Inici > detall del relat: L'IRREDENTISTA\nSem a la tardor de l’any 1943. Acaba de néixer una criatura de sexe masculí amb dos mesos de prematuritat. Sembla que tingui els peus més grossos que el cap. Ja té un germà gran i és molt probable que s’esperava una nina(؞). Aquesta esperança, del tot lícita, no donà i mai no donarà lloc a cap manifestació de decepció o de recansa. És malgrat tot prou segur que influí sobre la manera de comportar-se amb ell, lo que determinà una construcció mental molt peculiar i original.\nDesprés d’uns quants dies d’incertesa el nou nat va finalement acampar i va començar amb tot impunitat d’alterar fortament la tranquil.litat dels seus Pares. Li van dir Pep i més tard la seva mare va afegir xu, lo que feia Pep Xu que no era cap referència al Imperi del Mig que encara no era de moda, sinó una paraulota afectuosa en francès.\nI és veritat que era molt bufó, però cepat i mascle a l’encop amb una dolçor i una gràcia que feia fondre el cor de les dones amigues i de la família.\n(؞) dialectal per nena\nPle de vida mamava amb golosia els mugrons de la seva mare sota la mirada entendrida del seu germà gran. Quan se miren les escasses fotos que queden, hom veu un nin(؞) somrient, galtes rodones, pel ros, sacsejant les barrerres del seu llitet, provant d’aixecar-se sobre les seves dues cametes musculoses. En una altra seu asserenat sobre una flassada, enmig d’un prat, esclafint de riure. Més grandet s’està dret a la vora del camí, amb la gorra, les calces curtes i els esclops, amb un lleuger somriure confiat i húmil, junt amb al seu germà gran que sembla vigilar-lo amb cura i orgull.\nA hores d’ara té el record d’un temps càlid, lluminós ; amb el company germà arrenquen els pètals de marguerides, per ells són macarrons i el centre groc el rovell de l’ou ; les herbes onejen per damunt del llur cap.\nAra l’àvia i la mare els fan entrar rabent a dintre. La vaca del masover ha trencat les barreres i s’ha escapat, reguitnant pel jardí ; la vaca que potser ….. és un bou mascle…….\nS’estan als afores d’una grossa ciutat del centre-est de França. L’avi matern que és un home prou potent, ha llogat el pavelló de guarda a l’entrada del parc d’una grossa propietat burguesa construida, com moltes altres, al segle precedent, a la falda de les serres que envolten la vila, a l’abric de les pestilències.\n(؞) dialectal per nen\nI això per abrigar la petita família que acaba de formar la seva filla única i estimada, i el seu marit, fill del sud del país. Ambdós tenen un encís boig ; ella encantadora, fascinadora amb els seus ulls de brasa i el seu posat elegant i refinat i ell amb el seu cos d’atleta un pel aprimat per les privacions, amb l’aire decidit i protector (encara té els seus cabells). És probable que el pare haguès privilegiat una unió més prestigiosa amb un hereu de l’establishment local sense per cert que fos una unió de conveniència.\nPerò els dos fadrins, que s’havien trobat als bancs de l’universat, eren tan enamorats que el més tossut dels pares no haguès pogut oposar-s’hi. La felicitat de la seva filla passava davant de tot. Havia sigut un casament d’amor i l’origen allunyat dels enamorats era perfecte pel renovellament del patrimoni genètic i la seva bona barreja.\nLa ciutat s’està al confluent de dos rius que desde temps immemorials han fet comunicar el sud i el nord del continent europeu. Un indret estratègic i doncs de moment molt perillós.\nEn efecte si probem d’allunyar-nós un estona de la casa del guarda on s’ha fet un niuet de pau i mirem a l’entorn descobrim un món totalment diferent.\nCirculació escassa de vehicles i vianants pels carrers bruts i envellits. Els edificis publics són protegits per sacs de sorra i soldats armats, que no semblen d’opereta.\nEls ordres espeteguen dins una llengua forastera, rugosa, autoritària poc agradable a sentir i molt poc entenible per la majoria de la gent. Controls d’identitat incessants a les carreteres i a les estacions. La gent sembla resignada, capficada dins la manera més adient de satisfer a les necessitats més bàsiques de la vida. Amb tiquets donats al comptagotes pels ajuntaments, fan cues interminables per comprar salsífics negres o altres col-i-naps. Si tenes mainatges petits o pares malalts te donen tiquets especials per comprar sucre, llet o carn i és per això que el Pepxú té les galtes ben botades.\nEl diner escasseja i s’ha creat tota una economia paral.lela d’estraperlo ; és sovint una economia de troc ; pel menjar, per exemple, una gallina per una bombolla ; pel servei a la persona una dotzena d’ous per te fer escatzar els cabells o bé si frequentes les cases de barrets, un kilo de patates per un massatge i si afegeixes una trena de cebes tendres, tenes el « happy ending »…..Els més traçuts s’espavilen, els altres sobreviuen. El moral de la població no és pas al seu optímum.\nVal a dir per això que els esdeveniments ocorreguts dos anys abans, van ser terribles. Un terratrèmol per aquest país tan ufanós i superba. Un país superpotent donant-se com a model, dirigint i explotant bona part del món amb uns quants altres i a més reconegut i envejat per ser la flor i nata de « l’intel.ligèntsia » mondial.\nI vet aquí que és la guerra. És envait i ocupat pel seu veí. Les seves invencibles forces armades aviat submergides són aixafades al cap de pocs mesos d’una resistència, sovint heroica.\nNo és la primera vegada que aquest país ha estat conquerit. De sempre hi ha hagut conquesta, ocupació, intent d’assimilació o pitjor d’eliminació ; ha sigut fins ara la principal finalitat política dels grups humans una mica organitzats. Més de mil anys endarrera havien tingut les invasions dels Gots i altres Francs, que al final van ser assimilats.\nPerò, per ara tornen ser ocupats i ja en via d’assimilació, ja que a les escoles primàries (al més arreconat dels pobles), els mestres tenen d’ensenyar els rudiments de la llengua dels vencedors. Les forces vives del país són pregades d’orientar-se cap als objectius ordenats, que ho vulguin o no.\nDe fet, la pregària és una obligació ja que la llei és la llei de la guerra, és a dir cap llei sinó la del més fort malgrat que s’hagi posat una semblança d’institucions polítiques locals. Si no estas d’accord has de callar o acceptar de ser eliminat, fins i tot fisicament.\nL’eliminació dels que no entraven dins el quadre definit pel vencedor va arribar a un nivell record com s’ha sabut més tard. L’única manera de deseixir-s’en era de fugir, lo que l’immensa majoria no va fer o inutilment, els primers dies, acollant el seu caball al carro carregat del més preciós de casa i llançant-se sobre les carreteres.\nQuan hi repensa anys més tard el Pep se diu que va tenir molta sort de sortir sà i estalvi d’aquest bulliment salvatge de l’història, un bulliment que va escaldar tants inocents. Per sort els seus genitors feien part dels models reconeguts com dignes de viure i van protegir els seus fills el millor que van poder com a bons pares que eren.\nAl moment de la desfeta del 1940, el Pare era mobilitzat, esperant l’assalt enemic darrera linyes de fortificacions considerades com inconqueribles ; però aqueixos malparits van passar pels costats, agafant-los pel revés.\nNo va pas ser fet presoner de guerra com molts altres que es van quedar anys afora, fent de franc la feina civil dels soldats enemics guerrejant arreu del món. No va tampoc fer el servei de treball obligatori que donava l’obligació als joves d’anar a treballar al paÍs dels conqueridors, ja que era casat i emmainadat. Raó entre altres perqué el Pep va poguer existir.\nEl pare té la seva llicència de dret i guanya migradament le seva vida dins una oficina notarial. No és indiferent a la tempesta que sacseja el seu món, però és responsable d’una petita família i té de protegir-la, a tot moment, de perills omnipresents i sorneguers.\nDe les seves opinions polítiques no s’en sabrà res. La guerra continua i no se sap qui guanyarà, imposant els seus possibles « diktats ». El recel i la malfiança cobreixen el país de neules malsanes. Val millor ser discret, hasta un amic de tota la vida se pot tornar dubtós.\nTanmateix, per uns quants, els invasors tenen costats simpàtics ; són ordenats, nets i sobretots oposats a l’ideologia del moment que més els espanta és a dir el comunisme i el seu intent de conquerir el món. Això fa molts conqueridors potencials, i la gent pot llestar, mentalment, aquest que li sembla menys desfavorable. Les familles són dividides.\nEn Pepxú ha fet més tard recerques d’etnologia a prop dels supervivents dins la seva família. Aquesta s’ha reunit el 15 d’Agost 1944 per l’aniversari de les dues sogres dels seus pares que se diuen Maria. S’escau el dia del desembarcament dels aliats al sud del país. Les dicussions arriben a un màxim d’intensitat sonora i passional.\nCadun diu la seva, ningú no està d’accord. Uns quants s’alegren com, entre altres, un Oncle que ha vingut del sud i que més tard serà fet presoner pels conqueridors i malauradament perdrà la vida dins un camp de concentració.\nPeró el fet més sorprenent, és que la majoria dels assistents consideren l’esdeveniment com a negatiu, complicant els problemes, en lloc de ser considerat com l’inici d’una solució positiva i esperançadora. El mateix va passar al moment de l’alliberament del quaranta quatre, lo que és paradoxal quan se miren les imatges d’alegria ben comprensibles que se poden veure als llibres d’história.\nPart de la gent vivia amb el temor de passar d’una dictatura a una altre o de ser eliminat arbitrariament per un veí gelós, ja que la llei de la guerra va perdurar encara molt de temps…\nMalgrat tot la vida continua, cadascú esperant una clariana dins aquest cel de plom, probant de donar-se bona consciència.\nL’avi matern del Pep té una fàbrica d’estufes, fruita d’una vida de dura feina. Seixanta anys abans, havia nascut pobre d’una jove bugadera filla de generacions de llauradors del Berry al centre de França i que havia vingut a la ciutat gran a buscar fortuna. L’havia donat a dida al Vivarès, en terres occitanes, els primers anys de la seva existència. Tenia l’esperit viu i va fer estudis brillants fins a integrar una escola d’enginyer de molta anomenada, l’Escola Central, amb l’ajuda de les beques que va saber merèixer. Era fet per comanar i va acabar sent l’amo d’una grossa fàbrica que se cuidava d’escalfar el seus conciutadans…..\nI doncs, tornem al gra, per no tancar la seua fàbrica d’estufes i aturar els seus obrers, ha de fabricar cuines de campanya per l’infanteria dels invasors. Molts altres però van tenir de fabricar coses més guerreres, ningú no els hi hauria de retreure.\nNingú no sap quant de temps aquesta situació pot durar. És possible fins i tot que esdevingui la norma. La pau és signada, el poder ha cambiat de mans i un nou món s’està organitzant probant d’esborrar el d’abans.\nA poc a poc, al cap d’unes quantes generacions, la gent se va assimilant al seu enemic hereditari. És així.\nPerò aquesta vegada això no passarà. A principi de l’any 1943, la set de conquesta de l’invasor ha sigut malmesa. Tot un exèrcit ha tingut de capitular al front de l’est, a la vora del riu Volga. Per ell les coses no pararan d’empitjorar fins a una desfeta total uns quants anys més tard. Els seus partidaris deixaran d’enganxar banderetes sobre el mapa del món, marcant l’inexorable progressió de les conquestes. La seva ideologia racista, bestial i mortífera s’ha revelat a poc a poc.\nMolts països acceptaran de sacrificar bona part del seu jovent per destruir el monstre i particularment un país molt potent de l’altre costat de l’atlàntic.\nEl seny i les ganes de viure i prosperar agafen de nou els manaments, sense l’assegurança, però, que les lliçons d’aquesta mala passada siguin profitoses.\nPel Pepxú que no s’ha envisat de rés, al caliu de l’afecció de l’àvia materna i de la seva mare, comença el període més llarg de la seva vida : la seva infantesa.\nUna infantesa que durerà una quinzena d’anys, que semblaran un segle, dins una família unida i protectora. El Pepxú és fort i sanitós amb un tarranà optimista i voluntari però potser massa introvertit i amb una gran timidesa.\nAvís de prova.[Ofensiu]\nunicorn_blanc_del_bosc | 16-10-2020 | Valoració: 9


25 anys de rock a Escalarre | Enderrock.cat\n25 anys de rock a Escalarre\nEl Doctor Music festival va ser el primer macrofestival de tres dies celebrat a l'Estat\nDoctor Music Festival 1996-1997-1998\nJoaquim Vilarnau | 12/07/2021 a les 08:00h\nEl pla de santa Maria, a Escalarre, en ple Doctor Music Festival | Xavier Mercadé\nAvui fa 25 anys van tenir lloc els primers concerts del Doctor Music Festival. Conegut com ‘el festival de la vaca’, l’esdeveniment va reunir a Escalarre, al Pallars Sobirà, en un dels focus musicals més atractius del planeta, una sèrie de grups de fama internacional. El festival es va perllongar durant tres dies, fins al 14 de juliol i, en aquella primera edició, va viure les actuacions d’artistes de renom mundial: David Bowie, Iggy Pop, Lou Reed, Patty Smith, Blur, Sepultura, Suede, Bad Religion, Blur…També hi van ser, entre d’altres, Ja t’Ho Diré, Umpah-Pah i Komado Moriles.\nNeo Sala, director del festival i de l’empresa promotora, explica que el Doctor Music es va inspirar en festivals internacionals als quals ell havia assistit abans del primer Doctor Music Festival: “El 1994 vaig decidir anar tot sol a Woodstock, Roskilde i Glastonbury. I, més tard, al festival Lowlands a Holanda ja ens hi vam desplaçar amb tot l’equip. Vam agafar un dels cervells del festival que feia la producció i el vam tenir durant tres mesos d’assessor a Escalarre. No hi havia cap experiència. Les dutxes d’aigua calenta van venir d’Holanda, aquí només hi havia vàters químics, i encara”, explicava en una entrevista a Enderrock 281.\nNeo Sala Foto: Xavier Mercadé\nL’indret escollit tenia un alt valor sentimental per a Sala, que recorda que des d’un primer moment va vincular la voluntat de creació d’un gran festival amb el Pallars. “Volia muntar un festival, perquè veia que a fora es feien i aquí no hi havia res. Recordava el Pla de Santa Maria a Escalarre i el vaig anar a veure. Era un lloc de putíssima mare. Ho vam analitzar a Doctor Music, i d’entrada ho vam descartar perquè era massa lluny. Vam buscar un lloc similar prop de Barcelona però no en vam trobar. Tot estava edificat o no era pla. I vam tornar a la casella de sortida”.\nEl Doctor Music Festival es va celebrar tres anys a Catalunya, va tenir una edició a Astúries l’any 2000 i una miniedició a Barcelona anomenada Doctor Music Day el 2003. El 2019 va voler tornar a Escalarre, però el festival finalment no va poder celebrar-se.\n11:30 'Adéu, Paf' de Falsterbo, cançó per cançó\n10:00 Lil Russia: «La música és un procés vital; he superat la inseguretat de la por de cantar»\n5 Great Canyon: «Fa 5 anys vam fer el pas sense més pretensió que fer les coses amb molt d'afecte»\n6 Els 'rookies' musicals de l'escena catalana\n8 Lil Russia: «La música és un procés vital; he superat la inseguretat de la por de cantar»


Yeray S. Iborra, Autor a Catalunya Plural - Pàgina 2 de 7\nL’inquilí del pis recuperat de la licitació de la Generalitat: “Infrahabitatge? Aquí es pot viure tranquil·lament”\n04/07/2018 - Yeray S. Iborra\nEn Nazario, que fa una setmana que s'ha instal·lat definitivament amb la seva mare al seu nou pis, desmenteix la tesi de la Generalitat: casa seva no és infrahabitatge. Així ho creu també Aturem la Subhasta, que afirma que hi hauria altres pisos com el d'en Nazario entre els que l'executiu català començarà a licitar aquest dimecres.\nConcentració contra la licitació de pisos de la Generalitat: “Sigui on sigui, pararem la subhasta”\n02/07/2018 - Yeray S. Iborra\nLa plataforma Aturem la Subhasta anuncia mobilitzacions els propers 4 i 5 de juliol -dies en què la Generalitat farà la subhasta de 46 immobles- pendent encara d'on es realitzaran les licitacions. Les entitats socials asseguren que l'executiu autonòmic ha canviat el lloc de subhasta per evitar la pressió veïnal.\n22/06/2018 - Yeray S. Iborra\nLa UPEC porta el futur del treball a debat: recuperar el control o sumir-se en la precarietat\nLa Universitat Progressista d'Estiu de Catalunya centra les seves sessions en la feina, o el que és el mateix, els drets socials, el gènere, les migracions, la joventut i la democràcia. Les xerrades tindran lloc el proper 4, 5 i 6 de juliol a la seu de la UGT a Barcelona.


Lluís Valentí productor. director del festival de cinema de girona. - Diari de Girona\nLluís Valentí productor. director del festival de cinema de girona.\nlaura fanals girona 28.07.2008 | 02:00\nEl director del Festival de Cinema de Girona, Lluís Valentí. diari de girona\nVacances? Què són vacances? Per al productor i director cinematogràfic Lluís Valentí, les vacances no són quelcom aïllat sinó que van "incorporades" a la seva feina, ja que en els seus viatges sempre procura combinar l'oci amb la seva professió. "No puc anar a una ciutat només per fer turisme", confessa.\nTreball i vacances, per a Lluís Valentí, van estrictament relacionats, ja que el productor cinematogràfic no concep un viatge sense cap objectiu al darrere. "Jo no vaig a una ciutat només per mirar-la", explica. "Sempre que vaig a un lloc és perquè hi tinc un congrés, he de lligar un contracte, fer una pel·lícula...", afegeix.\nDe fet, els festivals solen ser una bona ocasió per barrejar la feina amb l'oci, ja que "si t'hi estàs uns quants dies potser et passes dues o tres hores treballant, però després també visites la ciutat, veus bones pel·lícules, vas a gales i surts a sopar". "Això també són una mica de vacances", conclou. A més, també hi ha una altra possibilitat: "Si m'interessa molt una ciutat i vull visitar-la, em busco alguna feina per poder-hi anar, encara que només sigui una entrevista amb un actor o trobar una localització", indica.\nDe fet, Valentí considera que les vacances "són per als obrers, per als que tenen un horari fix". La seva feina, en canvi, és molt més variable, i li impedeix tenir el que es considerarien unes vacances "estàndard". A l'estiu ha de treballar perquè, per exemple, hi ha més hores de sol, que van bé per als rodatges. A més, també s'ha de preparar el Festival de Cinema de Girona, que se celebra a la tardor. "Però igualment estar estirat a la platja m'avorriria molt, és més divertit treballar", considera.\nÒbviament, quan era un infant les seves vacances eren molt diferents. "Eren molt maques perquè podíem jugar i anar a la platja amb els pares, tot i que tampoc hi anàvem molt sovint", explica. En aquestes escapades va aprendre a nedar i a pescar, "ja que llavors ens podíem menjar el peix que pescàvem", recorda. I tampoc li calia anar gaire lluny per poder refrescar-se: "Podíem anar a banyar-nos a l'Onyar cada dia", cosa que ara seria pràctiament impensable. Amb els seus amics construïen barques, "i anàvem a la resclosa de Riudellots a banyar-nos". De fet, tant era el lloc on anessin, ja que Valentí recorda que ell i els seus amics podien "jugar ja fos en un prat o en una platja, tot ens anava bé".


Bimbo ven el pa de motlle Panrico al fabricant de galetes Cuétara\nLa catalana Adam Foods arriba a un acord amb Bimbo, que està en plena fusió amb Panrico, per comprar-li part del negoci de pa envasat a Espanya i Portugal\n2 min. L'Hospitalet de Llobregat 25/04/2016 14:49\n651x366 Bimbo ven el pa de motllo Panrico al fabricant de galetes Cuétara / CRISTINA CALDERER Bimbo ven el pa de motllo Panrico al fabricant de galetes Cuétara / CRISTINA CALDERER\nBimbo ja ha trobat un comprador per desprendre's del negoci de pa de motlle de Panrico, l'empresa amb la qual està en ple procés de fusió des de l'any passat. El grup català Adam Foods, fabricant de les galetes Cuétara o el paté La Piara, és qui comprarà part dels actius de l'antiga Panrico, que inclouen les marques de pa de motlle i les plantes de producció de Portugal i les Canàries.\nLes autoritats de la Competència van autoritzar la integració de Bimbo i Panrico a l'octubre amb la condició que Bimbo es vengués part del negoci de pa de motlle de la companyia que absorbia per evitar una situació d'excés de pes en aquest segment del mercat.\nEl festeig de Bimbo i Panrico ha durat 20 anys\nAdam Foods és una de les dues empreses nascudes de l'escissió de Nutrexpa. La companyia, de capital familiar català, ha acordat quedar-se els productes de pa i els derivats de Panrico a Espanya, Portugal i Andorra, i també adquirirà les patents per produir i les llicències de comercialització d'aquest fabricant a Itàlia, Alemanya i França. Les empreses no han fet públic l'import de la venda.\nCompetència encara ha de donar llum verda definitiva a aquesta operació, que s'ha fet pública coincidint amb la presència de totes aquestes empreses a Alimentaria.\nFinalment, Bimbo ha informat que comprarà el 100% de les accions de Panrico per vendre tot seguit a Adam Foods la part del negoci del pa d'estil anglès de Panrico i les seves marques.\nL'operació també està pendent de la sentència que ha de dictar properament el Tribunal Suprem sobre la impugnació de l'ERO de Panrico a Espanya fa dos anys.\nBimbo pagarà 190 milions per quedar-se Panrico


francesc francisco-busquets 26.09.2020 | 00:12\nTros de quòniam! Diari de Girona\nDoncs bé, com Pedro Sánchez i tantes i tants altres, jo també penso que a Torra se'l jutja no perquè exercís la llibertat d'expressió, que és un dret que avui a Catalunya pot exercir tothom que vulgui sense que cap servei d'ordre públic ni cap jutge li digui res. No, al senyor Quim Torra se'l jutja per col·locar una pancarta partidista, no a casa seva, com tanta gent fa, sinó per fer-ho a l'edifici públic per antonomàsia de tots els catalans, al Palau de la Generalitat. Un edifici del qual, i gràcies a la mateixa llei que vulnera, ell només n'és un resident legítim però temporal. En paraules de Xavier Vidal-Folch: «No se'l jutja per ser titular de la presidència de la Generalitat sinó per –presumptament– delinquir en el seu exercici», i això és molt diferent del que tant Torra com l'independentisme en general ens volen fer creure.


Mar de P4: 2014\nPublicat per Blocs - Ceip Escola del Mar a 21:50 Cap comentari:\nLA BICICLETA I ALTRES VEHICLES\nAl mes d'octubre vam treballar el tema de la bicicleta i altres vehicles. Vam aprendre moltes coses i per finalitzar vam construir unes quantes senyals de trànsit per crear un gran circuit. Aquí teniu una petita mostra de la nostra habilitat d'anar en patinet respectant totes les normes!!!\nPublicat per Blocs - Ceip Escola del Mar a 13:51 Cap comentari:\nPublicat per Blocs - Ceip Escola del Mar a 15:49 Cap comentari:\nCONTE: EL CARGOL I L'HERBETA DE PONIOL"\nEl cargol i l'herba de poniol from Elodie G.\nEl dijous passat per la tarda, els nens i nenes de P4 vàrem fer una representació del conte “El cargol i l’herba de poniol”. Cada grup ho va fer a la seva classe. Ens vam maquillar del personatge escollit i ens ho vàrem passar d’allò més bé!\nFORMES AMB ESCURADENTS.\nEls elefants i les Girafes hem intentat fer formes geomètriques,escriure lletres i altres composicions amb escuradents de colors. Ens ha agradat molt!!\nPublicat per Blocs - Ceip Escola del Mar a 12:35 Cap comentari:\nQuè treballem a P4 - Curs 2014-15\nQuè Treballem a P-4 2014-15 by marblocs\nPublicat per Blocs - Ceip Escola del Mar a 16:22 Cap comentari:\nPublicat per Blocs - Ceip Escola del Mar a 12:50 Cap comentari:\nContinuem amb Jackson Pollock\nCom diu la cançó en Jackson Pollock: gotejava, esquitxava i feia camins de regalims!!!Nosaltres, com Pollocks petits, hem fet el mateix de diferents maneres. Us agrada?\nPublicat per Blocs - Ceip Escola del Mar a 13:29 Cap comentari:\nDijous passat vam anar a Can Jalpí i ens ho vam passar molt bé!\nJackson Pollock era un gran pintor. Es va inspirar en l'art dels indis "navajos" que pintaven sobre sorra. Nosaltres també hem utilitzat aquesta tècnica i mireu quins quadres!!\nHem representat el conte que hem estat treballant: "Per què els animals tenen cua?" Mireu quines cues més "xules" portem!!!\nPublicat per Blocs - Ceip Escola del Mar a 13:14 Cap comentari:\nEls conills i els ànecs hem buscat pel pati de les arcades coses amb forma de rodona, triangle i quadrat. Mireu quantes hem trobat!!!\nPublicat per Blocs - Ceip Escola del Mar a 14:47 Cap comentari:\nEl dia de Sant Jordi vàrem fer la tradicional fira d'intercanvi de llibres.\nPublicat per Blocs - Ceip Escola del Mar a 14:29 Cap comentari:\nAquest matí hem fet la mona de Pasqua. I per la tarda... ens l'hem menjada!!!\nHem fet moltes activitats durant aquests dies per treballar els ànecs com... observar un aneguet a la classe i un ou d'ànega, fer un niu, volar com els ànecs, covar,... Ha estat un projecte molt divertit i hem après molt!!!\nPublicat per Blocs - Ceip Escola del Mar a 13:17 Cap comentari:\nFem de conills\nDins del projecte dels conills hem vist i hem fet moltes coses: com salten els conills, com veuen, com s'amaguen... També hem fet un tast del menjar dels conills i hem comprovat que hi ha coses que mengen com nosaltres i altres que no i ens ha vingut a visitar el "Lucas" el conill de la Marina L. Ens ho hem passat molt bé!!\nPublicat per Blocs - Ceip Escola del Mar a 13:11 Cap comentari:\nAquí us presentem unes quantes fotos de la sortida a la granja. Va ser un dia inoblidable per a tots!!!\nPer motius tècnics no havíem pogut encara mostrar-vos les fotos de Carnaval. Però ara sí. Aquí les tenim!!\nEns hem disfressat tots junts, hem seguit les consignes del Rei Carnestoltes i també hem anat a menjar l'entrepà de truita al Parc Picasso!\nPublicat per Blocs - Ceip Escola del Mar a 8:41 Cap comentari:\nHem experimentat amb la llum i el color.\nPublicat per Blocs - Ceip Escola del Mar a 13:47 Cap comentari:\nDurant uns dies els ànecs i els conills hem estat jugant amb les ombres. Amb el cos i amb objectes ens ho hem passat d'allò més bé tot descobrint com es fan les ombres amb el Sol i amb la llum!\nAquests dies que ha plogut i ha bufat el vent, hem sortit a descobrir d'on venia el vent.\nPintem colors de l'hivern\nHem parlat de l'hivern, hem vist imatges, hem sentit música i hem pintat amb colors de l'hivern.\nHem fet una lluna de paper de...\nQuè es pot fer amb quatre "xurros" de plastilina? Doncs un quadrat!!\nPublicat per Blocs - Ceip Escola del Mar a 13:23 Cap comentari:\nEls Reis Mags de l'escola ens van portar moltes joguines!!!\nPublicat per Blocs - Ceip Escola del Mar a 13:16 Cap comentari:


Drake Casino: una bonificació de benvinguda de 6,000 dòlars.\nObtingueu un bonificador de benvinguda gratuït $ 6,000 gratis!\n60 girs gratis - No es requereix cap dipòsit\nUna bonificació% 300 $ 2,000 addicional amb el vostre primer dipòsit\nObteniu els girs gratuïts de 60 (No cal cap dipòsit) i una bonificació del 300% fins a 2,000 $ amb el primer dipòsit.\nJocs desenvolupats per BetSoft, Saucify Arrows Edge a DrakeCasino.eu. Juga a jocs de casino al teu PC, Smartphone o tauleta.\nEls nous jugadors són aptes per rebre una bonificació de 60 girs gratuïts un cop registrat (no es requereix cap dipòsit) i un avantatge insuperable de 300% fins a 2,000 dòlars en el seu primer dipòsit.\nTambé hi ha disponibles dos bons més tant en segon com en tercer dipòsit al casino Drake.\n60 girs gratis - No es requereix cap dipòsit (Nous clients)\nUn 300% de bonificació fins 2,000 $ addicionals amb el vostre primer dipòsit (nous clients)\nCasino en directe - Juga contra autèntics crupiers al casino Drake\nPopularitat: Aquesta promoció ha estat reclamada per 169 visitants aquest mes\nProgramari: BetSoft, Saucify Arrows Edge\nDrake Casino | Bonificacions i promocions\nFins a $ 6,000 Bonificació de benvinguda\nObteniu una bonificació de benvinguda $ 6,000 gratis en el primer tres dipòsits at Drake Casino.\n300% de bonificació fins $ 2,000 en el primer dipòsit.\n300% de bonificació fins $ 2,000 en el segon dipòsit.\n300% de bonificació fins $ 2,000 en el tercer dipòsit.\nBonificacions setmanals a Drake Casino\nVoltes gratuïtes dilluns: Diposite $ 50 el dilluns per rebre 100 girs gratuïts - Codi de cupó: "MON50"\n75% Recarrega Bonus el dimarts - Codi de cupó: "WIN75"\n50% Recarrega Bonus el dijous - Codi de cupó: "NOW50"\n100% Recarrega la bonificació el dissabte - Codi de cupó: "NOW100"\nPromocions a Facebook i Twitter\nT'agrada els girs gratuïts i els bonificats en efectiu? Crea un compte ara, "M'agrada" Drake Casino a Facebook o a "Segueix" Drake Casino a Twitter.\nCom a nou jugador registrat a DrakeCasino.eu pots començar amb XINUMX Spin lliure (No es necessita dipòsit).\nEls jugadors que vulguin una millor oportunitat de guanyar poden utilitzar aquest codi de promoció per obtenir els girs 60 valorada a prop de $ 100 amb un guany màxim de $ 160!\nMòbil i tauleta optimitzada\nReprodueix els jocs des de la teva PC, Mac, Tablet o Mòbil. Disponible a Android, iOS, Windows i més.\nOpcions bancàries múltiples\nMètodes bancaris a Drake Casino: Targetes de crèdit, Visa, MasterCard, Bitcoins, Direct Cash, QuickCash, Skrill (Moneybookers), Neteller i targetes de regal prepagadas.\n* Els bons no estan disponibles per als jugadors que resideixen als països següents: Índia, Israel, Líban, Romania, Polònia i Rússia.\nBonificació de benvinguda al casino Drake\nDrake Casino - Preguntes més freqüents (FAQ)\nSí, els jugadors nous que es registren a Drake Casino poden rebre una bonificació de 60 girs gratuïts en registrar-se. * S’apliquen algunes restriccions i les bonificacions gratuïtes només estan disponibles en alguns països. Pots trobar més informació a drakecasino.eu\nQuin tipus de bonificacions podria rebre en ingressar per primera vegada a Drake Casino?\nDrake Casino t’ofereix 300% de bonificació fins a 2,000 dòlars addicionals amb el primer dipòsit\nOn puc llegir una ressenya d'experts sobre Drake Casino?\nPodeu trobar una revisió d'experts sobre Drake Casino al següent enllaç: Revisió del Casino de Drake, amb una avaluació detallada de bonificacions, llicències, programari, proveïdors de jocs i altres detalls importants.\nDrake Casino ha estat classificat amb 3/5 estrelles en la ressenya esmentada\nDrake Casino no accepta el registre de jugadors des de les ubicacions següents: Antigua i Barbuda, Canadà, Xina, Districte de Columbia (EUA), França, Hongria, Israel, Kentucky (EUA), Líbia, Louisiana (EUA), Maryland (EUA), Missouri (EUA), Myanmar, Aruba, Bonaire, Curaçao , Saint Martin, Nova Jersey (EUA), Nigèria, Corea del Nord, Pakistan, Oregon (EUA), Sierra Leone, Somàlia, Sudan, Síria, Països Baixos, Washington (EUA)\nSí, hi ha jocs de casino en directe disponibles a Drake Casino.\nDrake Casino revisió de Casino Bonus Center\nDrake Casino el vam revisar per primera vegada el 2013. Aquesta revisió es va actualitzar fa 5 mesos, el 02 de desembre de 2020.\nDivulgació dels anunciants: Aquesta revisió de Drake Casino és una funció promocional: aquesta revisió no la proporciona un consumidor independent.\nDrake Casino ofereix una àmplia selecció de jocs de casino en línia desenvolupats per BetSoft, Saucify Arrows Edge. No es necessita una descàrrega per jugar al Drake Casino. Els usuaris també poden reproduir en els seus telèfons mòbils i tauletes\nActualment, el nostre equip està verificant els aspectes més importants a considerar per jugar amb diners reals al Drake Casino, com ara pagaments, assistència, programari acreditat, fiabilitat, qualitat dels jocs i estàndards regulatoris. Encara estem treballant per certificar aquest casino en línia però sembla que Drake Casino compleix les pràctiques estàndard de la indústria.\nExcel·lent bonificació de benvinguda fins a 2,000 dòlars al primer dipòsit. Més possibilitats de guanyar al casino Drake!\nEls jugadors del casino cerquen una gran experiència en casinos en línia, per això Drake Casino ofereix BetSoft Jocs de casino.\nBetSoft els jocs són reconeguts a tota la indústria pels seus fabulosos gràfics 3D, àudio cinematogràfic i joc intuïtiu.\nCGI de qualitat de Hollywood, una veritable animació cinematogràfica 3D i un equip d'elements creatius únics per produir resultats, els jugadors poden apreciar. La seva àmplia biblioteca de jocs que inclou més 120 d'avantguarda "Slots3", 3D Les experiències de tragamonedas i els jocs de taula de casino són un dels pilars de l'oferta de Drake.\nTant si es tracta dels gràfics 3D i el joc cinemàtic d'avantguarda, una gran alineació de jocs de casino clàssics o la millor selecció de jocs per a mòbils en qualsevol lloc, Drake Casino Teniu molts jocs únics per gaudir.\nContacta amb Drake Casino\nSi teniu alguna pregunta o dubte, l'equip d'assistència al client està preparat per ajudar-vos.\nLive Help (Visita el casino de Drake per xatejar)\nNúmero de telèfon dels EUA: 1-800-613-8090\nNúmero de telèfon internacional: +599 (9) 733-1206\nDrake Casino no accepta registres de jugadors des de les ubicacions següents:\nAntigua i Barbuda, Canadà, Xina, Districte de Columbia (EUA), França, Hongria, Israel, Kentucky (EUA), Líbia, Louisiana (EUA), Maryland (EUA), Missouri (EUA), Myanmar, Aruba, Bonaire, Curaçao , Saint Martin, Nova Jersey (EUA), Nigèria, Corea del Nord, Pakistan, Oregon (EUA), Sierra Leone, Somàlia, Sudan, Síria, Països Baixos, Washington (EUA)\nRevisió de Drake Casino\nDrake Casino analitzat per Casino Bonus Center


CARTA DE COMPROMÍS | Les planes\n5. Oferir i impulsar mecanismes efectius de participació de les famílies en el govern del centre a través dels òrgans col·legiats.\n6. Afavorir les tasques i les funcions de l’associació de pares i mares d’alumnes, (i) fomentar la participació de les famílies en aquesta associació.\n7. Informar la família i l’alumne o alumna dels criteris que s’aplicaran per avaluar el rendiment acadèmic, fer-ne una valoració objectiva i, si escau, explicar a la família els resultats de les avaluacions.\nInformar dels resultats globals del centre a la representació de les famílies al Consell Escolar de Centre.\n10. Mantenir comunicació regular amb la família amb una reunió a principi de curs, tres informes trimestrals i entrevistes personals amb la família per informar-la de l’evolució acadèmica i personal de l’alumne o l’alumna.\n11. Comunicar a la família les inassistències no justificades de l’alumne o alumna al centre, i qualsevol altra circumstància que sigui rellevant per al seu desenvolupament acadèmic i personal.\n12. Atendre en un termini raonable (d’una a tres setmanes) com a màxim les peticions d’entrevista o de comunicació que formuli la família.\n13. Revisar conjuntament amb la família el compliment d’aquests compromisos i, si escau, el contingut, quan l’alumne faci 1r i 4t de primària.\n3. Interessar-se per les activitats de l’associació de pares i mares del centre.\n4. Col·laborar pel bon funcionament del centre.\n7. Ajudar el nostre fill o filla a organitzar el temps d’estudi a casa i a preparar el material per a l’activitat escolar.\n8. Adreçar-se directament al centre per contrastar les discrepàncies, coincidències o suggeriments en relació amb l’aplicació del projecte educatiu en la formació del fill o filla.\n9. Facilitar al centre les informacions del fill o filla que siguin rellevants per al procés d’aprenentatge.\n10. Atendre en un termini raonable (d’una a tres setmanes) les peticions d’entrevista o de comunicació que formuli el centre.\n13. Revisar conjuntament amb el centre educatiu el compliment dels compromisos de la carta i, si escau, el contingut, quan l’alumne faci 1r i 4t de primària.\nDocument consensuat i aprovat en Consell Escolar amb data 7 de juny de 2011.\nI perquè així consti signem aquesta carta de compromís educatiu.


L'1 i 2 d'octubre acollirem la FIREPEMU - Teatre Auditori Llinars del Vallès\nInici > Notícies > L'1 i 2 d'octubre acollirem la FIREPEMU\nL'1 i 2 d'octubre acollirem la FIREPEMU\nLa FIREPEMU (Fira de Recursos Pedagògics Musicals) és una plataforma que fomenta la recerca i la difusió en l’àmbit de l’ensenyament, amb l’objectiu d’actualitzar i millorar les condicions de l’educació a través de la música. Un espai de formació i d’intercanvi d’idees, coneixement i eines...\nDues dies, el primer per professional i el segon per a famílies\nLa FIREPEMU (Fira de Recursos Pedagògics Musicals) és una plataforma que fomenta la recerca i la difusió en l’àmbit de l’ensenyament, amb l’objectiu d’actualitzar i millorar les condicions de l’educació a través de la música. Un espai de formació i d’intercanvi d’idees, coneixement i eines pedagògiques. Un entorn on professionals, empreses i institucions presenten els seus projectes i donen a conèixer els seus recursos. El marc idoni per a la reflexió al voltant de la música com a eina educativa i de la seva implicació en la nostra realitat social i cultural.\nEls objectius de la Fira de recursos Pedagògics Musicals són:\nPromoure la innovació en la didàctica de la música. Actualitzar i millorar la qualitat de l’educació a través de la musia. Difondre nous coneixements, recursos i materials pedagògics musicals. Fomentar la reflexió i el debat al voltant de l’ensenyament a través de la música. Abordar la música des d’una perspectiva interdisciplinar. Promoure la convivència i l’intercanvi d’experiències.\nLa fira s’estructura en dos espais diferenciats però complementaris:\nFIREPEMU PRO s’adreça a mestres, professors d’educació infantil, primària i secundària, empreses i institucions de l’àmbit musical, musicoterapeutes, educadors socials, així com tots aquells professionals i estudiants interessats en les propietats educatives de la música.\nFIREPEMU FAMILY s’adreça a famílies i professionals per tal que petits i grans gaudeixin i coneixin de primera mà les eines, els materials i els recursos presentats a la fira. Un espai pensat per a estimular i potenciar la curiositat, la sensibilitat i la creativitat dels infants a través de la música i d’altres disciplines artístiques, tot passant una estona agradable i aprenent a comunicar-se amb llenguatges que van més enllà de les paraules.\nESPAI EXPOSITIU organitzem una mostra professional on els formadors, empreses i institucions musicals convidades exposen els seus projectes, eines i materials, tots a l’abast dels assistents.\nArxivat a: Espectacle


En temps de crisi, protegim el consumidor\t| Planas & Planas – Advocats\nEn temps de crisi, protegim el consumidor\n16 setembre 2010 por Elisabet Planas\nCom a creador de producció i, per tant, de riquesa i llocs de treball, el consum en el moment difícil que travessa la nostra economia és un factor a tenir molt en compte, que cal potenciar per reactivar-la (l’economia). Això és clar. Tanmateix, augmentar (o mantenir) el consum també fa necessari que alhora s’hagi de “mimar” el consumidor, protegir-lo per què quan consumeixi ho faci sentint-se segur. I aquesta seguretat l’animarà a seguir consumint; és un peix que es mossega la cua. Doncs bé, en aquest marc es troba la conscient aprovació del Codi de Consum de Catalunya, que la setmana passada apuntàvem com una de les novetats legislatives d’aquest estiu.\nFins la seva entrada en vigor, el passat 23 d’agost, el que regulava el nostre consum era una disbauxa de lleis que només generaven inseguretat (jurídica), que és el que s’ha d’evitar a tota costa. El codi, però, no s’ha limitat a ser una mera recopilació ordenada del contingut de les disposicions existents, sinó que aquestes s’han reformat i adaptat a les exigències de la realitat social, del consum actual, que ja ha estat regulat a nivell europeu. Europa també mana i ens exigeix adaptar les nostres lleis i la de tots els Estats membres a través de Directives. Ara és doncs el moment.\nEncaminat en la direcció de preservar l’equilibri entre el consumidor i els empresaris, estableix que els telèfons d’atenció al consumidor de les empreses hauran de ser gratuïts (ja era hora!) per a qualsevol incidència que afecti al funcionament normal de la relació de consum.\nEn relació al consum fora d’establiments comercials (comerç electrònic, per exemple) també hi ha novetats interessants, sobretot relatives a la informació al consumidor. En el cas de les màquines automàtiques (amb les que segur que molts de nosaltres ens hem barallat en més d’una ocasió), per exemple, s’introdueix que hauran d’informar de les instruccions per obtenir el bé o servei, indicacions relatives al preu, les modalitats de pagament admeses i la identificació de l’explotador. Però encara va més enllà i fa responsable del que pugui generar l’incompliment d’aquestes obligacions al titular de l’establiment on es troba la màquina.\nTambé es tracta la figura de l’intermediari, a qui se li imposa l’obligació d’informar sobre l’àmbit de la seva intervenció i el preu per aquest servei; també s’amplien les infraccions relatives a obligacions a assumir pels empresaris amb relació a pràctiques i clàusules abusives.\nAmb tot, el Codi satisfà les últimes demandes dels consumidors amb les principals novetats que hem apuntat, tot dotant també de seguretat un camp en el qual la massiva regulació feia difícil la tasca per la qual neix aquesta branca del Dret: la protecció a la part dèbil de la relació de consum, el consumidor.


Inici > Què fem > Acceleració i Innovació > Fires i Congressos > BioSpain > Biospain Sevilla 2018\nBiospain s’ha convertit en un dels esdeveniments més importants de biotecnologia d’Europa amb base fixe en un país i un dels més grans del món, tant pel nombre de reunions one-to-one com per la quantitat de companyies que hi participen. El 34% dels delegats que hi assisteixen venen de fora d'Espanya.\nL’última edició el 2016 va aplegar 800 empreses, 1.800 delegats de 29 països i 233 expositors. S’hi van realitzar +3.000 reunions de partnering que van generar 720 ofertes tecnològiques.\nLa delegació catalana va comptar amb 103 empreses i institucions i d’aquestes 5 (Iproteos, Mind the Byte, Ability Pharma, Enantia i Specipig) van tenir presència amb un estand dins del pavelló de la BioRegió de Catalunya coordinat per Biocat.\nEnguany, del 25 al 27 de setembre 2018, arriba la novena edició, que s’organitza per primera vegada a Sevilla i com en anteriors edicions inclourà en un pavelló la fira comercial, les cabines de partnering i les sales de conferències. Cal destacar que, per a desplaçar-se a la zona de partnering els delegats hauran de travessar la zona expositiva; el que garanteix l’alta visibilitat dels expositors.\nL'esdeveniment està organitzat per ASEBIO i coorganitzat per la Junta de Andalucía. La BioRegió de Catalunya tindrà el seu pavelló just al centre de l’espai firal.\nDins el programa de conferències hi participaran les següents empreses catalanes:\n11:00hs Startup presentations - Ability Pharmaceuticals\n15:00hs Success stories in the Spanish biotech industry - Ysios Capital (Paula Olazabal, Portfolio Director)\nSTATdx ( Rafael Bru, Director of Instrumentation & Co-founder)\n16:20hs Startup Presentations - Iproteos\n17:00hs Startup Presentations - Molomics\nEmpreses i Entitats presents a l'estand de la BioRegió de Catalunya 2018\nEl pavelló de la BioRegió estarà configurat per estands propis individuals de 6 empreses i Biocat. A més a més, hi haurà una zona compartida per a reunions on s’inclouran els logos de 8 empreses que no han reservat un estand propi però que volen guanyar visibilitat a la fira tenint presència a l'estand de la BioRegió.\nModalitat 1: Estand propi per empresa dins el pavelló:\nModalitat 2: visibilitat a la zona compartida del pavelló:\nLa resta d'empreses i entitats catalanes que participaran per compte propi a Biospain 2018:\nAmb estand: Asphalion, Draconis Pharma, Genesis Biomed, Gesfilter, Innoqua, Infrastructure for OMICS Technologies (IOT), Kymos Pharma Services, Lead Molecular Design, Neumo, Terrmo Fisher Scientific i Tecnoproducts.\nAbac Capital – Adan Medical Innovation – Aelix Therapeutics – AIA – Alira Health – Almirall – Alta Life Sciences – Anapharm – Anaconda Biomed – Antares Consulting – Aromics – ASCIL Biopharm – Asabys Partners – Asimetra\nFerrer - Foro Capital Pymes\nIDIBELL - ICO – IDP Discovery Pharma – Institut Germans Trias i Pujol – Intelectium Ventures – Institut Josep Carreras – IISPV – Innoqua Toxicology Consultants – Innovamed – Inveready – Iproteos – IRB Barcelona\nConsulta aquí el llistat de totes les empreses participants a Biospain 2018.\nRegistra't a BioSpain 2018\nLes persones interessades en assistir a BioSpain 2018 poden comprar la seva entrada a la pàgina web d'ASEBIO:\nEls membres de la BioRegió que vulguin participar poden gaudir d’un 10% de descompte sobre la tarifa vigent de Biospain de registre de partnering (només aplicable a la tarifa no soci d'ASEBIO) indicant a la secció de comentaris “Biocat member”.\nPer a qualsevol dubte o informació addicional, podeu contactar amb Anna Rovira, Biocat (arovira@biocat.cat, 93 310 33 69).\n100 empreses catalanes participen a Biospain (27.09.18)\nData: 25-27 de setembre de 2018\nOrganitza: ASEBIO, Junta de Andalucía\nLloc: Fibes Palacio de Congresos y Exposiciones · Sevilla · Espanya


El Santa Coloma s'imposa al Barça i es proclama campió de la Copa Catalunya (4-3)\nEl Santa Coloma s’imposa al Barça i es proclama campió de la Copa Catalunya (4-3)\nEls de Xavier Passarrius trenquen la bona ratxa blaugrana en el torneig de set trofeus consecutius\nEls jugadors de l'Industrias Santa Coloma celebren un dels gols contra el Barça | Industrias Santa Coloma\nEuropa Press Setembre 12, 2019 8:34 am\nL’Industrias Santa Coloma s’ha adjudicat aquest dimecres la Copa Catalunya de futbol sala en imposar-se al Barça a la final (4-3) i trencar la bona dinàmica culer, que havia conquerit de forma consecutiva les darreres set edicions del torneig.\nL’equip dirigit per Xavier Passarrius ha sorprès els d’Andreu Plaza en un partit intens en què les intervencions de Miquel Feixas i un minut d’efectivitat màxim del Santa Coloma ha decantat la balança cap al costat menys favorit.\nDyego ha avançat el Barça, però Petry i Verdejo han capgirat el marcador abans del descans. A la represa, les parades de Feixas i dos gols ràpids dels de Passarrius (de Cardona i Well) després de l’empat d’Aicardo han estat decisius, encara que Rivillos hagi retallat distàncies amb el 4-3 final.\nEl capità del Girona felicita la Diada amb un dard als que no respecten Catalunya\nEl Barça s’exhibeix contra la Juventus i comença la Champions amb bon peu (0-2)


Connexions [ From Tarragona ]: GRAN ECICLOPÈDIA REGIONAL?\nBy TR ua a 13:39\nBé, té un error històric força important. "Països Catalans" és una denominació (crec que la primera vegada que se'n té constància és al País Valencià) de mitjans del segle XIX (cap allà la dècada dels seixanta).\nMés enllà d'això, entenc que si canvia la direcció també canvia la línia ideològica i/o editorial (que sempre tenen a veure).\nI pel que fa a les edicions de paper... pateixen el mateix dolor que els diaris: és més senzill mirar-ho per internet. Fins i tot, si has de fer "copiar+enganxar" la versió telemàtica és infinitament preferible. Ara bé, jo, com tu, no me'n penso desprendre. Qui sap quan l'internet peti. Qui sap quan ho faran de pagament. Aquestes coses mai se saben.\nNo anem a deixar que l'esquartegen mai més. Ja hha patit prou.\nLes tesis del López Tena fan camí, mentre li riem les gràcies.


El 83% de les cases rurals de l'estat espanyol no estan adaptades per a persones amb discapacitat i mobilitat reduïda - Notícies sobre accessibilitat\nEl 83% de les cases rurals de l'estat espanyol no estan adaptades per a persones amb discapacitat i mobilitat reduïda\nNomés el 17% de les cases rurals espanyoles estan adaptades per a les persones amb mobilitat reduïda i discapacitat, segons Tuscasasrurales.com.\nLes comunitats amb més allotjaments rurals accessibles són Galícia i País Basc, que compten amb més d'un 35% de cases adaptades. Els segueixen Andalusia i Extremadura.\nEls viatgers amb discapacitat o poca mobilitat que vulguin allotjar-se en allotjaments rurals adaptats ho tindran difícil a Canàries (només un 6,25% de cases rurals adaptades), La Rioja (un 8,06%), Astúries (10,55%) o Navarra (11%).\nSi tenim en compte que a Espanya hi ha un total de 2,5 milions de persones registrades amb un grau de discapacitat superior al 33% (és a dir, un 5,51% sobre el total de la població espanyola), val la pena tenir en compte a aquest nombrós públic i considerar-ho com un potencial nínxol de mercat.\nAdaptar els nostres hotels, restaurants i allotjaments per poder proporcionar una oferta turística per tots pot ser clau per diferenciar el nostre negoci de la competència.\nCom podem adaptar la nostra casa rural?\nActualment existeix un ampli ventall de solucions tècniques per garantir l'accessibilitat en tots els punts de la casa.\nÉs important començar pels accessos, tant a la casa rural com a les habitacions. Les cadires salvaescales, plataformes pujaescales o elevadors verticals poden adaptar-se a pràcticament qualsevol espai encara que es tracti d'una arquitectura complicada. A més, moltes d'aquestes solucions no requereixen obres o només una mínima intervenció, i són molt ràpides d'instal·lar.\nUna vegada arribem a les habitacions o sales, un dels principals problemes amb què es troben les persones amb discapacitat o poca mobilitat és el bany. Solen ser espais molt petits, amb obstacles i una distribució dels sanitaris complicada, que dificulten la mobilitat en cadira de rodes. En aquest cas, s'haurà d'avaluar cadascun d'aquests elements i analitzar quin tipus de solucions garanteix la màxima accessibilitat i seguretat per a persones majors o amb mobilitat reduïda. A més, accedir a la dutxa pot solucionar-se substituint la banyera per un plat de dutxa arran de terra, a nivell 0, actualment gaudeixen d'una gran varietat d'acabats perquè ens quedi bonic i funcional.\nCadires salvaescaleras, elevadors, ascensors, fins i tot muntacàrregues i muntaplats… Si teniu dubtes o necessiteu assessorament sobre accessibilitat i adaptacions, Válida sin barreras us ofereix assessorament personalitzat gratuït, via telefònica, virtual o presencial. Contacti'ns al Telèfon gratuït d'Atenció al Client: 900 414 000


Els esportistes andorrans d'snowboard entrenaran amb la selecció francesa fins el 2018\nEls esportistes Lluís Marín i Maeva Estévez junt amb la directora de comunicació de MoraBanc, Mireia Mestre i el director tècnic de la FAE, Carles Visa\nS. F: / ANA\nActualitzada 20/07/2016 a les 19:31\nLluís Martín i Maeva Estévez prepararan fins el 2018 els campionats europeus i la possibilitat de participar a la Copa del Món d’Snowboard amb la selecció francesa. Així ho ha explicat avui la Federació Andorrana d’Esquí, de la mà de MoraBanc, el principal patrocinador de l'equip d'snowboard,, en la presentació de les novetats per a la temporada vinent.\nSegons el director tècnic de la Federació andorrana d’esquí, Carles Visa, el conveni signat amb la federació francesa permetrà consolidar la col·laboració que beneficia tant al “costat andorrà com al costat francès”. Visa destaca l’estabilitat que donarà pels esportistes aquest conveni que es planteja d'acord el cicle olímpic.\nLluís Marín, de la seva banda, ha destacat aquesta col·laboració amb l’equip francès perquè “integrat en aquest equip, ens ajuda a tots” recordant que durant temps els exercicis i la preparació dels esportistes andorrans s’havien fet en solitari. Un fet que segons Marín “afecta l’ànim i la manera de treballar”, i de retruc els resultats. El setembre vinent, Marin es desplaçarà amb l’equip gal a Argentina a fer la temporada preparatòria. Pel que fa a Maeva Estévez, que emprendrà tres setmanes d’entrenament amb l’equip francès es planteja com a objectiu participar en les semifinals dels campionats europeus i la participació a la Copa del Món.


el riurau cultural: ACPV-Gata a Alacant\nACPV-Gata a Alacant\nDos autobusos amb gent de Gata i de Benissa van viatjar dissabte passat fins a Alacant per participar en la tradicional manifestació del 25 d'Abril que tots els anys convoca Acció Cultural del País Valencià i que enguany es va celebrar a la capital de l'Alacantí per reivindicar la restitució del senyal de TV3 a les comarques del sud.\nDesprés d'un recorregut pels principals carrers d'Alacant en què van participar més de 20.000 persones la manifestació va acabar davant la plaça de bous, on Joan Miquel Rovira (president del Consell de la Joventut d'Alacant) i Toni Gisbert (coordinador d'ACPV) van llegir el manifest de convocatòria.\nEn acabar la mobilització, 5.000 joves van omplir totalment el recinte on va tenir lloc el concert posterior, amb les actuacions d'Antònia Font, La Troba Kung-Fu, Betagarri, la Gossa Sorda, i Mugroman.\nLa jornada va acabar sense cap incident, en un clima lúdic i amb una participació molt alta, fet que van remarcar tots els diaris de l'endemà.\nPublicat per Casal de Gata d'ACPV el dimarts, d’abril 29, 2008\n30 d’abril de 2008 a les 5:18\nQuè pesaeta està la gent de l'spam... Segur que són les mateixes iaies que es preguntaven si tota la gent de la manifestació havia vingut de Catalunya!!\n5 de maig de 2008 a les 14:48\nProgramació de maig del 2008\nFotos de la inauguració\nEncara queden entrades i tiquets de bus per a Alac...\nVídeo projectat en la inauguració\nACPV-Gata ja té seu\nACPV-Gata inaugura demà la nova seu\nPrimer aniversari del 'riurau cultural'\nHui fa 15 anys!!\nPreus d'autobusos i entrades per al 25 d'abril\nINAUGURACIÓ DEL CASAL\nCafé teatre amb Universal Pantomima


Per Núria Calvó i Frederic Cervelló.\nEl Gat és un personatge crucial (tot i que no conegut) de l’escena underground barcelonina des dels anys 80… i no ha parat mai!\nVa ser fundador i/o ànima de projectes musicals com Error Genético, New Buildings, UMBN, RAEO…, ha tocat durant anys amb la Bel Canto Orquestra de Pascal Comelade i ha militat en les discogràfiques radicalment independents Klamm Records, Dduplicadora o G33G (encara en actiu) junt amb en Guillem Castaño i la Glòria Basté, gràcies als quals vam descobrir tot un univers de músiques “diferents” que ens han emocionat sempre: les de Macromassa, Perucho’s, Comelade, Pierre Bastien, Cabo San Roque i… Gran Teatro Amaro. Hi ha un documental que explica els seus primers 25 anys de trajectòria, Poder mirar als ulls (us recomanem que no us el perdeu).\nTècnic de so impecable, Gat ha treballat per tot el món en concerts, dansa, teatre, circ, programes de televisió i documentals imprescindibles, i és el membre català del grup amb base a Amsterdam GRAN TEATRO AMARO, que ens visiten de nou al Camp de Tarragona – quin luxe! – per actuar aquest dissabte dia 10 de febrer en horari de vermut a les Cerveses Clandestines de Montferri i, al vespre, a Tarragona, en la inauguració de l’Espai Santa Teca, a la seu del Col·legi d’Arquitectes (carrer de Sant Llorenç, 20), acompanyats de bon menjar i bona beguda. Tenim moltes ganes de tornar-los a escoltar en directe! Sense filtres.\nEl Quadrophenia, dels Who. Per regalar-li al meu germà. En aquells temps la censura funcionava “perfectament” i, apart d’eliminar una de les cançons del disc (com van fer amb el Berlin del Lou Reed i tants d’altres), aquell disc contenia un llibret fotogràfic fantàstic, a les pàgines centrals en la foto de l’habitació del “prota”, plena de fotos de noies despullades, els de la censura es van entretenir a llapis, a dibuixar banyadors i tota mena de prendes de roba surrealistes… El segon me’l vaig comprar per mi; The Velvet Underground.\nAl mateix temps que entrava una guitarra espanyola per al meu germà, per a mi van venir uns “bongos”; aquest va ser el meu primer instrument… als pocs mesos el meu germà es va cansar de la guitarra i va caure a les meves mans. És la mateixa que segueixo tocant en peces dels Amaro o amb el Comelade…\nEl primer grup… la Taronjada Reunió Lacustre, l’any 76-77.\nA l’Ateneu Llibertari de Gràcia ens van demanar de preparar un espectacle infantil organitzat pels veïns del barri de Gràcia, gent com Miky Espuma, Jordi Golmayo, Pantoxa, l’Andromeda… el Grog; això era simultani al primer grup de Punk que hi va haver en aquest país: Basura. Jo em vaig enganxar a Basura després de la Taronjada… Vàrem treure un disc, un single per la Belter aquell any 77.\nDesprés de molts problemes, vàrem dissoldre el grup i vàrem muntar la Truita Perfecta, grup acústic pel què van passar moltíssims músics de l’època… i que vàrem dissoldre per electrificar-nos com a Ultratruita el 79-80.\nAl deixar l’Ultratruita, el 82, amb la Jeannette Porter, vàrem muntar els New Buildings i, simultàniament, vaig començar a treballar amb Error Genético, MCW, Umbn Aleatoria, la primera Fura dels Baus… al poc amb el Pascal Comelade, algunes col·laboracions amb el Sisa (la gravació d’un disc) i el Pau Riba (edició de l’Astarot Univers d’Herba, del què vàrem fer alguns bolos por ahi…), amb Espe Folleti a Alma Tadema i, amb la desaparició dels Buildings, amb RAEO, juntament amb Mark Cunningham… també (i seguim) amb el Gran Teatro Amaro.\nAgost del 1977, plaça de la Virreina amb la Taronjada Reunió Lacustre.\nSi no fossis músic, segurament ara estaries treballant/fent de…\nBé, sóc tan músic (o no músic) com tècnic de so (o no tècnic), ofici que compagino amb la música des de fa 36 anys… Però jo sempre dic, quan em pregunten: “jo sóc Mujic” (pagès en rus), que és el que m’agrada i.. si tornes a néixer…\nSi en agrada Gran Teatro Amaro també ens hauria d’agradar…\nDes de la música italiana dels anys 30 i/o la alemanya, com Hans Eisler, Kurt Weil… passant per la música clàssica en general; el Jazz de veritat, Chet Baker, Miles, Charlie Parker, Thelonius Monk… Ah…! Thelonius, Sun Ra…; tota mena de folklore: africà, llatí, europeu… El bon Soul com la bona música disco, de Tamla Motown, molt de contemporània i bastant de rock and roll, de Morrison a la Velvet, Cave i Zappa, i blues; uns quants cantautors: Neil Young i Leonard Cohen, Jackes Brel i la música eslava en general; la Bossa i el Forró i el Tango i la Milonga… la Chanson i la Java… la poesia i la literatura i el bon cine… Si us agraden els Amaro, us agradarà tot això i més…\nUn músic amb qui t’agradaria col·laborar.\nLa vida m’ha portat a col·laborar amb moltíssims músics, de maneres diferents, fent música, com a tècnic de so o produint un disc, o organitzant una gira o uns concerts…\nEm considero un privilegiat per haver conegut i treballat amb tota aquesta gent; molts d’ells han mort i especialment aquests últims anys en estan deixant molts d’ells, dels més propers potser: Joan Saura, Oriol Perucho, Tres...\nDoncs, si he de col·laborar amb algú, benvingut que sigui… però ara només puc expressar el meu reconeixement i l’alegria per haver pogut col·laborar amb tots aquests amics…\nEl millor moment de la teva carrera musical.\nNo hi ha res ni millor ni pitjor; tota situació aporta un granet de creixement i de coneixement. No ho considero una carrera… no hi ha cap meta ni cap fi, enlloc on arribar, doncs no hi ha un moment cumbre, només hi ha un camí.\nEl de músic és un ofici com qualsevol altre: el ferrer, el fuster, el forner… Treballador de la música. Qui vulgui entendre-ho d’una altra manera, segons la meva opinió, no ha entès res de la vida i s’ha quedat en lo superficial, en lo banal… i s’està perdent lo millor…\nL’escena musical dins la qual tots els mitjans s’entesten en incloure al Gran Teatro Amaro.\nJa fa molts anys que, apart d’algun rar mitjà que puntualment fa un petit article sobre naltros, normalment una crítica d’un concert o d’un disc… Els mitjans no es preocupen de qui no estigui dins de la Indústria de l’Espectacle. En els últims 5 anys potser tenim tres petites referències mediàtiques. No encaixem dins el sistema. Doncs el sistema simplement ens ignora. I potser millor, doncs quan llegeixes segons quines coses… fixeu-vos que no usa aquest periodista cap qualificatiu d’aquells tipus «galàctic», «inqualificable», etc., etc., que no diuen ni expliquen res; que en realitat el que amaguen és la incompetència o falta de cultura de qui ho escriu amb l’excusa de que així “resulta més comercial”… : l’etiqueta.\nI d’aquests, el petit extracte que acompanyo a continuació explica bastant bé la realitat del què som. Això va ser escrit per un bon periodista musical després de veure’ns en un concert a Osca, per l’Heraldo de Aragón:\n«[…] Gran Teatro Amaro recorre el temps i la distància amb una música que parteix de l’època d’entreguerres i reprèn la tradició europea que va truncar el nazisme, aquesta afortunada col·lisió dels aires canalles i cabareters procedents de l’evolució de folklores i músiques populars tradicionals amb les avantguardes artístiques i la música clàssica des d’una perspectiva totalment contemporània […] Desplegant un complet arsenal d’instruments: contrabaix, guitarres, banjo, mandolina, llaüt, serra musical, marimba, xilòfon, piano, percussions variades i tot tipus d’objectes… i ni un sol micròfon a l’escenari, ni tan sols per a la veu, tot a pèl i amb un so perfecte, sense que uns instruments tapin els altres… un concert que es desenvolupa en dues parts, dos passis amb una breu pausa, com es feia abans. […] Com un petit cabaret ambulant es presenta la troupe internacional i bohèmia del Gran Teatro Amaro… com un tren exprés transeuropeu, un d’aquests trens d’abans que es desplaçaven lentament per les vies quan els viatges duraven el temps suficient com per gaudir del paisatge, un tren nocturn que passa per molts països buscant els seus racons més ocults i sugerents.»\nPànic mai n’he sentit; no és pànic. Respecte si, sempre; i sempre en tindré… i espero no perdre mai aquesta sensació. Perdre-la significaria que m’apropo a “l’escenari” com un funcionari a la seva finestreta… Abans deixaria de tocar.\nPosar-se davant de la gent sempre és exposar-te, obrir-te, i sempre té alguna cosa de dolorós i de plaent al mateix temps…\nTambé és una gran responsabilitat, especialment si la gent està pagant una entrada per veure’t!! O el context polític i social és el que és!!\nEntenent el sud de Catalunya com el sud dels Països Catalans…, el Pau Miquel, d’Alcoi, sens dubte (Artur Caravan, Víctimas Civiles…).\nL’última vegada que Gran Teatro Amaro va tocar a la demarcació de Tarragona – Terres de l’Ebre.\nA la Santa Teca del 2016, als Jardins de la Casa Canals [Tarragona].\nAutor lanovaescenaPublicat el 7 febrer, 2018 Categories EL QÜESTIONARI\nOne thought on “El Qüestionari: Gat.”\n7 Març, 2018 a les 8:14 pm\ngràcies gat !!\nAnterior Entrada anterior: Melòmans: Berna Rios.\nSegüent Entrada següent: Instagramer de la quinzena: Aitor Estévez


Primera victòria com a visitants\nDiumenge, 5 de juliol de 2020 | 11:43\nUna jugada del partit d'ahir. (Foto: S.D. Portmany).\nEl C.F. Sóller va guanyar ahir el seu primer partit lluny de Can Maiol. Després de quatre derrotes consecutives, i quan sumar punts començava a ser una necessitat urgent, l'equip de la vall va donar un cop damunt la taula i va retornar d'Eivissa amb els tres punts.\nEls sollerics visitaven el Portmany situats en zona de descens. La situació era propícia per convertir el partit en un punt d'inflexió. I així ho aprofitaren els jugadors que realitzaren un partit molt complet i es feren amb els tres punts gràcies al gol que va aconseguir Marc Esteve en el minut 51 de partit.\nLa victòria ha permès que l'equip es col.loqui tretzè en una setmana que afrontarà un altre duel davant un rival que també està a la zona baixa. L'Esporles arribarà diumenge a Can Maiol per mesurar-se amb els sollerics.\nPort de Sóller 0 - Arenal 1\nEl Port de Sóller, per la seva banda, segueix sense poder guanyar a casa. Ahir, l'Arenal es va fer amb els tres punts gràcies al solitari gol que va aconseguir a la primera part. Els sollerics intentaren reaccionar davant un equip que va lluitar per totes les pilotes durant els noranta minuts.\nDesprés d'aquesta derrota, l'equip es situa a la tretzena posició de la taula classificatòria. La propera setmana el Port visitarà el Campanet.


El blog d'Albert Baranguer: qui "ajuda" a Grècia?\nGrècia demana les ajudes de la UE i de l'FMI. Parlem de 45.000 milions d'euros entre Europa i FMI. Recordem que l'estat espanyol va prometre que posaria la quantitat de 3.675 milions d'euros per ajudar l'estat grec a no fer fallida.\nEs veu que, és la part que de rescat que li toca assumir a l'estat. Qui és l'estat? Ah, amics! Lluís XIV deia que l'estat era ell, però m'imagino que vista la situació avui diria que l'estat som tots, i alguns més que d'altres.\nAlgú podria pensar que les economies dels països europeus, en particular la de l'estat espanyol, funcionen a tota màquina i poden, per tant, prestar diners sense titubejar. És curiós. L'estat espanyol va com boig per col·locar el seu deute públic per a poder pagar la despesa pública actual. Despesa pública que no ha parat d'incrementar-se en l'esperança que aquest increment de despesa reactivarà l'economia. L'està reactivant?\nPerquè presta diners l'estat? perquè espera que li sigui retornats amb escreix. Li seran retornats? ves a saber, però aquests diners que presta l'estat, en realitat tampoc no els té. O millor dit, són diners prestats que, a la seva vegada, l'estat tindrà que retornar també amb escreix.\nÉs curiós tot aquest joc de préstecs i de finances internacionals. Tanmateix, i posant els peus a terra, els préstecs es tornen. Si no els tornes, t'embarguen. Et poden deixar sense ni els calçotets. Doncs bé: podrà Grècia tornar els préstecs que té concedits? i més important encara: podrà fer-ho Espanya? Per entendre'ns: ¿quan i quant em tocarà pagar a mi, i a tu, als nostres familiars, amics i veïns? com em tocarà pagar? ¿en què es traduirà el venciment de la lletra que en el nostre nom, però sense que ningú ens expliqués la lletra grossa ni, encara menys, la petita d'aquests negocis que ha fet l'estat? A què estan jugant aquests psicòpates?\nPublicat per Albert Baranguer Codina a 22:28


Dret > Legislació administrativa turística > Decisions UE\n22/1/04 Hosteltur.com Turisme Accessible i Sostenible\nEl Comitè Econòmic i Social de la Unió Europea ha aprovat per 112 vots a favor, 2 en contra i una abstenció, el Dictamen sobre Turisme Accessible i Sostenible, el qual comporta una visió del turisme molt més enllà de la simplement econòmica. El Dictamen considera el turisme com un factor de riquesa, però també un element decissiu per a la millora del coneixement, la comunicació, el grau de relació i el respecte entre ciutadans de diferents països. Li dóna la consideració de bé social de primera magnitud que ha d'estar a l'abast de tots els ciutadans, sense que cap grup de població en pugui quedar exclós en funció de circumstàncies personals, socials, econòmiques o qualsevol altra situació personal. Això afecta particularment al dret de les persones discapacitades de gaudir del turisme. A la Unió Europea són un 10% de la població total\nMés: Impacte social turístic, Turisme alternatiu i Decisions UE.\n14/11/03 Última Hora Ibiza y Formentera La UE no posa obstacles a la declaració de servei públic dels vols amb la Península\nLa comisària europea de transports, Loyola de Palacio, informà en el Parlament Europeu que la declaració de servei públic ha de ser imposada per decret en l'àmbit de cadascun dels estat membres, la comissió l'estudia un cop aplicada, i si s'escau, dóna el vist-i-plau corresponent\nMés: Declaracions d'interés públic, Procediment administratiu i Decisions UE.\n13/09/03 Diario de Ibiza Augment d'un 9% en l'ús d'energies renovables\nSegons la companyia GESA la producció d'energia renovable ha augmentat un 9% a les Illes Balears als darrers 12 mesos, generant-se 19 KW amb cinc instal·lacions fotovoltàiques. Segons la companyia el sosteniment d'aquests percentatges ajudarà al compliment dels compromisos europeus de reducció de gasos contaminants a l'atmosfera\nMés: Impacte ambiental i Decisions UE.


Xabier Ajona sobre la relació amb Vallnord: La situació actual és\nXabier Ajona sobre la relació amb Vallnord: "La situació actual és molt confusa pel client i el mercat"\nEl futur de Vallnord no està clar, tot i l'aposta del comú de la Massana per mantenir la marca. El director d'Ordino-Arcalís creu que la situació actual és confusa per al client. L'estació ha tancat la temporada amb un augment d'esquiadors i de facturació total.\nLes converses continuen per determinar el futur de la marca, que serà el tema principal de la reunió del consell d'administració de Vallnord prevista pel dia 8. En tot cas, Xabier Ajona ha deixat clar a l'"Ara i Aquí" que no es pot aventurar que la reunió acabi amb una solució definitiva.\nUn dels punts que es negocia és la possibilitat de comercialitzar el forfet conjunt, però Ajona no vol dibuixar cap escenari: "No tinc un concepte prou clar ni les converses estan prou avançades".\nAjona considera que la situació actual és confusa per al client ja que Ordino-Arcalis es comercialitza a través de la marca Vallnord, però també forma part de Grandvalira, després que SAETDE comprés el 76% de les accions. Assegura que "per SECNOA estar al mig tant en taules de NEVASA com de Vallnord és molt complicat perquè de vegades el tractament mateix de la informació es fa molt difícil".\nOrdino-Arcalís ha tancat la temporada amb un augment de l'11% d'esquiadors i un total de 199.000 dies d'esquí venuts. El consum mitjà dels visitants ha crescut un 12% i la recaptació total, un 25%.\nTot i la manca de precipitacions, l'estació ha consolidat un percentatge d'obertura de pistes que s'ha situat entre el 85 i el 100%.\nEntrevista completa al director d'Ordino-Arcalís, Xabier Ajona, a l'Ara i Aquí:


El blog del Pedagog: La formació ocupacional a Catalunya\nDespres d'aixo i veient que saps tantes coses...pots explicar que passa amb les convocatories al cos d'agents rurals de la Generalitat?\nPerque tanta demora?perque no hi ha convocatories anuals?perque nomes hi han uns 400 agents en actiu?perque es convoquen tan poques places?perque no es dona un impuls al cos i per contra s'en dificulta l'acces?\nPerque eh? perque?\ndiumenge, 14 de gener de 2007 a les 4:12:00 CET\nSento no poder respondre les teves preguntes "Anónimo" doncs del tema de les convocatòries al cos d'agents rurals no en sé res. No és el meu àmbit de treball i per tant desconec la seva mecànica.\nNo obstant, si hi ha algú que en sap res del tema seria bó que ens ho deixés per escrit.\ndiumenge, 14 de gener de 2007 a les 12:08:00 CET\nTenim un lideratge polític que fan ganes d'anar cap a l'exili. Tenim un país d'opereta. El que dius justifica el desànim generalitzat.\ndijous, 18 de gener de 2007 a les 22:42:00 CET\nBenvolgut dessmond, això passa per tenir una administració pública poc professional i massa polititzada. Els polítics haurien de fer de polítics i els funcionaris de gestors del dia a dia, però malauradament no és així.\ndijous, 18 de gener de 2007 a les 23:01:00 CET\nPotser que estiguis equivocat?\nPedagog: dius que la convocatòria dels programes de garantia social va sortir a l'estiu... Però a mi no em surten els comptes. Pot ser que vagis equivocat?\nMira't aquest enllaç:http://www.gencat.net/educacio/estudis/garant12.htm\nI tornem-ne a parlar...\nPodria ser que t'estiguessis referint a una altra mena de formació? Almenys aquesta, que depèn d'Educació, té data del març...\nGràcies per tot, de totes maneres (recorda, però, que rectificar és de savis).\ndiumenge, 21 de gener de 2007 a les 12:15:00 CET\nNo, no estic equivocat "anónimo", jo parlo de la convocatòria del Departament de Treball i Indústria.\nEls Programes de Garantia Social per poder ser subvencionats com a formació ocupacional pel Departament de Treball i Indústria han de complir el requisit previ d'haver estat aprovats pel Departament d'Educació. És a aquesta convocatòria a la que tú fas esment, però no és a la que ja em referia en el meu escrit. Per simplificar el procés és el següent:\n1.- Convocatòria del Departament d'Educació.\n2.- Resolució del Departament d'Educació.\nEn el cas de tenir algun Programa de Garantia Social aprovat es pot anar a demanar subvenció al Departament de Treball i Indústria, si s'opta per aquesta fórmula llavors:\n3.- Convocatòria del Departament de Treball i Indústria.\n4.- Resolució del Departament de Treball i Indústria.\nEn el cas de tenir algun Programa de Garantia Social aprovat es pot iniciar aquest amb cost zero per l'alumnat.\nEn síntesi el procediment és aquest.\ndiumenge, 21 de gener de 2007 a les 14:00:00 CET


Noticies - L'Ajuntament de Manresa lliura la Medalla de la Ciutat al Mèrit Cultural a títol pòstum als familiars de Ramon Busquet\nL'Ajuntament de Manresa lliura la Medalla de la Ciutat al Mèrit Cultural a títol pòstum als familiars de Ramon Busquet\nLa distinció, promoguda per l’Associació Amics de la Seu, que va presidir durant 24 anys, vol reconèixer la seva tasca en favor del patrimoni cultural de la ciutat i, sobretot, la consecució de la restauració de la Seu de Manresa.\nEl Saló de Sessions de l'Ajuntament de Manresa s'ha omplert aquest vespre per acollir l’acte de lliurament dela Medalla de la Ciutat al Mèrit Cultural, a títol pòstum, a Ramon Busquet i Guixè, mort el 2014. La petició va ser promoguda per l’Associació Amics de la Seu, entitat que va presidir Busquet del 1988 al 2012, aconseguint la realització d’importants intervencions en la restauració de la Seu de Manresa.\nL’acte ha estat presidit per l’alcalde en funcions de Manresa, Valentí Junyent, i ha comptat amb la presència de la vídua de Ramon Busquet, Maria Dolors Arrufat; que ha recollit el reconeixement de mans de l'alcalde; i dels seus fills, Manuel i Ferran, a més d'altres familiars de l'homenatjat. També hi han intervingut la presidenta de l’Assocació Amics dela Seu, Maria Pilar Pla; el filòleg Ramon Carreté, que ha fet una glossa de la biografia de Ramon Busquet; i Manuel Busquet, fill del guardonat.\nEn la primera intervenció de l’acte, Maria Pilar Pla ha fet un repàs de la trajectòria del homenatjat com a president de l’Associació Amics de la Seu de Manresa, i va dir que durant la seva presidència, “les tasques de manteniment i rehabilitació del monument assoliren el màxim relleu”. Va dir que la seva tasca “romandrà en la memòria col·lectiva de moltes generacions de manresans que estimen la Seu”.\nTot seguit, Ramon Carreté ha detallat la trajectòria vital de Ramon Busquet, tant des de la vessant personal com professional, aprofundint en la seva implicació en diverses associacions manresanes, ja des de la seva joventut. Ramon Carreté ha qualificat Ramon Busquet com "un prohom de pedra picada" i l'ha descrit com una “persona molt compromesa, com a manresà, amb la ciutat i amb seu teixit associatiu”.\nEn acabar, el regidor en funcions de Cultura de l’Ajuntament de Manresa, Joan Calmet, ha llegit l’acord de la Corporació per a la concessió del guardó, destacant “la decidida aposta de Ramon Busquet per la cultura i més concretament per la preservació del patrimoni artístic i cultural de la basílica de la Seu”.\nD'aquesta forma, ha assenyalat Calmet, la Medalla de la Ciutat al Mèrit Cultural vol reconèixer a Ramon Busquet el seu compromís en benefici de la ciutat al llarg de la seva trajectòria personal i professional i la seva important aportació en l’àmbit cultural. Va ser soci del Centre d’Estudis del Bages i dels Amics de l’Art Romànic del Bages, entre d’altres entitats d’àmbit cultural. També va tenir responsabiolitats a la Fundació Caixa Manresa, des d’on es va ocupar dels objectius socials i culturals de la institució.\nPerò sobretot, l’Ajuntament de Manresa ha volgut posar en valor la seva tasca a la presidència de l’Associació Amics de la Seu, entre els anys 1988 i 2012, des d’on va promoure la preservació i recuperació d’un element clau del patrimoni de Manresa, la basílica dela Seu. Ramon Busquet va ser el principal impulsor de la redacció del Pla Director del temple i dels convenis institucionals que han permès avançar en la restauració dela Seu.\nA continuació, la vídua de Ramon Busquet, Maria Dolors Arrufat, ha rebut la medalla de mans de l'alcalde; i el seu fill Manuel ha pronunciat unes paraules d'agraïment pel reconeixement. Ha afirmat que el seu pare considerava “un deure i una obligació” treballar per la ciutat, perquè “era molt manresà” i ha afegit que havia dut una via marcada “pel compromís amb la ciutat” i que “va fer el que s’havia de fer sense cap ambició personal”.\nFinalment, Valentí Junyent ha destacat la capacitat “de treballar per la ciutat” de Ramon Busquet, a qui ha definit com "una persona que estimava la seva família, la seva ciutat i el seu país, i que avui seria un activista, un actiu agent dinamitzador”. Per a l'alcalde, persones com Ramon Busquet, “permeten que la ciutat avanci”. Per això i per què “predicava amb l’exemple”, Manresa ha volgut premiar els seus mèrits extraordinaris i agrair la seva trajectòria.\nL’actuació de la Capella de Música de la Seu, dirigida per Mireia Subirana, ha tancat l'acte amb la interpretació de dues obres relacionades amb la Seu de Manresa: el Gradual Justus ut palma florebit , amb música de Francisco Escorsell; i els Goigs de la Mare de Déu de l’Alba, amb música de Miquel Augé i text de Josep Portabella.


farmaciajoansans.com | Tipus de taques de la pell | Farmàcia Joan Sans\nLes taques de la pell són una distribució desigual dels melanòcits, les cèl·lules cutànies que segreguen la melanina.\nQuè són els melanòcits?\nSón les cèl·lules de la pell de la casa basal de l’epidermis i dels fol·licles pilosos que s’encarreguen de produir la melanina.\nÉs el pigment produït pels melanòcits que s’encarreguen de determinar el color de la nostra pell i protegir-nos dels raigs ultraviolats.\nEls raigs solars tenen molt impacte sobre la nostra pell. Si ens exposem al sol sense protecció, podem desenvolupar algunes complicacions, com alteracions en la producció de melanina -el pigment que ens posa “morenos” i protegeix la nostra pell de les cremades-.\nNo totes les taques són iguals, podem trobar-ne de tipus diferents i per diferents motius com el fotoenvelliment o la predisposició genètica.\nNormalment les trobem a la cara, el coll o l’escot, les zones del cos on toca més el sol. Acostumen a veure’s en persones de pell clara.\nEs tracta d’una lesió cutània que presenta relleu, a causa d’una agrupació de melanòcits, i acostuma a tenir una forma arrodonida. És convenient que un dermatòleg les revisi regularment, ja que al llarg de la vida poden anar canviant de forma i de mida.\nTaques planes, de mides variades i de color marronós. La majoria són benignes, i es tracten també d’una agrupació de melanòcits quan hi ha hagut un retràs a l’hora d’aparèixer una lesió a la pell.\nMelanosis o cloasmes\nAquestes taques, que també són d’un color marró, solen aparèixer a la cara en dones de prop dels 30 anys. La seva aparició es relaciona amb variacions hormonals a causa de, per exemple, l’embaràs, la menopausa o la presa d’anticonceptius.\nTumor maligne, molt semblant a una piga. Creix de manera asimètrica i té unes vores indefinides i desiguals. Conté molt pigment, distribuït de forma irregular. Amb el temps s’engrandeix. Si sospitem que en tenim un, hem d’acudir ràpidament a un especialista.


Costa: «El PS ha de demanar explicacions a López per no poder liderar el Govern» - El Periòdic d'Andorra\nCosta: «El PS ha de demanar explicacions a López per no poder liderar el Govern»\nEl liberal diu que renunciar a una consulta sobre l'avortament era una de les concessions per entrar a l'Executiu\nEl president del grup parlamentari liberal, Ferran Costa, davant de la Casa de la Vall. | Maricel Blanch\nAmb la designació de Jordi Gallardo com a minsitre de Presidència, Economia i Empresa, Ferran Costa assumeix el lideratge del grup parlamentari liberal, que ha vist incrementada la seva representació amb un conseller més respecte al final de l’anterior legislatura.\n-Fins a quin punt se senten més reforçats tant pels resultats electorals com pel rol que ara tenen al Govern en relació amb el percentatge de vots obtinguts?\n-En fem una lectura positiva. El que es tracta és que quan et presentes davant de l’electorat és poder executar una proposta en forma de programa electoral, que és al cap i a la fi el compromís que tens amb el ciutadà. L’aritmètica i el resultat de les eleccions ha estat el que ha estat, i ens ha a portat a una situació en la qual la nostra formació ha estat clau per formar aquest de Govern de coalició per garantir la governavilitat. Vist que el nostre programa electoral coincideix en gran part amb el de DA, quin millor aval que el del ciutadà per poder executar en gran mesura aspectes fonamentals que portàvem al programa.\n-Es parlava que els auguris no eren gaire positius després de l’escisió amb Josep Pintat i la delicada situació del comitè parroquial d’Escaldes. Tenien aquesta sensació?\n-Òbviament sabíem que quan el senyor Pintat i els seus companys van decidir marxar del grup parlamentari, hi hauria un preu a pagar en forma de suport electoral. Tot i això, estàvem molt convençuts de la nostra proposta i què oferíem al ciutadà del país. La nostra realitat és que vam passar de tenir tres consellers generals abans del 7 d’abril, i a partir d’aleshores en som 4. Per tant, estem contents amb una millora d’un increment de consellers generals de la nostra formació.\n«No s’entendria gaire que formacions que es donen suport [al Govern] s’haguessin d’enfrontar ara a les eleccions comunals»\n-Pels resultats electorals, si no s’haguéssin presentat amb el PS a les parroquials, els hi hauria sigut més difícil obtenir aquesta representació?\n-A posteriori, quan es miren les xifres cadascú pot arribar a les seves conclusions, però aquestes conclusions són de molt mal fer en l’àmbit polític. Treure conclusions sobre els resultats i buscar-ne una explicació és del tot legítim, però ningú té la certesa absoluta que això ha estat així per uns motius concrets. Penso que tothom pot fer les seves extrapolacions de quin ha sigut el resultat. Tothom sabia en el moment de les eleccions qui anava amb qui, com s’hi anava i quines eren les regles del joc. Suposo que cadascú fa les estratègies electorals com creu que millor li poden anar. Si hi ha dos partits que pacten coses, és perquè els dos creuen que poden treure’n rèdit. No estàs sotmetent a cap formació a fer allò que no vulgui, per tant arribar a aquestes conclusions a posteriori és un exercici que si algú vol fer, no aporta gaire.\n-Hi ha una part de l’electorat que després d’anar amb el PS, ara els acusen de ser oportunistes per donar suport a Demòcrates. Ho veu així?\n-Oportunistes, traïdors, volàtils... Podríem haver sentit més adjectius. Qualsevol reacció és legítima, però no sóc ningú per desqualificar-la. Penso que hem estat completament fidels a allò que havíem dit, i això en política pensem que és el més important. Que un sector del PS es trobi desencisat o frustrat amb la situació es pot arribar a entendre, però nosaltres vam explicar per activa i per passiva que després de les eleccions, les dues formacions que tenien possibilitats de formar Govern eren DA i el PS. El senyor Espot ens va comunicar d’entrada que la preferència era arribar a assolir un Govern de coalició i el senyor López ens va dir que volia ser cap de Govern. És legítim i nosaltres vam dir que havíem d’analitzar tots els escenaris plausibles. El senyor López no en tenia prou només amb els vots dels Liberals i en calien quatre més, els de terceravia. El vam convidar perquè fes les gestions que calia per veure si l’escenari era plausible o no. Nosaltres vam ser molt clars i extremadament transparents.\n«Segurament, [renunciar a una consulta sobre l’avortament] entra dins de les concessions»\n-Què va passar perquè el senyor López no tingués el suport de terceravia?\n-Nosaltres vam ser molt clars i vam dir que com a formació política responsable, el que havíem de fer era estudiar totes aquelles possibilitats plausibles i un cop analitzades, escollir-ne una. El senyor López ens va comunicar que ell no va aconseguir tancar un suport amb terceravia, desconeixem com van anar aquelles reunions perquè no hi érem. No sé si va ser la incapacitat del senyor López d’arrencar aquest suport o l’immobilisme del senyor Pintat. Per tant, aquell escenari que a priori es podia contemplar quedava completament fora de joc. Entenc que hi ha gent desencantada des de les files socialdemòcrates amb una frustració òbvia de no poder liderar el Govern, però a qui han de demanar explicacions és al seu cap de llista, el senyor Pere López, que no va ser capaç d’arribar a consolidar prous suports.\n-Quin creu que era l’objectiu de la proposta de Govern de 18 mesos del senyor Pere López?\nNosaltres no entenem fer política per fer tombar un Govern. El PS volia convocar noves eleccions i suposo que el partit es devia veure prou fort per a unes eventuals eleccions a curt termini. Però això són moltes hipòtesis i la bola de vidre no la té ningú. Nosaltres no podem estar a l’oposició per fer caure governs, hem d’estar a l’oposició o allà on pertoqui, però sempre per tirar el país endavant en el benentès que el que cal fer és donar serveis als ciutadans.\n-Si haguessin tingut el suport de terceravia, que haurien fet?\n-Era un escenari plausible, però ara entrem en la política-ficció. Si hagués sigut un escenari plausible, des de la nostra formació els hauríem analitzat tots, sotmetre’ls al mandat de la nostra militància i decidir. No sé què hauria passat. Aquest escenari va quedar descartat no pas per la voluntat dels Liberals, sinó perquè el senyor Pere López no va aconseguir els suports necessaris perquè fos un escenari plausible.\n«En el moment de les eleccions, tothom sabia qui anava amb qui, com s’hi anava i quines eren les regles del joc»\n-Van saber explicar prou bé el pacte amb el PS abans de les eleccions?\nNosaltres vam intentar fer-ho, però el pacte va estar dimonitzat des del primer moment per les altres formacions polítiques, fins i tot diria que de manera lògica. Vam explicar a tots els ciutadans com funcionava el pacte, que tenia l’objectiu de trencar una majoria absoluta que nosaltres enteníem que no era bona pel país. Per fer-ho, havíem de jugar amb el sistema electoral i vam explicar als ciutadans des del minut zero que els consellers que aconseguís cada partit anirien a les seves respectives files al Consell General. Amb un Govern de coalició cal fer certes concessions, però el gruix important d’aquelles propostes que portàvem amb d’Acord, aquell compromís és real i serem capaços de tirar-lo endavant.\n-Una consulta sobre la despenalització de l’avortament serà una de les concessions?\n-Segurament entra dins de les concessions que fa falta per arribar a acords i això s’ha d’entendre des de l’òptica de quin és el mandat de la ciutadania. Òbviament està clar que en un Govern de coalició hi poden haver moltes coincidències programàtiques, però també línies dissonants com les del posicionament de DA envers l’avortament. Aquí cal fer un exercici de pragmatisme. La ciutadania andorrana ha votat majoritàriament a forces que no entraven en el tema de l’avortament. DA, terceravia i altres formacions polítiques que no hi estaven per la labor han sumat més suports que no pas aquelles que en el nostre cas entràvem en una consulta sense predir quin era el resultat.\n-Quin grau de percentatge hi ha perquè Liberals i Demòcrates vagin plegats a les llistes comunals?\n-No tinc boles de vidre i no li puc dir. Jo puc dir què m’agradaria i que penso que té tot el sentit del món. No s’entendria gaire que si hi ha un Govern de coalició amb unes formacions concretes, aquestes formacions que s’estan donant suport s’haguessin d’enfrontar entre elles a les comunals. Ara bé, això està per veure. Aquesta decisió l’hauran de prendre la militància i els comitès parroquials.


Relíquia de Santa Fe | Mapes de Patrimoni Cultural\nRelíquia de Santa Fe\nRelíquia de Santa Fe Santa Fe del Penedès\nPlaça de Catalunya, 1, 08792\nGoigs en lloança de la gloriosa verge i màrtir Santa Fe.\nPetit fragment d'os pertanyent a un crani humà, atribuït al crani de la màrtir Santa Fe, patrona del poble. Té unes dimensions aproximades de 3,5 cm x 2,5 cm. La relíquia es troba dins una lipsanoteca o reliquiari d'estil barroc, fet de fusta, a l'estil de les creus processionals barroques, dins una caixa hexagonal protegida per un vidre que permet veure la relíquia pròpiament dita. Davant de la relíquia hi ha un petit filacteri de paper on es llegeix la frase: "Reliª de la cabeza de Sta fe". El reliquiari està pintat per l'anvers de color daurat, mentre que al revers no presenta decoració de cap tipus, ja que en el seu emplaçament original, a l'església de Santa Maria de Santa Fe, es devia recolzar directament contra una paret. Únicament presenta, en aquesta part posterior, una porteta que permet accedir a la relíquia. Tot el reliquiari s'assenta sobre un peu. Les seves dimensions són de 25 cm d'amplada x 53 cm d'alçada.\nLa informació per a elaborar aquesta fitxa ha estat obtinguda a partir d'una conversa mantinguda amb la senyora M.Rosa Forns Raventós.\nSegons informació oral de la senyora Mª Rosa Forns, la relíquia de Santa Fe es trobava dipositada a l'església parroquial del poble fins l'any 1936 en què, en el context de la Guerra Civil Espanyola (1936-1939), es va cremar tot el mobiliari litúrgic del temple. El senyor Josep Forns, avi de la senyors Mª Rosa Forns, va salvar la relíquia de la crema i la va tenir a casa seva amagada durant tot el conflicte. En acabar la guerra, en reconeixement a la seva acció, se li va demanar que custodiés la relíquia de manera permanent, fet que ha arribat fins avui dia. Cada any, per Festa Major, la senyora M. Rosa Forns porta la relíquia a l'església i la torna a guardar a casa seva acabada la festa. Segons la tradició religiosa, Santa Fe fou una màrtir paleocristiana que visqué entre els segles III i IV, l'onomàstica de la qual se celebra el dia 6 d'octubre. Si bé el folklorista Joan Amades ens diu, en el seu costumari (veure bibliografia), que Santa Fe era filla de Barcelona, la tradició més estesa afirma que va néixer a Agen (França). Filla d'una rica família romana pagana, adoptà la fe cristiana d'adolescent, ja que des de petita, la seva dida li va transmetre els coneixements de la doctrina cristiana. Per amor a Déu, practicà l'apostolat envers els pobres i entrà a formar part del grup de cristians que hi havia a la ciutat, encapçalat pel bisbe d'Agen, Capraci. En aquest context, a començaments del segle IV tingué lloc la persecució dels cristians ordenada pel prefecte romà Dacià. Segons la tradició, Dacià comminà Santa Fe a renegar de la fe cristiana i venerar les divinitats paganes davant una multitud congregada al fòrum de la ciutat. Davant la negativa de la santa, que va adduir que els déus romans eren falsos, Dacià ordenà als botxins que encenguessin un foc i que estenguessin Santa Fe en un llit de ferro per tal que morís cremada. La santa començava a patir els turments del foc quan el bisbe Capraci, que estava amagat entre la multitud, esposà davant de Dacià i s'agenollà als peus de la santa, pregant a Déu que l'assistís en el tràngol que estava passant per la defensa de la fe. De sobte, un colom blanc envoltat de núvols va baixar del cel amb les ales esteses, deixant caura una pluja que apagà el foc. Molta gent que va veure l'escena es convertí instantàniament. Dacià, furiós, ordenà als seus soldats que decapitessin tots els conversos, al bisbe Capraci i especialment a Santa Fe. Així es va fer, i els cadàvers restaren enmig de la plaça. A la nit, mentre els botxins celebraven la carnisseria, els cristians amagats recolliren les despulles dels màrtirs i els sepultaren en un lloc secret. Al segle V, quan el cristianisme ja era religió oficial de l'Imperi Romà, les restes foren sepultades a la basílica d'Agen. En època medieval, la relíquia del cap de Santa Fe fou portada al monestir benedictí de Sainte Foy de Conques, on avui encara és venerada pels pelegrins. Se suposa que en algun moment indeterminat, un grup de persones de Santa Fe del Penedès van anar a Conques a buscar una relíquia de la santa, concretament un trosset d'os del cap de Santa Fe.\nAMADES, Joan (1983): "Costumari català. El curs de l'any". Volum V. Tardor. Salvat Editores i Edicions 62. Barcelona, p. 462 VENDRELL I VENDRELL, Remei, et alii. (1994): "Santa Fe del Penedès. Un municipi històric al cor de l'Alt Penedès." Edita: Ajuntament de Santa Fe del Penedès. Santa Fe del Penedès, p. 59-63.


Com mataries a algú… discretament?\nEls actors de La Ratonera i resta de la ciutadania ens expliquen com assessinarien a algú sense deixar rastre…\nAlgunes de les idees són al més pur estil Agatha Christie!\nI tu? com mataries a algú…discretament?\nAnima’t i comparteix les teves propostes més divertides i originals per a lliurar-te d’algú… Pots guanyar una entrada doble per a La Ratonera!\nParticipar és molt fàcil: Només has de seguir-nos i compartir a les nostres Xarxes Socials (Twitter o Instagram) la teva proposta utilitzant el hashtag #homicidioLaRatoneraBCN.\nRecorda que pot ser texte, imatge o video.\nTens temps fins el 14 de desembre!


10 Consells per començar a córrer amb seguretat\nInici\tBlog\t10 consells per començar a córrer amb seguretat\nper Marc 1 març, 2022\nVols començar a córrer però no saps com fer-ho? En aquest article t’expliquem 10 consells per começar a córrer que et seran d’ajuda.\nAbans de córrer per fer salut, hem d’intentar no perdre-la. Aquí us donem una petita guía de “10 consells per començar a correr” perquè tinguis una pauta saludable i segura per assolir el teu objectiu.\nQuan una persona decideix iniciar-se en el món del running, la motivació és molt gran, però posar-se unes sabatilles i començar no ho és tot.\nEl principal motiu de perquè comencem a córrer és posar-se en forma ràpidament. Amb el running no necessites gimnàs ni invertir massa temps ni diners. És un esport de superació on podem augmentar el nostre cercle social. Perds pes ràpidament i és un moment per a estar amb tu, sense pensar en res.\nLa causa de les lesions no és perquè correm, és per la forma en la qual entrenem, calçat inadequat, falta de constància… quan s’inicia una activitat que ens ve de gust molt, la il·lusió pot jugar en contra, ja que no es respecten les progressions: l’adaptació i la planificació.\n1. Realitzar una revisió mèdica\nEl primer que hauries de fer abans de realitzar una activitat física de certa intensitat és una valoració mèdica-esportiva. És molt necessària, per comprovar la salut actual, sobretot si l’última vegada que vas fer esport va ser a l’escola, ets exfumador, pateixes alguna lesió o tens una mica de sobrepès o obesitat.\nUna revisió mèdica consisteix en:\nRealitzar un electrocardiograma.\nUna valoració antropomètrica.\nUna prova d’esforç.\nUna valoració cardiorespiratòria.\nMoltes vegades ens gastem més diners en un calçat esportiu o en roba abans que en la nostra pròpia salut, i això és una incongruència.\nRESERVAR REVISIÓ MÈDICA\n2. Marcar-se objectius realistes\nFixar objectius és necessari per motivar-se però han de ser realistes. El ritme d’adaptació a l’esforç variarà en funció de cada persona (edat, salut, motivació…). Anar complint les pautes i aconseguir petits objectius marcats, ens dóna la confiança i motivació per seguir millorant.\n3. Invertir en un bon equipament\nComprar calçat, roba, sostenidors esportius, mitjons de qualitat, no retallis en res!! (bon ajust, sense costures, bona absorció de la suor…. per evitar butllofes i rascades), tot això farà que realitzem l’esport amb més comoditat i per tant no haurem d’adaptar-nos a qualsevol deficiència d’aquest equipament que ens podria portar a entrenar en males condicions.\n4. Comprar un calçat adequat\nTots tenim una forma de córrer diferent i és important saber la nostra trepitjada. Una de les maneres de saber-ho, és fer un estudi biomecànic del peu que ens permet escollir un calçat adequat i així evitar lesions futures. Una bona elecció ens aporta protecció, prevenció de lesions i comoditat…\n5. Seguir un pla d’entrenament\nTenir una rutina i una constància són imprescindibles. Segueix un pla d’entrenament progressiu, assessorat o compartit amb un professional. Al principi s’ha de passar el període inicial de condicionament cardiovascular i acomodació del cos. Amb això volem dir que, segurament els entrenaments més durs seran els primers. Dins els nostres entrenaments podem incorporar activitats complementàries (bicicleta, natació, Pilates, ioga…). No s’ha d’entrenar cada sessió a intensitats màximes. També s’ha de tenir en compte el treball de mobilitat articular, tècnica, força i coordinació.\n6. Escalfar i estirar\nEscalfar abans de cada entrenament o competició és molt recomanable. Una de les maneres és fer activació cardiovascular acompanyada d’uns exercicis de mobilitat que ens ajudaran a estar més preparats per l’entrenament. La duració aproximada hauria de ser d’uns 5-10 minuts. Per una altra banda, una tornada a la calma de 5-15 minuts al finalitzar l’activitat física i acompanyada d’uns estiraments ens ajudarà a tenir una millor recuperació.\n7. Hidratar-se bé\nConvé aprendre quina quantitat de líquid i quan ingerir-lo per evitar híper hidratació o hiponatrèmia (pèrdua de sodi). Es recomana beure aigua durant tot el dia per a mantenir un estat d’hidratació òptim. A la vegada, és igual d’important la hidratació abans, durant i després de l’exercici físic.\n8. Bona alimentació\nPer obtenir millors resultats i augmentar el rendiment és important una bona alimentació. Es recomana adquirir coneixement sobre el nostre metabolisme i la combustió d’energia perquè la nostra dieta sigui rica en allò que necessitem. Per exemple: els greixos són més útils en curses de llarga distància, en canvi els hidrats de carboni ho són en demandes ràpides i curtes d’energia com en les curses de velocitat.\n9. Descansar bé\nAmb el descans produïm l’adaptació fisiològica que conduirà a una millora de l’estat físic. Per això hem d’esperar i no augmentar més de pressa del compte les càrregues d’entrenament. Així el cos s’adapta en funció dels entrenaments suportats i evitarem el cansament excessiu que provoca les lesions. S’ha de trobar l’equilibri entre càrrega i descans.\n10. Posar-se en mans de bons professionals\nMentre dura el període esportiu, és molt freqüent patir alguna lesió, o veure’s desorientat sobre les sensacions que ens transmet el cos. Per recuperar-se en òptimes condicions és recomanable consultar i tractar-se, si és necessari, amb professionals competents i especialitzats.\nEsperem que aquesta guia de “10 consells per començar a correr” t’hagi servit d’ajuda.\nA Ars Salut, tenim un gran equip de professionals especialitzats en medicina i fisioterapia esportiva que et podran ajudar i assessorar en tot el que necessitis.\n8 Consells per recuperar-se millor d’una marató\nCom evitar butllofes durant el running? | Causes...\nQué és la periostits tibial? | Causes, Símptomes...\nTrucs per millorar la teva tècnica de carrera\nSaps com planificar els gels per a la...\nLa finestra metabòlica | Què és i com...\nBeneficis de sortir a córrer en dejú\nEl Foam Roller | Qué és i cóm...\n7 Causes de lesió del tendó d’Aqui·les i...