novembre de 2021, a les 8:33\nEnhorabona i gràcies per el reportatge !!!!\nSergi d'Assís 15 de novembre de 2021, a les 6:45\nA la persona que em diu: "Sergi molt bonics els teus projectes. si puc ajudar ja diràs", si no em dius qui ets, no t'ho podré dir\nSergi d'Assís 15 de novembre de 2021, a les 10:19


27/10/2020 - 21:08h\nPle ordinari dimarts 21 de novembre\nAhir dimarts es va celebrar el Ple Ordinari que havia estat ajornat per diverses raons. El darrer endarreriment, perquè la data que s'havia de celebrar coincidia amb un moment de particular tensió política de país i l'Alcaldia va considerar suspendre'l tal com van fer altres ajuntaments. Val a dir que la celebració en retard del Ple no afecta ni limita el dret de participació dels representants públics ja que es respecte el total de plens ordinaris de l'any.\nEs van tractar els punts marcats per l'ordre del dia, i pel que fa a les mocions que es sotmetien al Ple, l'alcaldessa va fer una declaració en la que va fer constar públicament la seva posició en la vessant Institucional.\n"Abans d’entrar en el debat i votació de la resta de mocions, vull fer una declaració perquè consti públicament, un cop més, la posició no de la Montserrat Sanmartí, sinó de l’Alcaldia de Sant Fost.\nL’Ajuntament és la casa de la Vila, la casa de tots els santfostencs i santfostenques, pensin com pensin.\nL’Alcaldia com a Institució, per respecte a tots els santfostencs, un respecte que no tothom està tenint amb mi, ha de situar-se per sobre de les opinions personals de qui ocupa el càrrec.\nTots els santfostencs han de sentir-se representats.\nAixò no vol dir ser indiferent o neutral en el sentit despectiu de la paraula, vol dir, no fer pública una posició sobre qüestions, per greus que siguin, sobre les que hi ha opinions enfrontades i que van més enllà de l’exercici de les competències i funcions per les que vam ser escollits a les eleccions municipals".\nRespecto a aquells que opinen que l’Alcaldia o els regidors han de posicionar-se en qüestions que afecten tot el país.\nPerò de la mateixa manera crec que heu de respectar els qui opinem, que la Institució Municipal no ha d’involucrar-se en debats no locals que generen divisió.\nAquets és el sentit de l’abstenció de l’Alcaldia.\nAixò és tant així, que fins i tot en mocions presentades pel meu grup ,IUSF, que no són referides a assumptes municipals també m’abstindré i és ben cert que com a Montserrat Sanmartí, no estic de cap manera en contra de les propostes del meu grup.\nConfio que quedi clara la meva posició i que no es faci un us demagògic del que he expressat."\nEs va presentar una moció conjunta de rebuig per part de IUSF, SUMEM per Sant Fost i PSC a les agressions ocasionades el passat 1 d'octubre.\nERC i PDCAT van presentar diverses mocions de rebuig a l'aplicació de l'art 155, de rebuig a l'empresonament del representants que estan a la presó i un altre de condemna a la brutalitat policial de l'Estat de Catalunya.\nEl grup PSC va presentar tres mocions:\nUna primera per donar suport a l'Ensenyament i l'educació catalana, una segona per fomentar l'ús de vehicles elèctrics al municipi i una 3ª moció sobre la Llei d'autoconsum de l'energia elèctrica i la utilització de plaques solars.\nTotes elles van ser aprovades.\nEl PP va presentar dues mocions de suport de les forces i cossos de seguretat de l'estat i de la defensa de la integritat de l'Estat espanyol que no van prosperar i ERC va presentar una moció urgent per demanar penjar una pancarta de suport de presos polítics que no va ser aprovada pel plenari.\nDarrera modificació: 22-11-17 a les 18:36\nPle Extraordinari 2 de maig 2017


Rutes BTT i Senders — Turisme de la Segarra\nRutes BTT i Senders http://www.lasegarra.org/ajuntament/rutes/rutes-poulars http://www.lasegarra.org/ajuntament/rutes/rutes-poulars/@@download/image/DSC_0016.NEF - copia - copia.jpg\nEl Govern de la Generalitat de Catalunya aprova el 14 de desembre de 1992 el Decret 328/92 sobre el Pla d'Interès Natural PEIN. Un dels espais acollits dins el PEIN és la vall del riu Llobregós.\nSender de 65 km que té el punt de partida i d’arribada a Torà i que transcorre per paratges on s'alternen boscos, rieres i conreus.\nAltres Rutes per la comarca de la Segarra Set motius per descobrir la Segarra a cada pedalada\nRuta L2 de la Guerra Civil\n“Línia L-2. Itinerari pels espais de la Guerra Civil a la Segarra” és un projecte que s’inscriu dins dels Espais de Memòria de Memorial Democràtic de Catalunya i està pensat per contribuir, des del rigor històric, al doble objectiu de recuperar la memòria col•lectiva, i de conservar i difondre els principis de llibertat i democràcia.\nRuta de les Peixeres del Riu Sió\nLa ruta de les Peixeres del Sió forma part d'un itinerari de les antigues rescloses que s'anaven construint per emmagatzemar l'aigua i poder regar els camps i horts del voltant. Des de l'edat mitja que hi ha constància d'aquestes petites preses (peixeres) al llarg del Riu Sió.


Responsabilitat Global: Experts en capacitats i ocupació diuen que és hora d'actuar\nExperts en capacitats i ocupació diuen que és hora d'actuar\nCal una actuació immediata per solucionar el problema del dèficit de capacitats que pateix Europa i per donar als europeus més oportunitats d'èxit en el mercat laboral en el futur, tal com sosté un informe d'experts independents publicat avui per la Comissió Europea. L'informe, que porta per títol "Noves Capacitats per a Noves Feines: actuar ara», subratlla la necessitat de proporcionar els incentius adequats perquè les persones millorin les seves capacitats, per tal de vincular millor l'educació, la formació i l'ocupació, desenvolupar la combinació adequada de capacitats i preveure millor les capacitats que es necessitaran de cara al futur. L'informe publicat avui és un dels principals resultats de l'Agenda "Noves Capacitats per a Noves Feines» de la Comissió Europea i serà presentat en una conferència d'alt nivell a Brussel·les avui mateix.\nVladimír Špidla, comissari d'Ocupació, ha declarat que "la millora de les capacitats de les persones ens ajudarà a sortir de la crisi a curt terme i a preparar-nos per un desenvolupament econòmic sostenible en el futur".\nMaroš Šefčovič, comissari d'Educació, Formació, Cultura i Joventut, ha afegit que "cal trencar les divisions que existeixen entre "l'educació i la formació" i "la feina", de manera que les persones puguin garantir que les seves capacitats estiguin adaptades a les necessitats canviants del mercat de treball al llarg de la seva vida".\nEn l'actualitat, un de cada tres europeus en edat laboral té poques qualificacions formals, o fins i tot no en té cap, fet que comporta que tingui un 40% menys de possibilitats de trobar feina que les persones amb qualificacions de nivell mig.\nLa taxa d'ocupació de les persones amb alts nivells de qualificació a la UE en el seu conjunt és del 84%, mentre que és del 70% per aquelles persones que tenen nivells mitjans de qualificació i del 49% per les persones amb nivells baixos de qualificació.\nAixí mateix, és molt menys probable que les persones amb nivells baixos de qualificació millorin les seves capacitats i participin en accions d'aprenentatge permanent. A més, les empreses que ofereixen formació al seu personal tenen una probabilitat de fallida 2,5 vegades inferior a les que no ho fan. Per últim, els sistemes educatius que proporcionen unes capacitats adequades per a tots podrien incrementar el PIB fins a un 10 % a llarg termini.\nL'informe dels experts que es presenta avui conté recomanacions concretes sobre la manera de solucionar el dèficit de capacitats a Europa i està destinat als decisors polítics a nivell estatal i de la UE, les empreses, els sindicats, els proveïdors d'educació i formació i els serveis d'ocupació.\nAixí, demana que s'actuï en quatre àmbits principals:\n- Proporcionar millors incentius als empresaris i les persones per millorar les seves capacitats, i que les inversions en capacitats siguin significatives i intel·ligents, i no només financeres.\n- Obrir els àmbits de l'educació i la formació fent que les institucions d'educació i formació siguin més innovadores i que s'adaptin millor a les necessitats d'alumnes i empresaris, així com desenvolupant qualificacions pertinents que se centrin en resultats d'aprenentatge concrets.\n- Oferir una millor combinació de capacitats que estigui més ben adaptada a les necessitats del mercat de treball.\n- Una millor previsió de les necessitats futures en matèria de capacitats.\nEls experts creuen que cadascun d'aquests àmbits està interrelacionat, de manera que totes les accions han d'abordar-se conjuntament. A més, no és responsabilitat d'un únic interessat, sinó que cal un esforç concertat de tots els implicats.\nL'informe desvela que, malgrat els progressos assolits aquests últims anys, gran part dels europeus encara no estan suficientment capacitats. Quasi un terç dels europeus d'entre 25 i 64 anys d'edat no té qualificacions formals, o les té de nivell baix, i només una quarta part disposa de qualificacions d'alt nivell. A més, aquells que estan qualificats no sempre tenen les capacitats adequades que estan buscant els empresaris, fet que crea desajustos en el mercat laboral. Cal una millor combinació de capacitats transversals i específiques.\nPer altra banda, el creixent atur i els desafiaments demogràfics fan encara més urgent solucionar aquest problema.\nNo obstant això, s'espera que es creïn uns vuitanta milions d'oportunitats de feina en el proper decenni, d'acord amb les darreres projeccions del CEDEFOP, el centre de referència de la UE per a l'educació i la formació professional. D'aquests llocs de feina, quasi set milions seran nous, i la major part d'ells requerirà una mà d'obra altament qualificada.\nLa iniciativa Noves Capacitats per a Noves Feines es va inaugurar a nivell de la UE el desembre del 2008 amb l'objectiu de crear uns ponts més sòlids entre el món de l'educació i el del treball. La primavera del 2009, la Comissió Europea va designar un grup d'experts sobre formació, capacitats i ocupació de tota la UE perquè proporcionessin un assessorament independent sobre la manera de seguir desenvolupant aquesta iniciativa en el context de la futura estratègia de reforma econòmica de la UE (Europa 2020).\nInforme d'experts: "Noves Capacitats per a Noves Feines: actuar ara": http://ec.europa.eu/social/main.jsp?langId=en&catId=89&newsId=697&furtherNews=yes\nComunicat de premsa del CEDEFOP i nota informativa: http://www.cedefop.europa.eu/EN/news/15221.aspx // http://www.cedefop.europa.eu/EN/Files/9021_en.pdf\nNoves Capacitats per a Noves Feines: Ocupació http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=568&langId=en\nNoves Capacitats per a Noves Feines: Educació i formació http://ec.europa.eu/education/focus/focus2043_en.htm\nVídeo de notícies: Creació de feines ecològiques http://www.tvlink.org/mediadetails.php?key=61489feda9e3758486af&title=Creating+Green+Jobs&titleleft=Employment\nEtiquetes de comentaris: europa, laboral


TGN acollirà la sortida d'una etapa de la Volta a Catalunya\nTarragona acollirà la sortida d'una etapa de la Volta Ciclista a Catalunya 2020\nLa prova, que celebrarà la seva edició número 100, no visitava la capital tarragonina des de 2011 | L'Anella Mediterrània ha estat escollida com a escenari\ndimecres, 13 de novembre 2019 - 12:00h\nEl francès Samuel Dumoulin va ser el guanyador en la darrera visita de la Volta a Catalunya a Tarragona. | Arxiu Volta\nLa 100 edició de la Volta Ciclista a Catalunya, que se celebrarà del 23 al 29 de març de 2020, farà parada a Tarragona, després de nou anys d'absència a la ciutat. L'Ajuntament de Tarragona i l’organització de la Volta han acordat que la ciutat tarragonina sigui punt de sortida d'una de les etapes, sent l'escenari escollit l’Anella Mediterrània.\nLa vinculació de Tarragona amb la Volta és històrica i ve de la primera edició de l’any 1911, concretament amb la primera etapa entre Barcelona i Tarragona en la que es va imposar el ciclista tarragoní Sebastià Masdeu. L'endemà, la segona etapa de la cursa es va disputar entre Tarragona i Lleida. Precisament Sebastià Masdeu, conegut amb el sobrenom de 'Tarraco', va ser el primer vencedor de la història de la Volta Ciclista a Catalunya. La sortida a Tarragona en la centenària edició des de l’Anella Mediterrània retrà homenatge a la figura de Masdeu, que també va ser director de l’entitat organitzadora de la cursa.\nGuanyadors il·lustres a Tarragona\nLa darrera ocasió que la Volta va visitar Tarragona va ser l’any 2011, quan se celebrava el centenari de la Volta (1911-2011) i ara ho farà en l'edició número 100. Tarragona és la sisena ciutat catalana amb més vinculació a la Volta, sent protagonista de la cita un total de 56 ocasions, amb 28 arribades d’etapa i 28 sortides. A la capital tarragonina han guanyat corredors històrics com Miquel Poblet (1952 i 1953), el belga Walter Godefroot (1966), l’italià Franco Bitossi (1970), Txomin Perurena (1971, 1972 i 1973) i Miguel Indurain (1991), entre altres.\nAl centre de la imatge, 'Superman' López, guanyador de la Volta 2019. | Arxiu Volta\nAquest 2020, els tarragonins i tarragonines tindran l’oportunitat de veure de nou i gràcies a la Volta les millors figures mundials del ciclisme. En l'edició de 2019 la participació va ser extraordinària, amb la presència del vigent guanyador del Tour de França, Egan Bernal; el vigent guanyador del Giro, Richard Carapaz, i el que va ser campió del món, Alejandro Valverde, així com altres ciclistes destacats com el britànic Chris Froome, el francès Thibaut Pinot o el colombià Miguel Ángel 'Superman' López, vencedor final de la 99a edició.\n"⚽ ÚLTIMA HORA: Ja s'ha pres una decisió sobre la continuïtat de Xavi Bartolo al Nàstic" "⚽ El futur de Xavi Bartolo a la banqueta pot decidir-se avui"\nBarris de Tarragona Ajuntament de Tarragona ciclisme


El Club Natació Sabadell guanya de nou i es manté a la part alta de la classificació | Ràdio Sabadell\nEl Club Natació Sabadell guanya de nou i es manté a la part alta de la…\nYuri Beschastnyy va tornar a desplegar un gran joc | CNS\n31.10.2018 16:35 Esports\nEl Club Natació Sabadell guanya de nou i es manté a la part alta de la classificació\nEl Club Natació Sabadell va tornar a sumar un triomf a la Divisió d'Honor de tennis taula. Els nedadors van imposar-se al Sosmatic Badalona amb un còmode 5-1. La clau de la victòria va ser el primer punt de l'eliminatòria. Yuri Beschastnyy el va guanyar a Adrià Fernández per 3-2 i 12-10 en l'últim set. La victòria, que va ser molt ajustada, va suposar l'1-0 per obrir el camí cap a la victòria final. Iván Ruiz, Ferran Brugada i Yuri van arrodonir la feina. El palista del Club, Pere Weisz, ha tingut bones paraules pel jove de 19 anys, Iván Ruiz: "Ens sorprèn cada any. No només és capaç d'adaptar-se a la categoria, sinó que també va percentatges més que bons. És un jugador que viu el tennis taula com ningú i això, al final, es nota". El conjunt sabadellenc suma fins ara tres victòries i només una derrota, i està situat en quarta posició amb sis punts. Aquest cap de setmana l'equip no disputarà el seu partit de lliga. El Marpex Berraun d'Errenteria ha ajornat la seva visita a Catalunya. Quan els equips del nord han de viatjar cap aquí, aprofiten per disputar tres partits en un mateix cap de setmana. Un d'aquests compromisos havia de ser contra el Quadis Mataró, però el conjunt maresmenc ha decidit ajornar el seu partit contra l'Errenteria perquè té un jugador convocat amb la selecció espanyola. Això ha afectat la resta de duels que els bascos havien de disputar i la Federació Espanyola ja està buscant noves dates per poder recuperar el duel.\nD'altra banda, a Primera Nacional, el Club Falcons va viure la cara i la creu en una doble jornada. Dissabte, el conjunt de Joan Nogueras va guanyar amb molta facilitat, per 0-6, al Vilanova, que arribava cuer. Diumenge, però, tot va ser molt diferent. Falcons va caure per 4-2 contra el Gold-Art Club de Palma, el que va suposar la segona derrota en lliga i la segona contra un equip balear. Els de la Masia de Sant Oleguer segueixen tercers amb vuit punts, en plaça d'ascens. La lliga està sent molt igualada i no hi ha cap equip que destaqui. Joan Nogueras explica que, tot i que no és l'inici perfecte, queda molt per endavant: "En un escenari on un equip que no hagués perdut, seria tot més complicat. Però veient que la lliga serà molt disputada, el plantejament és diferent. No estem en el millor nivell. Estem patint nervis, però l'ascens encara és possible". Aquest cap de setmana la lliga s'atura per la disputa del zonal de Bàscara. Els falconistes hi participen amb sis palistes, tots ells amb opcions de classificar-se per a l'estatal de Valladolid, que és el gran objectiu dels jugadors sabadellencs. El Club Natació també en portarà un total de 16.\nEstrena impoluta del femení del Club a Primera Nacional\nEn categoria femenina, el Club Natació Sabadell s'ha estrenat a Primera Nacional. Les nedadores han iniciat el campionat de forma immillorable, amb tres victòries en els tres primers enfrontaments. El Vilablareix, el Valls del Nord Orx i el Ripollet van ser els tres rivals que van ser derrotats pel Natació. Això ha fet que el Club s'hagi situat primer a la classificació, empatat amb Club Falcons. La palista nedadora, Montse Weisz, admet que l'ascens a Divisió d'Honor està present: "És l'objectiu, però no volem pressionar-nos. Nosaltres gaudirem del nostre esport i, si arriba, doncs millor". La lliga s'atura ara fins al pròxim 24 de novembre.


Cazarabet conversa con... Carles Mulet, senador de Compromís en representación de las Corts Valencianes\n-Carles, com has aplegat a Senador?. Conta’ns com va ésser…\n-Després de les eleccions autonòmiques de 2015, es va donar un fet inèdit, la pluralitat del resultat electoral va comportar que si fins ara entre els dos partits de sempre es repartien els senadors de designació territorials, ara els sis que té el País Valencià s’havien de repartir entre cinc forces; Compromís com tercera força més votada de les cinc, tenia plaça assegurada. Es va iniciar un procés intern dins del meu partit per presentar candidatures, seguint els acords adoptats al sí de la coalició, es van presentar un bon grapat de candidats i candidates, va haver una votació, i vaig ser el més votat. Després els òrgans de la coalició van ratificar la proposta, i en el ple de les Corts on es votava, els diputats de Compromís van votar la meua candidatura.\n-En temps i dies en que s’està qüestionant molt el paper del Senat…ara que hi estàs a dins: quin paper veus que hi fa, és imprescindible?\n- Imprescindible, crec, que no ho és, almenys tal i com està configurat avui en dia. El sistema bicameral existeix en moltes democràcies avançades, i més en estat amb diversitat nacional o tensions territorials. EL senat existeix des de 1834, amb interrupcions. I quan es va decidir recuperar-lo en la transició va ser per donar-li eixe caràcter de cambra de representació territorial que ara té més en sentit testimonial que no real; si al final el que som és una segona versió del Congrés, no té cap sentit; si sols hem de fiscalitzar al govern, ja ho fa el Congrés, si és fer una segona lectura del que es fa al Congrés, tampoc té massa sentit, la veritat. Cal repensar a fons, donar-li atribucions pròpies, ser realment la cambra de les nacions i pobles de l’Estat, el punt de trobada, que aquelles matèries de la pròpia estructura territorials de l’estat tinguen la primera lectura en esta cambra i no en el congrés. SI per contra, ha de ser el reconegut cementeri d’elefants o santuari dels aforats, cal eliminar-lo.\n-Noi allò que no s´ esten és que estigui , des de la Càmera Alta, tants anys , en concret des del 2005, sense debatre sobre l´Estat dels territoris quan és la cambra en que s´hauria de debatre això:sí o sí i de manera permanent…?\n-Ahi està el problema, en què mentre tinga un paper secundari, és difícil funcione com pertocaria; si per abordar per exemple la reforma de l’Estatut del País Valencià, ens hem d’esperar a que el Congrés l’aborde, i el Congrés està donant llargues, ara este dimarts ( 5 d’abril) per fi entra en l’ordre del dia del ple de Congrés, si no hi ha govern, i s’acaba esta legislatura, no entrarà a debatre’s en el Senat, i continuarem a l’espera; per això cal invertir l’ordre en assumptes dels territoris, en tot cas, entenem que poc ha de debatre diputats o senadores d’altres parts de l’Estat de com ens volem governar els valencians, però eixe és un altre debat.\n-Conta’ns un dia a dia d’un senador com vos a la Cambra Alta?.\n-La veritat és que ha estat una situació anòmala, vaig ser nomenat a finals de juliol, per tant, aplegues, entregues la documentació i te diuen que fins meitat setembre no hi haurà cap ple, perquè no hi ha període de sessions. Vas a meitat de setembre a un plenari de tres dies, perdut perquè no tens cap company de partit que haja estat abans en el grup, i entres a formar part del grup mixt on cadascú va a la seua i estàs complementa desorientat. Poc a poc li pilles el funcionament, però es dissolen les Corts Generals al tercer o quart plenari que has acudit, i des d’octubre fins gener, quan es tornen a constituir les cambres, en estat d’espera... i ara, de nou a esperes de saber si hi ha govern o no.\nEixe temps de no estar en el Senat, doncs òbviament a fer treball de carrer, que crec que és on prioritàriament hem d’estar els representats públics. De normal, si la cosa funcionara, es solen convocar plenaris cada quinze dies, dimarts per la vesprada comencen i solen durar dins dijous, que poden acabar a migdia o per la nit, són plenaris molt llargs. La primera part és de control al Govern, on poden vindre ministres a respondre preguntes orals davant del plenari, hi ha també un nombre tancat d’interpel·lacions al govern.. S’interpel·la al govern, i un mateix ministre pot donar la cara per tots. Tenim una part propositiva que són mocions i mocions conseqüència d’interpel·lació, on per un sistema de cupos per grups, es fan propostes al Govern. Es dóna compte dels convenis I ACORDS entre comunitats autònomes i entre l’estat i altres estats. I es debaten les lleis que vénen des del Congrés.\n-També es parla i molt de mantindre o no a les Diputacions. Què en penses Carles?Perquè el teu paper abans quan treballaves en l`àmbit local de Cabanes i quan treballaves a Castelló i podies analitzar i reflexionar sobre el paper de la Diputació de Castelló…ens podràs donar una opinió de si és una institució més o menys prescindible o del tot imprescindible…\n-Les diputacions són un instrument que es va crear en una època històrica molt concreta, amb un visió centralista i homogeneïtzadora de l’Estat, que un cop configurat l’actual Estat de les autonomies, imperfecte i ple de mancances, no té raó de ser. Les comunitats “uni provincials” no tenen diputacions i no passa absolutament, però la resta, excloent les illes o les forals, tenim una estructura que no encaixa, que es dedica a assumir competències que no li són pròpies o a duplicar-ne, i s’acaben convertit en un reflex de l’època en la qual van ser creades, caciquisme, clientelisme, nepotisme... tots els ismes que te pugues imaginar.\nUn país com el nostre, allò que li cal és desenvolupar la comarcalització efectiva, que és la manera que tenim d’entendre el territori, i apropar l’administració a la gent.\nSi preguntes per la de Castelló, és el paradigma del que vinc dient, Carlos Fabra quan era el tot poderós, o ara el seu deixeble i ungit per ell, han aplicat un model que cal eradicar. Que ha donat un servei als pobles menuts?, clar, però res és gratis, tot s’ha pagat, i mai ha estat un organisme equànime i que actuara d’acord amb les necessitats reals, sinó que a primat el partidisme, i un ús indecent dels diners públics.\n-Per què de la Diputació de Castelló s´ha parlat i no per a bé….\n-Precisament per això, per l’ús i abús que se n’ha fet d’ ella. Carlos Fabra, el darrer de la nissaga dels Fabra, va fer el que tota la seua família havia fet abans, emprar la institució com al seu “cortijo”, crear el seu virregnat particular, amb la connivència del PP que controlava la Generalitat i li ho va permetre. Grans fites com l’aeroport ha estat la prova d’eixa gestió nefasta.\n-S´ està parlant i molt, per exemple, de la mala gestió que es fa i es va fer, en temps de Fabra, de la Diputació i és recurrent ficar com a exemple a l´Aeroport, però hi ha quelcom més…l´aeroport no és rentable, però què és rentable quan la gestió pensa en primer que res en traure rendiment propi?\n-El primer que calia era tindre un estudi objectiu de viabilitat que justificara que calia fer eixa infraestructura, i no hi havia cap que ho justificara. Després, que la tria de la ubicació era la correcta, i va ser al revés, primer van triar una ubicació per interès propi del vicepresident de la Diputació, i després van encarregar els estudis per justificar que la zona era la millor, i això va provocar sobrecostos, endarreriments i tot el descrèdit de l’obra.\nÒbviament per a d’algú ha sigut rentable; mentre les obres, amb l’aventura de Concesiones Aeroportuárias, creada amb bona part de les empreses de la Gürtel.\nAra volen fer-nos passar pàgina , sense depurar cap responsabilitat, i dir que encara que sols hi hagen tres vols, o cinc, o si apleguem a 7 a la setmana, ja és tot un èxit i que hi ha aeroports que encara tenen menys vols; eixos 3 o 7 vols setmanals ens consten 4 milions d’euros a l’any per pagar-li a l’empresa que ho explota, i ens ha costat més de 200 milions en obres. EL que es diu rentable, no sembla massa. Per retornar eixos milions i els gastats col·lateralment en publicitat, propaganda, despesa jurídica, i el que s’ha perdut pel camí, calen milers d’anys amb 3 o 7 vols setmanals o encara que foren desenes.\n-Per que em sembla que només sabem en quant a malversacions i casos de corrupció alguns casos…\n-Sovint és difícil trobar les proves, tens moltes evidències, són casos que clamen la cel, però no pots avançar en cap investigació; la justícia té recursos limitats i jutges i fiscals amb poques ganes o massa faena, sovint. Tin en compte que el cas Fabra, per exemple, ix a la llum perquè l’antic soci de Carlos Fabra el denuncia o el cas Taula i Imelsa, perquè és Benavent qui el conta; és a dir, que moltes vagades si no és des de dins de la trama que s’aixeca la manta, els cassos passen com si res.\n-Quines han sigut les principals iniciatives que has pres des que estàs al Senat?\n-Des de setembre fins ara, he enregistrat més de 6000 iniciatives, entre preguntes escrites, peticions de documentació, compareixences, mocions ( que són el que es diuen Proposicions no de llei a les Corts Valencianes o al Congrés) , i realment hem tocat tots els temes. Crec que un dels principals problemes que hem tingut i tenim és que els polítics que hem tingut representants al País Valencià a Madrid s’han oblidat del seu territori un cop passat l’embassament de Contreras, i actuen com a simple peons del seu partit en seu central a Madrid; en la única agenda en la qual hem estat és en la del saqueig, però no en la de les inversions, i hem anat acumulant un dèficit històric, en quan a finançament i també en quan a infraestructures, i dotacions públiques. Que ens reconeguen en deute històric al País Valencià i acaben amb l’infrafinançament ; perquè no parlem sols de diners, parlem d’escoles, de sanitat, de carreteres, de polítiques socials.. de tot el que no podem fer perquè paguem com el que més i rebem com el que menys.\n-Tinc entés que la premsa , la que té trets editorials de dretes, no et tiren moltes floretes…com és moure´s entre la premsa a Madrid?\n-Acostumat a fer política en un àmbit provincial, que qualsevol proposta que fas tinga ressò en les premsa de tot l’Estat, ( si qualsevol agència de Madrid t’agafa una notícia, estàs a l’abast de tot l’Estat), és un esglaó que no estava acostumat. I al mateix temps, tampoc certa premsa, on no veien que el Senat es podia fer tant de soroll, amb propostes trencadores o lluny de l’estat d’ensopiment existent. L’anomenada caverna mediàtica de seguida mossega quan no segueixes el seus dogmes\n-Heu elaborat un llistat de carrers que s´ agermanen directament amb el franquisme i que voleu traure de la circulació. Conta´ns.\n-Hem replegat tant testimonis de carrers o simbologia present a les comarques de Castelló, i un extens llistat, gràcies al treball fet per el Confidencial, on en l’Institut Nacional d’Estadística, encara figuren carrer amb noms de set personatges del franquisme ( van fer la tria dels més comuns, és a dir, hi hauran centenars més encara amb altres noms que no siguen Franco, Queipo de Llano, o Primo de Rivera), alguns serà per no actualitzar les dades de l’INE i altres perquè encara perviu realment. En tots dos casos és intolerable, hem demanat, cas per cas, que averiguen si és un error de l’INE o si perviu en els carrers, i que s’elimine complint la legalitat vigent. Eixes preguntes superen les 1300, ja que hem fet carrer per carrer, nom per nom, poble per poble, una pregunta escrita dirigida al Govern Central amb cada cas.\n-Quin és l´ estat d´ infraestructures que a la nostra província haurien d´ esser fonamentals com la N-340 i la A-7?.\n-Sempre he volgut defugir del discurs fàcil de demanar per demanar, d’entendre de quanta més infraestructura millor, sense pensar en si fa falta i el cost ambiental que té, però encara així, en assumptes que són competència de l’Estat, clama al cel que mentre estiguem pagant el rescat d’autopistes que ningú gasta, l’AP7 continue sent de peatge. Mentre es projecten autovies en zones sense població de l’Estat, el tram de Benlloch fins la Jana que havia de fer l’administració central, continue sense tirar endavant:\n-Respecte a la N340, en el moment que tinguen una AP7 rescatada, igual cap repensar els projectes sobre aquest vial perquè igual jo no fan tanta falta.\n-Podem parlar igualment del desastre dels trens, amb les obres del tercer carril, el caos generat entre Castelló i València, la manca de rodalies cap al nord... i tots els exemple que vulguem; hem estat sempre el territori més oblidat en quant a inversions; sols han vingut ací a fer malbé el territori i fer caixa, i poc més.\n-Lo de la Plataforma de gas Castor ha sigut una de les últimes grans “mascletàs” en forma de “pelotazo” d´ uns pocs en contra de tota una ciutadania….Què en spots dir?\n-De nou, grans operacions per a fer més ric a qui ja ho és, i on es demostra que sovint PP i PSOE són vasos comunicant ens certes actuacions. Aquest projecte no es va fer pensant en millorar la distribució gasística, sinó per especular, i com sempre, no es va tindre en compte la zona, els riscos, les prioritats. Tenien un pou submarí i van decidir que ahí aniria tot, sense valorar si estava en una zona mediambiental, turística i pesquera de primer ordre o sísmicament de risc, com s’ha demostrat, i on no és que el consum de gas siga elevat per a la població o la indústria.\nEn este cas, com en tants altres, el temps ens acaba donant la raó´; moltes vegades se’n ha acusat de “cenizos”, de negatius, d’estar sempre a la contra de tot. Ben al contrari, sempre hem tingut un model alternatiu contraposat, però el problema que hem tingut és que qui ha manat mai han volgut fer res bo a les nostres comarques.\n-Quines coses tens en cartera per a portar al Senat , quines necessitats veus que estan ofegant Castelló província ….?\n-Al senat de manera prou compulsiva he traslladat tot allò que he vist que genera malestar, necessitat, urgències, per a tot el territori valencià; no sóc senador en representació sols de les comarques de Castelló , sinó de tot el País Valencià. En matèria d’infraestructures, al ser portaveu de la comissió de foment dins del grup parlamentari nostre, ha estat on més propostes he materialitzar; pendents, tantes com mancances tenim els valencians, tanques com es poden reivindicat cap al País Valencià, la compulsivitat que te deia fa que les coses no es queden en la cartera sinó que les llance directament al registre quan passen pel meu cap.


L'operadora realitza una ampliació de capital amb clients i el fons Inveready\nRedacció VIA Empresa Barcelona. 01 de juny de 2018 10:05\nErnest Pérez-Mas, president i conseller delegat de Parlem\nParlem ha captat un milió d'euros en una ampliació de capital en què han participat un centenar de clients de la companyia i el fons Inveready que ha augmentat la seva participació en l'empresa, segons infroma l'operadora catalana en un comunicat.\nUn total de 210.000 euros han provingut de 107 clients actuals, que s'han convertit en socis de la firma amb participacions mínimes de 1.000 euros, mentre que els 800.000 euros restants procedeixen d'un préstec d'Inveready, una gestora de fons especialitzada a aconseguir finançament per a activitats tecnològiques.\nAquesta nova ampliació de capital servirà perquè Parlem continuï millorant el servei als seus usuaris, per a les campanyes de màrqueting associades i per seguir augmentant la base de clients, segons ha informat la companyia.\nL'operadora de telecomunicacions va tancar el passat exercici amb una facturació de 3 milions d'euros, més del doble que el 2016, i les seves perspectives per aquest any són "molt positives", ja que només durant el primer trimestre ha aconseguit unes vendes d'un milió d'euros.\nFundada el 2014, Parlem està present al mercat amb un catàleg integral per a particulars i empreses que inclou serveis de telefonia fixa, mòbil, accés de banda ampla, fibra òptica i centraleta virtual.\nParlem tanca l’ampliació de capital amb 810.000 euros


En sentir la paraula ciberseguretat en què en penses? Probablement l’antic meme d’un adolescent encaputxat, atrapat a la pantalla d’un ordinador. Pot ser que hi hagi ciberdelinqüents que portin caputxes, però avui en dia, la ciberdelinqüència és un negoci massiu que s’espera que estigui valorat en 6 bilions de dòlars USD l’any 2021 i que sigui més rendible que el valor combinat del comerç de drogues..\nLa ciberdelinqüència és una bossa mixta. Descriu amenaces i atacs a qualsevol cosa digital, com dades i recursos informàtics. L’impacte d’aquests atacs és generalitzat i inclouen tant pèrdues financeres, com temps d’inici i danys a la reputació. És un delicte que continua donant. La xarxa cibercriminal és àmplia i extensa a les xarxes més sinistres, la web fosca, on es compren i venen informació robada per cometre nous delictes. Per obtenir un coneixement de com afecta la ciberdelinqüència a empreses de totes les mides i a tots els sectors, mirem alguns fets i dades:\n1 L’impacte de la ciberdelinqüència\n1.1 Cost del ciberdelinqüència per a empreses més petites\n1.3 Cepes de programari maliciós\n1.4 Incidències específiques de la ciberdelinqüència en petites empreses\n2 Ciberseguretat: xocar contra petites empreses allà on fa mal\n2.1 Les mans en alt! Ransomware i el seu impacte en les organitzacions més petites\n2.2 Somriu, heu estat emmarcat: El flagell del compromís per correu electrònic empresarial (BEC)\n2.3 La Guia d’un Phisher per a la valoració de la petita empresa\n3 5 maneres d’ajudar a prevenir un incident de ciberseguretat\n3.1 Sensibilització en matèria de seguretat\n3.2 Opcions d’autenticació\n3.3 Còpies de seguretat segures i segures\n3.4 Utilitzant les eines del comerç\n3.5 Seguretat mòbil\n4 Ser conscient de la amenaça cibernètica\nL’impacte de la ciberdelinqüència\nL’Institut Ponemon juntament amb IBM publiquen una enquesta anual sobre els costos de la ciberdelinqüència a empreses. L’estudi d’aquest any mostra que els costos associats a una ciberdicriminació han augmentat un 6,4 per cent fins a, de mitjana, 3,86 milions de dòlars USD.\nCost del ciberdelinqüència per a empreses més petites\nEn un altre estudi de Ponemon, que analitzava específicament els costos de la ciberdelinqüència en organitzacions menors (100-1000 empleats), van trobar que el cost mitjà per a una petita organització era de més de 2,2 milions de dòlars USD quan es va agregar la interrupció de les operacions i la pèrdua d’actius informàtics..\nLa caixa d’eines del cibercriminal està plena de llaminadures. Hi abunden trucs i tècniques i molts d’ells afecten la naturalesa pròpia dels éssers humans. La pesca amb pesca és l’arma d’elecció de molts ciberdelinqüents; utilitzen correus electrònics i textos falsificats per infectar ordinadors empresarials i robar les credencials d’inici de sessió. El 2017, el 76 per cent de les empreses van experimentar un atac de pesca. El Ransomware que sovint entra a una empresa mitjançant un fitxer adjunt de correu electrònic és prolífic. El 2016, una empresa va ser atacada per ransomware cada 40 segons.\nCepes de programari maliciós\nRansomware és un tipus de programari maliciós. El nombre total de soques de programari maliciós ha anat augmentant, any rere any, i al primer trimestre del 2017 es va descobrir una nova varietat de programari maliciós cada 4,2 segons. Això vol dir que és molt difícil per a les empreses protegir-se contra ell.\nIncidències específiques de la ciberdelinqüència en petites empreses\nLes organitzacions més petites tenen poca fruita per als pirates informàtics, ja que és menys probable que tinguin defenses de seguretat dedicades. L’estudi de Ponemon sobre ciberatacs a petites empreses va comprovar que el 48 per cent dels enquestats havien experimentat un atac de pesca; Un 43 per cent un atac basat en la web; i un 36% va dir que la seva empresa s’havia infectat amb programari maliciós. L’enquesta del govern del Regne Unit va trobar una taxa encara més elevada d’incidents de ciberseguretat entre les empreses de mida petita i mitjana i el 50% de les petites organitzacions van patir atacs..\nCiberseguretat: xocar contra petites empreses allà on fa mal\nLes petites empreses són punts dolços per a certs tipus de ciberdelinqüència. Vegem alguns dels mètodes preferits de ciberdelinqüència:\nLes mans en alt! Ransomware i el seu impacte en les organitzacions més petites\nEl Ransomware és el tipus de perill cibernètic més temut de tothom. Si us infecteu per ransomware tots els vostres fitxers, emmagatzemats localment a la vostra xarxa i, fins i tot, a les carpetes de núvol, seran xifrats pel programa de gran manera. Un cop xifrat, apareixerà un missatge d’avís a la pantalla de l’ordinador que indica que si pagueu una quantitat de criptocurrency en un termini de deu dies, se us donarà una clau especial per xifrar els fitxers. Per descomptat, es tracta de delinqüents aquí, de manera que és possible que no rebeu la clau encara que pagueu.\nL’infectar amb ransomware és l’equivalent digital d’una bomba que s’apaga. No podreu treballar en cap fitxer; fulls de càlcul, documents de Word, diapositives de PowerPoint, etc., estan bloquejats. Segons la investigació, les petites empreses van perdre, de mitjana, 100.000 dòlars per incident de ransomware. El vint-i-dos per cent de les petites empreses atacades per ransomware van ser immediatament abandonades.\nSomriu, heu estat emmarcat: El flagell del compromís per correu electrònic empresarial (BEC)\nBusiness Email Compromise (BEC) és una estafa que depèn del comportament humà. L’objectiu és enganyar a un empleat, sovint al nivell C, per transferir grans sumes de diners al compte bancari del cibercriminal. Les estafes de vegades utilitzen correus electrònics de phishing que utilitzen per robar credencials d’inici de sessió per a comptes de correu electrònic i calendaris. Aquesta part de l’estafa és obtenir informació sobre l’objectiu. Utilitzen aquesta intel·ligència per enganyar la persona objectiu en una relació amb l’estafador. L’objectiu és crear confiança per aconseguir que la persona escollida transfereixi els diners.\nEl truc inclou, de vegades, la creació de correus electrònics falsos que semblen molt semblants al correu electrònic provinent d’una persona del nivell C. Els correus electrònics utilitzen una sensació d’urgència per transferir diners. Per exemple, “aquest import s’ha de transferir fins a les 12 del migdia o l’empresa perdrà un contracte lucratiu”. El correu electrònic sembla real perquè es basen en la informació que es recopila sobre l’objectiu. Així, per exemple, [email protected] es convertiria en [email protected] Molta gent no notaria la diferència en l’adreça de correu electrònic i creu que es tractava d’una sol·licitud vàlida d’una persona gran. L’FBI va examinar els costos de BEC a tot el món i va comprovar que entre octubre de 2013 i desembre de 2016, es van perdre 5.3 mil milions de dòlars de dòlars per les estafes BEC.\nLa Guia d’un Phisher per a la valoració de la petita empresa\nEl phishing és l’eina més popular del cibercriminal perquè funciona molt bé. Aquesta tàctica utilitza les nostres respostes humanes bàsiques per infectar ordinadors amb programari maliciós com ara ransomware, robar les credencials d’inici de sessió a comptes importants i també robar dades personals i sensibles. El phishing inclou diverses formes, com ara correus electrònics falsificats (incloent-hi el llançament de phishing que s’adreça a un individu d’una empresa), Vishing, que utilitza una trucada telefònica per robar informació i SMShing basat en missatges mòbils falsificats. La pesca no és també la forma preferida d’entregar ransomware: l’estudi Ponemon va trobar que el 76 per cent del ransomware es va lliurar a través d’un correu electrònic de phishing.\n5 maneres d’ajudar a prevenir un incident de ciberseguretat\nPot semblar que la gestió dels riscos de ciberseguretat és una lluita ascendent. Tanmateix, hi ha diversos exercicis força senzills que podeu fer per reduir la probabilitat que la vostra petita empresa es vegi afectada per un incident de ciberseguretat o, si ho és, per reduir l’impacte..\nSensibilització en matèria de seguretat\nSer conscient dels riscos existents és la meitat de la batalla. Si coneixeu les tàctiques utilitzades pels ciberdelinqüents, com per exemple com detectar els signes d’expressió d’un correu electrònic de pesca, podeu prevenir una infecció de malware o el robatori de credencials d’inici de sessió. Una solució tangible pot ser organitzar un seminari de cibercrimina per als vostres empleats.\nPotser heu sentit a parlar de l’autenticació de segon factor (2FA), que és quan després d’introduir una contrasenya, una persona rep un codi en un mòbil (o utilitza una forma biomètrica com una empremta digital). Només si introduïu això en un camp, podeu iniciar la sessió en un compte. Tot i que el 2FA no és perfecte, redueix significativament el risc de pesca. Encara que un pirata informàtic hagi robat la vostra contrasenya, encara necessitarà el codi o biomètric per iniciar la sessió. Si teniu l’opció d’utilitzar 2FA per iniciar la sessió als comptes, utilitzeu-la.\nCòpies de seguretat segures i segures\nRansomware elimina eficaçment la capacitat d’utilitzar els vostres fitxers i documents. Podeu ajudar a minimitzar l’impacte d’una infecció d’un ransomware tenint còpies de seguretat segures. Tot i això, el ransomware també pot afectar els sistemes de còpia de seguretat, de manera que cal tenir el tipus adequat de sistema de còpia de seguretat. Assegureu-vos que no connecteu la vostra còpia de seguretat a la vostra xarxa. Una enquesta realitzada per SentinelOne va comprovar que les empreses que tenien còpies de seguretat segures podien obtenir les operacions amb més rapidesa.\nUtilitzant les eines del comerç\nEl xifrat pot ser l’eina del penal del ransomware, però també és una força per al bé. Podeu xifrar les dades en repòs i en trànsit. Quan visiteu un lloc web que té HTTPS a l’URL, generalment vol dir que es transmeten de manera segura dades, com ara les vostres dades personals o contrasenyes, etc. L’ús d’encriptació i certificats digitals fa que Internet sigui lleugerament més segura. Això sí, hi ha excepcions. Alguns llocs web de falsificació fan que els usuaris pensin que el lloc és segur mitjançant HTTPS. El xifrat també és important per emmagatzemar informació sensible i dades personals a bases de dades i discs durs, com ara un ordinador portàtil.\nEls ciberdelinqüents els agrada orientar-se als telèfons intel·ligents i hi ha moltes vulnerabilitats de seguretat mòbil. Una nova tàctica popular és ransomware als mòbils que bloquegen el telèfon fins que feu un pagament. També són predominants els troians bancaris que presenten una pantalla d’inici de sessió d’aplicacions bancàries molt convincents i roben les vostres credencials d’inici de sessió en temps real. Un informe de Verizon va trobar que el 85 per cent de les organitzacions consideraven que els mòbils suposaven un risc per al seu negoci.\nSer conscient de la amenaça cibernètica\nEl ciberdelinqüència és un problema creixent, però no és infranquejable. No podem, però, esperar que no ens afecti perquè som una petita empresa. Els ciberdelinqüents hi són per diners i per la interrupció i busquen objectius fàcils. Al ser conscient del que es tracta de la ciberseguretat i del tipus de riscos que hem de resoldre, la petita empresa pot protegir-se.


Canal 9, primer aniversari (I) i El cas Errejón (II)\nPor: Joan Garí | 28 de noviembre de 2014\nNota I: Ara fa un any que van tancar Canal 9. Els periòdics ho recorden i no estalvien alguna etiqueta rotunda, com ara que la valenciana és l'única autonomia que ha clausurat la seua televisió pública, o que el president Alberto Fabra s'ha despenjat afirmant -en un atac d'eufòria cínicament malaltissa- que voldria reobrir un canal igual o semblant. Tot té l'estrany sentit dels despropòsits més profunds. Potser només ha faltat que algú recordara a Fabra que el deute de RTVV (1.200 milions d'euros!) el va generar el seu partit, que els episodis de censura, de manipulació, de balafiament i d'estricta vergonya els hi van protagonitzar militants del PP. Tot és un poc inútil, ja es comprén. L'únic realment útil, pel que fa al cas, és que aquests senyors perden les pròximes eleccions i el partit o partits que els substituïsquen siguen prou lúcids com per a bastir una televisió seriosa, austera i professional.\nTambé fa una mica de vergonya, no cal dir-ho, que alguns dels professionals que van sobreviure totes les purgues vinguen ara a donar lliçons d'integritat, puresa i rebel·lia. Tipus que van romandre callats mentre alguns valents se la jugaven de debò, especialistes a surar en tota mena de naufragis interessats, ara es presenten davant l'opinió pública com a màrtirs irredempts. I no tardaran -si no ho han fet ja- a postul·lar-se davant els partits de l'oposició per a retornar triomfalment a la hipotètica nova televisió. Espectacle de turpitud i paradoxa lletja que esperem que no es produïsca.\nEn el fons, Canal 9 va ser el joguet dels uns i dels altres, i quan ja no va ser útil el van tirar al cubell de les escombreries. Una lliçó que caldrà aprendre. Per a no repetir-la, si més no.\nNota II. Ens arriba ja, un poc esmorteïda, la polèmica que ha protagonitzat Íñigo Errejón, de Podem. El xicot ha estat acusat poc menys que de matar Kennedy i Luther King -un amb cada mà- per treballar des de casa en un projecte universitari que li van concedir perquè era l'únic que es va presentar al concurs en qüestió. No vull entrar en el fons de l'afer. Hi ha en marxa, segons sembla, una investigació acadèmica. Personalment, Errejón i els seus adlàters em cauen simpàtics. Sí que m'agradaria, però, fer una petita reflexió sobre la manera d'actuar de les universitats en matèria de contractació.\nQualsevol que tinga alguna experiència en la vida universitària -i és el meu cas- sabrà perfectament quin pa s'hi dóna. Per motius en què ara no vull ni puc entrar, la universitat és un món tancat -endogàmic: la paraula clau- on les places que ixen a concurs s'hereten de pares a fills -passeu-me la metàfora- sense que ningú hi haja pogut trobar mai cap remei. De tant en tant algun acadèmic indignat escriu una carta a aquest periòdic queixant-se de l'opacitat i el cosanostrisme imperant en l'educació superior. Aquests desahogos passen sense pena ni glòria. Quan es torna a convocar una plaça, siga del caràcter que siga, els noms dels qui hi gaunyaran ja circulen pels corredors de la facultat amb una antelació sobrecogedora...\nReportaré una experiència personal: fa anys, quan es va implantar la carrera de Publicitat i Relacions Públiques a la Universitat Jaume I de Castelló vaig cometre la imprudència de presentar-m'hi a una plaça de professor titular interí. Jo hi anava molt pagat amb el meu sòlid currículum, amb la tesi doctoral feta, publicacions internacionals i no sé quantes coses més. Alguna ànima caritativa em va advertir, però, que les dues places a concurs ja estaven donades. Fins i tot se'm va informar de les dues dones que les ocuparien... setmanes abans que es reunira el comité avaluador. Jo no havia nascut el dia anterior, però em resistia a creure el que se m'estava contant. Arribat el dia, però, vaig poder comprovar que les dues places s'havien adjudicat a les persones en qüestió. I no se'n va parlar més...\nAquesta experiència, avisaré al lector ingenu, no és excepcional. És un secret a veus que tot a la universitat funciona així. En direm corrupció, també? No seria una mala definició. Seria, de fet, el mot que més li escauria. Per això em sembla lleig el cas Errejón: un partit que aspira a renovar la podrida escena política espanyola no es pot permetre aquestes marrades estètiques. És un consell que els done gratuïtament. I això és tot.\nEtiquetas: Alberto Fabra, Canal 9, Podem, Íñigo Errejón\nLa nova Transició al País Valencià\nPor: Joan Garí | 16 de noviembre de 2014\nSi alguna cosa resulta especialment atractiva de la política actual en aquest raconet d'Europa és poder assistir -des del 1975- a un canvi de veritat, no sé si equivalent en dimensió però sí en l'esperança generada. Al País Valencià, la Transició es va concretar en un regust singularment amarg. Les tesis dels qui havien lluitat contra el franquisme i havien bastit un projecte democràtic -liderades per l'escriptor Joan Fuster- van ser derrotades i estigmatitzades. Els hereus del franquisme i els seus aliats van eixir victoriosos de l'anomenada Batalla de València. I han governat l'imaginari d'aquest país fins ara mateix. Per primera vegada, però, hi ha possibilitats reals que tot canvie i els comptes pendents des del 1978 puguen saldar-se.\nFa unes setmanes, Enric Morera, de Compromís, publicava un article d'opinió al diari Levante en què, sense citar-los, convidava els elements de Podem a bastir junts una oferta guanyadora per a les autonòmiques de maig. Per primera vegada, en efecte, hi ha possibilitats reals que les ganes de canvi de la ciutadania porten a la Generalitat un moviment hereu dels millors anhels de la Transició. Aquelles idees que van quedar arraconades en el trànsit entre els 70 i els 80 en favor d'una falsa "normalització" ciutadana, i que han perviscut -en allò que tenien de possible i plausible, més enllà de somnis irrealitzables- en cenacles intel·lectuals, en partits minoritaris, en el cor de molta gent decent que ha cregut i creu en el seu país, poden ara convertir-se en triomfants.\nCom ja se suggereix obertament -i més: es reclama- si Podem recomanara el vot a Compromís a les autonòmiques (amb Mònica Oltra de candidata a la presidència) i es fera a l'inrevés a les generals, una onada de canvi pur i alegre recorreria aquest país allargassat dels valencians. Després de tants anys, els senyors encorbatats que han gestionat la desil·lusió dels valencians (i han balafiat els seus diners, i han jivaritzat el seu anhel d'autogovern) trobarien sabata de la seua mida.\nSí, és una perspectiva bonica. Una possibilitat perfectament factible que demanaria una butaca de platea, per a no perdre's detall de l'espectacle. Ara està tot en mans dels líders de cada formació. D'ells depén no soterrar l'esperança de tot un poble. No som la trista comunitat desvertebrada i grisenca que ens havien explicat. Ara ha canviat el conte. I han canviat, sobretot, els encarregats de contar-lo. Aprofitem-nos-en.\nEtiquetas: Compromís, Enric Morera, Podem\nPor: Joan Garí | 02 de noviembre de 2014\nHi ha algunes veritats que són elementals. Hi ha molta corrupció, però les figues napolitanes que m'he menjat en setembre i octubre han tingut la textura i la dolçor exactes, l'alegria del món ha acompanyat cada mos. El sistema sencer s'ensorra, però mentre les meues figueres donen fruit en acabar cada estiu hi haurà un àmbit de perfecció possible, una intensitat espiritual que no m'abandonarà.\nEls corruptes pul·lulen en una llarga corrua que comença en un informatiu, s'entrellaça en un somriure forçat i acaba en un breu període a la presó, però la carabassera que va plantar mon pare ens ha regalat, en vespres de Tots Sants, unes carabasses tan belles com una starlette. He posat una d'aquestes carabasses al forn i la força d'aquest forn l'ha amorosida, l'ha convertida en pura tovor, l'ha feta vessar de dolçor i ens l'ha servida com la menja més delicada imaginable, la llepolia suprema.\nTot al nostre voltant reclama un canvi d'època, però els actors d'allò vell lluitaran fins al final en contra d'aquesta transformació purificadora. Ara el nou enemic són els xicots de Podem (i Satanàs, en lloc d'una pota de cabra, du la cabellera replegada en una cua). Tots els polítics, els jutges, els potentats, la nombrosa tropa del pessebre s'han posat d'acord a disparar contra el canvi que ve. La por els ha tornat a unir. Que a ningú li estranye que en mitjans on treballen periodistes que cobren cent vint-i-quatre vegades el salari mínim interprofessional vigent a Espanya (124!) es considere Pablo Iglesias un descervellat sense rigor. Tot això és molt normal. De manera rutinària, es van configurant les noves classes socials, que són les de sempre: en un costat, els polítics de gairebé tots els partits, els responsables dels mitjans de comunicació lligats a aquests partits, les grans empreses, l'entramat complet d'un país agònic. En un altre, els electors, els lectors i espectadors d'aquests mitjans, els consumidors, els ciutadans normals i corrents.\nEs prepara, potser, una transformació radical. Les magranes, però, han tornat a la seua cita de tardor, i el secret de les seues maragdes vives ens ha estat donat en obrir-ne una. Per sota del tel amargant de la seua pell, hi ha rubís autèntics. Aquesta medecina és la necessària. Les veritats elementals són les úniques eternes. Caldrà prestar atenció, una vegada més, als signes del nostre temps.\nEtiquetas: mitjans de comunicació, Pablo Iglesias, Podem


Geomorfologia - Uiquipèdia, la Wikipedia en valencià\nLa geomorfologia (del grec Γηος [gueos] ‘Terra’, μορφή [morfé] ‘forma’, y λόγος [logos] ‘estudi’, ‘coneiximent’) és una branca de la geografia física i de la geologia que té com a objecte l'estudi de les formes de la superfície terrestre enfocat a descriure, entendre el seu génesis i el seu actual comportament. Pel seu camp d'estudi, la geomorfologia té vinculacions en atres ciències. Un dels models geomorfològics més popularisats explica que les formes de la superfície terrestre és el resultat d'un balanç dinàmic —que evoluciona en el temps— entre processos constructius i destructius, dinàmica que es coneix de manera genèrica com cicle geogràfic.\nEst artícul fon creat a partir de la traducció de l'artícul es.wikipedia.org/wiki/Geomorfología de la Wikipedia en espanyol, baix llicència GFDL.\nObtingut de «http://www.uiquipedia.org/index.php?title=Geomorfologia&oldid=112878»\tCategories: GeografiaGeografia físicaGeologiaGeomorfologia\tMenú de navegació\nLo que enllaça acíCanvis relacionatsPàgines especialsVersió per a imprimirEnllaç permanentInformació de la pàgina\tEsta pàgina fon modificada l'última volta el 14 gin 2017 a les 18:31.


Tot preparat per les segones jornades 'Esport, Cultura i Societat' | Canal Reus TV\nTot preparat per les segones jornades 'Esport, Cultura i Societat'\n10:30 - 20 abril 2017\nEl Centre de Lectura i el CF Reus Deportiu han presentat aquest dimecres les segones jornades 'Esport, Cultura i Societat'. Aquest certamen se celebrarà els propers dies 24, 25 i 25 d'abril amb l'objectiu de difondre els vincles entre l'esport i la societat reusenca.\n'Recordant a Josep Juncosa', 'Present i futur del CF Reus' i 'Pioners en esport i Ciutadania'. Aquestes seran les xerrades de la segona edició de les jornades 'Esport, Cultura i Societat' que tindran lloc el proper 24, 25 i 26 d'abril al Centre de Lectura. L'ens cultural i el Club de Futbol Reus Deportiu han presentat aquest dimecres una nova edició d'aquest certamen. L'objectiu és difondre els vincles entre l'esport i la societat reusenca en l'àmbit cultural, humà i econòmica.\nEl tret de sortida de les jornades serà el dilluns 24 d'abril, a les 20:00 hores, a càrrec dels presidents del CF Reus i el Centre de Lectura, Xavier Llastarri i Xavier Filella, respectivament. Després es farà la primera xerrada, 'Recordant a Josep Juncosa', a la sala d'actes, que comptarà amb la presència del seu fill, Santi Juncosa, i els periodistes Enric Tricaz i Josep Baiges. El següent dia, el dimarts 25 d'abril, a les 19:30 hores es farà la segona sessió. En aquesta ocasió s'organitzarà una taula rodona sota el títol 'Present i futur del CF Reus'. L'acte comptarà amb la presència del conseller delegat del club roig-i-negre, Joan Oliver; el president del CF Reus, Xavier Llastarri; el catedràtic en Economia de la UB, Jaume Gil Aluja; el president de la Federació Catalana de Futbol, Andreu Subies; i el president de la Cambra de Comerç de Reus, Isaac Sanromà.\nPer acabar, el dimecres 26, a les 19:30 hores, a la sala Miquel Ventura del Centre de Lectura, es farà la darrera sessió. 'Pioners en Esport i Ciutadania' parlarà sobre la figura de Joan Domènech Mas, president del club i ànima del projecte ciutadà-esportiu de Reus. En aquest cas, la jornada anirà a càrrec de l'historiador Joan Navais. Les jornades s'emmarquen dins el conveni de col·laboració i promoció mútua entre el Centre de Lectura i el CF Reus.


Doncs ja està. El CF Igualada ha salvat la categoria i encara que s’ha patit fins al final, i després de fer una feina de mínims, no deixa de ser una efemèride per celebrar-la. La temporada que ve els igualadins tornaran a militar a Primera Catalana, que en definitiva és la categoria que hauria de ser la natural per al CFI si Martí Alavedra no hagués fet una espècie de miracle ascendint de la Preferent a Tercera Divisió un equip que portava deu anys deambulant per una categoria del futbol regional.\nO sigui, que afortunadament tindrem una temporada més per poder veure un futbol més que digne i que està mantenint una espectació també molt més que interessant si fem una ullada a les graderies de la resta de camps d'aquesta divisió.\nPerò, ara que ja estem salvats i que podrem planificar la nova temporada amb molta calma és el moment de posar fil a l’agulla i no deixar res per a la improvisació. Ens convé molt confeccionar una plantilla sòlida en què el ball de jugadors d’entrada i sortida sigui el menor possible; particularment confio plenament amb José Luis Ruiz, un entrenador que encara que se li pot discutir la posada en escena sempre s’ha mostrat prou coherent. Si més no, l’equip ha fet una gran segona volta i si acaba quedant-se i manté el gruix de la columna vertebral, té moltes possibilitats de continuar amb aquest tarannà. Arà bé, si és cert que al terreny de joc s’ha d’estar molt engrescat, no s’ha de deixar de banda que cal convergir cap a la cohesió social d’un club de futbol que com més dividit estigui més números tindrà per acabar baixant.


Resum #LligaCatH: Els de l'Estany topen a l'Illa i el Calella és el nou líder\nFoto: Alfredo Moya El Manyanet va tombar el líder a l'Illa Diagonal\nLa 12a jornada, de moment incompleta, ens ha portat la gran sorpresa, ja que el líder ha caigut a la pista del cuer, on ha vist trencada la seva imbatibilitat. Això fa que la UEH Calella, que ha guanyat el dimarts a l'Olímpci, sigui el nou líder.\nManyanet 25-24 Banyoles\nJavier Laguna va marcar 4 gols (Foto, com les altres, d'Alfredo Moya)\nA l'Illa Diagonal es va donar això que fa que l'esport, que no és una ciència exacta sigui tan bonic i inesperat. El cuer, que portava set jornades sense guanyar, va poder amb el líder, que encara estava imbatut i només havia cedit un punt en tot el campionat.\nNo era el partit de la jornada, però està clar que ho ha acabat sent. L'equip local, cada vegada amb els reforços rebuts del desaparegut Sant Miquel més integrats, ja havien tret un punt al Sabadell fa quinze dies, i aquest dissabte van superar el Banyoles, un equip que destaca per la seva fortalesa defensiva.\nBona defensa del Manyanet amb Enric Torrent, ex-Sant Miquel, al darrere sota pals\nL'equip barceloní va estar al mateix nivell defensiu que els banyolins i van tenir el matx sota control en tot moment, sense deixar que el teòric favorit obrí forat. Al descans el marcador estava en empat a 13 gols.\nA la represa l'equip de Xavier Quindós, fortíssim al darrere, va obrir un lleuger forat de dos gols (19-17 als 40' 22-20 als 45') i els banyolins ja van anar a remolc. Van treure caràcter de líder i van portar el partit a un final molt emocionant. Van igualar a 24 a mig minut del final. L'equip local va demanar temps mort i van forçar uns set metres que va transformar Estruch. L'últim atac visitant, quan quedaven nou segons, ja no va ser productiu.\nEl temps mort amb empat a 24 gols (Foto: Alfredo Moya)\nPer part local el màxim golejador va ser David Estruch (6), ben acompanyat de Javi Laguna i Sergi Genovès (4). Per part visitant Julien Laserre (7), Roger Milla i Martí Rigau (5).\nAlegria de l'equip groc-i-verd al vestidor (Foto: Alfredo Moya)\nGranollers C 23-27 Calella\nEn el partit jugat el dimarts a l'Olímpic, els calellencs han demostrat la seva superioritat defensivament i amb aquesta victòria de prestigi se situen líders en solitari de la Lliga Catalana.\nNo ha estat fàcil el triomf maresmenc. L'equip de Salva Puig va començar bé, però la reacció local va deixar l'equip granollerí per davant al descans (12-10). A la represa de seguida el Calella va empatar a 12, a partir d'allà alternatives en el marcador, fins que en el tram final la classe i el bon joc calellenc van obrir forat.\nVan formar l'equip calellenc, que és el nou líder: Tejada i Romero porters; Graells, Itchart, Mansachs, Marc Martínez, Termes, Palacios, Busquets, Aleix Martínez, Rey, Muñoz, Eric Martínez, Buch, David Garcia i Vidal.\nEl màxim golejador va ser el calellenc Aleix Martínez (8 gols) i per part local Josep Blanchart (7).\nJugadors i seguidors del club i 'supporters' del Calella Crew, celebrant el lideratge calellenc a l'Olímpic (radiocalellatv)\nTerrassa 34-29 Sabadell\nEl derbi del Vallès Occidental entre dos històrics es va decantar a favor de l'equip d'Andrés Expósito que es va mostrar molt fort en atac i van trencar la ratxa de quatre partits que portaven els arlequinats sense perdre.\nL'equip egarenc va sortir en tromba (10-3 als 15 minuts). Ho va arreglar una mica l'equip de Sergio Cifre i al descans el marcador estava en 18-14. Però a la represa l'equip local, després de veure com el marcador s'encongia fins el 21-19, va tornar a defensar fort. Aprofitarnt les errades visitants van obrir forat (29-20 quan faltaven 10 minuts) i no van patir per sumar dos punts que els enfilen cap a la zona alta i els allunyen de la zona de descens.\nEl jugador egarenc Jairo Gómez va ser el màxim golejador amb 10 gols.\nImatges del partit de terrassadigital.cat\nBordils B 28-25 Coope Sant Boi\nEls bordilencs no van fallar a casa tot i que la Cope els va posar les coses molt complicades. D'aquesta manera l'equip blanc-i-verd es manté en la quarta plaça en igualtat amb Sant Martí i Canovelles, que també van guanyar.\nL'equip bordilenc va haver de treballar fort per guanyar\nRobert Hospital, per part local, i Samuel Rodríguez, pels visitants, tots dos amb 7 gols, van ser els màxims golejadors.\nSant Martí B 35-30 Cardedeu\nL'equip local continua intractable a casa i va fer valer el seu potencial ofensiu (és l'equip que ha fet més gols) per sumar la 7a victòria seguida a casa davant un dels equips més golejats del campionat.\nEl jugador cardedeuenc Joan Codina (8 gols) va ser el màxim golejador i per part de l'equip local, on van marcar 11 jugadors, va ser Pere Tarradellas amb 6.\nL'Adrianenc B porta 7 de 7 a casa (Foto: Antonio Zorita)\nCambrils 26-27 Canovelles\nEls cambrilencs van encaixar la cinquena derrota seguida i després del triomf del Manyanet ja es veuen a la cua en solitari. Van plantar cara a un dels equips amb millor balanç com a visitants, però van acabar cedint.\nAl descans dominaven els locals per 17 a 15, però a la represa els vallesans van tancar la defensa i es van acabar fent amb el triomf en un final a cara o creu.\nEl màxim golejador va ser el canovellí David Ruiz (12 gols) i per part local el veterà Mario Fernàndez (6).


Miquel Roca, el pare de la Constitució que renega del tribunal que la interpreta - Diari de Girona\nMiquel Roca, el pare de la Constitució que renega del tribunal que la interpreta\nDefensa la llei de consultes catalanes i assegura que el Constitucional no li "mereix cap respecte" des de la sentència sobre l'Estatut de Catalunya\nEl "pare" de la Constitució Miquel Roca Junyent va considerar ahir que la Llei de Consultes que elabora el Parlament "és plenament constitucional" i que, encara que l'actual Tribunal Constitucional pugui dir el contrari, la seva opinió "no em mereix cap respecte" des de la sentència de l'Estatut.\nMiquel Roca es va referir a l'actual TC en el transcurs de la seva compareixença davant la Comissió d'Assumptes Institucionals (CAI) del Parlament, que debat el projecte de Llei de Consultes Populars per vies diferents dels referèndums.\nRoca va recordar que, en un moment com el present en què els partits i institucions són qüestionats per una part important de la ciutadania, "hi ha una tendència clara de les democràcies occidentals a afavorir qualsevol mena de consulta o de mecanisme de participació ciutadana".\n"Hi ha un desig que els ciutadans siguin consultats amb més freqüència que cada cert temps amb motiu d'unes eleccions", va apuntar Roca, i "ja que es demanen noves formes de participació, és evident que un projecte de llei de consultes per vies diferents als referèndums està totalment justificat".\nSegons Miquel Roca, el text del projecte de llei respecta el requisit de diferenciar el cens del que s'utilitza a les eleccions i referèndums, i "on es poden centrar les discrepàncies és en el marc competencial" ja que avui dia "hi ha moltes administracions que s'interfereixen".\nVa recalcar, en aquest sentit, que amb la Constitució a la mà, "estic plenament convençut de la constitucionalitat de la Llei de Consultes, però també tinc la impressió que el TC actual dirà tot al contrari del que dic jo", encara que, va advertir, "no em mereix cap respecte la seva opinió".\nSegons Miquel Roca, "des de la sentència de l'Estatut català no em puc creure res del que digui aquest tribunal, i tot és opinable per descomptat, però jo vaig participar en la redacció de la Constitució espanyola, així que em sembla que sé de què parlo".\nVa indicar també que "encara que una llei com aquesta no hauria escandalitzat el TC que va declarar inconstitucional la LOAPA fa alguns anys, un tribunal com l'actual ho dubto".\nRoca va precisar que la seva intenció no era menysprear el TC, els membres del qual, va matisar, "em mereixen tot el respecte personal, però no així el seu posicionament col·lectiu".\nAbans de concloure la seva intervenció al Parlament va aprofundir en les seves crítiques al Constitucional i es va preguntar: "Com es pot respectar un TC que tolera que articles idèntics o gairebé idèntics que ha declarat inconstitucionals en l'Estatut de Catalunya segueixin vigents a Andalusia i altres comunitats?".\nEn la mateixa comissió del Parlament, el director de l'Institut d'Estudis Autonòmics, Carles Viver Pi-Sunyer, va proposar ahir un redactat més obert i flexible de la Llei de Consultes que permeti canviar en cada convocatòria els grups i edats als quals va dirigida