A mig camí de la normalitat | Jordi Ferrer | girona | Llibres | El Punt Avui\nA mig camí de la normalitat A mig camí de la normalitat A mig camí de la normalitat A mig camí de la normalitat + A mig camí de la normalitat E-mail\nEls llibres i les roses recuperaran l’ànim en el seu dia gran, restringit\nLa diada de Sant Jordi es viurà al carrer arreu de la demarcació, però amb límits i canvi d’emplaçaments\nLlibreries i floristeries de Girona seran divendres a l’esplanada de baix de la Copa (al fons, ahir) MANEL LLADÓ.\nA mig camí de la normalitat A mig camí de la normalitat A mig camí de la normalitat A mig camí de la normalitat A mig camí de la normalitat E-mail\nPoques parades de flors a la Copa, amb un màxim de 1.000 persones\nEl Dia del Llibre i de la Rosa a la demarcació de Girona s’assemblarà al que havia estat abans de l’espasa de la Covid-19. Els llibres i les roses tornaran a guanyar protagonisme el 23 d’abril, però amb mesures de restricció i canvi d’emplaçaments. L’any I de la nova època és tot just un primer pas cap a la normalitat. Si l’any passat Sant Jordi se’n va anar, ara se l’espera amb confiança. Ja no serà una celebració a l’estiu –l’any passat, un dijous 23 de juliol– sinó en plena primavera.\nA la ciutat de Girona hi haurà parades de llibres, roses i, finalment, desenes d’entitats. No serà a la Rambla, a la plaça Catalunya i vies adjacents, sinó que bona part del gruix del moviment serà al passeig de la Copa, a tocar del parc de la Devesa.\nMaria Carme Ferrer, que regenta la llibreria Empúries, afirma que és “molt optimista” tenint en compte l’any passat i malgrat la incertesa actual, amb confinament comarcal i limitació de trobades. Ferrer és la presidenta del Gremi de Llibreters de Catalunya.\n“És de tothom”\nA la Copa hi haurà 27 parades: llibreries, editorials i floristeries (només cinc). La majoria de les botigues de flors de la ciutat –una dotzena– es quedaran a casa. Va ser una decisió que van prendre fa setmanes, quan l’Ajuntament no permetia la participació de les entitats (seguint el protocol de la Generalitat). “Sant Jordi és una diada de tothom, de floristeries, de llibreters i d’entitats”, explica una de les representants del gremi, Àngels Artigas.\nA l’esplanada de baix de la Copa hi podrà haver com a màxim 1.000 persones, explica la regidora de Promoció Econòmica de Girona, Glòria Plana (Junts). El circuit serà circular, amb l’entrada i la sortida a tocar. Les parades es repartiran entre tot el voltant –com passa amb les barraques de Fires– i el centre. Plana no preveu aglomeracions i explica que l’organització s’ha fet per “garantir la seguretat de les persones”.\nAl final, les entitats seran a la Devesa, a tocar de l’espai cívic La Rosaleda, de les 9 h a les 21 h. N’hi haurà una desena de la quinzena que van protestar el 12 d’abril a la plaça del Vi –l’equip de govern va rectificar–. Hi seran, entre altres, Càritas Girona, La Forja i els agrupaments escolta i guia Pare Claret i Joan Pons. Valoren que gaudiran de la festa, però lamenten el paper del consistori, a qui retreuen la falta de diàleg i de transparència. Hi haurà, com a mínim, 32 parades, entre partits polítics, entitats culturals i associacions.\nActes a l’aire lliure amb control i lectura altre cop virtual de Pla\nActivitats culturals, actes a l’aire lliure i també concerts, són les propostes que s’han programat a moltes poblacions del Baix Empordà. Això sí, també han resultat alterats actes molt arrelats, com ara la popular fira de Palamós, que s’ha suspès arran de les indicacions del Procicat. A Sant Feliu de Guíxols, la tradicional fira de parades a la Rambla es trasllada al passeig del Mar, amb més distàncies, itineraris d’accés i torns horaris de signatura de llibres per part de diversos autors locals.\nA Palafrugell, per segon any consecutiu, la tradicional lectura continuada de l’obra de Josep Pla es trasllada a les xarxes. Els perfils de l’Ajuntament compartiran vídeos dels escriptors Rafel Vallbona i Marc Artigau, i altres noms, com Guillem Terribas, Sílvia Pérez Cruz i Toti Soler. Però també conviden qui ho desitgi a penjar vídeos amb fragments d’un minut. I recuperen la fira amb parades de llibres i roses a la plaça Ermengarda. Un altre exemple del que s’ha preparat el trobem a la Bisbal d’Empordà, on es farà à l’acte de lliurament del IV Premi Empordà de Novel·la. La diada de Sant Jordi culminarà al Teatre Mundial amb el concert de presentació de Sota, cavall i rei, el nou disc del grup bisbalenc Fetus.\nA Banyoles, activitat en tres espais diferents\nBanyoles reprèn amb força la festa de Sant Jordi, però en lloc de centralitzar-la a la plaça Major, els actes estaran repartits entre aquesta plaça (on trobarem les parades de les llibreries, les floristeries i els centres d’ensenyament) i la de les Rodes (entitats). D’altra banda, les activitats de la biblioteca municipal, que es feien a la seva seu de la Vila Olímpica, tindran d’escenari la zona de la Muralla. Per assistir-hi caldrà reserva prèvia.\nA la biblioteca de Porqueres (18 h) presentaran La pedra de can Rovira, de Laura Palomer i Ricard Bosch, de la col·lecció Contes de Llegenda que edita el Consell Comarcal.\nNomés amb parades de floristeries i llibreries\nA Cassà de la Selva no hi haurà parades d’entitats a la plaça de la Coma. Sí que algunes floristeries i llibreries muntaran parada prop dels seus establiments. A Bescanó es faran espectacles infantils i lectura de poemes divendres a la tarda, a la plaça de les Nacions. També hi haurà parades de roses i llibres. A Llagostera, a la plaça Catalunya, està previst tancar un tram de carrer per instal·lar-hi dues parades de llibres i flors. Pel 23 hi ha l’entrega de premis del concurs literari al teatre, a les 19 h, amb totes les mesures Covid-19. A Sant Gregori hi haurà parades de llibres i roses a la plaça del Poble. També hi haurà un fotoreclam.\nEpicentre al Firal d’Olot i format reduït\nOlot celebrarà amb un format reduït la diada de Sant Jordi. El Firal tornarà a ser l’epicentre de la festa i hi haurà la majoria de les parades de roses i llibres, que seran només de professionals del sector. De les 9 h del matí fins a les20 h, els visitants hi podran trobar els llibres i roses de set parades: Abacus, floristeria Sandra, Edicions Bassegoda, Editorial Oliveras, Natura Flors, llibreria Planella i llibreria Drac. Al mateix temps, la llibreria Arcàdia, situada al carrer Panamà; la llibreria Irene, a l’avinguda dels Reis Catòlics, i Casa Carlicus, al carrer Esteve Castellà, també instal·laran les seves parades davant dels respectius establiments. L’Ajuntament ha fet una crida a respectar les mesures de prevenció, els circuïts marcats i els torns.\nDos espais diferenciats, per a professionals i entitats, a Figueres\nFigueres celebrarà demà la diada de Sant Jordi en dos espais del centre mateix de la ciutat. Els floristes, els llibreters, els editors i els autors es repartiran per la Rambla, mentre que les entitats i associacions seran a la plaça Catalunya.\nEls dos espais tindran control d’aforament i un circuit únic, seguint les mesures de seguretat i d’higiene marcades pel Procicat. La Rambla estarà tallada al trànsit durant tot el dia. Hi haurà 20 parades per als professionals i l’entrada estarà habilitada dalt de tot de la Rambla. El recorregut serà de sentit únic i l’aforament màxim establert, calculat i controlat serà de 325 persones en tot el recinte, que estarà tancat.\nA la plaça Catalunya es podrà entrar pel costat descobert i també s’habilitarà un sentit únic. Hi haurà fins a 46 parades per a entitats de la ciutat, que ja tenen assignat l’espai des de fa uns quants dies.\nA l’Escala, la venda de llibres i roses se centralitzarà a la plaça de la Sardana. A les 10 h es farà un recital de poesia a L’Esculapi i a les 11 h es llegiran en veu alta textos del llibre Llegendes de pescadors i altres històries de la mar, de Joan de Déu Prats, a la Riba. A les 19 h, a la plaça Víctor Català, es farà el recital musical Castells de mar en festa, un homenatge a Maria Mercè Marçal, i a la plaça de l’Univers, un concert familiar al capvespre a càrrec de Lali Begood. Per assistir-hi cal haver-se inscrit i reservat plaça prèviament. A Roses, la venda de llibres i roses es farà als comerços al llarg del dia.\nHomenatge a Josep Carner i als llibres locals\nLa commemoració del cinquantenari de la mort de Josep Carner (18 h) i el tastet d’autors locals (19 h) a la biblioteca Lambert Mata enceten, a la vigília, el Sant Jordi a Ripoll. L’endemà, hi haurà parades de llibres i roses a l’Espiga Verda (pg. Sant Joan), el Gràfic Paper (c. Ter cantonada amb Progrés), Ocells i Plantes Alarcon (c. Progrés), Paper Tisora (pl. Clavé) i Rams N’Roses (ctra. Barcelona). A més, hi haurà un concert de sardanes amb la cobla Tres Vents a la plaça sant Eudald (18 h) i cine club. A Puigcerdà, les parades, amb la participació també de les associacions de la vila al passeig del 10 d’abril.\nExposició de dibuixos a Blanes i nova colla de diables a Riells\nA Blanes i Lloret de Mar només hi haurà parades de flors i llibres, seguint el protocol del Departament de Cultura de la Generalitat. A Blanes s’ha suspès la Fira d’Entitats, que tenia lloc al passeig de Dintre i el carrer Ample. Es manté l’habitual concurs de murals amb dibuixos dels escolars –normalment al passeig de la Maestranza i l’any passat en format virtual, per Instagram–. Els dibuixos, però, s’han fet els últims dies i formaran part d’una exposició que s’estrena divendres a la Casa Saladrigas. Hi haurà 291 dibuixos fets per uns 1.500 alumnes dels col·legis públics i concertats. A Lloret, la quarantena edició de la Fira del Llibre i de la Rosa tindrà lloc al passeig Jacint Verdaguer. Només estarà oberta per a llibreters, editorials, sector professional i “floristes amb llicència d’activitat” a Lloret, diu el consistori. A Santa Coloma de Farners, divendres hi haurà activitat a la plaça Farners, amb parades de llibres i roses de les 9 h a les 20 h, però caldrà mascareta, distància social i higiene de mans. En altres pobles hi haurà novetats, com ara a Riells, on es presentarà de manera pública la colla de diables Les Vírboles i el conte de la Vírbola. A Anglès, per tal de garantir les condicions de seguretat, l’activitat es traslladarà a la plaça dels Horts i es donarà inici a l’Any Bauxell.\nEl Punt Avui. Girona 21-04-2021, Pàgina 20


exponensBiology – Divulgant Biologia\n28/04/2016 28/04/2016 exponensbiology Deixa un comentari\nEl novembre passat es va celebrar a París la COP 21, una cimera on van participar més de 165 paísos, així com entitats i persones a títol individual. L’objectiu principal era arribar a determinats acords de tots els estats presents per tal de combatre el canvi climàtic i els seus efectes. Després de dies de deliberacions i de propostes dels diferents estats, es van arribar a un seguit de conclusions i tots els estats es van felicitar pels acords presos. deixeu-me que sigui una mica crític.\nLa imatge de dalt representa de manera gràfica, en funció de la seva mida, les paraules més usades en el document final. Va ser publicada a la Vanguardia i podeu descarregar-vos també el text de l’acord. Si us fixeu molt, molt vaureu a la dreta la paraula “sostenible”, molt petita, i brillen per la seva absència paraules com “renovable”. I si llegiu el text de l’acord, veureu que tot són molt bones paraules y objectius molt macos, però cap d’ells avaluable, ja que no tenen cap mena de dada numèrica que pugui ser contrastada al llarg dels anys. L’única dada acordada és el límit d’escalfament desitjat (2º) però no s’estableixen mesures per aconseguir-ho i, encara menys (i podeu buscar-ho a la imatge), cap tipus d’obligatorietat. Quina mena d’acord és, aquest? Curiosament, tots els estats van aportar propostes del que farien,… prèvies a l’acord general. No hagués estat més lògic arribar a un acord comú i d’aquí els estats plantejarien allò que farien?\nLa lluita contra el canvi climàtic ens obliga a mesures dràstiques (canvis en el model de consum, substitució dels combustibles fòssils per energies renovables) i ràpides (el clima s’esclafa, els efectes són cada cop més visibles i el retard en mesures serioses no faran sinó complicar encara més la resposta).\nPer la meva banda, en la meva faceta de divulgador científic i educador ambiental, faré tot el possible per donar a conèixer l’abast de les mesures i canvis d’actitud que hauriem d’adoptar a nivell personal per canviar el model de consum de la nostra societat.\nPenseu-hi, ens hi va molt en aquesta guerra.\n28/08/2015 28/08/2015 exponensbiology Deixa un comentari\nEntre els passats 29 de maig i 7 de juny s’han celebrat a Catalunya més de 80 activitats relacionades amb la natura i la protecció del medi ambient, en el marc de la Setmana del Voluntariat Ambiental de Catalunya.. Desenes d’entitats diverses han organitzat activitats on hi han participat moltes persones de manera voluntària. Aquesta setmana d’activitats se celebra aprofitant la celebració del Dia Mundial del Medi Ambient, el 5 de juny, que aquest any tenia un lema molt significatiu desde Nacios Unides: “7.000 milions de somnis. Una sòla Terra. Consumeix amb cura.”. Jo mateix he participat d’aquesta setmana d’activitats juntament amb l’Arboretum de Cabrils, com podeu veure a la foto aportant algunes activitats infantils relacionades amb el mar (i de pas, celebrar també el Dia Mundial dels Oceans, el 8 de juny).\nPerò el més important d’aquests dies assenyalats, per a mi, no és tant el gruix d’activitats que s’hi fan sinó que han de ser un gran recordatori. Si ens preocupen el medi ambient o els mars ho hem de demostrar tot l’any amb les nostres accions, no només el dia X o durant la SVAC. Hem de ser conscients que els ciutadans fem feina de formigueta en aquests temes, aportant cadascú el seu granet de sorra que s’afegeix al d’altres ciutadans i al d’entitats que tenen major capacitat de movilització. Només així, sumant, aconseguirem canvis veritables (els ciutadans podem ser un òrgan de pressió a polítics i dirigents) i duradors (els ciutadans hi hem cregut i hi hem lluitat, així que també ens preocuparem de mantenir-ho i millorar-ho).\nO sigui, endavant, lluiteu en aquell camp que més us motivi, actueu en conseqüència amb la vostra preocupació. Com deia aquell lema, “Pensa global, actúa local“.


Recuperació de l’Ullal de les Aigües – Ràdio Pego\nRecuperació de l’Ullal de les Aigües\nPer part de la Conselleria d’Infraestructures, Territori i Medi Ambient. Els treballs es desenvouparan al llarg del 2013 i 2014 i consistiran en l’eliminació de la vegetació invasora, replantació amb espècies autòctones, neteja de residus, dragatge de la cubeta i adequació dels accessos. També es pretén que es puga fer servir com a exemple educatiu i didàctic de conservació, així com per a ampliar els hàbitats d’espècies autòctones que tan sols es troben en este tipus d’ecosistemes.\nAhir diumenge, el Gabinet de Comunicació de la Generalitat Valenciana publicava que “la Conselleria d’Infraestructures, Territori i Medi Ambient recuperarà l’Ullal de les Aigües, en l’entorn del Parc Natural de la Marjal de Pego-Oliva, que constituïx el naixement del riu Bullent i se situa en el límit entre els municipis de Pego i Oliva”. Esta notícia contrasta amb el que coneixíem la setmana passada al voltant de l’estudi de la UV que ha detectat la presència de 15 fàrmacs a les aigües, sòl i sediments de la marjal. En positiu, la Conselleria impulsa la restauració del naixement del Bullent.\nEste naixement presenta aigües lleugerament salines que s’aboquen, en un primer terme, a una cubeta des de la que es canalitzen i arrepleguen, en el seu trànsit, aigües d’altres xicotets naixements fins a creuar la carretera i conformar el llit del riu Bullent. En esta cubeta es podien trobar, a finals dels anys 90, espècies aquàtiques autòctones de flora i fauna, com el samaruc.\nEn l’actualitat, este ullal es troba quasi en la seua totalitat ocupat per vegetació al·lòctona i invasora, amb presència d’espècies de jardineria, esbarzers i canyes. Així mateix, la cubeta es troba colmatada pels arrossegaments de pluvials de la carretera -arenes, terra, abocaments- que es troben canalitzats i aboquen en l’ullal.\nPer eixe motiu, la Conselleria d’Infraestructures i Medi Ambient durà a terme les actuacions necessàries per a la recuperació dels valors biològics i mediambientals d’este emblemàtic ullal, de manera que puga servir com a exemple educatiu i didàctic de conservació, així com per a ampliar els hàbitats d’espècies autòctones que tan sols es troben en este tipus d’ecosistemes.\nEls treballs es desenvoluparan al llarg del 2013 i 2014, i consistiran en l’eliminació de la vegetació invasora, replantació amb espècies autòctones, neteja de residus, dragatge de la cubeta i adequació dels accessos.\n← Èxit de les Jornades T.E.M.T\nL’Ajuntament de Pego s’adherix al projecte de documental, ‘Del Montgó a Manhattan’ →


🎨 🖌 PROTECCIÓ COVID 19 - Botiga de PROTECCIÓ COVID 19 i\nEn aquesta secció us oferim material de protecció contra la COVID 19, com mascaretes, guants,... + info\nEn aquesta secció us oferim material de protecció contra la COVID 19, com mascaretes, guants, gels, pantalles facials… Per a que vosaltres, els vostres treballadors, clients i familiars estigueu el màxim protegits del virus Sars-Cov2. Entre tots hem de lluitar contra aquesta pàndemia per controlar-la i erradicar-la. Degut a la forta demanda d'aquests productes, en cas de no disposar de stock, l'informariem del termini de lliurament o li fariem el abonament del import pagat.\nPantalla protecció tira ajustable 325x240 mm\nCaixa 50 Mascaretes facials protecció higienica desechable 3 capes filtració 95% blava\nDESINFECTANT DE MANS GEL HIDROALCOHOLIC ACRIMA 100 ML\nDESINFECTANT DE MANS GEL HIDROALCOHOLIC ACRIMA 500 ML\nDESINFECTANT DE MANS GEL HIDROALCOHOLIC ACRIMA 5 LITRES\nUlleres de proteccio panoramiques montura flexible color transparent certificat ce.\nBotiga de protecció covid 19 - Botiga de PROTECCIÓ COVID 19 i PAPERERIA\nA V.Piera tenim una llarga experiència en tot tipus de material de papereria i belles arts. A les nostres botigues repartides per Barcelona, Sant Cugat, Vic i Tarragona, comptem amb més de 40.000 articles en estoc continu, fet que ens permet oferir preus inigualables, ja sigui al major o al detall. Entre el nostre extens catàleg de productes, mereix una menció especial el llistat de PAPERERIA a la nostra botiga en línia de protecciÓ covid 19.\nCompri PROTECCIÓ COVID 19 a la nostra botiga en línia de PROTECCIÓ COVID 19. Nascuts com a botiga de material de Belles Arts, Vicenç Piera va anar oferint més productes relacionats, Materials per a Manualitats, Plomes Estilogràfiques, Material Papereria i Retoladors Posca i Copic per a disseny gràfic. Portamines Mina Grossa, Portamines Gruixut entre molts altres. Està vostè a la nostra botiga de PAPERERIA amb tots els productes PAPERERIA del nostre catàleg en línia de PAPERERIA. Gran catàleg de PROTECCIÓ COVID 19 i articles de PAPERERIA . Subministraments d'oficines, productes de papereria, sobres per enviament, adhesius i etiquetes.\nSi vol comprar PAPERERIA o accedir al nostre catàleg complet de protecciÓ covid 19, li recomanem que faci clic a PRODUCTES, a la part superior de la pàgina. En aquesta opció trobarà una extensa relació de materials de PAPERERIA Online.\nAlgunes frases per les que ens han trobat: Acrylicos Vallejo comprar, Comprar pintura acrílica, Copic Ciao, Material Papelería, Material bellas artes online, Pinturas acrílicas Vallejo, Rotuladores Copic precio, Tinta china, Vicent Piera, Vicente Piera, ...\n© Copyright Bellas Artes Piera: Todos los derechos Reservados. Los contenidos del sitio web (URL), tanto textos, como imágenes, diseño gráfico, código fuente, logos, marcas, etc., son de titularidad y propiedad exclusiva de Vicenç Piera S.L. o en su defecto a sus legítimos propietarios y están amparados por la normativa reguladora de la Propiedad Intelectual e Industrial, quedando, por lo tanto, prohibida su reproducción, modificación, distribución o manipulación sin la autorización correspondiente de Vicenç Piera S.L.. Bellas Artes Piera es una tienda online especializada en la venta de productos para bellas artes, manualidades, informatica, dseño gráfico... Entre otros, puede encontrar: Bastidores con tela, Bellas Artes Barcelona, Cajas de Acuarela, Comprar rotuladores Copic, Guías Pantone, Lamy Safari, Material bellas artes, Pinceles para acuarela, Rembrandt acuarelas, Rotulador calibrado, Rotuladores Copic, Rotuladores Promarker, Tiendas de Bellas Artes en Barcelona, Tiendas de manualidades en Barcelona, Tinta Copic, ...


Amfibis i rèptils del delta de Llobregat - Tarentola mauritanica\nTarentola mauritanica\tDragó comú\nGekònid de mida mitjana que pot assolir fins uns 160 mm de longitud total (uns 85mm de longitud cap-cos), encara que sol ésser més petit. El cos és robust i aplanat amb el cap també gros i ample. Dors amb escates molt petites, menys algunes que estan transformades en tubercles punxeguts. Les més externes es troben reunides en grups de sis o set als voltants d'una central més grossa i cònica. Els tubercles es troben disposats en unes 10 a 16 sèries longitudinals més o menys regulars i són més patents als laterals del cos i al coll. El cap és triangular, ample, aplanat, deprimit entre les òrbites i amb el musell arrodonit. Les escates del cap són molt petites. Els ulls són molt grossos, sense parpelles i amb la pupil·la vertical. El timpà és més alt que ample i en forma de croissant. Les potes curtes amb cinc dits aplanats i amples a la part distal. Sota els dits es troben de 10 a 20 lamel·les no dividides constituïdes per filaments microscòpics que actuen com a diminutes ventoses i que li serveixen per pujar per les parets i tota mena de substrats, fins i tot vidre. Només presenta dues ungles desenvolupades en els dits 3 i 4 essent les altres molt petites i retràctils en les femelles. No presenta porus femorals. Cua de la mateixa longitud que el cos amb tubercles molt prominents i punxeguts en els costats dels anells caudals. Ventre llis amb escates planes i hexagonals. Gairebé no existeix dimorfisme sexual. Els mascles són més grans que les femelles i amb el cap més gran. Coloració dorsal variable segons l’insolació i l'estat fisiològic de l'animal. Pot esser blanquinosa, gris clar, gris fosc i, fins i tot quasi negra. Poden presentar taques disposades en una mena de bandes que alternen amb bandes més clares. L'iris de l'ull és groc daurat pigallat de bru fosc. Part ventral blanquinosa, groguenca o més o menys rosada. La gola sol tenir una coloració groguenca verdosa amb taquetes grises o blau clar. La coloració dels juvenils és menys fosca i les bandes més contrastades.\nEl dragó és una de les espècies que es troba en millor situació al delta del Llobregat. Les seves poblacions s'han incrementat probablement associat a la disminució de la sargantana ibèrica ja que està utilitzant molts dels biòtops que aquesta utilitzava.\nÉs sens dubte el rèptil més abundant a la zona d’estudi i a tot el Delta del Llobregat. Els buits que s’observen a la seva distribució corresponen a dèficits de prospecció i no a una absència real ja que ocupa tots els ambients disponibles al Delta excepte els aquàtics. Prefereix els hàbitats rupícoles i els substrats durs. Com a la zona deltaica no existeixen medis rupícoles aquesta espècie s’associa a les construccions humanes. Espècie fonamentalment nocturna a les zones humanitzades manté poblacions molt abundants i a la zona agrícola ha ocupat els biòtops abandonats per Podarcis hispanica. Per aquesta raó presenta una activitat diürna a les construccions més aïllades o abandonades. Molt probablement a la zona afectada pel desviament del riu encara es mantinguin les poblacions encara que amb densitats inferiors.


Acord per als acomiadaments d'Interviú i Tiempo\nRedacció\t| Actualitzat el 02 Febrer 2018 a les 10:19\nLa direcció de Grupo Zeta i els treballadors d'Interviú i Tiempo han arribat a un acord per a les indemnitzacions d'acomiadament a causa del tancament d'ambdues capçaleres. Finalment, les compensacions seran de 25 dies per any treballat, amb un topall de 16 mensualitats i 2.500 euros lineals per cadascun del 23 afectats. El màxim a percebre per persona és de 97.000 euros.\nA més, les indemnitzacions es calcularan amb els salaris de 2011 (abans d'aplicar-se la reducció del 16% que la plantilla tenia des d'aleshores) i es computaran els anys en què alguns dels treballadors constaven com a col·laboradors.\nL'acord, que es va signar dimecres a mitjanit quan finalitzava el termini legal de la negociació, suposa una millora respecte als 20 dies per any i 12 mensualitats que l'empresa oferia inicialment, establint el màxim en 90.000 euros per cap.\nZeta va anunciar el tancament d'Interviú i Tiempo el 8 de gener per "la impossibilitat de seguir sostenint durant més temps les importants pèrdues generades" en els darrers anys per les dues històriques capçaleres a causa del "vertiginós descens" dels ingressos per vendes i publicitaris.\nTiempo es va acomiadar dels lectors el 26 de gener publicant un especial on repassava les seves principals fites periodístiques, i Interviú va dir adeu tres dies més tard.


Tura, l'única que pot evitar el naufragi\nUna enquesta interna del PSC assegura que només ella podria tenir una oportunitat contra Xavier Trias\nSegons publica avui La Vanguardia, la cúpula del PSC compte amb una enquesta interna la qual assegura que la única opció per evitar un naufragi a Barcelona a les eleccions municipals del proper 22 de maig, la qual cosa suposaria perdre l'Ajuntament, però també el control de la Diputació, és presentar com a candidata l'exconsellera de Justícia, Montserrat Tura.\nDe fet, segons publica El Periódico i ha confirmat el president del grup Socialista al Parlament, Joaquim Nadal, en una entrevista a TV3, la mateixa Tura i Ernest Maragall va reclamar a la reunió de la direcció d'ahir una "reflexió" sobre l'estratègia a seguir a la capital catalana i ella es va mostrar interessada pel sistema de primàries.\nNadal ha negat però que aquesta demanda d'informació sigui una clara postulació de Montserrat Tura per accedir a ser candidata, de fet, no ha descartat que hi hagi més d'un nom i s'hagin de fer primàries. A la reunió d'ahir, fins i tot el president de la federació de Barcelona, Carles Martí, que sempre havia defensat Jordi Hereu va dir que veia "amb absoluta simpatia la possibilitat que hi hagi altres aspirants".\nEl procés per presentar candidatures s'inicia formalment aquest dissabte i durarà tres setmanes. Després, les respectives federacions elegiran els seus alcaldables i la proclamació oficial serà a principis de març. Finalment, una convenció s'encarregarà d'aprovar les directrius programàtiques.


Cogombres de mar | HISTÒRIESDEMAR\nPublicat el gener 18, 2021 per manelts\nAixò és conserva d’holotúries: un malai diria que no té rival en tot el món\nJULES VERNE (Vint mil llegües de viatge submarí)\nLes holotúries, pixotes o cogombres de mar són uns representants del grup dels equinoderms molt abundants en els nostres fons litorals, especialment en els tous (sorra i fang). Se’ls coneix popularment també amb d´altres noms, alguns ben suggerents com ara: pardals de moro, carais de moro, botifarres de mar o pixotes de mar entre d´altres, es que això dels noms populars és tot un món.\nMalgrat que a primer cop d´ull la seva morfologia externa no ens fa pensar en un equinoderm, una observació més detallada ens deixa veure la simetria radiada típica d´aquest grup d´animals. El cos dels cogombres de mar és allargat i tou de consistència. La boca és a un extrem de l´animal i està rodejada de tentacles. Els sexes són separats, la fecundació és externa. El seu desenvolupament és indirecte i no hi ha cap mena de dimorfisme sexual. El seus moviments són lents i ho fa reptant pel fons.\nCogombre de mar en un fons de grava al Cap de Creus\nL’alimentació d´aquest grup d´espècies és bàsicament sedimentívora. El cogombre de mar ingereix grans quantitats de sorra i s´alimenta dels detritus, de la matèria orgànica i de petits organismes que es troben en el sediment. Les restes són expulsades per l´anus en forma de cordons sorrencs envoltats d´una fina capa mucosa.\nLa primera reacció que té una pixota quan se sent amenaçada es expulsar aigua per l´anus i a continuació contreure el seu cos i endurir-lo. Les holotúries són capaces d´expulsar els seus òrgans interns com a mecanisme de defensa enfront dels depredadors, aquests són regenerats un altre cop. Normalment expulsen per l´anus uns filaments enganxifosos anomenats tubs de Cuvier aquests contenen, en algun cas, substàncies paralitzants com ara una metzina anomenada holoturina amb interès farmacèutic per tractar el dolor. En certs cassos també són capaces d´expulsar part de seu tub digestiu que també acaben regenerant ràpidament.\nAlgunes espècies d´holotúria allotgen al seu interior un peix anomenat peix perla o rubioca (Carapus acus) que hi viu de manera comensal o paràsita al seu intestí.\nA la Mediterrània es troben una quarantena d´espècies diferents de cogombres de mar. Les més important en les nostres aigües són: Holothuria tubulosa (pixota terrosa, botifarra de mar o pardal de moro) que és l´espècie més abundant a la nostra costa. Holothuria forskali (pixota negra o carallot negre), Holothuria sanctori (pixota de taques blanques), Holothuria poli (Pixota sorrenca) i Stichopus regalis (espardenya)\nSi exceptuem l’espardenya, les pixotes no tenen entre nosaltres cap mena de valor gastronòmic. No obstant això, als mercats asiàtics i sobretot a la Xina són molt apreciats i es consideren afrodisíacs. Allà es consumeixen cada any més de 40.000 tones. El trepang són els cogombres de mar oberts, cuits i assecats al sol. Des del punt de vista nutricional els cogombres de mar són rics en proteïnes (fins a un 50 %) i minerals. Contenen molt pocs greixos i sucres.\nL'entrada va ser publicada el històriesnaturals i etiquetada cuina, entorn, equinoderms, peixos per manelts. Guarda l'enllaç permanent.\n4 pensaments sobre “Cogombres de mar”\nToni M.P. el gener 26, 2021 a les 1:29 am va dir:\nEs filaments i mucositats aquí també s’empraven de forma casolana. Per una mescla de propietats o defectes, potser antisèptiques, analgèsiques, urticants, astringents…\nQuan les deixen anar a mar en calma supòs que a vegades deuen fer poc efecte. Però si hi ha ones o corrent és sorprenent! Un pic em va passar per accident recollint deixalles. I uau! S’obren i t’envolten i s’enganxen com una teranyina flexible i complicada de desferrar.\nPer això, ja fent humor i ficció, imagin qje si un cogombre pica a una mariscadora de Fukushima, Spiderman guanyarà una gran companya salada! ;-D\nQui sap, potser aquestes mucositats també inspirin trucs o tecnologies biomimètiques, com ara adhesius o cenyir apòsits en remull flexibles.. Sa sensació és similar algunes teles gruixades amb elastòmers.\nmanelts el gener 27, 2021 a les 3:08 pm va dir:\nToni M.P el gener 29, 2021 a les 6:36 am va dir:\nMoltes gràcies també a voltros per sa constància, mostrant i encuriosint sobre amor al medi i cultura de mar, s’entusiame, bon art, sabers…\nFan curiositat es cogombres, i això des seus filaments de mucositats. Deuen ser una bona defensa.\nSi envolten ses aletes d’un peix deu quedar frenat, enganxós. I pens inclús un poc anestesiat. I incapacitat, podria patir més per ses ones i roques, ferir-se, estressar-se o ser presa fàcil.\nI si afecta persones és curiós també. En treure’ls de sa pell o roba es van rompent fins, invisibles i adhesius, com d’una teranyina. Fàcils de transferir de ses mans a zones delicades com nas, boca, pipelles o plegs íntims. I com què inicialment es trossets fins no es noten molt, ni es veuen, queden molta estona. Aleshores si queden hores afecten més sa pell allà. Sospit que quan assequen poden arribar a flotar i respirar-se, però no sé si és com respirar pels de cuc de processionària de pins.\nLlegint-vos es blog s’aprèn, i inspira molt. Jo no sabia o recordava que tenguem tantes varietats de cogombres. Uau!\nGràcies de nou per tantes curiositats! Salutacions des de Cala Rajada, Mallorca, Toni M.P


La Passió d’Olesa engega una temporada amb 10 funcions - Línia Nord ed. Montserratí\nRedacció|2019-03-12T09:58:48+01:0012 març 2019|Olesa|Línia Nord ed. Montserratí\nEl 3 de març va començar la temporada 2019. Foto: La Passió d’Olesa\nJa ha començat la temporada de La Passió d’Olesa de Montserrat, que aquest 2019 arriba amb novetats, com ara el dia de l’espectador o la millora de l’accessibilitat al teatre. La primera funció es va fer el 3 de març i, en total, se n’oferiran 10.\nLa intenció de l’equip de direcció escènica aquesta temporada és reforçar la combinació de les interpretacions actorals amb la banda sonora i la il·luminació, per tal d’arribar més al públic. Amb aquest mateix objectiu, s’han incorporat a escena elements realistes i, a més, s’ha desenvolupat una sèrie d’accions a l’escenari que complementen les principals.\nPer garantir la comoditat de tots els espectadors, s’ha creat al pati de butaques un espai adaptat que permet a les persones amb mobilitat reduïda accedir-hi amb cadira de rodes. Una altra iniciativa que estrena La Passió d’Olesa és el dia de l’espectador, que serà el 24 de març. Amb l’abaratiment del preu de l’entrada (només costarà 9 euros), l’entitat pretén que la jornada serveixi per obrir l’espectacle a un públic més ampli.\nL’autor del cartell d’enguany és, com s’ha fet des del 1987, un artista contemporani amb trajectòria. Es tracta de Joan Aballí, guanyador del Premio Nacional de Arte Gráfico 2009 i del V Premi Joan Miró, el 2015.\nDe moment, ja s’han fet les dues primeres representacions d’aquesta temporada (3 i 10 de març). En queden vuit: els dies 16, 24 i 30 d’aquest mes; el 7, el 13, el 19 i el 28 d’abril i, per últim, l’1 de maig.\nLa Passió d’Olesa té més de 480 anys d’història i hi participen gairebé mil persones.


L'assemblea de francesos a l'estranger obre la campanya per escollir representant consular a Andorra - Altaveu el diari digital d'Andorra\nL'assemblea de francesos a l'estranger obre la campanya per escollir representant consular a Andorra\nAquest dimarts una formació ecologista ha organitzat un webinari per als residents al Principat, Espanya i Portugal\n09/03/2021 (17:49 CET)\nAssemblea telemàtica dels francesos a l'estranger. Altaveu\nLa 34ena Assemblea de Francesos a l'Estranger (AFE) es reuneix a París fins al divendres en videoconferència. És la darrera d'aquest mandat i que dona el tret de sortida a les eleccions consulars on els residents francesos a Andorra tindran un únic representant. Aquest dimarts, el moviment ciutadà per l'ecologia i la ciutadania ja ha organitzar un webinari per als francesos que viuen al Principat, a Espanya i a Portugal.\nL'AFE reuneix els 90 consellers de tot el món que van ser escollits per sis anys i que representen els 2,5 milions de francesos que viuen fora del seu país. És la portaveu i la defensora dels seus drets. Excepcionalment, el seu mandat va ser prolongat unn any més a causa de la pandèmia que no va permetre organizar les eleccions l'any passat. La sessió, que es fa de manera telemàtica, ha estat inaugurada pel secretari d'Estat de Turisme i dels francesos a l'estranger, Jean-Baptiste Lemoyne.\nA Andorra s'escollirà només un conseller a causa de la reducció del número de residents. Els actuals representants són Catherine Metayer, Philippe Noël i Jacques Carcy. Actualment hi ha més de 3.500 francesos residint al Principat. D'ells 2.400 estan inscrits a les llistes electorals que els permeten votar en les eleccions al seu país. Les eleccions tindran lloc el 30 de maig.


La rehabilitació millora la dificultat respiratòria dels pacients postcovid\nInicioMataróUn estudi de l’Hospital de Mataró conclou que la rehabilitació millora la dificultat respiratòria dels pacients postcovid\n23 març, 2021 ACN Mataró, Portada, Societat 0\nUna fisioterapeuta de l'Hospital de Mataró durant una sessió de rehabilitació telemàtica. Foto: Jordi Pujolar - ACN\nUn programa pioner impulsat el maig de 2020 per l’Hospital de Mataró ha demostrat que la rehabilitació millora la fatiga i la dificultat respiratòria dels pacients que han passat la covid-19. Segons aquest estudi, el 10% dels pacients covid que no tenien problemes previs acaben presentant aquests símptomes de manera persistent, però gràcies a la rehabilitació la situació es pot revertir.\nDesprés de gairebé un any d’estudi, el treball conclou que la capacitat mecànica dels pacients millora un 40,35% i la capacitat respiratòria un 20%, després d’una trentena de sessions de rehabilitació. En el programa han participat 77 pacients amb una edat mitjana de 55 anys i una mitjana d’ingrés a l’hospital de 25 dies.\n28 abril, 2020 Josep Lluís Vidal Mataró, Portada, Societat 0\nLa xifra de persones ingressades per coronavirus a l’Hospital de Mataró continua a la baixa. En les darreres 24 hores el centre ha donat l’alta a sis persones més que han superat la malaltia, segons les dades que publica Mataró …\nEl Servei Català de la Salut (CatSalut) de la Generalitat de Catalunya ha intervingut aquest divendres la gestió de la residència de gent gran Ca n’Amell, a Premià de Mar, després de constatar que el centre no va comunicar fins …


▶Miquel Àngel Méndez sobre l'acció davant la casa de Buch: “jo ara mateix aturaria l’expropiació; no se la mereixen” - Ràdio Premià de Mar\n▶Miquel Àngel Méndez sobre l’acció davant la casa de Buch: “jo ara mateix aturaria l’expropiació; no se la mereixen”\nTOPICS:Can SanpereMiquel Àngel MéndezMiquel Buch\nL'assemblea ha publicat aquesta foto de l'acció davant el domicili de Buch\nPosted By: Joaquim Aguilar 2017-05-31\nConcentració de protesta aquesta matinada davant la casa de l’alcalde Miquel Buch arran del desallotjament de Can Sanpere. Membres de l’assemblea i simpatitzants han acudit a l’indret i han fet una cassolada pels volts de les 5 del matí i, pel que indica la mateixa assemblea, han fet soroll durant uns 10 minuts. S’hi ha pronunciat el mateix alcalde a Catalunya Ràdio: segons Buch, “es busquen culpables” quan l’operatiu obeeix a una sentència judicial. També ha dit que el soroll ha provocat un atac d’ansietat al seu fill:\nL’acció ha motivat paraules molt dures a Ràdio Premià de Mar del 1r tinent d’alcalde Miquel Àngel Méndez, que ha dit que el govern no es podia posar al costat “dels que roben”, en al·lusió al col·lectiu ocupa, i que ha explicat que els fills de l’alcalde han anat a l’escola escortats. Fins i tot ha dit que si fos per ell s’aturava l’expropiació perquè l’assemblea -ha dit- “no es mereix” que es continuïn fent gestions:\nL’assemblea, a través del portaveu Xavi Álvarez, ha justificat la concentració dient que “si a Can Sanpere no es podia dormir, tampoc ho havia de fer l’alcalde”, i ha demanat disculpes als veïns de Miquel Buch.\nAntoni Subirà l’endemà de la reunió amb Transmesa: “l’objectiu és Can Sanpere públic, no l’expropiació”\n?Els interrogants jurídics del BCIL de Can Sanpere divideixen el vot del ple, que l’aprova a empentes i rodolons\nMéndez qüestiona les pretensions de la Xarxa d’Habitatge pel bloc d’Enric Granados i etziba una crítica severa al col·lectiu


Associació Catalana de Col·leccionisme Cerveser: Taps de cerveses del Pacífic\nTaps de cerveses del Pacífic\nAquestes són les xapes de cervesa de sis païssos del Pacífic que té el nostre presi, el Josep, a la seva col·lecció. Hem posat les illes geogràficament sobre un fons blau que representa l'Oceà Pacífic.\nLa cervesera de Papua Nova Guinea és la South Pacífic i les marques: SP lager, Niugini, Kundu lager o South Pacífic Export. A les Illes Salomó en trobem la Salomon Breweries, les seves cerveses més famoses son SolBrew i Canoe lager. Entre les Illes Salomó i Tonga es troba Fiji on podem beure la Bonu Pure lager (la de la tortuga) i la Fiji Bitter. Al costat trobem Vanuatu i la seva cervesa Tusker.\nI viatjant cap a orient tenim Tonga i la seva cervesera, la Royal Beer Company, la xapa pertany a la cervesa Kingdom Gold. I per últim Samoa té la cervesa Vailima de la Samoa Breweries, la més coneguda i les de l'atra cervesera, la Samoa Beverage Company: Samoa Taula i la Sama Export.\nEtiquetes de comentaris: Col·leccions de socis, Taps corona


“1714-2014. S’imposa una reflexió” | Guillem Carreras\n28 articles publicats\nEn l’ull de qui mira\nFerran Goliadkin Mateu\nBarcelona: violència rere la postal\nMar Bosch: 'melampyrum' a les nostres vides\n“1714-2014. S’imposa una reflexió”\nGuillem Carreras. Barcelona.\nAquest és el títol de l’última Nadala que ens proposa la Fundació Carulla. Dimecres fou presentada a la Sala Mirador del Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CCCB). Les Nadales de la Fundació Carulla mai es permeten el luxe de comptar amb autors de poca vàlua acadèmica, i aquest any no fou una excepció. Joan B. Culla, Xavier Arbós i Borja de Riquer resumiren les seves aportacions en aquesta edició tan especial. Es tracta d’una obra molt didàctica que explica com les deu últimes generacions de catalans han entès la seva relació amb Espanya, i de retruc ajuda a entendre la gran singularitat dels temps actuals. La publicació també comptà amb la col·laboració d’autors tan reconeguts com Joaquim Albareda, Josep Maria Domingo i Andreu Domingo. La recaptació que s’obté de les vendes de la Nadala es destina als Premis Baldiri Reixac, que, d’acord amb el nom del pedagog, es destinen a promocionar una escola catalana de qualitat.\nAssistents al curs de vacunació antituberculosa, centrat en la vacuna Calmette-Guerin, BCG. D´esquerra a dreta, el segon, Guerin, Calmet i Sayé. Servei d’Assistència Social als Tuberculosos de la Mancomunitat de Catalunya. Barcelona. 1927. [ Museu d’Història de la Medicina de Catalunya (MHM) ]\nLa Fundació Lluís Carulla sempre s’ha destacat per ser capdavantera en la promoció de la recerca històrica en català. Institucions tan importants i assentades com els Premis Baldiri Reixac o bé l’Editorial Barcino porten el seu segell. Si bé aquest any celebrem el quarantè aniversari de la seva fundació (1974), el mecenatge cultural de la família Carulla es remunta a la creació de les Nadales, sorgides l’any 1967 gràcies a la voluntat i empenta de Lluís Carulla i Maria Font. L’objectiu d’aquesta iniciativa era molt fàcil d’entendre: endinsats ja en les escorrialles del franquisme, calia oferir publicacions d’alta divulgació en català; tractaments monogràfics sobre qüestions rellevants de la nostra història col·lectiva. Historiadors i intel·lectuals de primera fila de seguida es van veure interpel·lats per aquest projecte. De la feina feta durant aquests primers anys, cal destacar la tasca realitzada per Mossèn Josep Senabre, encara avui el millor historiador de la Guerra dels Segadors.\nEnguany, en paraules de Josep Maria Muñoz, director de l’Avenç i coordinador de l’edició, “no s’ha intentat bastir una publicació sobre el tricentenari, sinó sobre els 300 anys”. Oferir instantànies històriques sobre diferents moments crucials en la història del catalanisme modern: el significat de la derrota en la Guerra de Successió, el paper de Catalunya en el sorgiment del liberalisme espanyol, el sorgiment de la Renaixença Catalana, la importància de la Mancomunitat, l’arribada de la nova immigració (perfectament exposada en la publicació d’Els altres catalans), i finalment, un retrat dels temps actuals. Muñoz destacà la capacitat pedagògica dels autors, “historiadors compromesos socialment que entenen que la seva funció no és només escriure per a l’Acadèmia, sinó també per al gran públic.”\nEn l’acte de presentació, Xavier Arbós inicià la seva intervenció amb una hipòtesi atrevida, si bé molt raonada. Es podria resumir amb la frase següent: “Catalunya sobreviu com a nació cultural al segle XIX, i es desenvolupa com a nació política al segle XX, gràcies a la greu derrota de 1714”. La història contemporània demostra que l’evolució de les societats europees s’encaminava gradualment cap a formes menys arbitràries de poder. El triomf del constitucionalisme sobre l’absolutisme que, més enllà de l’excepció destacadíssima representada per Cromwell, escenifica el seu primer gran pols de força am la victòria de la Revolució Francesa i l’expansió del liberalisme polític. Si les tropes borbòniques no haguessin guanyat la Guerra de Successió, defensa Arbós, és possible que Espanya hagués pogut uniformitzar-se com una nació culturalment homogènia. Llavors potser hauria pogut integrar tots els seus súbdits en una sola comunitat política.\nEl vincle d’unió de tots els espanyols, seguint l’exemple de França, hauria estat la ciutadania liberal. La victòria de les tropes de Felip V no només suposà la pèrdua de les Constitucions catalanes, sinó també la negativa castellana d’avançar cap a formes de govern més pactistes. Arbós destacà, en aquest sentit, com l’auge del catalanisme sempre ha coincidit amb etapes profundament decadents en la història d’Espanya. Convé recordar que la Constitució de Cadis (1812), més enllà de la seva credibilitat com a projecte transformador, es va fer al marge dels catalans. Napoleó havia concedit la independència de Catalunya en el bienni 1810-182, si bé sota tutela francesa, abans d’annexionar el Principat a l’Imperi com a simple Protectorat. La historiografia catalana, molt vàlida i meticulosa en la descripció de certes etapes històriques, ha atorgat a l’actuació de Catalunya en la Guerra del Francès un paper marginal o, si més no, secundari. Contràriament, l’imaginari col·lectiu sabria que Catalunya va perdre la independència política per última vegada fa dos-cents anys.\nBorja de Riquer va pronunciar una petita lliçó magistral sobre la gran importància de la Mancomunitat de Catalunya. Les contínues turbulències polítiques viscudes per l’Espanya del s.XIX deceben greument el conjunt del catalanisme, iniciat com a expressió cultural en els seus inicis, però poc a poc articulat com a moviment polític contrari als designis de Madrid. Tres són les reivindicacions a destacar, tres les grans frustracions (relacionades entre si) del catalanisme polític: no té capacitat per influir en les elits polítiques madrilenyes, ni prou força per imposar un model econòmicament més obert i lliurecanvista, ni les infraestructures necessàries per seguir el tren dels països més avançats d’Europa, impulsats pels grans avanços tecnològics que comportaren la Segona Revolució Industrial.\nAl llarg del s.XIX, Espanya s’allunya d’Europa, i Catalunya pren consciència que ha d’articular un moviment modernitzador propi centrat en reduir aquesta distància. L’any 1900, la taxa d’analfabets catalans és del 40%, vint-i-cinc punts percentuals més que a Itàlia; paral·lelament, immersa en la conservació de les últimes colònies atlàntiques, Espanya destina deu vegades més de pressupost en armament que en eradicar l’analfabetisme. El projecte modernitzador del catalanisme de principis del s.XX s’alça sobre dues grans premisses: augmentar el nivell cultural (o vist des d’una perspectiva més economicista, el capital humà) de les persones, i construir les infraestructures que el país necessitava per desenvolupar-se. Perquè l’economia fos productiva, cap zona del país ni cap grup social podia quedar al marge del benestar col·lectiu. Que un 40% dels catalans no poguessin accedir en ferrocarril a Barcelona o que una tercera part dels pobles estiguessin completament incomunicats (podent-hi accedir només amb mula), feia perillar la vertebració del país.\nNo menys perillós era el biaix entre les elits culturals i la massa treballadora. Paral·lelament a la creació d’una alta cultura, que situï Catalunya al món com una entitat completament autònoma, la Mancomunitat fomenta molt decididament les biblioteques populars. Ho fa copiant el model anglosaxó, poc usual a Europa, que concep la biblioteca com un espai d’animació cultural en què, a través d’un horari ampli i la figura del préstec, els usuaris poden ampliar els seus horitzons intel·lectuals àmpliament. De Riquer explicà dues anècdotes que, com totes les anècdotes, foren molt il·lustratives. La primera ens trasllada a la Memòria feta per la bibliotecària de Valls l’any 1922. La seva autora apunta que els obrers, quan van a la biblioteca, es posen el vestit de diumenge com a mostra de respecte al lloc on estan. La segona, una dècada més tard (1932), presenta el dubte d’un piquet d’obrers que, enmig d’una vaga local, es plantegen si fer tancar la biblioteca o deixar-la oberta. La conclusió que treuen emociona: “no tanquem la Biblioteca perquè aquí hi ha productes de primera necessitat”. Sense aquesta veritable revolució cultural, promoguda per la Mancomunitat (si bé inexplicable sense l’ajuda i conscienciació del moviment obrer) és impossible entendre com la intel·lectualitat catalana aconseguí transmetre més fàcilment els seus missatges, creant un caldo de cultiu molt útil en la resistència contra Primo de Rivera i imprescindible per entendre l’ascens de la República.\nPer tancar la presentació de la Nadala, Joan B. Culla reflexionà sobre la singularitat del catalanisme contemporani. Des d’Almirall fins a Pujol, o sigui durant els últims 125 anys, cap generació de catalans tingué la pretensió de convertir Catalunya en un Estat independent. L’hegemonia intel·lectual considerava que era molt més senzill modernitzar Espanya que convertir Catalunya en una entitat sobirana. En aquest sentit, Catalunya esdevingué una excepció absoluta arreu d’Europa. L’únic cas d’una nació cultural que, havent aconseguit l’hegemonia política, no demanava l’assoliment de la seva independència. Convé destacar la figura de Josep Maria Roca i Farreras, un dels escassíssims intel·lectuals que la reclamà. Caldrà arribar al segle XXI, afirma Culla, perquè la majoria de catalans arribin a la conclusió contrària. La creença que, malgrat les dificultats, és més fàcil esdevenir un Estat que modernitzar Espanya. Complementant la tesi de Borja de Riquer, Culla considera que Espanya no pogué dissoldre Catalunya en un Estat homogeni en la mesura que, a diferència de França, el projecte espanyol era percebut com a clarament pitjor. Per altra banda, com ja va denunciar Víctor Balaguer en els seus escrits, Castella sempre es va percebre a si mateixa com a la totalitat d’Espanya, i va dificultar així la integració de les nacionalitats discrepants.\nNingú no sap què ens procurarà el futur. Josep Maria Muñoz recordà en to burleta que, després dels economistes, els historiadors eren els pitjors analistes a l’hora de fer pronòstics. L’escenari del segle XIX ha canviat ostensiblement. Barcelona ja no és la capital econòmica d’Espanya, en detriment de Madrid. De Riquer alertà que l’independentisme trobaria grans obstacles interns, però sobretot molts obstacles externs dels poders fàctics madrilenys, que se serviran de “mitjans lícits i no tan lícits” per tal que Catalunya no aconsegueixi els seus objectius polítics. “Per Espanya, l’independentisme català suposa un trencament més agosarat que el què va plantejar l’oposició al franquisme l’any 1974”, es reafirmà de Riquer. Ara bé, com fa 150 anys, i com en fa 70, l’ideal del catalanisme (ara independentista) no es basa en vincles identitaris d’arrel romàntica, com sovint es denuncia per desqualificar-lo, sinó en un projecte profundament i tècnicament modernitzador, i socialment progressista. Aquestes són les seves grans armes i les úniques garanties que en fan possible l’èxit.


"La Colla t'Ensenya el Barri" converteix les colles de Valls en les millors amfitriones del Museu Casteller de Catalunya - Ajuntament de Valls\n"La Colla t'Ensenya el Barri" converteix les colles de Valls en les millors amfitriones del Museu Casteller de Catalunya\n> L´acció pretén sensibilitzar al voltant de la importància que té el Museu Casteller de Catalunya com a dinamitzador del Barri Antic de Valls\n“La Colla t´Ensenya el Barri” és una altra de les accions programades per donar a conèixer els objectius i posicionament del Museu Casteller de Catalunya a Valls abans de la seva obertura, prevista per a aquest estiu. L´acció s´adreça a la ciutadania i als visitants de Valls i pretén sensibilitzar al voltant de la importància que té el Museu Casteller de Catalunya com a dinamitzador del Barri Antic de Valls, com a eina de cohesió social i desenvolupament urbanístic i econòmic, a més del seu paper protector i promotor del patrimoni casteller.\nLes Colles de Valls són el punt de connexió entre el context del Museu al Barri Antic i el món casteller\nAquest doble objectiu té com a punt de connexió a les Colles de Valls, que d´una banda representen a Valls i al context del Museu, i d´altra, al món casteller. Les colles, totes les colles, de dins i de fora de Valls, són les millors amfitriones i ambaixadores del Museu Casteller de Catalunya. Per aquest motiu, des de l’inici d’aquest projecte la Coordinadora de Colles Castelleres de Catalunya ha format part del Consorci que n’ha impulsat la idea. Les conclusions de la darrera jornada “Fem Barri, Fem Cultura, Fem Museu”, celebrada el passat 11 de maig, també van anar en aquest sentit.\nLes visites seran dissabte 29 de juny, tindran una durada d´una hora i seran gratuïtes. Començaran a la plaça del Blat a les 11:30 i a les 13:00 i finalitzaran a la seu de les Colles de Valls\nTotes i tots els qui estiguin interessats a conèixer millor la realitat actual del Barri Antic de Valls, l’oportunitat que suposa el Museu Casteller de Catalunya i la idiosincràsia del món casteller només han d´anar a la Plaça del Blat dissabte 29 de juny. La primera visita serà guiada per la Colla Joves Xiquets de Valls i començarà a les 11:30 hores. La segona serà guiada per la Colla Vella dels Xiquets de Valls i començarà a les 13:00 hores. Les visites duraran una hora, seran gratuïtes i no necessitin inscripció prèvia.\nLes Colles de Valls guiaran a totes les persones que ho desitgen al voltant del Barri Antic per explicar la seva configuració actual i la seva història, quins son els seus principals equipaments i quina serà la tasca del Museu Casteller de Catalunya com a element vertebrador del Barri Antic i la ciutat de Valls. La visita finalitzarà a les seus de les Colles, on s´explicarà breument el ritual i el sentit de la festa castellera.\nAquesta és la primera de moltes actuacions en què les colles actuaran com a amfitriones del Museu, exercint l'acoblament perfecte entre el món casteller i el Museu Casteller de Catalunya a Valls.\nVALLS · 10 DE JUNY DE 2019


Entrevista a Pere Navarro | 52 tallats | El primer blog d'entrevistes sobre discapacitat i trastorn mental\n“HEM DE CONSTRUIR LES CIUTATS AMB EL PINZELL MÉS FI, PERQUÈ SIGUIN CIUTATS PER TOTHOM”\nPere Navarro (Terrassa, 23 de desembre de 1959)\n“Intento transformar la societat amb valors i idees”. Així és com Pere Navarro defineix la seva feina i, en general, el que significa la vida política. “És un compromís amb la gent”, explica. En el seu temps lliure, el líder del PSC intenta dedicar temps al mar, a les motos i a viatjar. Una altra de les seves grans aficions és la lectura, tot i que afirma que només llegeix quan té “uns dies de vacances a l’estiu”, perquè al llarg de l’any llegeix la premsa. Pere Navarro va començar a militar pel PSC l’any 1977 i, pocs anys després, va fundar amb altres companys la Joventut Socialista de Catalunya a Terrassa, la seva ciutat natal i de la qual va ser alcalde durant deu anys. Llicenciat en Biologia per la Universitat Autònoma de Barcelona, espera dedicar-se “després d’aquest parèntesi polític” a alguna cosa relacionada amb allò que més li agrada: l’ecologia i el medi ambient.\nLa política, com a professió, és el que t’esperaves?\nLa política, no l’entenc com una professió, sinó com un compromís. El que passa és que la vida i el càrrec et porten a viure d’un sou lligat a aquest compromís polític. Però ho hem d’entendre com una cosa passatgera. Després d’aquest parèntesi polític, aspiro a dedicar-me a alguna cosa relacionada amb el que jo vaig estudiar: Biologia.\nQuè vas aprendre com a alcalde de Terrassa que no hauries après si haguessis entrat de cop al Parlament?\nMoltes coses! Ser alcalde és estar molt a prop dels problemes, però també molt a prop de la gent. La relació que estableixes amb les persones no és només institucional, sinó que al final es converteix en una relació d’amistat. La distància no existeix. És el tu a tu, el contacte amb la gent. I una altra cosa: allò que fas, ho veus ràpidament. No només parlem de carrers i places, sinó també d’actuacions. Recordo que quan va començar el problema dels desnonaments, un dia vam decidir posar en marxa una comissió de mediació i al cap d’una setmana ja havíem convocat les entitats.\nQuè diries als que us titllen d’indecisos?\nMés que un partit indecís, el PSC és un partit que pren decisions amb coneixement de causa. Som un partit molt plural i això vol dir que hi ha gent que pensa coses diferents sobre alguns temes. Primer ens els parlem, ens els debatem – a vegades intensament – i, a partir d’aquesta diversitat, fem una presa de decisions. A algú li pot semblar indecisió, però al cap i a la fi és prendre una decisió a partir de persones que poden opinar de manera diferent. Penso que aquesta és una de les riqueses del PSC.\nTornant al món local, quin és el paper dels consistoris a l’hora integrar al mercat laboral les persones amb discapacitat o trastorn mental?\nEl que hem de fer és construir ciutats per a tothom. Abans les ciutats es construïen com un quadre: amb el pinzell gruixut. S’urbanitzaven els carrers, els barris, etc. Amb els anys hem après que amb això no n’hi ha prou. No s’ha de fer una ciutat per a la majoria, sinó una ciutat per a tothom. Ara hem de construir les ciutats amb el pinzell més fi. Hem d’aconseguir que, totes les persones – també aquelles que són diferents – se sentin còmodes i tinguin l’oportunitat de tenir feina i de viure amb qualitat de vida. Els Ajuntaments són les primeres institucions que n’han de fer bandera i han de donar exemple, perquè tothom és útil per treballar. I això ho hem d’entendre tots.\nCreus que la Generalitat està construint un país per a tothom?\nLa construcció d’un país o el progrés d’un país és diferent que el d’una ciutat, però el model hauria de ser similar, perquè un país és la suma de tots els seus territoris, tot i que més complex i amb una situació econòmica molt difícil. Però encara estem lluny de poder-lo fer. Els governs tenen les seves línies polítiques, que són legítimes perquè responen a les majories de les eleccions, però crec que el govern de la Generalitat hauria de ser molt sensible a l’hora de fer un país realment per a tothom.\nAmb això vols dir que el govern no està sent sensible?\nCrec que el govern de la Generalitat té una agenda molt prioritària, que és l’agenda nacional. Evidentment se n’ha de parlar, però també hi ha d’haver una agenda social, que crec que no es prioritza tant, i que s’ha de poder tirar endavant amb sensibilitat i amb recursos de les persones que més tenen. Preferiria que la Generalitat estigués també fent polítiques molt intenses en aquest tema.\nQuin hauria de ser el rol ideal de les entitats socials i del Govern en la construcció d’aquest país per a tothom?\nLes entitats tenen un paper fonamental i fa molts anys que estan fent molt bona feina. Si visquéssim en un lloc ideal, no farien falta entitats, però com que el nostre món encara no és ideal, fan falta persones que estiguin compromeses directament amb altres persones que necessiten ajut. A més, les entitats amb voluntariat multipliquen els recursos i aquesta feina, l’Administració no la podria fer perquè no tindria prou diners, i menys ara. Gràcies a la sensibilització, la societat comença a mirar aquestes persones amb uns altres ulls. Amb els ulls de la normalitat.\nCom es podria normalitzar la situació laboral de les persones discapacitades?\nHan de caure molts prejudicis. El fet de pensar que una persona que té una discapacitat no podrà fer bé la feina, que no podrà treballar amb qualitat, que no es podrà concentrar… Els prejudicis només poden caure a partir de la pràctica, perquè és quan es veu clarament que no tenen cap raó de ser. Conec empreses que tenen contractada una persona amb dificultats i estan contentíssimes, perquè aquestes persones tenen una capacitat de treball fins i tot superior a aquelles que, entre cometes, podríem considerar normals. Fan la feina bé, amb qualitat i responsabilitat.\nHas treballat mai amb persones amb discapacitat o trastorn mental?\nSí, he treballat i tinc una relació molt estreta amb persones que tenen algun tipus de discapacitat. I des de sempre les he mirat com a persones. En la nostra societat tendim a posar darrere de persona algun adjectiu. “Persona que ve de no sé on”, “persona de no sé quin color”, “persona discapacitada”… És que jo crec que hem de parlar només de persones. I si només parlem de persones, tota la resta desapareix. Per tant, jo no veig cap problema a treballar amb alguna persona amb discapacitat.\nMoltes empreses incompleixen la LISMI. Cal reforçar la legislació laboral?\nEm sembla que hem de fer lleis que es pugin complir. La llei és ben intencionada, però l’hauríem d’estimular per tal que es pugi complir sense càstigs ni multes. Podem seduir aquelles empreses que la incompleixen dient-los: “Vostès estan perdent una oportunitat, perquè avui les empreses necessiten la responsabilitat social”, “Treballar per a una societat o per a una economia inclusiva és bo per a l’empresa, perquè, a més de fer la feina, es donarà un missatge al conjunt de la societat”… Hem de continuar treballant amb aquesta capacitat de convenciment, d’argumentar, i de voluntat de construir aquesta societat de la qual parlàvem abans.\nCreu que falten recursos en R+D per millorar els coneixements, tant mèdics com socials, de la discapacitat i el trastorn mental?\nPer això, sempre falten recursos. Malgrat tot, crec que en els darrers anys s’ha fet un esforç en temes de recerca. El coneixement, la recerca i la innovació ens aporten graus de civilització, i els graus de civilització ens aporten graus de benestar. I no hi podem renunciar, perquè això també aporta progrés econòmic. Una societat que està ben cohesionada és una societat més competitiva que una que deixa part de la població al marge. Això és evident i està demostrat.\nCada 3 de desembre el PSC commemora amb entitats socials el Dia Internacional de les Persones amb Discapacitat. En tots aquests anys, quina evolució hi ha hagut pel que fa a l’acceptació dels discapacitats?\nCrec que hem après a conviure amb les persones que tenen una discapacitat física o psíquica, però encara tenim problemes amb les malalties mentals. Abans deia que, a les persones, no els hem de posar cognoms o adjectius. Les persones són persones i, per tant, hem d’eliminar aquests estigmes. Encara avui no és el mateix tenir una pedra al ronyó que tenir esquizofrènia. La societat mira de manera diferents uns i altres i hem d’aconseguir que tots es mirin de la mateixa manera. Aquí encara tenim feina.\nDe qui és culpa, això? Li falta visualització, a la discapacitat?\nCrec que va evolucionant. Recordo quan inicialment tancaven les criatures que tenien alguna discapacitat en escoles als afores de les ciutats. Deien que ho feien perquè era més sa, però en realitat era perquè no les veiessin. Ara no només aquestes escoles estan dins de la ciutat, sinó que aquests nens van a l’escola amb altres nens. I això s’ha anat interioritzant i s’ha anat normalitzant. Per tant, crec que anem en la bona línia. Jo estic relativament satisfet. Ara, hem acabat? No, encara queda feina per fer.\nJordi Basté considerava que sovint tractem els discapacitats amb sentimentalisme. Estàs d’acord amb ell? On creus que hi ha el terme mig?\nHem d’aconseguir que aquesta relació no es basi en el sentimentalisme o en la pena, sinó que sigui el màxim normalitzada possible. En la pel•lícula Intocable això es veu molt clar. Apareix una persona que no es pot moure en absolut i que té una relació molt estreta amb algú que no li té absolutament cap pena. Per això tenen aquesta relació humana tan interesant. Aquestes persones no necessiten pena o sentimentalisme, sinó algú que els doni oportunitats.\nM’agradaria fer un tallat amb moltes persones amb qui ja me’n prenc un sovint. Aniria amb persones d’entitats o amb voluntaris – ens assenyala a nosaltres. Dit això, si voleu un personatge d’aquests que surten als llibres o a la televisió, sempre m’ha interessat molt Nelson Mandela. Una persona que es passa molts anys a la presó precisament perquè és diferent, que es converteix en president del seu país i que el que busca no és la venjança sinó l’enteniment… Aquesta és la societat que volem.


Com s'hi jugaModifica\nAbans de començar a jugar la mà cal establir un contracte, amb què la parella que guanyi la subhasta es compromet a guanyar entre 7 i 13 bases, tantes com permetin les seves cartes. El contracte també estableix si la mà es jugarà amb trumfos o bé sense trumfos. Qui comença la subhasta és el repartidor, que pot envidar o passar. El primer jugador que fa un envit es converteix en l'obridor de la subhasta. Els altres jugadors continuen subhastant fins que tres jugadors seguits passin. Un envit vàlid ha de superar l'envit anterior en nivell o rang. Els envits més petits són els de nivell 1, que corresponen a guanyar 7 bases de 13. Els envits més grans són els de nivell 7, que corresponen a guanyar totes les 13 bases. Els rangs de subhasta ordenats de més valor a menys són sense trumfos (ST), piques ♠, cors ♥, diamants ♦ i trèvols ♣. Així, l'envit més petit que es pot fer és “un trèvol” 1♣ i el més gran “set sense trumfos” 7ST. Els contractes més freqüents solen ser 3ST, 4♥, 4♠, 1ST, 2♥ i 2♠. El darrer envit vàlid es converteix en el contracte. El jugador de la parella guanyadora de la subhasta que hagi fet el primer envit del coll o ST del contracte es converteix en declarant i haurà de fer tant com pugui per aconseguir complir el contracte. El company del declarant serà el mort. Els jugadors de la parella que ha perdut la subhasta seran els defensors que intentaran batre el contracte.\nEl jugador que es troba a l'esquerra del declarant, que és l'obridor de la mà, juga la primera carta de la primera basa. A continuació el company del declarant, que és el mort, deixa a la vista totes les seves cartes cap per amunt sobre la taula, amb una columna per a cada coll, ordenades de més valor a menys dins cada columna. Jugant amb trumfos s'ha de posar el coll dels trumfos a la primera columna tocant a l'obridor de la mà. A partir d'aleshores les cartes del mort les ha de jugar el declarant, ell mateix o demanant al mort que jugui una de les cartes esteses sobre la taula.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Bridge_(joc)&oldid=25133140»


Cerca totes les ofertes d'hotels a Gierath Entrada:\n1 ComentarisGronauer Tannenhof...Habitacions per nit per només143 EUR Ferienhaus Bergisch Gladbach Gronau...Habitacions per nit per només Més zones a Bergisch Gladbach\nEssent una localització molt desitjada, Gierath és el lloc on anar quan es va a Bergisch Gladbach. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Gierath té molt a oferir: llocs famosos, bons restaurants i una gama d'entreteniment emocionant. Planegi el seu proper viatge a Gierath o qualsevol altra àrea a Bergisch Gladbach amb Agoda.com, garantint-se el millor preu possible disponible. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Inserti les seves dates de viatge a la nostra pestanya de recerca i busqui els millors preus en allotjaments a Bergisch Gladbach.\nHotels destacats a Gierath, Bergisch Gladbach\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Bergisch Gladbach, no busqui més enllà de...\nHotels a Gierath: Ferienhaus Bergisch Gladbach Gronau


Bonica casa en venda amb vistes al mar a Sant Vicenç de Montalt, Maresme\n910.000 € Sant Vicenç de Montalt, Sant Vicenç de Montalt\n250 m24000 m25 Habitacions3 Banys\nBonica casa en venda en Sant Vicenç de Montalt, Maresme de 250m2 en parcel·la de 4.000m2 en el Golf de Sant Vicenç de Montalt, amb espectaculars vistes al mar i amb possibilitat de construir una altra casa o segregar la parcel·la.\nEn la planta principal trobem un saló-menjador molt lluminós amb xemeneia i sortida al jardí, una gran cuina amb safareig i una habitació en suite. En la primera planta trobem tres habitacions dobles i dos banys.\nA la zona enjardinada trobem un annex amb una cuina-menjador amb sortida a una terrassa, un bany, una habitació doble i un garatge per a un cotxe, a part de la piscina, el garatge principal per a dos cotxes i un porxo per a dos cotxes més.\nSuperfície:250 m2 5 Habitacions dobles 3 Banys Descarregui la fitxa tècnica\nTelèfon Telèfon Dia 8 de desembre de 2016\nMissatge Visitar la propietat En enviar aquest formulari acceptes els termes del servei. REF 04645\nGran casa unifamiliar en venda dissenyada per arquitecte de renom a Sant Vicenç de Montalt, Maresme\n1.150.000 € Casa en venda amb precioses vistes a la badia de Roses\n1.400.000 € Luxosa casa adosada en venda a Ciutat Diagonal, Esplugues\n1.300.000 € Bonic i acollidor pis en venda al Born, Barcelona\n685.000 € Pis de 210 m2 amb gran terrassa al carrer Enric Granados, Eixample Esquerra\n1.150.000 € Pis a reformar amb garatge a l’exclusiva zona del Turó Park\n1.140.000 € Vull vendre


Maig – 2011 – Compromís per Castalla\nEl BLOC designa Emili Rico per a negociar els acords municipals\nEl col·lectiu local del BLOC ha designat una comissió negociadora, presidida per Emili Rico, que s’encarregarà de dirigir les converses amb els altres grups municipals de cara a definir les posicions de cada grup en relació a la investidura de…\nRecull de premsa de l’èxit de Compromís\nCompromís dóna la sorpresa i es converteix en la tercera força política valenciana El voto útil se fue a Compromís El PP tindrà oposició a les Corts i al carrer Els regidors de COMPROMÍS a l’Ajuntament de València renuncien a…\nGràcies per acabar amb la majoria absoluta a Castalla. Gràcies pels 798 vots i el 14,43% dels vots. Gràcies per convertir-nos en la tercera força del País Valencià. Gràcies per donar-nos la clau en molts pobles. Gràcies per deixar-nos 345…\nPer primera volta des que molts castelluts recordem, el PP ha perdut la majoria absoluta. Els castelluts i les castelludes han votat un Ajuntament sense majories que obri el ventall de pactes. En primer lloc, volem agrair especialment les 798…\nEls primers sondejos situen BLOC-COMPROMÍS amb 5 o 6 diputats\nEls sondejos a peu d’urna realitzats per les televisions autonòmiques situarien al BLOC-COMPROMÍS amb una representació de 5 o 6 diputats en les Corts Valencianes. De confirmar-se, seria la primera volta en la història democràtica des de la transició que…\n30 minuts pel canvi\nQueden 30 minuts pel canvi. Si encara no has votat, pensa que pots estar 4 anys lamentant no haver-ho fet. Quan s’acabe el recompte, t’esperem a la seu del BLOC del carrer Biar, 76.\nJoan Antoni Cerdà ha exercit el seu dret al vot a les 11h50′\nEl candidat del BLOC-COMPROMÍS PER CASTALLA, Joan Antoni Cerdà, ha exercit fa uns minuts el seu dret al vot en el seu col·legi electoral situat al Col·legi Públic Rico Sapena. Acompanyat de la seua família i de militants del BLOC-COMPROMÍS,…\nFa uns minuts s’han obert els col·legis electorals de Castalla. Totes les taules s’han configurat amb total normalitat i en totes elles es disposa dels sobres i les paperetes de totes les candidatures a les Eleccions Municipals i a les…\nLa jornada electoral del BLOC-COMPROMÍS 2.0\nDemà diumenge tindrem els nostres canals 2.0 oberts des de les 9 del matí perquè pugueu comentar com transcorre la jornada de les Eleccions Municipals en Castalla i de les Eleccions a les Corts Valencianes.El facebook i el twitter del…\nEl col·lectiu del BLOC de Castalla vol manifestar el seu més absolut rebuig i condemna als actes vandàlics perpetrats en el Castell de Castalla en la jornada d’ahir. Confiem que les investigacions acabaran descobrint els culpables i portant-los davant la…\nVota per una Castalla millor\nHui és l’últim dia que et demanem el vot. No és un vot per a nosaltres, no demanem que ens dones res ni que ens dones el poder. Et demanem que votes per una Castalla millor: més democràtica, més transparent,…\nLa diputada de Compromís Mónica Oltra posa en evidència la manipulació del PP a Canal9\nEl programa de govern del BLOC-COMPROMÍS en imatges\nDecebut amb el PSOE? Vota BLOC-COMPROMÍS\nEl dia 22 també es celebren Eleccions a les Corts Valencianes. Sí, les de la papereta de color sépia. Totes les enquestes donen com a guanyador al PP de l’imputat Francisco Camps, i preveuen també una forta davallada del vot…\nLa Junta Electoral protegeix les il·legalitats del PP\nLa Junta Electoral de Zona ha desestimat la denúncia del BLOC-COMPROMÍS contra l’Ajuntament de Castalla i el PP per propaganda encoberta en l’edició especial del Crònica de Castalla. Una publicació que, com tots saben, està pagada per l’Ajuntament i que…\nEl grup “Al Tall” canta pel canvi\nEl grup "Al Tall" canta pel canvi\nNo votes al Bloc!\nEls companys del BLOC a Carcaixent han elaborat un vídeo de campanya a on combinen el bon humor i el debat de fons.\nEl BLOC denunciarà a la Junta Electoral el repartiment de “Crónica de Castalla”\nEl representant de la candidatura BLOC-Compromís per Castalla denunciarà demà davant la Junta Electoral de Zona de Villena el repartiment de “Crónica de Castalla” en plena campanya electoral. Segons la llei electoral, el repartiment de publicacions realitzades amb diners públics…\nEl BLOC denunciarà a la Junta Electoral el repartiment de "Crónica de Castalla"\nPrograma de govern del BLOC-Compromís per Castalla\nCliqueu en este enllaç per llegir el nostre PROGRAMA DE GOVERN\nÚltima hora: dissabte 7 de maig, presentació del BLOC-COMPROMÍS en el Parc Enric Valor\nEste dissabte 7 de maig, a les 20h tindrà lloc l’acte de presentació del BLOC – Compromís per Castalla al Parc Enric Valor. L’acte servirà per presentar públicament la candidatura i el programa electoral, i comptarà amb l’assistència de Mireia…


El Centre d’Interpretació de l’Energia Nuclear, una finestra oberta al món de l’energia | XATIC - CANAL DE COMUNICACIÓ\nEl Centre d’Interpretació de l’Energia Nuclear, una finestra oberta al món de l’energia\nSaps que un quilovat-hora és l’energia equivalent a la que necessites per elevar 100 tones fins a 3,6 metres d’alçada? Què diries que tenen en comú un ordinador i un microones? Saps quanta energia es pot obtenir d’un kilogram d’urani? Aquestes preguntes i moltes més són les que es resolen al Centre d’Informació de l’Associació Nuclear Ascó-Vandellòs II (ANAV), una finestra oberta al món de l’energia.\nAquest Centre, ubicat a la Central Nuclear d’Ascó, està concebut amb el doble objectiu d’apropar la població a un major coneixement sobre l’energia nuclear i, alhora, de completar l’oferta d’atractius turístics de la comarca de la Ribera d’Ebre.\nEl Centre d’Informació és un museu interactiu, un espai lúdic i didàctic on apropar-te o aprofundir en el coneixement de les ones electromagnètiques i les radiacions ionitzants, descobrir perquè tenim aparells que funcionen sense fils i què són els rajos X.\nAquest espai està pensat per fer de la ciència i la tecnologia quelcom proper i quotidià per a tothom. Les visites al centre es programen de manera concertada, de dilluns a divendres, i excepcionalment alguns dissabtes. L’any 2019 va atendre a més de 2.000 persones i aquest any espera atendre a moltes més.\nSi sou un grup amb ganes d’aprendre sobre aquest món, concerteu visita i veniu a descobrir aquest espai!


Simposi Internacional sobre Teatre Català Contemporani - Resultados de la búsqueda - Traces : base de datos de lengua y literatura catalanas\nPágina principal > Resultados de la búsqueda: Simposi Internacional sobre Teatre Català Contemporani\nTraces : base de datos de lengua y literatura catalanas Encontrados 35 registros 11 - 20 ir al registro: La búsqueda tardó 0.01 segundos.\nEstrategias desde las singularidades: 'Cabaret Diabólico' de Beth Escudé y 'Suite' de Carles Batlle / Matamala Elorz, Roberto ; Simposi Internacional sobre Teatre Català Contemporani (1r : 2005 : Barcelona)\nComentari dels tipus d'enunciació dramàtica que apareixen a les obres citades de Carles Batlle i Beth Escudé.\nI Simposi Internacional sobre Teatre Català Contemporani. De la transició a l'actualitat, Barcelona : Institut del Teatre, 2005 (p. 521-532)\nIguana Teatre, vint anys de trajectòria constant / Perelló Felani, Francesc ; Simposi Internacional sobre Teatre Català Contemporani (1r : 2005 : Barcelona)\nEstudi sobre la companyia Iguana Teatre des dels seus orígens, el 1985, fins al 2005. Es repassen tots els muntatges de la companyia, les diferents etapes de la seva trajectòria, els festivals i els llocs on va actuar, i el seu equip humà, entre altres coses.\nI Simposi Internacional sobre Teatre Català Contemporani. De la transició a l'actualitat, Barcelona : Institut del Teatre, 2005 (p. 473-494)\nDramatúrgies no textuals en el panorama teatral de les Illes Balears : Poètiques de la imatge i el cos a les creacions de Res de Res, Au Ments i Companyia Mariantònia Oliver / Fons Sastre, Martín Bienvenido ; Simposi Internacional sobre Teatre Català Contemporani (1r : 2005 : Barcelona)\nSobre les companyies Res de Res, Au Ments i Companyia Mariantònia Oliver: el mètode de treball, l'estil, les obres que han representat, els membres de la companyia, etc. També es traça un breu panorama de la dramatúrgia no textual a les Illes Balears, especialment durant els anys vuitanta i noranta.\nI Simposi Internacional sobre Teatre Català Contemporani. De la transició a l'actualitat, Barcelona : Institut del Teatre, 2005 (p. 449-472)\nLa fira de teatre al carrer de Tàrrega: festa i indústria en el teatre català dels vuitanta / Ciurans, Enric ; Simposi Internacional sobre Teatre Català Contemporani (1r : 2005 : Barcelona)\nSobre la creació i el desenvolupament de la Fira de teatre al carrer de Tàrrega des dels seus inicis l'any 1981 fins al 1996. Es comenten sobretot els canvis d'enfocament en l'organització de la Fira durant aquest període, en tres etapes: del 1981 al 1984, amb els orígens de la fira i el paper que hi jugà la companyia Els Comediants; del 1985 al 1990, amb el seu creixement; i del 1991 al 1996, quan la Fira es converteix en un "mercat de les arts escèniques".\nI Simposi Internacional sobre Teatre Català Contemporani. De la transició a l'actualitat, Barcelona : Institut del Teatre, 2005 (p. 403-418)\nProducció teatral privada i models de creació actuals al País Valencià / Rosselló, Ramon X. ; Simposi Internacional sobre Teatre Català Contemporani (1r : 2005 : Barcelona)\nRepàs de les companyies teatrals del País Valencià: els seus membres, les obres i els autors que han dut a escena, etc $g El període estudiat abraça aproximadament del 1970 al 2005. Es comenten els diferents models de creació de cada companyia: teatre infantil, de titelles, de carrer, o teatre de text per als adults. [...]\nI Simposi Internacional sobre Teatre Català Contemporani. De la transició a l'actualitat, Barcelona : Institut del Teatre, 2005 (p. 379-402)\nEl mim a Catalunya: una escola pròpia? : Barcelona, 1960-1985 / Saumell, Mercè ; Simposi Internacional sobre Teatre Català Contemporani (1r : 2005 : Barcelona)\nMercè Saumell fa un resum de la història del mim a Catalunya entre el 1960 i el 1985. Citem tan sols uns quants noms de la llista d'actors i actrius, festivals, professors i professores, companyies i escoles de mim que apareixen esmentats a l'article.\nI Simposi Internacional sobre Teatre Català Contemporani. De la transició a l'actualitat, Barcelona : Institut del Teatre, 2005 (p. 357-366)\nTraces : base de datos de lengua y literatura catalanas : Encontrados 35 registros 11 - 20 ir al registro:\nSimposi Internacional sobre Teatre Català Contemporani en Amazon\nSimposi Internacional sobre Teatre Català Contemporani en Google Books\nSimposi Internacional sobre Teatre Català Contemporani en Google Scholar\nSimposi Internacional sobre Teatre Català Contemporani en Google Web Simposi Internacional sobre Teatre Català Contemporani en INSPIRE\nSimposi Internacional sobre Teatre Català Contemporani en NEBIS\nSimposi Internacional sobre Teatre Català Contemporani en Scirus


Rubi: "Ens passen coses curioses, fa temps que és divertit venir a veure l’Espanyol"\nEl tècnic reconeix que encara no coneix l'abast de la lesió de David López\nCornellà de LlobregatEl triomf contra el Valladolid serveix per donar més tranquil·litat a l'Espanyol d'un Rubi que ha celebrat el fet que l'afició blanc-i-blava hagi gaudit a l'estadi, on amb el 3-1 s'ha vist una onada a la grada. "És el somni de tot entrenador, que l'afició tingui una festa a l'estadi. Crec que estem fent una temporada a l'estadi de nota força alta. Ho està valorant. Ara ens toca passar a l'altra part, ser bo en els resultats fora de l'estadi. Tant de bo tinguem més partits així", ha exposat el tècnic maresmenc, que s'ha mostrat "molt satisfet" del partit contra el Valladolid. "Si avui no hem disfrutat, ja no sé què hem de fer. No és fàcil dominar del 0 al 90, però l'aficionat s'ho ha passat bé i el cos tècnic està content", ha apuntat.\nEl preparador maresmenc ha negat que estigués tranquil tot i el 3-1. "Em feia por que els jugadors es relaxessin. Espero poder veure més partits com aquest", ha comentat, sobre el tram final. Rubi ha destacat que hi ha hagut dos punts d'inflexió: l'errada de Darder al minut 2 davant Masip i el penal fallat per Guardiola. "Tots dos equips n'hem tingut. Al final, la qualitat que tenim a la porteria ens ha ajudat moltíssim". L'aturada, efectivament, ha ajudat el seu equip a afrontar la segona part amb optimisme: "Últimament ens estan passant coses curioses i de molta emoció, des de Vila-real, el dia del Rayo, avui això… Fa temps que és divertit venir a veure l'Espanyol. Últimament ens està sortint cara. Val la pena patir si acabem guanyant".\nRubi ha reivindicat un cop més la bona dinàmica d'aquest 2019. "Ja portem cinc partits sense perdre, però ara venen Athletic i Sevilla i cal ser prudents", ha avisat. El tècnic ha lamentat les grogues que han vist Darder i Borja Iglesias, i que els impediran jugar a San Mamés la setmana vinent. "Tard o d'hora havia de passar. Trastoca, són jugadors que més o menys són titulars, però no em preocupa perquè els que surtin ho faran bé".\nL'entrenador de l'Espanyol s'ha desfet en elogis a Wu Lei: "Va molt bé als espais, és una ploma, no l'identifiques, a vegades el tens per dins, per fora, no el localitzen bé. A nivell tècnic és més que bo, ràpid, vertical, no perd pilotes fàcils. Un bon jugador. De moment està complint les expectatives, intentarem que no afluixi", ha apuntat. Sobre la lesió de David López no ha sabut donar gaire detalls: "Està fent proves a l'hospital. No volem ser pessimistes, però podria tenir alguna cosa al genoll". El seu company a l'eix central, Hermoso, ha marcat un gol i haurà de liderar la defensa si el santcugatenc pateix una lesió greu. Rubi també n'ha parlat: "El Mario és un jugador d'una dimensió estratosfèrica. L'únic que ha de tenir és ser més regular. Si ho aconsegueix, és un jugador brutal. El veig capacitat per adaptar-se amb qualsevol".\nRCD Espanyol rubi Joan Francesc Ferrer 'Rubi' Primera Lliga Santander Espanyol


Els veïns de la Part Alta, en peu de guerra contra Farts de Soroll\nAl fons de la imatge, el membre de Farts de Soroll, i davant, un veí de la Part Alta i membre d'una congregació, discutint.\nEl president de l’entitat veïnal, Manel Rovira, demana «un barri viu i dinàmic, en el qual es pugui gaudir de les tradicions»\nActualitzada 15/03/2017 a les 11:27\nLa polèmica està servida. L’Associació de Veïns de la Part Alta s’aixeca en peu de guerra contra l’Ajuntament de Tarragona i contra la plataforma Farts de Soroll. «Volem un barri dinàmic i viu i no silenciat, en el qual es pugui gaudir de la cultura que ens identifica. Volem que les bandes de timbals de Setmana Santa assagin a la Part Alta, com sempre s’ha fet, i volem que les colles castelleres no rebin més queixes per sorolls». Així de contundent es mostrava ahir, el president de l’Associació de Veïns de la Part Alta, Manel Rovira, durant la seva compareixença amb restauradors i veïns del barri, representants d’entitats castelleres i congregacions de la Setmana Santa de Tarragona. «Després dels últims esdeveniments, em veig obligat a explicar l’opinió dels veïns», deia Rovira.\nEl president va reivindicar que les bandes de timbals han de tornar a assajar al barri i no als afores, tal com obliga, des de fa unes setmanes, l’Ajuntament. «Es tracta de quatre o cinc dissabtes al mes durant dues hores. Voleu dir que n’hi ha per tant?», preguntava Rovira, qui va afegir que «tampoc és normal que, durant la processó de Divendres Sant, els timbalers hagin de deixar de tocar a l’entrada del Portal de Sant Antoni». Per la seva banda, el vicepresident de l’Agrupació d’Associacions de la Setmana Santa de Tarragona, Josep Ramon Tules, va assegurar que «qui digui que és suficient assajar amb quatre timbals, és perquè desconeix la tradició».\nRovira també va oposar-se a les queixes que reben les colles castelleres amb seu a la Part Alta. «És normal que surtin fora dels locals a descansar i que celebrin els èxits, sempre respectant als veïns, està clar». El president també va fer referència a la principal preocupació de la plataforma Farts de Soroll: les festes majors. «Santa Tecla dura set dies i no es pot permetre que l’Ajuntament elimini actes festius. És normal que aquells dies hi hagi soroll, són les festes de la ciutat i la gent està al carrer», assegura Rovira. Finalment, el president va lamentar que, «després de les pressions rebudes, l’Ajuntament decidís reubicar la Fira Aquelarre al Camp de Mart. Els paradistes ja han dit que no tornaran», va dir.\nSegons l’Associació de Veïns, la Part Alta té problemes més importants que no pas el soroll durant les festes de la ciutat, com per exemple la inseguretat i els robatoris ocorreguts aquest mes, la regulació de la circulació o el tràfic de drogues. «Aquests són problemes reals que s’han de tractar i no els sorolls en dies puntuals», assegura Rovira, qui va afegir que «no podem deixar perdre activitats tradicionals de la Part Alta. Els veïns ens han demanat que defensem el barri. Som l’enveja dels tarragonins i no podem deixar que tot el que hem aconseguit, s’ensorri».\nEl president responsabilitza de les últimes decisions, com per exemple els nous horaris festius o les restriccions de les bandes de timbals, a l’Ajuntament de Tarragona. Alguns veïns i restauradors presents en la roda de premsa van assegurar que «si l’Ajuntament hagués fet complir la normativa des d’un principi, ara no hi hauria ni Farts de Soroll ni restriccions d’aquests tipus».\nPerò la sorpresa encara havia d’arribar. Quan semblava que la reunió acabava, Andreu Ximenis, membre de la plataforma de Farts de Soroll, es va aixecar i va dir: «Esteu dient coses falses». Ximenis va assegurar que Santa Tecla dura deu dies i no set, que hi ha 93 pisos turístics a la Part Alta i 127 bars. «No hem demanat que es prohibeixi res, només demanem que baixi el soroll», va dir Ximenis. La guerra només ha fet que començar.


Macron és investit president de França amb la mirada fixada en le\nMacron és investit president de França amb la mirada fixada en les legislatives\nNoticies » Política 07 de maig, 2022\nEl Palau de l'Elisi ha acollit aquest dissabte la cerimònia d'investidura del president de la república francesa i copríncep d'Andorra, Emmanuel Macron. En el discurs de l'inici del seu segon mandat ha promès una França "més independent" i "un planeta més habitable". Entre els 500 convidats es trobaven el cap de Govern i la síndica general, que diumenge també assistiran a l’acte del Dia de la Victòria, en commemoració del 77è aniversari de la finalització de la Segona Guerra Mundial.\nEl segon mandat d'Emmanuel Macron al capdavant de la presidència de la república francesa començarà oficialment la setmana vinent. Tot i això, aquest dissabte al matí ha estat investit al Palau de l'Elisi, a París. Durant cinc anys més presidirà l'estat veí del nord i continuarà sent un dels caps d'Estat del Principat.\nEl president del Consell Constitucional gal ha estat l'encarregat de proclamar els resultats de les eleccions del mes passat. En el seu discurs, Macron ha promès una França "més independent" i "un planeta més habitable".\nEn la cerimònia hi han estat convidades unes 500 persones, entre les quals també es trobaven el cap de Govern, Xavier Espot, i la síndica general, Roser Suñé.\nFrança ja fixa la mirada en les eleccions legislatives del juny, on Macron es jugarà la majoria parlamentària. Concorrerà als comicis amb una aliança de partits amb l'esperança de fer front a la coalició històrica de l'esquerra i a la ultradreta liderada per Marine le Pen.


Estàs pensant en organitzar una escapada rural? Besalú pot ser la opció que busques. Aquesta zona es troba envoltada per dos rius, el riu Fluvià i el riu Capellades, i compta amb una gran arquitectura romànica que es considera Bé d’Interès Cultural Nacional. Si, a més, t’agrada gaudir de la riquesa natural i de fer activitats a l’aire lliure, com excursions o rutes, aquest és el teu destí.\nAquí et deixem els apartaments, hotels rurals i cases rurals que pots trobar en aquesta zona. En trobaràs allotjaments en localitzacions diferents, com a prop d’un riu o al centre urbà, i amb característiques específiques, com tindre una piscina o ser perfecta per anar amb nens.


L'entrada al jardí botànic de Lleida serà gratuïta per sumar-se un any més a aquesta iniciativa internacional\nper Marta Romera 13/05/2021 19:20h\nL'Arborètum-Jardí Botànic de Lleida Dr. Pius Font i Quer celebrarà diumenge vinent, dia 16 de maig, una jornada de portes obertes per commemorar el Dia Internacional dels Museus. L'Arborètum, instal·lació que forma part del Parc Científic i Tecnològic Agroalimentari de Lleida, participa en aquesta iniciativa des de 2014, però per la singularitat del jardí botànic no organitza la Nit dels Museus i adapta horaris i activitats a aquest esdeveniment.\nD'aquesta manera, el museu verd de Lleida obrirà diumenge amb entrada gratuïta de 10 a 13 h i de 16 a 20 h. El Dia Internacional dels Museus se celebra enguany el dimarts dia 18 i el Consell Internacional dels Museus (ICOM), promotor de la iniciativa, ha escollit el lema 'El futur dels museus: recuperar i reimaginar'. Dissabte dia 15, però, ja hi haurà diversos equipaments de Lleida que organitzen activitats per la ja tradicional Nit dels Museus.\nL'Arborètum participa des de 2014 al Dia Internacional dels Museus | LleidaDiari.cat\nConscienciar sobre el fet que els museus són un important mitjà per a l'intercanvi cultural\nL'objectiu de la jornada és conscienciar sobre el fet que els museus són un important mitjà per a l'intercanvi cultural, l'enriquiment de les cultures, així com per al desenvolupament de la comprensió mútua, de la col·laboració i de la pau entre els pobles.\nL'Arborètum-Jardí Botànic de Lleida és un espai únic de gairebé 7 hectàrees on es pot trobar una completa col·lecció de plantes vives d'aquest planeta. Actualment, hi ha més de mig miler d'espècies d'arbres i arbusts, ordenats segons el bioma de la Terra on viuen. L'Arborètum de Lleida porta el nom de l'il·lustre científic lleidatà, el Dr. Pius Font i Quer (1888- 1964) en reconeixement a la seva important tasca investigadora i, sobretot, divulgativa al servei de la botànica.


Biblioteca Municipal - La Bisbal d'Empordà - Dossier de premsa - Localitzen 281 plantes de marihuana en uns camps de blat de moro i un hort\nLocalitzen 281 plantes de marihuana en uns camps de blat de moro i un hort\nEls Mossos d'Esquadra localitzen els cultius en tan sols dos dies a la Bisbal d'Empordà i a Fontanilles\nEls Mossos d'Esquadra han localitzat un total de 281 plantes de marihuana al Baix Empordà en només dos dies. El primer cas va ser el 6 de setembre, quan els agents van tenir coneixement d'una plantació a l'interior d'uns camps de blat de moro a Fontanilles. Un cop allà, els agents van localitzar en tres camps adjacents un total de 249 plantes en estat de màxima floració i amb una altura de més de 2,5 metres. Es va procedir a la seva recol·lecció i destrucció. La investigació continua oberta per aconseguir localitzar-ne el propietari. L'endemà mateix, el 7 de setembre, la policia va descobrir un total de 32 plantes en un hort d'un habitatge de la Bisbal d'Empordà. Amb la col·laboració de la P...\nDisponible en linia [225 KB/x-pdf]


La Fundació ONCA presenta una nova iniciativa audiovisual protagonitzada per la JONCA i joves ballarins – FÒRUM.ad\nEl projecte Jonca en Dansa. Foto: FUndació ONCA\nLa Fundació ONCA continua amb la campanya L’ONCA AMB TU, on cada dia es comparteixen, a través de les xarxes, accions artístiques i didàctiques protagonitzades per artistes vinculats a l’entitat.\nLa nova proposta que presenta la Fundació ONCA és crear un projecte audiovisual que, sota el nom de JONCA EN DANSA, estarà protagonitzat per músics de la JONCA i joves ballarins del país. Serà un treball que es compartirà a les xarxes, i que vol afegir-se a la campanya, #JoSumoPerAndorra.\nNotícia Anterior: Curiositats de les clavellines d’aire (tillandsies)\nSegüent Notícia: Es reprenen les obres del nou CAP de la Seu d’Urgell