Matthew Stafford: Què saber sobre les lluites de salut de la seva dona Kelly Hall - Esports\nMatthew Stafford: Què saber sobre les lluites de salut de la seva dona Kelly Hall\nQuan el Detroit Lions i els Green Bay Packers es van enfrontar el dilluns a la nit per acabar amb la sisena setmana, i es va posar èmfasi en el quarterback Matthew Stafford i la seva dona, Kelly. Per a molts que no segueixen l’equip de Motor City, això va ser confús a causa d’un desconeixement sobre el seu recent ensurt de salut.\nEl mes d'abril, davant de càncer cerebral, Kelly va tenir una cirurgia de 12 hores per extirpar-li un tumor al nervi cranial. Inicialment va descobrir que hi havia un problema amb la seva salut quan va experimentar marejos i va tenir un examen. El fet de revisar-se va ser el que en última instància va salvar la seva vida, cosa que Kelly vol que altres mares s’adonin.\n'Si hi ha alguna cosa que vull que la gent es tregui de la meva història, és per a les mares'. va escriure ella ESPN. 'Si alguna vegada us sentiu el més petit, heu de dedicar-vos el temps per comprovar-ho. No heu de posar-ho tot al vostre llom. De vegades, heu de prendre temps per assegurar-vos que esteu bé. '\nThebviament, la cirurgia per extirpar el tumor és una cosa que tothom té coneixement, però, i les altres parts del procés? Què més va fer? Kelly Stafford heu de fer front durant la seva cirurgia i recuperació? El camí cap a la recuperació va ser llarg i ple de moments frustrants i emotius.\n'El principal risc de patir aquest tumor seria problemes de moviment facial, auditiva i d'equilibri', va dir el doctor Thompson @espn sobre neuroma acústic. Més informació sobre la seva pacient Kelly Stafford, que la va compartir #StaffordStrong història de la cirurgia de neuroma acústic: https://t.co/2WgPUn94GS. #ANWarrior pic.twitter.com/3YBj2kp0gm\n- UMichNeurosciences (@UMneurosciences) 15 d’octubre de 2019\nQuan Kelly es va sotmetre a una cirurgia per extirpar el tumor, els metges van descobrir que hi havia un altre problema que podria haver tingut un efecte durador en la seva vida. El doctor B. Gregory Thompson va descobrir una artèria anòmala que va allargar el temps en la cirurgia i gairebé va fer que Kelly perdés l’audició.\nTot i això, el doctor Thompson va aprofitar la paciència durant el procediment, moment en què l'ona d'àudio va tornar. Ell i l’equip quirúrgic van poder procedir i salvar la vida de Kelly.\nUna petita actualització: vaig pensar que podria fer-ho. Em van dir que tancar els esteroides seria molt difícil. La primera imatge va ser ahir quan vaig estar sobre el que pensava que era el meu últim dia d’esteroides. Vaig pensar que podríem alimentar-me pel dolor i els mals de cap massius que em van desafiar durant tot el dia. Vaig pensar que podia treure la força d’una de les persones més fortes que conec, Matthew. Em vaig dir que el dolor em sucumbiria, no m'aconseguiria. M'he equivocat tan. El dolor em tenia molt per davant, no pogué contenir res, inclosos els medicaments. Vaig acabar a la ER molt aviat aquest matí, de nou a esteroides i medicaments per al dolor. Al principi, sentia com si hagués fracassat, com si no ho pogués controlar. Però el que realment vaig fallar era escoltar el meu propi cos. Una lliçó que sento com hauria de seguir recordant-la. Gràcies de nou per tot. Només volia donar una petita actualització. Em mantindran aquí durant la nit només per controlar les esperances d’anar a casa al matí.\nUna publicació compartida per Kelly Stafford (@ kbstafford89) el 24 d'abril de 2019 a les 11:10 PDT\nUna altra lliçó difícil que Kelly va haver d’aprendre era seguir confiant en el seu cos. Després d’haver-se fet una visita després d’haver estat marejat i vertigen, va demostrar que hi havia un tumor al nervi cranial, per la qual cosa va ser crític continuar escoltant. No obstant això, hi va haver un moment ben aviat en la seva recuperació quan Kelly va intentar combatre el dolor i es va veure obligada a la sala d'urgències.\nSegons va explicar a Instagram, va pensar que voldria derrotar el dolor pel fet que es trenquessin els esteroides. Tot i això, el dolor i els mals de cap es van mostrar massa. Al principi, això va semblar un fracàs, però després Kelly va saber que era molt més important confiar en el seu cos durant aquest procés de recuperació.\nLa boxa és el millor entrenament que puc fer. És no només tan esgotador físicament, sinó que, per a mi, és esgotador mental. El meu cervell ha d’esbrinar totes aquestes parts mòbils .. i a un ritme molt ràpid. De vegades em marejo, però sé que el meu cervell aprenen i és bo per empènyer-lo. 3er dia amb @jimlifefitness i I & rsquo; am estimant cada segon. #staffordstrong\nUna publicació compartida per Kelly Stafford (@ kbstafford89) el 13 d'agost de 2019 a les 7:06 am PDT\nCom a part de la seva recuperació, Kelly va haver de divulgar moltes habilitats motrius. Després de treballar amb una fisioterapeuta, va poder aprendre a caminar una vegada més. Tot i que va ser un llarg procés que va agafar molta paciència i fortalesa mental. A més, no va tenir la força per aixecar els seus fills quan els veien per primera vegada després del procediment.\nTot i això, un avenç va arribar a l’agost quan Kelly va poder començar la boxa. Segons va explicar, mantenir-se amb les parts mòbils era esgotador mental, però va servir com a senyal que estava ben camí de la recuperació.\nUn gran objectiu meu després de la cirurgia era fer-ho als nostres amics íntims @davidkoonin i @jereed39 de casament. Aquestes persones signifiquen molt per a mi i realment no ho vull perdre. Tot i que jo lluito després del cap de setmana, no ho tindria d’una altra manera .. Va valer la pena completament i totalment. Vaig presenciar-los intercanviar vots en una bella, religiosa, cerimònia conjunta i després celebrar tota la nit. Jessica era absolutament impressionant i Koonin semblava tan feliç com l’he vist mai. Estimeu i & rsquo; tot això!\nUna publicació compartida per Kelly Stafford (@ kbstafford89) el 20 de maig de 2019 a les 8:06 hores PDT\nUna part del procés de recuperació és capaç de fer aparicions públiques i Kelly tenia en compte un objectiu molt específic. Ella volia estar present per a un casament amb uns amics íntims. Assolir això no seria fàcil, però finalment va lluitar i va arribar a la cerimònia.\nMés tard, Kelly va admetre que recuperar-se del cap de setmana era una lluita. Tot i que va dir que fer-ho a la cerimònia va valer la pena totalment.\nJo mentiria si et digués que era fàcil mostrar-vos aquestes fotos. Aquí hi ha la realitat. Va ser jo unes quantes setmanes abans de la meva cirurgia. Aquestes fotos van darrere i passant abans de la cirurgia a mi en el casament de fa dues setmanes. Tinc feblesa del meu costat dret, pot semblar lleuger per als altres, però és molt notori per a mi. Haig d’esperar entre 6 i 12 mesos per saber si això serà permanent o no. Aquest és un molt bon resultat de la cirurgia. És només una & ldquo; una petita diferència & rdquo; és una gran diferència per a tu en una cara que has estat mirant des de fa 29 anys. Voldria que us pogués dir que no em molestava, que no he plorat al respecte ... Però vull ser transparent i veraç sobre tot aquest procés, els bons i els dolents ... i ser sincer I & rsquo; m extremadament insegur al respecte. Ho veig als meus ulls i al meu somriure. Cada cop que em riu em tapo la boca perquè és més notable aquesta & rsquo; s quan és més vulnerable quan sóc més vulnerable. Tot i que la diferència és lleu, em va canviar el somriure. Sento la debilitat quan em faig petó al petó al meu marit i quan intento fer sorolls petons a les meves noies. El meu ull dret no es tanca tot i per tant, he après com n’és d’irritant un ull sec i com d’important és portar gotes d’ulls a cada moneder. Si això és permanent, sé que al final estaré bé. ella Pot semblar superficial amb aquesta publicació i no m'equivoqui, estic tan agraït que estic aquí i em guareixo ... però vull ser cap amunt i honest. Per a qualsevol persona que passi per qualsevol tipus de debilitat facial, només has de saber que no estàs sol i, si trobo alguna cosa que t’ajuda, ho faré segur. * En una altra nota, el meu balanç millora cada dia i els meus dies bons superen el meu mal. Torno a la meva rutina i em sento molt bé. I & rsquo; estic més que agraït per això i, al final, sé que tornar-me a dins és tot el que importa.\nUna publicació compartida per Kelly Stafford (@ kbstafford89) el 28 de maig de 2019 a les 4:08 am PDT\nKelly Stafford pot semblar totalment recuperada per a forasters, però va revelar en una publicació a Instagram que hi ha parts de la seva vida a les quals s’està ajustant. Per exemple, l'ull dret no es tanca del tot, cosa que ha creat l'efecte d'un ull sec i permanent. Ajudar a reduir la irritació és una qüestió senzilla de portar gotes d’ull amb ella allà on vagi.\nEl problema més important, que ha estat una font d’inseguretat per a ella, és que hi ha debilitat al costat dret de la cara. Havia hagut de canviar la manera de somriure i això afecta com fa un petó al seu marit, Matthew.\nUna última escapada ràpida abans que el meu marit es dirigís a la feina. La fira OC era el que necessitàvem ... passejades, menjar just i molta cervesa. Vaig estar intentant no tirar cap escorça, sobretot quan el meu cervell fa una passejada que sembli molt més intens del que podria ser. Feliç d’informar, no ho vaig fer i tampoc Matthew. Aquesta temporada baixa ha estat una per als llibres de moltes maneres. I & rsquo; estic agraït i I & rsquo; m’he remullat aquests últims dies amb Matthew. #familia #staffordstrong Trobades a faltar a les nostres nenes, però la meva família i la nostra tata estan mantenint el fort a casa! ❤ Ps: perdó per haver-te trencat les orelles amb la meva veu\nUna publicació compartida per Kelly Stafford (@ kbstafford89) el 14 de juliol de 2019 a les 17:22 PDT\nDurant l’estiu, els Staffords van poder gaudir d’una bona estona junts mentre Kelly va continuar recuperant-se de la cirurgia de 12 hores. Es van dirigir a la Fira d’OC i van gaudir del sol, de les passejades i delícies disponibles. Tot i que la presa de divertiments no deixava de ser una experiència per a Kelly.\nTal com explicava a les publicacions anteriors, era difícil aprendre a recórrer després del seu procediment, per comprendre els moviments i el ritme ràpid. Manar en muntanyes russes seria igual d’esgotador, cosa que va fer que tot sembli molt més intens.\nNo és el resultat que volíem, però segur que ens hem divertit donant suport als nostres homes. Estimeu aquestes dones! #GoLions #detroitvseverybody\nUna publicació compartida per Kelly Stafford (@ kbstafford89) el 16 d'octubre de 2019 a les 7:35 am PDT\nQuan els Detroit Lions i els Green Bay Packers es van enfrontar durant aquell controvertit partit de dilluns a la nit, molta gent de tot el país va ser presentada a Kelly Stafford. Poc sabien que la seva senzilla selecció a Lambeau Field era una mostra més de la recuperació del que podria haver estat un tumor devastador.


1.620 persones assisteixen en aquest curs a les Aules d’Extensió Universitària de la Gent Gran - URV Activ@\n1.620 persones assisteixen en aquest curs a les Aules d’Extensió Universitària de la Gent Gran\nLa xifra de participants s'ha estabilitzat en els dos últims cursos. Els responsables d'aquestes aules de la URV es van reunir el dia 7 de març al campus Catalunya\nA la foto, els responsables de les aules juntament amb el rector i els membres de la URV implicats a les aules.\nEn aquest curs 2017-18 els alumnes de les Aules d’Extensió Universitària de la Gent Gran són 1620 a tota la demarcació de Tarragona, a les 24 aules existents. En el curs passat, van ser 1.647 distribuïts en 23 aules, que enguany han sumat la nova Aula d’Alcover. La xifra total d’alumnes s’ha estabilitzat, doncs, en els dos últims anys.\nAquestes xifres es van conèixer en la reunió anual de coordinació, a la qual van assistir una vintena de responsables de les Aules de la Gent Gran de la URV a Tarragona, el vicerector d’Universitat i Societat Jordi Tous, la coordinadora de la URV de les Aules, Anna Isabel Serra, i rector de la URV Josep Anton Ferré, que va assistir a l’inici de la trobada. L’ordre del dia era d’informació general, balanç del curs passat, reflexió sobre el curs actual, i informació de propostes per la creació de noves Aules de la Gent Gran.\nLa reunió de coordinació va tenir lloc a la sala de juntes del campus Catalunya.\nA la reunió es va informar de la creació d’una nova plataforma virtual a la URV per gestionar les Aules de la Gent Gran, que faciliti a les Aules la gestió de l’elecció, cada any, dels temes a tractar i dels professors disponibles per impartir-los, entre altres funcions. El projecte Etheria, en el qual estan implicades cinc universitats de la Xarxa Vives (Universitat d’Andorra, UB, UdL, UJI i URV), consisteix a crear un curs sobre el Patrimoni de la Humanitat que s’impartirà un 50% presencialment i un 50% en línia, per a la gent gran. També es va informar d’un pla pilot a la URV d’un projecte de recuperació de la memòria històrica a partir de les vivències dels alumnes de les aules, en el qual participarien estudiants de Comunicació.\nLes Aules d’Extensió Universitària de la Gent Gran a Tarragona estan plenament consolidades, en el seu objectiu d’acostar el coneixement a la gent gran. En el curs passat, es van poder escoltar 456 conferències. Cada Aula escull el programa del curs lliurament, segons els interessos expressats pels alumnes. Segons Anna Isabel Serra, els temes més demandats per part dels alumnes van ser sobre Història de la Música, Història de l’Art, Història i sobretot la contemporània, la Literatura i els que fan referència a la Salut. A la reunió es van destacar diferents treballs realitzats per membres de les Aules, com el llibre Records d’escola: la memòria emocional de la nostra infància, de M. Teresa Mariné de Cambrils, o la presència de les Aules a publicacions com Estudis de Constantí (n. 33, 2017, Ajuntament de Constantí).\nL’Aula Tastet, o primer pas per sondejar si cal crear una nova aula en un nou lloc, suposa que s’organitza una primera activitat per comprovar-ne la resposta. Actualment, La Selva del Camp i el Consell Comarcal de l’Alt Camp s’han interessat a participar. “En contacte amb el territori, observem que la URV està molt arrelada i que creix la demanda de conferències per part del professorat”, diu la coordinadora de les Aules. La inauguració del curs 2018-19, acte que es fa de manera rotatòria, està previst a Valls.\nArxivat a: Aules de la Gent Gran, Campus Catalunya, Estudiants


Apartment Mare.6 Trogir Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nApartment Mare.6ApartamentTrogir Casc Antic, Trogir, Croàcia - Veure al mapaExcel·lent8,9Basada en3comentarisApartment Mare.6Veure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotos\nDissenyat tant per oci com per negoci, Apartment Trogir 6 Trogir està situat idealment a Trogir; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Apartment Trogir 6 Trogir és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix instal.lacions de barbacoa. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD a cada habitació. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com piscina exterior, parc infantil, ping pong que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Apartment Trogir 6 Trogir la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Trogir.


Capacitat Logística i de Servei – Rubi\nCartera de productes i serveis\nRUBI, una marca global\nCapacitat Logística i de Servei\nInnovació i lideratge tecnològic\nSeu Central i Fàbriques del Grup\nTecnologia Industrial i Productiva\nEspai Temàtic “Eines per la construcció”\nAmb una superfície total de 27.000 m2, el centre logístic del grup compta amb la més avançada tecnologia en gestió de estocs i preparació de comandes, permetent que les operacions de picking i embalatge siguin el més ràpides i eficients possible.\nGran part de la capacitat logística del grup es fonamenta en el funcionament del magatzem automàtic del grup, situat també en el centre logístic. Aquest magatzem, de gran capacitat i alta velocitat de gestió, dota al centre d’una excel·lent capacitat de resposta, amb un volum màxim de gestió de comandes que permet mantenir uns ratis de servei destacables. Gràcies a això, els principals mercats occidentals són servits directament des d’aquest centre\nA la alta capacitat de servei del centre logístic corporatiu cal afegir la proximitat als mercats de diverses filials del grup que compten amb magatzem propi regulador. Les filials de la Xina, Polònia, Regne Unit, Canadà i els Estats Units compten amb estoc propi que els permet donar un servei ràpid i flexible als seus mercats locals.\nLa forta inversió del grup tant en estoc com en instal·lacions logístiques respon justament a la importància que té el servei al client per a RUBI.\n@ 2019 Termes i condicions


Ensenyaments teòrics: Classes Magistrals impartides pel professor. Seran el mitjà principal de transmissió de continguts de caràcter teòric cap als alumnes, fonament de la seua informació en el procés d'ensenyament-aprenentatge. S'abordaràn temes d'Anatomia , Histologia, Fisiologia i Nutrició\nEnsenyaments pràctics: Els conceptes apresos durant els ensenyaments teòrics s'exposaran de manera pràctica en les sessions destinades a aquest efecte. Els alumnes intentaran resoldre tasques/problemes. Després de cada sessió pràctica l'alumne haurà de lliurar un informe sobre la pràctica (el professor indicarà la data de lliurament en cada cas).\nSeminaris:Treball pràctic dirigit per un professional sanitari en la qual els alumnes es disposaran en grups reduïts. Mitjançant aquest procés, els alumnes adquiriran els coneixements teòric-pràctics essencials en el procés d'ensenyament-aprenentatge. Durant els seminaris es prevaldrà el desenvolupament del treball pràctic en grup, amb vista a extraure una informació adequada i suficient de caràcter pràctic com a base per a la seua formació i treball personal.\nTutories:Tutories individuals o en petit grup per a contrastar els avanços en l'adquisició de competències, resoldre dubtes i assessorar sobre la preparació dels seminaris.\n- Elaboració de treballs en grup\n- Estudi i treball autònom\n- Lectura de material complementari\n- Preparació d'activitats d'avaluació\n- Preparació de classes de teoria\n- Preparació i elaboració de classes pràctiques\n- Preparació de seminaris i qüestionaris en grup


INTERVÉ: Adrià Tauler, candidat a l'alcaldia de SOM Platja d'Aro\nEl candidat de SOM Platja d'Aro, Adrià Tauler, ha presentat sota el lema "Som futur" una candidatura transversal i plural que combina experiència amb joventut i que integra persones de diferents àmbits i de tots els barris del municipi.\nAcompanyen a Tauler en els primers llocs de la llista Sònia Sanchez, com a número dos; i Laura Conde, com a número 3. Les segueixen Joan Amat, Pol Cerdan, Jéssica Cano i Marc Gelabertó. Tanca la llista en el 17è lloc, David Puig, qui havia estat regidor d'ERC durant la legislatura 2007-2011.\nAlguna de les propostes que s'inclouen en el programa d'aquesta nova formació política és la diversificació de l'economia de Platja d'Aro, l'ampliació i reforma integral del passeig marítim o la millora de l'enllumenat i manteniment dels panots. També volen reubicar l'actual zona destinada a autocaravanes, remodelar el Palau de Congressos i aturar la reparcel·lació de Pinell, aprofitant aquest espai per crear itineraris saludables i zones d'esbarjo.\nLa presentació de la llista i de part del programa electoral s'ha realitzat a les Galeries Bona, on els assistents també han pogut gaudir d'un concert previ a càrrec del grup The Dirty Reelers.


GARNATXA: Fatbottom, nova llibreria gràfica al Poble Sec\nFatbottom és la nova llibreria gràfica del poble sec i obre fort: il·lustradors nacionals, selecció de fanzines, exposicions, còmics d’importació, curiositats, objectes únics i ganes de sortir del clixé.\nNeus i Nico s’han esforçat per poder oferir una oferta diferent. El seu petit local del carrer Salvà, petit i encantador, es poden olorar i tocar els llibres i admirar els originals i les serigrafies. Aposten per còmics, il·lustració, art i actes ocasionals per presentar creadors.\nAl seu blog hi trobareu tot d'articles relacionats amb el món gràfic on poder començar a descobrir el seu catàleg i al seu facebook els actes, artistes, editorials i produccions que, d'alguna manera o altra, estan relacionats amb fatbottom. També els podeu seguir al twitter on ens mantenen informats de les novetats.\nTemes Còmics, Exposicions/Art, Il·lustracions, Llibreries


Serveis al Ciutadà / Justícia Gratuïta / Torn d’Ofici\nAlta al Servei de Defensa d'Ofici\nPossibilita la inscripció al Servei del Torn d'Ofici en l'especialitat i àrea geogràfica escollida.\nAssegurança col·lectiva d'accidents\nÉs una assegurança que té per objecte cobrir el risc d’accidents corporals que puguin patir els lletrats/des de l’Il·lustre Col·legi d’Advocats de Barcelona mentre presten el Servei d’Assistència al Detingut.\nLa cobertura es limita als accidents d’aquests lletrats/des durant el desenvolupament de l’assistència al centre de detenció i primera assistència en l’òrgan judicial o fiscalia corresponent, incloent el risc 'in itinere', és a dir, el risc d’accident des de que l’assegurat s’encamina a la prestació del servei fins a la seva tornada.\nEls capitals assegurats són els següents:\n- En cas de mort, 100.000 euros.\n- En cas d’incapacitació permanent, fins a 100.000 euros.\n- En cas dincapacitació temporal diariament, amb un màxim de 90 dies 15 euros.\nLa sol·licitud acompanyada de la documentació justificativa de l’accident i danys soferts, i del certificat emès pel Torn d’Ofici i Assistència al Detingut acreditatiu que el dia de l’accident s’estava en situació de guàrdia cal presentar-la directament a la Mutualidad de la Abogacía per a la tramitació i reconeixement, en el seu cas, de les prestacions corresponents.\nBaixa del Torn d'Ofici\nL'advocat inscrit al servei del Torn d'Ofici pot deixar d'estar-ho quan ho desitgi.\nÚnicament és necessari fer doble clic al fitxer .ics que s'envia en el moment en què es notifica una guàrdia, i s'obrirà una cita amb la informació del dia i el torn de guàrdia que tens assignat.\nCanvi de guàrdia i renúncia del dia de guàrdia\nTramitació a realitzar per l'acceptació de canvi de guàrdies entre lletrats quan han estat convocats pel Servei d'Assistència al Detingut\nComunicacions sobre els imports de les retribucions i quantitats retingudes en facturacions del Torn d'Ofici\nDes d’ara podràs descarregar-te cada vegada que vulguis les facturacions del Torn d’Ofici i les comunicacions sobre els imports de les retribucions i quantitats retingudes als efectes de la Declaració de l’Impost sobre la Renda de les Persones Físiques.\nNomés has d'accedir a l'Àrea Personal -bé amb el teu usuari i clau o bé mitjançant la targeta ACA- i, a l’apartat Torn d’Ofici, escollir l’opció que més t’interessi.\nTramitació d’expedients en relació a incidències en el servei del Torn d’Ofici i Assistència al Detingut o sol·licituds diverses relacionades amb una designa d'ofici\nComunicació de pagaments i guàrdies del Torn d'Ofici i notificacions d'assistències en horari nocturn per SMS\nConfiguració via Àrea Personal del web.\nConsulta a través del web sobre certificats IRPF en relació amb els pagaments de Torn d'Ofici\nLa consulta dels certificats de quantitats obtingudes per pagaments efectuats a l’advocat adscrit al Torn d’Ofici i Assistència al Detingut a efectes de IRPF es pot fer tant adreçant-se al personal de Torn d’Ofici, com mitjançant accés a l’àrea personal de cada advocat al web ICAB.\nConsulta a través del web sobre pagament del Torn d'Ofici\nLa consulta dels pagaments efectuats a l’advocat adscrit al Torn d’Ofici i Assistència al Detingut es pot fer tant adreçant-se al personal de Torn d’Ofici, com mitjançant accés a l’àrea personal de cada advocat al web ICAB.\nConsulta de telefonemes i designes de torn d'ofici\nMitjançant aquest servei podrà consultar les seves designes i telefonemes. Per fer-ho només ha d'accedir a l'enllaç Àrea Personal que trobarà a la capçalera de la pàgina web i fer clic sobre els ítems DESIGNES/TELEFONEMES.\nRecordi que per visualitzar aquests enllaços cal que prèviament introdueixi el seu usuari i contrasenya a la plana de login.\nDes de la pàgina web pot consultar el procurador que ha estat designat d'ofici per als seus procediments. Només ha d’accedir a l’Àrea Personal>Torn d’Ofici>Designes per trobar-ho.\nAquesta informació és actualitzada per l’ICAB des del mateix moment en què es rep la notificació.\nPer tant, cas d’aparèixer sense informar, haurà de posar-se en contacte amb el Col·legi de Procuradors corresponent.\nDocument que recull la relació entre l’advocat d’ofici i el client assignat, per tal que, mitjançant les adaptacions que cada advocat consideri convenient, el client tingui la informació suficient sobre el tipus de relació amb el seu advocat i obligacions bàsiques, al temps que es dóna informació dels supòsits en què l’advocat d’ofici pugui cobrar del client i quantitat aproximada dels honoraris previstos.\nInformació sobre Justícia Gratuïta\nInformació als advocats i públic en general sobre l'estat de tramitació dels expedients de Justícia Gratuïta.\nInscripció al servei Pro-Bono, responsabilitat social de l'advocacia\nMitjançant el servei Pro-Bono iniciem un projecte, vinculat a la responsabilitat social de l’advocacia, amb la finalitat de poder oferir gratuïtament els nostres serveis professionals a col·lectius que es troben en situacions difícils (per motiu de malaltia, d’exclusió social o altres causes), amb dificultats o impossibilitat per afrontar els costos de l’assessorament d’un advocat, i que no poden tenir resposta dintre del sistema de justícia gratuïta, relacionat amb la necessària existència de procediment judicial i perceptivitat de la intervenció de l’advocat.\nAquest servei l’inaugurem amb el Pro-Bono ICO-ICAB, conseqüència del conveni de col·laboració de 30 d’abril de 2012, signat entre l’ICAB i l'Institut Català d’Oncologia per oferir serveis d’assessorament a malalts oncològics i els seus familiars més propers.\nRecepció dels Justificants per actuacions en procediments i assistències asignats per Torn d’Ofici, comprovació de la seva correcció i autorització del pagament per a la seva inclusió en la facturació del Torn d’Ofici a la Generalitat.\nMitjançant Acord de la Junta de Govern de l’ICAB del passat 2 de juliol de 2012 hem posat en marxa un programa conjunt de pràctiques tutelades que permetrà als advocats adscrits al servei de Defensa d’Ofici i Assistència al Detingut col·laborar en la formació dels alumnes de l’Escola de Pràctica Jurídica de l’ICAB, incidint i millorant la formació d’aquests en una matèria tan específica com és l’assistència jurídica gratuïta i el Torn d’Ofici.\nEn aquest sentit, en assumptes en els que la vista de judici oral tingui una previsió de durada de més de 10 sessions, assumptes que tinguin una especial complexitat o presentin un especial interès jurídic en les diferents matèries, l’advocat designat podrà sol•licitar l’adscripció de lletrats en pràctiques, que podran conèixer i participar, sota la tutela de l’advocat de Torn d’Ofici, en les tasques de preparació prèvia, assistència a judici, estudi de l’assumpte i seguiment del procediment, coneixent de primera mà la importància de la funció social que l’advocacia porta a terme des del Torn d’Ofici.\nEn agraïment per la col·laboració en la formació pràctica de nous companys, l’ICAB compensarà els advocats que assumeixin el paper de tutor amb un b formatiu de 10 hores, que podran fer servir en qualsevol dels programes de formació de l’ICAB.\nReclamació contra advocat del torn d'ofici per la seva actuació professional\nServei pel qual es tramiten les reclamacions o incidències en relació a l'actuació professional d'un advocat o advocada.\nServei d'Orientació Jurídica prèvia a la tramitació d’expedient de Justícia Gratuïta, segons estableix la Llei 1/96 i segons els diferents convenis que s’han assolit per l'ICAB amb diferents institucions.\nServei d’Atenció a l'Immigrant, Emigrant i Refugiat (SAIER)\nEl Servei d’Atenció a l'Immigrant, Emigrant i Refugiat (SAIER) és un servei municipal que pretén una atenció integral de l’estranger, dins del qual, el Col·legi té atribuïda competència per assessorar jurídicament als estrangers, interposar recursos administratius i contenciosos-administratius contra les resolucions denegatòries i desestimatòries de les Administracions competents en matèria d’estrangeria, sol·licitar la cancel·lació d’antecedents penals i policials, i tramitar sol·licituds de nacionalitat.\nEl servei es presta per advocats/des consultors/es i advocats/des tramitadors/res.\nEls consultors/res atenen les visites prèviament programades en les instal·lacions del SAIER, i deriven a l’usuari als tramitadors/es quan cal iniciar un procediment, ja sigui administratiu o judicial.\nSol·licitud de designa derivada\nTramitació de peticions fetes pels advocats d’ofici per portar assumptes del mateix client relacionats amb el primer assumpte tornat.\nProcedir a efectuar els canvis d'inscripció als diversos torns d'ofici o assistència al detingut d'acord amb el que estableix el Reglament Torn d’Ofici\nSol·licitud de renúncia a l'assumpte designat d'ofici\nAcceptació o denegació de renúncia efectuada per advocat d’ofici en relació a l'assumpte encomanat.\nTramitació de Justícia Gratuïta\nServei mitjançant el qual es tramiten i resolen les peticions realitzades pels ciutadans per tal d'obtenir el benefici de justícia gratuïta


Vallesos 10 - Carpeta - Can Boter, restaurant i carnisseria, dos en un\nFundat el 1880, l'establiment comercial més vell de Parets compta amb la quarta generació al front del negoci... i amb plena vitalitat\nRoger Prims Vila (text i fotografies)\nAl carrer del Raval de Parets hi ha un antic però vigent rovell de l'ou comercial del poble, no massa lluny de l'absis romànic de Sant Esteve i de la Cooperativa. A mig carrer, pràcticament encarada al carrer del Sol, hi ha la façana de Can Boter. La de la carnisseria, perquè l'establiment és un singular dos per un (carnisseria i restaurant, tot alhora) i també s'hi pot arribar per la carretera (oficialment, l'Avinguda Catalunya): allà hi ha l'entrada del restaurant.\nLa història de l'establiment també circula per l'adaptació al temps i les seves circumstàncies. La galeria d'habitacions de la fonda resisteix, ben conservada, com un vestigi del passat, ara sense dispesers. N'hi havia hagut molts anys: normalment homes, treballadors, nouvinguts que arribaven del sud o el nord de la pell de brau per forjar-se un futur digne i que acabarien per arrelar a Parets, en molts casos. Sempre dues o tres persones omplien les quatre o cinc senzilles habitacions que oferia la casa.\nConsulta de metges\nS'hi havien allotjat personatges de gran significació local, com el pare Joan, el mestre que va amagar la seva condició de capellà fins que es va acabar la guerra. Fins i tot, s'hi van establir metges, el doctor Canal i el doctor Mitjana, que no només hi dormien, sinó que hi van tenir la consulta.\nFundat el 1880, Can Boter compta la quarta generació que es fa càrrec del negoci. La primera, el matrimoni Oliveres-Esteve hi tenia un magatzem de bótes de vi fins que la fil·loxera els va obligar a replantejar l'activitat: taverna i venda de terrissa, més endavant carnisseria, i una mica més enllà, fonda i restaurant. El fill, Joan Oliveres Esteve, representava la segona generació. Casat però sense fills va acollir la cunyada, vídua de guerra i que sí que tenia fills; va acabar cedint el negoci al seu nebot, Vicenç Esteve, el patriarca de la nissaga actual. És la botiga més antiga del poble que ha estat regentada per una mateixa família: des dels primers temps de l'arribada de la fàbrica La Linera. I els queda corda per estona.\nA la dreta, Vicenç Esteve, amb el seu fill i la jove.\nLa fil·loxera i el tartrà del boter\nLa fil·loxera va obligar Josep Oliveres, el boter que va iniciar el negoci de Can Boter, a guanyar-se les garrofes. Va travessar el mar per anar a Mallorca a fer-hi el seu ofici: allà es va dedicar a arreglar bótes i també es va adonar que no n'aprofitaven el tartrà, el pòsit que hi deixava el vi. Ell sí que el va aprofitar: se'l quedava i el venia. Va ser gràcies a això, diu en Vicenç Esteve, que va reunir prou diners per a tirar endavant amb la taverna i la venda de terrissa.


Tramudança | Federació de música i balls de Mallorca\nDespeses Conveni 2019\nFormularis Conveni 2021\nSarau Alcudienc - Alcúdia\nAires d'Andratx - Andratx\nArtà Balla i Canta - Artà\nEsclafits i Castanyetes - Artà\nEscola de Ball de Bunyola - Bunyola\nRafeubetx - Calvià\nBrot de Taperera - Campos\nCentre Cultural de Campos - Campos\nPinyol Vermell - Campos\nEs Rebrot - Consell\nSa Sínia - Consell\nAbeniara - Felanitx\nS'Estol des Gerricó - Felanitx\nCofre Antic - Inca\nBrocalet Agrupació - Lloret de Vista Alegre\nEstel des Cocó - Lloseta\nDit i Fet - Llucmajor\nEscola Municipal de Mallorquí - Manacor\nTramudança - Manacor\nAssociació Arrels - Mancor de la Vall\nFesta Pagesa - Mancor de la Vall\nAires des Pla de Marratxí - Marratxí\nEs Raiguer - Marratxí\nSo des Garrovers - Marratxí\nCa s’Artiller, Espai de Diàleg - Muro\nRevetla d'Algebelí - Muro\nAires Mallorquins - Palma\nArreu, música i arrel - Palma\nAssociació Cultural Sargantana - Palma\nAssociació Cultural Solc-cant - Palma\nAssociació Un bot al Molinar - Palma\nBalls i Tonades de Mallorca - Palma\nBalladors de Lluc - Palma\nCarumbau - Palma\nEscola de Ball l'Assumpció - Palma\nGalivançafolk - Palma\nGiravolt grup de ball mallorquí - Palma\nQuart Creixent - Palma\nRondalla de Bellver/Tralai - Palma\nSa Revetla de Sant Antoni - Palma\nVoramar - Palma\nS'Eixam Mallorquí - Palma\nGrup Puig de Bonany - Petra\nRondalla des Pla - Petra\nXeremiers de Petra - Petra\nAires de la Cala - Pollença\nAssociació Ballugall - Pollença\nRacó de Tramuntana - Pollença\nAires de Monti-Sion - Porreres\nS'Estol Porrerenc - Porreres\nMarjal en Festa - Sa Pobla\nAires de Pagesia - Sant Joan\nAires Vileros - Santa Margalida\nEs Revetlers - S'Alqueria Blanca (Santanyí)\nOrdi Broix - Santanyí\nNiraBé! - Sant Llorenç\nGrup Es Jonc - Sencelles\nCopeo de Sineu - Sineu\nSonadors dels Vuit Vents - Sineu\nAires Sollerics - Sóller\nEstol de Tramuntana - Sóller\nXeremiers de Sóller - Sóller\nAires Vilafranquins - Vilafranca\n« Sonadors dels Vuits Vents\nAssociació Cultural Tramudança\n16 feb 2014 21:23\n1980. Un grup de joves de Sant Llorenç des Cardassar intenten popularitzar el ball de bot. Volen acabar d'una manera radical amb les mostres folklòriques d'exhibició i amb els seus components actius (agrupacions) i passius (públic), per retornar al ball el seu caràcter de popular: participació activa de tothom. No són els primers en fer-ho. Al poble la llavor ja està escampada des dels anys setanta, però s'ha d'ampliar i sobretot democratitzar. Els manca però, un grup que faci música per ballar.\n1983. Qualque horabaixa d'estiu i també molts de vespres, una part d'aquests joves assaja i aprèn a tocar diversos instruments a sa carrera de Ca'n Blanc. Volen ampliar i innovar el repertori de les ballades. Comencen una tasca de remenar papers, arxius i llibres per trobar partitures diferents a les peces que des de fa quaranta anys han esdevinguts els estàndars folklòrics mallorquins. Inicien, també, la recuperació del fandango a partir d'intercanvis amb grups de Menorca, i engresquen a l'amo en Rafel de Sa Fontpella i a na Francisca Cotana perquè surtin a cantar unes tandes de jotes, mateixes i copeos\n1984. Algunes jotes, cançons i unes boleres antigues de Menorca que el grup ha trobat, són ofertes al grup Sis Som perquè les enregistri al seu disc tres i dos sis (1985). La difusió d'aquest disc en els anys vuitanta ha fet que avui, una quinzena d'anys més tard, molts grups de Mallorca hagin incorporat aquestes peces al seu repertori.\nLa música popular pertany al poble perquè neix d'ell, però de ben segur que qualcú n'és l'autor. Exemple d'aquest patrimoni comú és la jota de sa marina. Jota manipulada per Rafel Duran (membre fundador de Tramudança) en un intent frustat de cantar les jotes antigues de madò Margalida de Muro, tot afegint-hi uns compassos introductoris inspirats en sa jota menorquina de ses tiranes. El títol de sa marina el va posar Tramudança quan va decidir cantar una tria de gloses populars de temàtica marinera. Avui a la jota de sa marina la canten i l'enregistren molts grups de l'illa.\n1985. El grup decideix celebrar el seu bateig. Tramudança significa canviar, alterar, trasmudar. El grup, per tant, es reestructura, alguns membres l'abandonen però n'entren de nous, l'arribada dels quals fa que el grup es consolidi fins al dia d'avui. La presència constant de Tramudança com la dels altres grups de Mallorca, ha fet que el ball popular hagi arribat a fer aixecar la pols de les places tot passant el llindar de les portes del segle XXI amb una força admirable, malgrat la convivència amb un potent mercat mediàtic musical que tot ho globalitza i ho devora.\n2001. El mes d’agost, es fa la presentació del seu doble cd No dóna gran cosa més l’agre de la terra.\n2009.El mes de desembre, es fa la presentació del cd Tramudança vint-i-5\nParticipació en altres discos:\nMúsica tradicional de les Illes Balears. Folk mediterrani 2002. És el segon volumen de la col·lecció Música Mediterrànea. Presenta una acurada selecció de músiques i intèrprets de les Illes Balears. Hi participam amb el tema Jota de Ferreries.\n5è Fira d’espectacles d’arrel tradicional a Manresa. Editat per la revista Folc vol. 3. Hi participam amb la jota de sa marina. Esclata la fira 1,2 i 3 de novembre de 2002.\nFestival Folk Internacional 2005. XVIII Edició. Aquests discos són testimoni del cicle de concerts Tradicionàrius que s’han realitzat al CAT els mesos de gener, febrer i març de 2005. Hi participam amb la jota de sa parrana.\nAmb motiu del 25 è aniversari de la discogràfia Blau (1982-2007). Participam en el doble cd BLAU-25 ANYS amb la balenguera.\nAixí cantam Sant Antoni a Manacor-2008. Hi participam al track número 15 amb la cançó de Sant Antoni.\nSons de Mallorca. Instruments tradicionals: música, senyals i cultura de l’oci. Inclou DVD hi participam amb el fandango pollencí, i amb l’explicació d’alguns instruments. Any 2008\n20 jul 2011 13:23


El Madrid salva un empat però no esvaeix els dubtes - Empordà\nEl Madrid salva un empat però no esvaeix els dubtes\nUn gol de Casemiro permet als de Zidane igualar un 0-2 contra el Bruges, tot i que l'equip tanca la jornada en l'última posició del seu grup europeu\neuropa press/ddg 02.10.2019 | 06:30\nEmmanuel Dennis va fer dos gols a Thibaut Courtois a la primera meitat. REUTERS/Jon Nazca\nEmmanuel Dennis va fer dos gols a Thibaut Courtois a la primera meitat.\nEl Reial Madrid no va passar de l'empat contra el Bruges, en la segona jornada de la fase de grups de la Lliga de Campions. Un resultat que alimenta els dubtes que van néixer el dia del debut, quan va caure estrepitosament a París. El partit d'ahir va oferir dues cares ben diferents, la d'un conjunt, el de Zidane, que va marxar al descans amb un 0-2 en contra i que va ser capaç de remuntar al segon acte, just després que el rival es quedés amb inferioritat numèrica per l'expulsió de Vormer.\nLa tarda va començar ja malament per als madridistes, que només van aguantar el zero a la seva porteria deu minuts. Una jugada per la banda esquerra, que va deixar en evidència Carvajal, va suposar el 0-1. Una jugada estranya, en què Dennis va voler controlar però se li va escapar la pilota sorprenent Courtois i colant-se al fons de la porteria. En un moment es va anul·lar per suposat fora de joc, però el VAR el va donar per vàlid. Va poder empatar Modric amb un xut des de la frontal; també Varane amb un violent cop de cap que va atrapar Mignolet, un dels més destacats del conjunt belga. Manca de punteria, encara que el pitjor havia d'arribar.\nEn aquesta ocasió va ser una mala entrega de Modric, que va posar la catifa vermella al seu rival a 20 metres de l'àrea. El migcampista va intentar esmenar la seva errada, però ni ell ni tampoc Ramos van poder frenar Dennis. De nou, caient i tocant malament la pilota, el davanter va poder aconseguir el seu objectiu. 0-2 i el Bernabéu que s'impacientava.\nCanvis i millora\nAl descans, Zidane va moure fitxa. Nacho, lesionat, va deixar el seu lloc a Marcelo, i Courtois se'n va anar a la banqueta per mal de panxa, com informaria després el club. Ramos va escurçar distàncies amb un gol que també va necessitar la intervenció del VAR. Malgrat l'1-2 i la millora evident, el Reial Madrid va haver d'esperar un grapat de minuts per empatar. Abans, l'àrbitre va expulsar Vormer per protestar i, en l'acció posterior, Casemiro va marcar de cap. «Prefereixo quedar-me amb el que hem fet a la segona part i oblidar la primera. No recordo una actuació tan dolenta com la dels primers 45 minuts», va declarar Zidane en roda de premsa.


Destacats: 21 i 22 de desembre - ceeuropa.cat\nDestacats: 21 i 22 de desembre\n20 Desembre 2019\tRedacció\nsense jornada aquest cap de setmana\nPartit: EUROPA - Sant Pol\nEl Filial escapulat intentarà allargar la seva bona ratxa de resultats per acomiadar el 2019 al Nou Sardenya. Al davant no tindrà pas un rival fàcil. El Sant Pol ocupa la segona plaça de la classificació i només ha perdut dos partits. Per a aquest duel el tècnic dels graciencs no podrà comptar amb Pol i tindrà el dubte fins darrera hora de Caldú. L'equip està pendent d'incorporar un fitxatge.\nPartit: Stadium Casablanca - EUROPA\nDia: Diumenge 22 de desembre\nSegona jornada consecutiva de l'Europa lluny de Gràcia, en aquest cas per començar la segona volta del campionat just abans d'acabar l'any. L'equip escapulat visitarà el Casablanca, equip situat només tres punts per sota a la classificació. A nivell de convocatòria, Joan Marc -sancionat- i Roc -lesionat- no podran formar part de la llista.


J Balvin confessa que pateix depressió i s'aparta de les xarxes\nEl cantant colombià ja va anunciar que patia aquesta malaltia l'any passat\nJ Balvin en una imatge compartida per ell a Instagram INSTAGRAM\nBarcelonaEl cantant colombià J Balvin ha penjat una sèrie de stories a Instagram per referir-se a la seva salut mental després de diverses setmanes allunyat de les xarxes socials. Segons ha explicat l'intèrpret d'Agua, ha preferit distanciar-se del món digital per centrar-se en la seva recuperació després que li diagnostiquessin ansietat i depressió. "Sé que he estat desaparegut de les xarxes, però, com tot ésser humà, he tingut les meves proves, i en aquest cas altra vegada m'ha agafat ansietat i una mica de depressió", confessa el colombià, de 35 anys.\n"No m'agrada actuar i no m'agrada estar fingint sobre la felicitat o com si tot fos perfecte, perquè soc un ésser humà com qualsevol altre. Soc fràgil i vulnerable. Potser més que molts de vosaltres. Vull agrair-vos que estigueu connectats amb mi i vull dir-vos que us estimo molt i que quan passi la tempesta seré més per aquí fent broma", ha conclòs el cantant de reggaeton, que té vendes milionàries arreu del món.\nL'any passat ja va admetre que va patir depressió i ansietat durant mesos fins que va buscar ajuda professional. Al setembre Balvin va ser un dels escollits per la revista Time per al llistat de les 100 persones més influents del món. "Només agraïment. Des de Medellín, Colòmbia, un simple somiador. He aconseguit arribar a les 100 persones més influents del món", va dir llavors.\nJ Balvin xarxes socials


PER FESTES CREIXELL DIU "NO ÉS NO". PER UNES FESTES SENSE AGRESSIONS SEXISTES — Ajuntament de Creixell\nPER FESTES CREIXELL DIU "NO ÉS NO". PER UNES FESTES SENSE AGRESSIONS SEXISTES\nPER FESTES CREIXELL DIU "NO ÉS NO". PER UNES FESTES SENSE AGRESSIONS SEXISTES Enguany hem fet uns gots reciclables logotipats i unes polseres per sensibilitzar a tothom a gaudir de les festes amb responsabilitat i respecte envers els altres. Els trobareu a les guinguetes de platja i als bars del municipi. https://www.creixell.cat/noticies/per-festes-creixell-diu-no-es-no-per-unes-festes-sense-agressions-sexistes https://www.creixell.cat/noticies/per-festes-creixell-diu-no-es-no-per-unes-festes-sense-agressions-sexistes/@@download/image/gots web.jpg\nEnguany hem fet uns gots reciclables logotipats i unes polseres per sensibilitzar a tothom a gaudir de les festes amb responsabilitat i respecte envers els altres. Els trobareu a les guinguetes de platja i als bars del municipi.\nImatge dels gots reciclables\nLES FESTES DE CREIXELL ES SUMEN A LA CAMPANYA NO ÉS NO A CREIXELL: FESTES LLIURES DE SEXISME. 'NO ÉS NO'\nUs podeu descarregar el flyer del "NO ÉS NO" AQUÍ\nEls espais de festa són contextos susceptibles de produir-se agressions sexistes amb més facilitat, ja que sota el paraigües de l'oci, l'alcohol i el "bon-rotllisme" es produeixen actituds i agressions sexistes.\nPer això, aquesta campanya compta amb un protocol que planteja actuacions a nivell preventiu i accions orientades a intervenir quan s'han produït les agressions.\nCal tenir en compte que és agressió sexista tota agressió (física o no) exercida sobre una persona per motius de gènere, orientació sexual o aspecte físic. Les bromes sexistes, la insistència, la gelosia, els insults, les humiliacions, els tocaments no consentits i l'assetjament són formes d'agressió sexista.\nRes justifica una agressió: ni el alcohol, ni les drogues, ni el vestuari, ni l'hora, ni res. El paper de cadascú és important perquè NO es TOLERI cap tipus d'actitud sexista ni cap forma de violència de gènere.\nDes de l'Ajuntament de Creixell i totes aquelles associacions que s'hi vulguin afegir, afirmem que "volem unes festes i espais d'oci que siguin lliures d'agressions sexistes i no discriminatòries on puguem relacionar-nos de manera lliure i consentida, i que al carrer, la nit i els espais de festa siguin un context de llibertat per a tothom: anar sense por, segures i amb confiança.\nPer això posem en coneixement de les entitats del municipi aquest protocol per tal que si puguin adherir, si així ho consideren oportú.\nUna agressió no és un conflicte ni un malentès. És un abús d'una persona sobre una altra però, que socialment s'ha acceptat com a normal i que pateixen les dones i aquelles persones amb opcions sexual diferents a les hetero normatives.\nRes justifica una agressió, ni l'alcohol, ni les drogues ni portar un vestit curt. Cap situació és atenuant per tenir conductes agressives, ofensives o abusives i cadascú té els seus límits per considerar que ha patit una agressió, ja que les vivències de cada persona fan que una mateixa situació pugui ser viscuda de diferents maneres.\nCal trencar aquests rols i assenyalar totes aquelles conductes que perpetuïn les desigualtats entre gèneres per acabar amb la impunitat social de les persones agressores.\nActuacions preventives a les festes de Creixell\nb) Elaboració de materials gràfics i audiovisuals. Cartells preventius penjats per la zona on cada entitat adherida fa les festes. - Cartells informatius sobre el protocol als espais de festa.\nd) Presentació del protocol el primer dia d'activitat festiva al poble de Creixell.\nActuacions davant d'una agressió\n- Comunicar a la persona agressora que el seu comportament és inacceptable.\n- Si no atura el seu comportament, convidar-la a marxar pacíficament.\n- Donarem a conèixer a l'escenari que hi ha hagut una agressió, respectant la intimitat de la víctima, i que condemnem aquestes accions.\nEl protocol es donarà a conèixer a totes les persones responsables d'activitats festives, amb l'objectiu de que puguin actuar de manera efectiva i eficient davant la possible situació d'agressió.\n- Davant de les agressions sexistes, volem crear espais de corresponsabilitat per tal de no deixar la càrrega de la defensa a les persones agredides i generar uns espais actius davant de casos de sexisme i LGTBIfòbia.\n- Una agressió és un abús de poder d'una persona sobre l'altra. No és un malentès o un conflicte.\n- Res justifica una agressió.\n- Si una acció fa que algú se senti agredit/ida, és una agressió. Cadascú té els seus límits, i no són qüestionables. Les vivències de cada persona fa que una situació pugui ser viscuda de diferents maneres.\n- Totes i tos posem ser agressors. Traspassar els límits de les altres persones és senzill ja que vivim en una societat patriarcal, on les conductes abusives estan normalitzades a l'hora de socialitzar-nos.\n- L'hetereopatriarcat és un sistema de relacions de poder on el rol de l'home se situa en una condició de privilegi i superioritat vers les dones i estableix la concepció que la única opció sexual acceptable és l'heterosexual.\n- Les persones agredides no són víctimes passives. En el supòsit d'una situació d'agressió, hem d'escoltar sempre la persona agredida i no actuar mai sense el seu consentiment. L'objectiu principal ha de ser l'apoderament d'aquesta persona.\n- Sensibilitzar la població en general i, en concret, les persones que participen a les festes i del sector del comerç i l'hostaleria de la zona durant les diferents festes.\n- Articular l'actuació davant de situacions d'agressions sexistes o LGTBIfòbiques.\n- Fer un treball conjunt entre entitats i Ajuntament de forma horitzontal per tal de visualitzar les agressions sexistes que es donen a espais d'oci nocturn i trencar l'imaginari del cos de la dona com a objecte. Acabar amb la impunitat social de les persones agressores.\nOn es produeixen les agressions sexistes?\nLes agressions sexistes són una manifestació més de la violència de gènere i d'activitats masclistes i de l'opressió. Poden aparèixer en diferents contextos: a l'espai privat, a la feina, a l'escola, transports públics o als espais d'oci, aquest tipus d'actituds, comportaments i accions comporta que les dones i persones amb opcions sexuals o identitats sexuals diferents a les heteronormatives no puguin gaudir, lliurement, dels espais. Què entenem per agressions sexistes en contextos de festes majors? És una agressió física (o no) exercida sobre una persona per motius de gènere, orientació sexual o aspecte físic, en relació als estàndards estètics.\nIncorporar informació sobre el protocol dins del programa de festa major.\nCreació de cartells i pancartes preventives.\nFalques informatives sobre el protocol.\nCreació d'un Logo.\nPresentació del protocol a la ciutadania en general uns dies abans de l'inici de festa major.\nFormació i sensibilització de les entitats i associacions.\nActuació davant d'una agressió sexista\na) Nosaltres observem una agressió sexista, sense que la persona agredida hagi demanat ajuda. Abans d'intervenir demanarem a aquesta si vol que intervinguem.\nb) Una tercera persona ens ve a dir que hi ha hagut o està havent una agressió sexista.\nAnirem al lloc de l'agressió i demanarem a la persona agredida, de la mateixa manera que abans, si necessita ajuda. És possible que la persona agredida s'estigui defensant sola. Si no necessita ajuda, només ens quedarem a prop seu per tal de fer un reforç, si el demana. Hem d'intentar no formar part del conflicte. És a dir, que la persona agredida parli amb l'agressora i nosaltres fem reforç dels arguments de la primera. Ara bé, si la persona ens demana que siguem nosaltres les persones que parlem amb qui l'hagi agredit, ho farem. És recomanable fer-nos i fer diferents preguntes per tal de conèixer millor què ha succeït:\n- Com ha començat?\n- La persona agredida està sola o amb amics i amigues?\n- Es coneixen la persona agressora i agredida?\n- Quina intenció creu que tenia la persona agressora?\nSi aquestes preguntes li fem a la persona agredida, sempre li demanarem primer si vol parlar davant de la persona agressora, en el cas que aquesta estigui allà o vol que la portem a un espai de seguretat.\nActuació amb la persona agredida\nDavant d'una agressió sexista, sempre parlarem primer amb la persona agredida.\nS'ha de respectar la decisió de la persona agredida, si no vol que intervinguem, és la seva opció.\nCal donar-li suport i oferir-li un espai de seguretat lluny de la persona agressora (sense excloure-la de la festa)\nEl suport en cada cas pot ser diferent, dependent de les seves necessitats. Quan una persona visqui una agressió sexista, és possible que vingui a trobar-nos per diversos motius: Per parlar per desfogar-se, sense demanar-nos intervenció amb la persona agressora; per tal que la reforcem, o bé, per tal que parlem nosaltres amb la persona agressora, entre d'altres.\nEn el cas que l'agressió sigui exagerada es derivarà la persona agredida als agents de seguretat. També se la derivarà al personal sanitari que hi hagi a la zona, en el cas que sigui necessari (que requereixi atenció psicològica o mèdica). Actuació amb la persona agressora No volem una confrontació directa, ni tampoc general una situació pitjor de la qual tenim. Per la qual cosa les persones que intervinguin a la mediació han de fer-ho de forma coherent, responsable i prioritzant la no violència o l'agressivitat verbal.


Es desclou la tenebra...: 20100705\nEròtica descendència (Relats conjunts)\nDavant del quadre goyesc resto impassible. Ni gaudeixo en veure'l ni faig escarafalls de fàstic. Estic mort per dins, com el cadàver que aferra entre les mans aquesta figura deforme pintada amb traços nerviosos i vigorosos pels pinzells de Goya. Aquesta figura, que representa Saturn en ple devorament del seu fill. Aquest cadàver, que pot ser qualsevol dels fills de Saturn i Rea abans d'arribar l'infantament de Júpiter.\nHe llegit el mite, fa anys que el conec i de sempre m'havia sorprès aquesta crueltat, que impregna la narració. Intentava imaginar quin era el pensament d'aquest pare que anteposa l'hegemonia del poder a la descendència. I entenia l'al·legoria del temps que ens devora lentament. Avui, però, mentre miro de fit a fit l'esguard dement del tità, no sento res. Repugnància? Dolor? Buidesa? Res de res, les emocions completament exhaurides per reaccionar d'alguna manera a aquesta mirada.\nPerquè no cal ser fill de Saturn per sentir-se devorat amb una cruesa extrema, la mateixa cruesa que amaga dins seu un comiat breu i inesperat, amb la corresponent pèrdua i l'obligat fracàs. I, des de llavors, sols és fred el que em provoca qualsevol espectacle dels sentits. I apatia. I fadiga. Només això. Potser perquè, sense saber-ho, era fill d'Eros i és un costum entre divinitats, això d'anar devorant els febles...?\nSerà que només em queda la música i els llibres,\nEl cafè entre converses i diaris, la lletania\nD'esperar cada dia que arribi l'hora d'alliberar-me\nD'aquesta galàxia de melangies mentre em distreu la feina?\nSerà que, després del comiat, sols sé acompanyar-me\nA mi mateix i jugar a desfer somnis com qui desfila\nAllò que ha filat al llarg dels jorns, moderna Penèlope\nQue no espera veles que la puguin salvar de la tristesa?\nSerà, digueu-me, que el silenci és la fidel companyia,\nDesprés de l'ombra, que mai no m'ha deixat sense empara?\nO potser és que sóc malenconiós i trist de mena...?\nSerà alguna d'aquestes coses, o tan sols un cúmul d'elles,\nQue provoca dins meu aquest devessall de poemes,\nAquesta espera de les orenetes en despuntar l'alba?\nCàrrega (Itineràncies poètiques, 49)\nLa mar oneja\nAmb paraules pretèrites.\nEm llasta el dia\nI carrega de còdols\nCada bri d'esperança.\nIncògnites (Itineràncies poètiques, 48)\nHi ha manera de mesurar la duresa de les paraules?\nI, de ser així, qui aconsegueix regular-ne la quantitat,\nEl volum, els significats? Si és més breu, és menys dura\nSé que parlo massa, que escric poc, o potser és al revés\nI m'autoenganyo que allò que he escrit ho he pronunciat abans\nDe plasmar-ho al suport que sigui i, per això, em condemno\nDemà. La paraula amb més incògnites que he pogut imaginar\nHa de portar-me les orenetes i la piuladissa novament\nDemà. Aquest mot m'ofereix esperances de guarir les ferides\nObertes, les penúries sofertes. Parlaré com sé, mentrestant:\nPosidònies (Itineràncies poètiques, 47)\nEl teu nom no és escrit a la mar.\nÉs la Mar.\nI la histèria és un oneig constant\nQue em bressa\nAmb ales fetes de mots plens que canten\nSóc esclau de la presó que vaig construir-me.\nLa clau cal buscar-la entre posidònies.\nAmb pànic d'acostar-me a la platja...\nDinàmica (Itineràncies poètiques, 46)\nHe de moure cada part del cos\nQue ha estat conegut per tu\nPerquè no es gangreni de pena.\nFlairo al meu voltant aromes\nDe pètals que l'alegria del sol\nHa permès que m'omplís l'esguard\nDe bellesa, lluny de la teva nuesa.\nJardins florits amb flors que sovint\nNo sé anomenar. En absència de la mar,\nUn doll d'aigua clara també consola\nBrúixola (Itineràncies poètiques, 45)\nTinc el verí resistent,\nEl de la primera abraçada,\nAquell que no es deslliga\nAmb facilitat de la pell.\nVisc, en equilibri feble,\nSense saber encara quina\nOrientació té la brúixola\nDe la vida acabada d'encetar.\nDemà, potser, l'argonauta\nEn terra ferma que esdevingui\nLa rutina de lamentar-me\nIndicarà un nord hipotètic,\nUn nou horitzó que, a hores d'ara,\nÉs llunyà, pagà, erm, solitari.\nCelístia (Itineràncies poètiques, 44)\nLa celístia xiuxiueja\nParaules en la matinada\nI les escolto mentre es bada\nDins meu la melangia d'atzabeja,\nFosca com la nit més obscura.\nI entortolligo els llençols\nAl voltant del meu cos: vull sols\nQue il·luminin la vida futura\nAmb sempiterna claror, lluernes\nQue resplendeixin amb constància\nLa meva ànima, curulla d'ànsia\nPer retrobar-te. Per què no alternes\nEls silencis i les paraules,\nMuda verge dels meus retaules?\nSomnolència (Itineràncies poètiques, 43)\nEls teus llavis; penyora\nDe mar maragda,\nQue em crema les entranyes.\nHàbitat (Itineràncies poètiques, 42)\nAmb la sang de les venes\nVida clara com l'aire\nQue amb la mar es perfuma.\nMigratòria (Itineràncies poètiques, 41)\nPot fer-se sense equipatge\nEl viatge de la vida?\nSeria com contemplar la màgia\nDel crepuscle amb l'ànima cega,\nMalmetre la bellesa d'un núvol\nAmb el plom d'una tempesta,\nNegar-se els pulmons d'aigua\nPer maleir l'harmonia de les ones.\nEl viatge de la vida,\nPot fer-se evitant el pelegrinatge?\nResistència (Itineràncies poètiques, 40)\nViuré arrapat a la vida,\nFins a ofegar-me si és que cal,\nFins que trobi una sortida\nDigna del castell de somnis\nOn em creia segur i aïllat\nDels mals del món; adversitats\nInvisibles l'han enderrocat.\nVisc entre ruïnes, però respiro.\nAbsència innecessària (Itineràncies poètiques, 39)\nHe tornat a casa,\nLa que hauria\nDe tancar amb lacre\nPerquè no hi entri\nMés el teu somriure.\nMoro per besar-te,\nFins a nafrar-me els llavis\n▼ de jul. 05 (13)


Publicat el 07/06/2017 09:17\nEls antitransvasament creuen que és una "oportunitat" per canviar la gestió de la conca de l'Ebre\nACN Tortosa .- La Plataforma en Defensa de l'Ebre donarà protagonisme a la campanya pels sediments en la seva piraguada que enguany canvia de dates i es farà el 18 de juny. Sota el lema 'Més aigua, més sediments', els antitransvasament volen vincular la necessitat que a més d'aigua, cal que pel riu baixin sediments per evitar la constant regressió que pateix el delta de l'Ebre. "Ja no fan falta més estudis, només cal fer fotos per veure-ho", ha etzibat Manolo Tomàs, portaveu de la PDE. Juntament amb altres entitats, la Plataforma intervindrà aquest dimecres al Parlament a la comissió de Medi Ambient i Sostenibilitat per tractar la problemàtica dels sediments a la conca de l'Ebre. Fa temps que diverses entitats promouen la necessitat que s'autoritzi a buidar els embassaments de la conca de l'Ebre per permetre el pas dels sediments riu avall. "Tenim una oportunitat d'or si ens posem d'acord en la gestió del riu", ha afegit Tomàs.\nLa piraguada s'ha avançat al mes de juny per evitar la forta calorada que feia a meitat juliol quan, habitualment, se celebra aquesta jornada lúdica però també reivindicativa. Aquesta dissetena edició se celebrarà el 18 de juny i a partir d'aquest divendres 9 de juny es posaran a la venda els tiquets per adquirir alguna de les 180 places que la PDE ofereix per participar-hi. Podran ser piragües individuals o dobles i també hi ha sis places per embarcació de motor per si algú no pot fer la travessa remant. El preu dels tiquets és de 15 euros i es poden adquirir a tres punts de venda de Tortosa (Mercat, La2deViladrich, i Pics MontCaro) i a Amposta (llibreria Guaix).\nEl recorregut serà l'habitual de Xerta a Tortosa, amb aturada per esmorzar a Aldover. A l'arribada a Tortosa es farà l'acte reivindicatiu que enguany reivindicarà més aigua per al riu però també més sediments. El portaveu de la PDE, Manolo Tomàs, ha deixat clar de la importància de canviar la planificació hidrològica de la conca de l'Ebre per poder rescatar el riu i el Delta del seu problema.\nFOTO: ACN. Pla mig de la roda de premsa de la Plataforma en Defensa de l'Ebre (PDE) amb Mireia Palos, Matilde Font i Manolo Tomàs, aquest 6 de juny de 2017.


Apps per ajudar-te a cuidar de les teves dents – Capsula Digital\nBrush DJ a Brushdj.com: Si tens problemes per raspallar-te durant els dos minuts recomanats, prova aquesta aplicació. Reprodueix música de la biblioteca en el teu telèfon i actua com un temporitzador per assegurar-se que et raspallis prou. Millor encara, pot programar recordatoris diaris de raspallat, ús de fil dental i esbandida bucal, així com un recordatori a llarg termini per a la teva propera visita al dentista.\nPer als dentistes que marquen tendència\nSi ets dentista, existeixen aplicacions per a telèfons intel·ligents dissenyades per ajudar als teus pacients i practicar. També és una bona forma d’aprendre i mantenir-te al dia amb la tecnologia utilitzada pels teus pacients. Aquí hi ha un parell d’útils per verificar:\nOdontologia IQ a itunes.com: El podràs mantenir al dia amb les últimes notícies i productes gràcies a aquesta aplicació. Proporciona diferents opcions per classificar notícies i vídeos i presenta informació en un format de fàcil accés.\nLes genives sanes i un somriure més blanc estan disponibles a l’abast de la teva mà quan aprofites aquestes útils aplicacions mòbils. Mai ha estat més fàcil mantenir-se al dia amb el raspallat i les cites dentals, així com assegurar-se de fer-ho correctament.\nLes apps d’avui dia et podran ajudar en aquests tipus d’assumptes de la vida diària.\n← Preguntas frecuentes sobre el cigarrillo electrónico\nAlgunos datos que no sabías sobre la marihuana medicinal →


Millor amb Sánchez-Iglesias - Notícies Confidencial - e-notíciesMillor amb Sánchez-Iglesias -\nConfidencial · 31 de Juliol de 2019. 00:17h.\nPodem, un fre per a l'anticatalanisme\nEl rebuig a la investidura de Pedro Sánchez com a president del futur Govern espanyol, amb expectatives notablement pessimistes que la situació pugui revertir-se durant el proper mes de setembre, és una dada molt negativa per als independentistes catalans, segons asseguren fonts del PDECat favorables a la investidura del secretari general del PSOE.\nAquestes fonts diuen que a hores d'ara l'única força política espanyola que s'ha mostrat favorable, si no més parcialment, al projecte independentista, és Podem. Per tant, un Govern estatal de coalició entre el PSOE i el partit de Pablo Iglesias hagués tingut alguns beneficis per a l'independentisme català, ja que Podem hauria actuat com a un cert fre davant de les eventuals pressions anticatalanes d'alguns sectors espanyolistes dels socialistes.\nAra, l'opció d'una coalició PSOE-Podem sembla totalment descartada, i només queda la possibilitat d'un Govern exclusivament socialista. De tota manera, cada vegada sembla més clar que la direcció del PSOE és favorable a la repetició de les eleccions, ja que considera que d'aquesta manera millorarà la seva actual situació. De la seva banda, per a l'independentisme, aquesta repetició implica riscos considerables.\nIndependentisme, PDECat, Eleccions, PSOE, Govern espanyol, Podem, Pablo Iglesias, Pedro Sánchez


Una nova botiga "online" ajuda a moure's per Barcelona | Hora Punta\nRedacció / 15.07.15 - 10:24h\nFomentar una mobilitat moderna, còmoda, ràpida, divertida, sostenible i assequible per descobrir Barcelona. Aquest és l’objectiu de la plataforma d’e-commerce Barcelona Smart Moving, impulsada per TMB.\nEl web, que inicialment es pot consultar en anglès i castellà, es divideix en tres grans blocs: Descobreix Barcelona; Com moure’t i Comprar bitllets. Dins de la primera secció es mostren els llocs més emblemàtics de la ciutat, com ara la Sagrada Família, la Casa Batlló, el Camp Nou, la Pedrera, el Palau de la Música Catalana i el Museu d'Història de Catalunya, entre molts altres edificis i equipaments destacats.\nPel que fa a la segona categoria, l'usuari hi pot trobar les característiques i avantatges dels diferents serveis de transport públic per moure's per Barcelona i així, un cop completat aquest itinerari de navegació, disposa de més informació per decidir quins diferents productes de mobilitat vol comprar.\nAra mateix, s'hi poden adquirir abonaments de transport per dies de l’Hola Barcelona, comprar bitllets del Barcelona Bus Turístic i del Telefèric de Montjuïc. Properament s'hi afegiran nous productes, com ara el servei del Barcelona Bus Turístic de Nit, combinacions de diferents billets de transport i viatges per fer excursions culturals i gastronòmiques a destins de tot Catalunya.\nEl web surt acompanyat de diferents perfils a les xarxes socials per conversar amb la seva comunitat d’usuaris. D'entrada la plataforma és present a Facebook, Twitter i YouTube.


Pel·lícules que mai no es veurien | Quadern | EL PAÍS\nPel·lícules que mai no es veurien\nEl Festival de Cinema d’Autor projectarà més de 60 films, molts d’ells inèdits\nBarcelona 24 ABR 2013 - 22:38\tCEST\nFotograma de la pel·lícula 'Los ilusos', de Jonás Trueba.\nQue el cinema del demà seria un acte d’amor ja ho vaticinava François Truffaut cap al 1957. Tot i que llavors no sabíem que aquest amor seria tan sacrificat. Enmig d’una de les setmanes més tràgiquesper a la indústria del cinema (amb el tancament d’Alta Films), Barcelona es bolca de ple amb el cinema menys comercial.\nLa tercera edició del Festival de Cinema d’Autor (D’A) arriba com un llampec d’esperança en temps difícils des d’avui i fins al 2 de maig. “Evidentment que lamentem notícies com les d’Alta Films, però per això ara més que mai són necessaris festivals com aquests, amb un 92% de la seva programació inèdita”, explica el director del certamen, Carlos R. Ríos.\nEl CCCB i els cinemes Aribau programaran un total de 60 llargmetratges que s’allunyen del circuit comercial, que resten a les ombres de Hollywood i que ni tan sols opten a ser distribuïdes mai al nostre país. El D’A és el festival de les pel·lícules que mai no es veurien.\nFESTIVAL DE CINEMA D’AUTOR\nCCCB i Cinema Aribau, sales 1 i 2 Fins al 2 de maig\nA partir de 7,5 euros\n“Però precisament perquè vam néixer en època de crisi ens podem permetre créixer”, apunta Ríos, que assegura que el festival, tot i els peròs, “està en creixement” i espera superar els 10.000 espectadors de l’any passat. A més, han decidit no apujar els preus dels abonaments d’enguany.\nD’entre l’assortiment de pel·lícules per descobrir destaca Los ilusos, l’última pel·lícula de Jonás Trueba (fill del cineasta Fernando Trueba) i que ja es va donar a conèixer amb la seva òpera prima, Todas las canciones hablan de mí (2010). “Alguns m’han dit que sembla més una primera pel·lícula que una segona, i això m’agrada. Em fa por perdre la ingenuïtat i la innocència dels primers cops”, afirma el jove director. Acabat d’aterrar del BAFICI (festival internacional de cinema independent de Buenos Aires), el mateix Trueba acompanyarà la projecció de la pel·lícula en el marc del D’A.\nIrònicament, es dóna el fet que molts d’aquests films que arriben sigil·losos al nostre país són “molt aplaudits per la crítica i pel públic en festivals de renom com el de Canes, Rotterdam o Berlín”, explica el director. La pel·lícula de cloenda, La plaga, és la mateixa que va obrir la secció Fòrum de la Berlinale 2013. Un nou western a la catalana dirigit per la molletana Neus Ballús i ambientat a la perifèria de Barcelona.\nDes d’una retrospectiva de cinema romanès amb el cineasta Cristian Mingiu al capdavant (guanyador del Goya a millor pel·lícula europea 2008) fins a una petita mostra del l’incipient cinema llatinoamericà més transgressor amb Los leones de Jazmín López. “La proposta és refrescant: hi ha risc i novetat”, avança el responsable. I és que, al capdavall, el D’A és el reflex d’aquell nou cinema que encara està per venir.


La ind�stria del disc no desapareix, Joan Fontdegl�ria (lpc3.com)\nLa ind�stria del disc no desapareix\nJoan Fontdegl�ria 07-04-2012\nLa indústria discogràfica tradicional s'està morint. Hem convertit aquesta afirmació en axioma irrefutable d'ençà que Internet s'ha instal·lat en les nostres vides. La xarxa global ha d'acabar engolint els suports físics; el tsunami sembla irremeiable. Tanmateix, som realment davant la fi del negoci musical tradicional? Disco 100, un petit negoci familiar, ens demostra que la supervivència és més que viable. I la pervivència de CD's i vinils en les nostres vides com a objectes vivencials dibuixa un futur menys negre del que sembla.\nNo hi ha dubte: la cultura canviarà els seus mitjans de difusió tradicionals. I qui no es reorienti, morirà. Ningú no ho discuteix, i els qui n'estudien les causes i les conseqüències ja fa temps que ho han admès, no com a hipòtesi sinó com a punt de partença. En l'àmbit musical que ens ocupa les causes assenyalades habitualment són dues: l'impacte del format digital i l'allau de descàrregues gratuïtes. És a dir, per una banda, ningú comprarà discos que es poden trobar més barats a Internet i, per una altra, ningú seguirà comprant un producte que pot trobar a zero euros en la xarxa. Són faves comptades. I la conseqüència immediata assenyalada ha estat el tancament de discogràfiques, promotores i botigues de discos.\nL'EXCEPCIÓ ÉS L'EXEMPLE\nSi bé és innegable que Internet es menja el disc i que la indústria n'està patint les conseqüències, es traduirà tot plegat en la mort definitiva del CD i del vinil? Més que agosarat, és impossible respondre a aquesta o a qualsevol altra hipòtesi de futur. No nego ni afirmo, doncs, l'axioma inicial, però miraré de dubtar-ne amb un cas particular, ben proper, i demostrar una hipotètica supervivència viable. A Gràcia hi ha Disco 100, clàssica botiga de discos, empresa familiar des de 1978, primer al carrer Escorial núm. 100 -d'aquí el nom- i des dels anys noranta al 33 del mateix carrer. El negoci el van iniciar el Jesús Mayor i l'Elisabeth Bratvogel, i avui el segueixen conduint juntament amb els seus fills, el Dan i el Lutz. Ja fa anys hi han unit el Dani Peralta i eventualment, quan la feina apreta, la Lara Cano. Perquè la feina, a Disco 100, apreta; el negoci funciona. Una botiga de discos que avui dia en segueix venent un bon grapat? Insòlit. Miro d'esbrinar-ne les causes.\nFUNCIONAL, PROPERA, SOCIAL\nD'entrada, quan un hi arriba, no hi troba ni opulència ni focs artificials: la botiga és radicalment clàssica, de tota la vida, amb les tradicionals prestatgeries de CD's i cia. plenes a vessar, com si no hi hagués passat ni el temps ni la crisi. L'espai no segueix cap tendència postmoderna. Allunyar-se de modes amb data de caducitat estalvia temps, diners i maldecaps. Prioritzen el que perdura, la funcionalitat i el bon tracte. La resta és en mans del client i de les seves particulars fílies. I el tracte personal, com l'espai, professional, senzill i proper. Ni rastre d'extravagància ni de compostura. El primer secret deu ser no tenir-ne, de secrets. Al centre de l'ala interior del local hi ha una taula rodona, plena de manuals, llibres i revistes de consulta, envoltada de més referències bibliogràfiques a la part inferior de les prestatgeries de CD's. El Dan comenta que aquí mateix els clients s'hi asseuen, consulten catàlegs i les últimes revistes de referència, i les comenten amb ells mateixos o amb altres clients. Quan ens volen fer creure que és inútil sortir de casa -diuen que ho podem trobar tot a la xarxa- Disco 100 manté un punt de trobada social i real, amb llibres i converses musicals. "Els clients habituals ens diuen que tenen la web com a eina de consulta però que prefereixen venir a la botiga, anar mirant i consultant el material", comenta el Dan.\nLA CLAU NO ÉS INTERNET\nDisco 100 té web, sí, però només des de fa uns mesos, des de finals del 2011. La van crear perquè els clients els la demanaven i, de moment, hi han introduït aproximadament un terç del seu fons de catàleg. Així doncs, la xarxa no ha estat clau en el seu creixement. Ha canviat alguna cosa d'ençà que la tenen? La web els està servint per treure material rar que no han mogut, sobretot cap a l'estranger: hi ha qui busca a la xarxa de fa temps cert material i, de cop i volta, ara el troba a la seva web. Així, venen col·leccions gens comunes, rareses en estoc de fa anys que no tenien sortida. Internet, doncs, els està ajudant a compartir massivament el fons de catàleg, però de manera tan incipient que, de moment, no és significatiu en el conjunt de negoci.\nPotser en el futur vendran un munt de material a la xarxa. Sigui com sigui, la clau en el seu cas no és el mitjà sinó la quantitat de material de què disposen. Perquè Disco 100 ha anat acumulant un fons de catàleg impressionant, avui dia d'unes 120.000 referències, que s'eixampla a dia que passa. Disposen d'un cabal abismal, amb pocs exemplars de cada referència, en molts casos només d'1 o 2, que reposen constantment quan es venen, i un repertori d'estils i zones de procedència inesgotable, específicament classificats a la botiga: jazz, clàssica, òpera, blues, soul, funk, gospel, hip-hop, country, pop, rock, reggae, ska, metal, electrònica, dance, experimental, crooners, orquestres, balls de saló, new age, bandes sonores, infantils, espanyols, catalans, brasilers, portuguesos, grecs, francesos, italians, indis... Com diu el Dan, "la gran diferència és que tenim molts més discos que els altres i els cuidem molt més perquè contínuament anem buscant els discos que ens van faltant. Juguem amb un estoc petit i, si es ven, el tornem a demanar perquè el més habitual és que, si no el venem, ens l'hem de quedar en estoc fins que algú vulgui i el trobi."\nI com es fa la tria del que sumen a aquest immens fons? Per un costat, no renuncien a les novetats top-vendes a través de les distribuïdores habituals; per un altre, com els productors d'una gran indústria, verifiquen les mostres més amagades i filtren el producte mitjançant un adequat control de qualitat; això sí, com sempre, a la seva manera: "El Jesús consulta sovint l''UNCUT' i el 'MOJO' -són molt del nostre perfil perquè tenen molt de tot, reedicions i discos desconeguts- i tria els discos que reben bones crítiques però que aquí sembla que no arriben; sovint els importem nosaltres directament perquè la distribuïdora o no els serveix o a vegades carrega uns marges que no ens podem permetre." Importen material inèdit, de qualitat, per al client sibarita, i el sumen a les novetats més mediàtiques. "Cada setmana entrem més de 200 novetats. Al 2011, per exemple, en vam entrar unes 12.000". I què es ven millor? La novetat o el fons de catàleg? "En general, en un any venem més fons de catàleg que novetats, però el disc més venut de l'any és sempre una novetat." I el més venut? "De llarg, Manel. El 2011, '100 milles per veure una bona armadura', i 'Els millors professors europeus' ho havia estat al 2010. Tots dos es venen constantment". La combinació dibuixa una clientela heterogènia com la mateixa realitat i arrelada alhora a la nova moda local -això sí: no la passatgera sinó la de qualitat-. Al cap i a la fi, lluny de menystenir el client mantenint només el que més es ven, valoren el seu bon gust i el potencien.\nEn resum, procuren tenir el més nou i cuiden com ningú el fons de catàleg. Amb aquestes premisses, no han parat mai de multiplicar el fons. Per això, el seu principal problema sempre ha estat d'espai: com encabir tant material en un local limitat? "Ho vam solucionar canviant les caixes dels CD's per fitxes de la mateixa mida, amb la portada fotocopiada, valoracions del disc de revistes especialitzades, sobretot de l''UNCUT' i el 'MOJO', i alguna crítica." Així, van solucionar el problema de capacitat, van aconseguir mantenir intacte el material original al magatzem i hi van sumar un plus de qualitat per al client: la informació del disc en el mateix disc. Però el material segueix multiplicant-se, i més des del renaixement del vinil. Perquè Disco 100 va néixer amb el fonogràfic, van apostar pel disc òptic amb el canvi de local als anys noranta i ja fa deu anys que recuperen el format tradicional, com diu el Dan, "clarament per insistència dels clients". Avui dia, però, encara tenen molt menys material en vinil que en CD. "Vam començar pels vinils de clàssics, per tot allò que creiem que s'ha de tenir en vinil, dels 60's als 80's, però ara també tenim novetats. Ara mateix, si s'edita una novetat també en vinil, procurem tenir-la". I amb aquesta tendència a multiplicar, el problema de sempre, d'espai, segueix Iatent: "Ja no sabem on posar els vinils. I si féssim el mateix que vam fer amb els CD's, el problema és que la fotocòpia no hi encaixa. Estem buscant com solucionar-ho". Beneït problema. Acabaran trobant la manera. Parlant-ne i pensant-hi. Si algú té alguna idea, estaran encantats de sentir-la.\nCRÉIXER SENSE ORDINADOR\nDisco 100 multiplica cada any el fons i l'estoc, però no saben si també han fet créixer la quantitat de vendes per una simple raó, tan singular com tot el que anem coneixent d'ells: fins fa tres anys no tenien ni ordinador. I com funcionava un negoci d'aquestes dimensions sense la màquina que mou el món? "Les comandes de reposició, fins fa tres anys, les fèiem en funció de les fitxes guardades al mostrador: si la fitxa era al calaix del mostrador volia dir que no en quedava cap en estoc, i si la fitxa encara era al seu prestatge, volia dir que encara en teníem algun exemplar." Tan simple com eficaç. Ara ho tenen tot informatitzat, amb un programa fet a mida que els organitza el catàleg, les distribuïdores i els clients. Però només fa tres anys, quan ja era, més que omnipresent, impensable l'absència de l'ordinador en qualsevol llar o empresa. Demostren que es pot viure la mar de bé al marge de l'ordinador. És inaudit, però sobretot envejable: ni s'imaginen la de maldecaps informàtics que s'han estalviat. O potser sí, i per això s'hi resistien. Ara saben treure-li el suc que els convé; això sí, sense divinitzar-lo, perquè la màquina es pot penjar -ja sabeu: a vegades sembla haver nascut per fer-nos perdre temps- però tota la dinàmica quotidiana, el tarannà i, sobretot, el sentit comú, estan molt per sobre de l'habitual "error del sistema".\nEN MANS DEL MONOPOLI\nPer tot plegat, el Dan no sap dir-nos si avui dia venen més o menys, però ens apunta algunes pistes: "Ara es venen molts més discos més barats que abans. D'uns anys ençà les grans discogràfiques [Emi, Universal, Warner i Sony] s'han relaxat i ofereixen discos a millors preus. Quan algú abans comprava una dotzena de discos es podia gastar uns 200€, i ara pot tenir-los gastant-se la meitat. També tenim clients que vénen amb pressupost tancat, potser només de 10€, amb una llista dels que voldria, i es queda el que pot pagar amb el que té. I si no, s'espera." A Disco 100 no han notat la crisi de la indústria musical, però sí la crisi quotidiana, la que afecta a la despesa domèstica, a les butxaques particulars, perquè els mateixos clients els ho diuen. El negoci sobreviu també, doncs, per l'abaratiment del cost d'un disc. I qui és el responsable que el preu d'un disc sigui més o menys alt? El Dan ho té clar: "Les grans discogràfiques són les que manipulen més els marges; sovint, un disc que ens el venen avui perquè el puguem vendre a 18€, el mes següent el podem vendre a 6. Com és? Jo no sé quin marge tenen ells, però si poden fer aquests canvis, de 18 a 6, vol dir que tenen marge per fer totes dues coses, no? El nostre marge l'apretem amb algunes novetats perquè potser la gent el busca en dos o tres llocs abans de comprar-lo, però no podem anar mai de 18 a 6." El botiguer, en mans de la multinacional que té el monopoli. Vist el panorama, les majors relaxen els marges, però coneixent-los, no són de fiar. I què passa quan el negoci viu al marge d'aquests vells dinosaures?\nAmb un simple exemple, el Dan apunta com escapar dels qui mouen els fils: "Remate s'ha autoeditat el nou disc; sortirà a l'abril només en vinil, i ens ha dit que el vol vendre a 8'5€, i surt marge per a tothom." A priori, un petit segell o un músic tot sol han de tenir més costos d'edició que la multinacional, que fabrica en sèrie, però els qui ofereixen millors condicions als botiguers són els qui viuen al marge de les majors. Tan paradoxal com cert. El Dan també ens explica que cada vegada hi ha més petits segells -per exemple, Bankrobber o BCore- que els deixen els discos en dipòsit, els ofereixen millors preus i, a més, cuiden més l'estètica del CD. I a Disco 100 no tenen un no per a ningú, per petit que sigui. "Al mateix nivell, amb molts grups ens posem en contacte directament amb ells i els fem de punt de venda." Cuiden els petits i, lluny de competir, col·laboren amb altres botigues: "Tenim molt bon rotllo amb una botiga similar a la nostra a Vic, Martulina Divina Discos, amb qui compartim solucions o ens passem contactes que d'una altra manera no trobaríem. Per exemple, la primera maqueta de La Iaia ens la van passar ells."\nSOM DAVANT EL FINAL?\nReprenc, doncs, la hipòtesi inicial: la indústria del disc tradicional està condemnada a desaparèixer? Som davant la mort del CD i el vinil? A Disco 100 hi he trobat algunes claus per sobreviure més que dignament als pitjors auguris. Així, si els prenem com a paradigma, trobem algunes sortides. Primer, per a l'última baula de la cadena: què hauria de fer el botiguer? Personalitzar el tracte, apropar-se al client, a les seves inquietuds. Com en qualsevol altre ofici, ha de buscar solucions pràctiques tant per a ell com per al client, mirant de facilitar la feina i donant informació de qualitat. El millor exemple són les fitxes de CD's de Disco 100: més informació contrastada en poc espai. Pel que fa a Internet, el botiguer l'ha de veure com una nova eina, però no com l'única ni la millor. Malgrat l'esplèndid servei que ens ofereix Internet, seguim cercant la complicitat personalitzada, sensible. Un professional a qui adreçar-nos directament és irreemplaçable. I sobretot, el qui ven ha de cuidar el material que perdura al llarg del temps. Discos bons n'hi ha per donar i per vendre, i sempre hi haurà qui els voldrà tenir, tocar, recordar.\nCUIDAR EL FORMAT\nArribats a aquest punt, val la pena aturar-se i reflexionar sobre el valor del contenidor musical, el vinil o el CD -perquè, òbviament, ningú augura la desaparició de la música, sinó la mort lenta però segura del seu format tradicional-. Són simples recipients destinats només a contenir i, per tant, una nosa més que l'home del segle XXI farà desaparèixer? La realitat ens diu que la música segueix vivint associada al seu valor estètic, memorístic, i aquest valor li atorga el format físic. Abans i ara, fullegem els llibrets, contemplem les portades, les lletres originals o les imatges i il·lustracions perquè també formen part de l'art original de l'objecte. Vinculem la música a imatges, objectes i records, i els mantenim físicament, en una caixeta quadrada de plàstic, o en una portada, o en un llibret. I hi retornem al cap dels anys. Generalitzant, si durant segles hem tendit a recordar i a recuperar el passat mitjançant objectes físics farcits de significat, per què ara ho hem de deixar de fer, justament amb la música, el mitjà artístic més popular del planeta? Personalment, segueixo veient fins i tot adolescents amb CD's del grup que idolatren, resseguint les lletres, les imatges. I els més grans, més o menys melòmans, seguim volent-los tenir a prop, o regalant-los. Per nostàlgia o pel que sigui, reclutant-ne més o menys, tots gaudint-los personalment, o lluint-los als altres. És clar que en general en comprem menys, perquè Internet els ha fet massivament accessibles. Per això som més selectius. I perquè l'estètica del CD i la seva relació qualitat preu, en molts casos, ha baixat fins a uns mínims gairebé insultants: tots ens hem desil·lusionat, quan els hem desprecintat i hi hem trobat una trista cartolina, uns crèdits, o ni això; o quan se'ns ha ratllat gairebé sense ni mirar-lo. Per això, és evident que el packaging també s'ha de cuidar. I com ens deia el Dan, els més petits estan donant lliçons en aquest sentit a les majors, que l'havien pervertit fins a límits indecents.\nLA FINALITAT ÉS FER DINERS?\nAixí, tornem als de sempre, als maleïts monopolis, als d'esperit només mercantilista, als tot-per-la-pasta: ofereixen als músics contractes només per manipular-los, els serveixen uns formats que sovint els degrada i, als clients, uns productes, en molts casos defenestrables; la seva actitud segueix sent insultant. I com que ara han vist les orelles al llop, comencen a rebaixar preus, però segueixen forrant-se.\nAixí, després d'aquesta disquisició sobre el format, arribem a la primera baula de la cadena: el músic. Vist el panorama, què hauria de fer? Per als creadors, el camí ha de ser un altre. Han de ser valents i viure al marge. I tan bon puguin, s'han d'aprofitar de les majors i no a la inversa. La persecució ha de ser diferent: l'objectiu ha de ser que les majors els vagin al darrere. I quan els tinguin menjant de la mà, les tornes hauran canviat i podran utilitzar els seus mitjans com més els convingui. I si no arriben mai a perseguir-los, almenys podran seguir fent el que han volgut i com han volgut conservant intacta, almenys, la seva voluntat.\nAixò sí: tots els qui viuen d'aquest negoci han de recordar que, en essència, la indústria musical no pot ser només un negoci, una simple activitat econòmica. I en aquest sentit, Disco 100 també és paradigmàtic. Botiguers, músics, promotores, discogràfiques, etc., han de recordar que, si només busquen enriquir-se, s'han equivocat de sector. Perquè això és un art, i un pot acabar guanyant-hi diners, és clar, però en darrer terme. D'entrada, en general, l'artista que només busca enriquir-se a través de qualsevol expressió artística, abans de començar ja ha trinxat la seva capacitat creativa i l'ha convertit en un producte únicament de consum. La música, com la resta d'arts, intrínsecament no té cap valor mercantilista; en aquest sentit, ha de néixer d'una necessitat expressiva i no pas econòmica. La música és un mitjà per expressar certes habilitats particulars a través d'experiències externes o internes del músic, i si aquest les vol compartir certament requereix d'una indústria, però conscient del material sensible que té entre mans. Els qui ajuden a difondre-la i, per tant, hi viuen, no poden perdre de vista la matèria prima; l'han de tractar amb cura i posar-se al servei de l'obra. Tots els implicats s'han de moure per interessos molt allunyats dels econòmics. En tot aquest procés, els diners no poden ser mai la finalitat. Disco 100 segueix més viu que mai justament perquè ha entès de què va tot plegat; com heu vist, estimen l'ofici i el tracten com mereix. És justament això el que es troba en perill d'extinció?\nPerò no. No vull caure en l'axioma catastrofista oposat: per sort, encara són molts els qui es mouen en aquest sector sense finalitats només mercantilistes. Seguim tenint músics que només pretenen expressar-se i compartir el que fan. I segells, promotores i botiguers que els cuiden. Curiosament, resulta que, a més de dedicar-s'hi perquè els agrada, també s'hi guanyen la vida, fins i tot oferint millors preus amb millor qualitat. D'altra banda, el producte final segueix contenint com a mínim un innegable valor vivencial, el d'objecte en què dipositem part de les nostres vides. I per rematar-ho, malgrat sembli paradoxal, resulta que al llarg de la història mai s'havien publicat tants discos com es publiquen ara. De moment, la indústria del disc no desapareix. Realment curiosa, aquesta crisi, oi? La solució és foragitar els intrusos?


Quina és la principal causa del mal de genoll?\nSens dubte, i a mida que l´edat del pacient avança la principal causa del mal de genoll és l´artrosi.\nQué és l´artrosi de genoll?\nÉs una malaltia crònica que es caracteritza pel deteriorament progressiu del cartíleg articular.\nQuins són els símptomes de l´artrosi de genoll?\nAl principi el dolor apareix després d´haver estat molta estona de peu o caminant. Els genolls fant mal sobretot al pujar i baixar escales o pendents, al caminar sobre terrenys irregulars o al aixecar-nos d´una cadira. A mida que la malaltia va avançant el dolor augmenta i apareix abans, notant el pacient una sensació de rigidesa i engarrotament donant la sensació de que necessita “escalfar-se” per poder caminar. Hi ha pacients que refereixen sensació d´inseguretat i altres presenten dolor inclús estant al llit.\nQuin és el perfil del pacient que pateix d´artrosi?\nSolen ser persones més grans de 60 anys, encara que també es pot donar en persones més joves sobretot en esportistes, persones amb sobrepès o persones que per la seva feina estan molta estona de peu.\nTé cura l´artrosi?\nAra per ara no existeix cap tractament curatiu per l´artrosi. L´ozonoteràpia pretén millorar la qualitat de vida dels pacients i que no necessitin prendre tants medicaments per alleujar el seu dolor. També s´intenta retardar la col.locació de la pròtesi de genoll en aquells pacients que no puguin o no vulguin operar-se.\nCóm es practica l´ozonoteràpia en l´artrosi de genoll?\nMitjançant la introducció d´ozó a la cavitat articular del genoll amb l´ajuda d´una agulla molt fina.\nÉs un tractament dolorós?\nLa punció en si mateixa amb prou feines es nota a causa del calibre de l´agulla. No es necessita anestesiar la zona per aplicar el tractament i la simple mobilització de la cama després de la punció elimina la sensació de pressió que es pot notar a l´entrar l´ozó a l´articulació.\nQuin és el nombre aproximat de sessions que es necessiten?\nLa mitjana està en 5 sessions que es realitzen un cop per setmana.\nQuina millora suposa per al pacient?\nL´ozonoteràpia aconsegueix millorar la qualitat de vida dels pacients. Disminueix el dolor, l´allibera de prendre molts antiinflamatoris i analgèsics i li permet recuperar part de les seves tasques habituals com caminar, passejar o desplaçar-se amb certa comoditat.\nEs precisa ingrés a l´hospital?\nNo, el tractament és totalment ambulatori i pot surtir caminant ràpidament després del mateix.\nSóc diabètic, puc fer-me tractament amb Ozonoteràpia?\nL´avantatge de l´ozonoteràpia és que no té efectes secundaris ni complicacions. És una forma de teràpia molt segura que pot aplicar-se a qualsevol edad i a qualsevol pacient.\nQuè és artrosi de\ngenoll i maluc Ozonoteràpia en artrosi\nde genoll i maluc


L'escuderia McLaren, amb un cas de coronavirus, anuncia que no participarà en el GP d'Austràlia de F1\nLa cursa s'havia de disputar aquest cap de setmana al traçat d'Albert Park de Melbourne\nMcLaren no participarà en el GP d'Austràlia de F1 WILLIAM WEST / AFP\nBarcelonaL'escuderia McLaren de Fórmula 1, en què corren el madrileny Carlos Sainz i el britànic Lando Norris, ha anunciat aquest dijous que no participarà en el Gran Premi d'Austràlia previst per a aquest cap de setmana. La raó és que un membre del seu equip ha donat positiu per coronavirus i està aïllat a l'hotel, tot i que a més tot l'equip està en quarantena.\n"La decisió s'ha pres pel deure de protegir no només els treballadors i socis de McLaren, sinó tots els equips i els aficionats", ha explicat l'escuderia britànica en un comunicat. El director general de McLaren, Zak Brown, i el director de l'equip, Andreas Seidl, ja han informat a la F1 i a la Federació Internacional d'Automobilisme d'aquest fet.\nLa F1, després de conèixer la decisió de McLaren, ha anunciat que, coordinats amb la FIA i amb les autoritats, estan parlant sobre els passos que han de seguir a partir d'ara. "La nostra prioritat és la seguretat dels segudors, dels equips i de tot el personal de les curses", han afirmat.\n— Formula 1 (@F1) 12 de marzo de 2020\nEls pilots, sorpresos per seguir endavant\nEn la roda de premsa oficial de la cursa, celebrada aquest dijous, els pilots que hi han participat s'han mostrat sorpresos per la decisió de seguir endavant amb l'inici del Mundial, tot i el Covid-19. El pilot britànic Lewis Hamilton, vigent campió del món de Fórmula 1, s'ha mostrat "sorprès" perquè el Gran Premi d'Austràlia tiri endavant. "Està bé que tinguem curses, però em sorprèn que estiguem tots en aquesta sala. El món està reaccionant, potser massa tard, [Donald] Trump ha tancat la frontera amb Europa, la NBA ha parat i la Fórmula 1 continua", ha dit Hamilton.\nLewis Hamilton, durant la roda de premsa del GP d'Austràlia William West / Afp\nPer la seva banda, Sebastian Vettel ha considerat que és "lògic" preguntar-se "per què som aquí". "És difícil tenir una opinió adequada del que passa, però t'adones que tens moltes competicions que s'han posposat o cancel·lat. És lògic preguntar-se per què som aquí. Òbviament, la FIA pren totes les precaucions possibles, però et preguntes fins on es pot evitar. Has de cuidar-te el màxim possible", ha comentat l'alemany.\nFórmula 1 McLaren GP d'Austràlia