Àudios de la secció MeteoTemps - MeteoMauri - Pàgina 8\nMeteoTemps 227 - Exposició Meteorològica al Port de Tarragona\nEn plena era de la tecnologia digital, fem un salt cap al passat per retrobar-nos amb instruments meteorològics i documents meteorològics de tots els temps a l'exposició "Meteorologia Històrica", al Port de Tarragona. Hug Teixidó ens explica, a banda de l'exposició, totes les xerrades i les conferències que tindran lloc dins el marc de l'exposició. Pregunta: Hug Teixidó està vinculat a una de les grans tragèdies del país, des del punt de vista meteorològic. Quina? Premi: Una estació meteorològica de sobretaula de Catalunya Ràdio. >>Envieu la resposta a meteomauri@catradio.cat amb el vostre nom, cognom i població.\nMeteoTemps 226 - Dia Meteorològic Mundial, els núvols\nEl 23 de març és el Dia Meteorològic Mundial. Un dia per fer un gran reconeixement a totes les persones que hi ha al darrere d'aquesta passió: col·laboradors, aficionats, investigadors i professionals. El lema d'enguany, definit per l'Organització Meteorològica Mundial, és: "Entenent els núvols". Néstor Gómez ens explica com va néixer aquest dia i quin són els núvols que han entrat dins del nou Atles Internacional de Núvols. Pregunta: quan anys fa que s'ha instaurat l'actual Servei Meteorològic de Catalunya? Premi: un llapis de memòria amb forma de micro de Catalunya Ràdio. >>Envieu la resposta a meteomauri@catradio.cat amb el vostre nom, cognom i població.\nMeteoTemps 225 - Mònica Usart, amb "Només seran quatre gotes"\nTenim a les mans "Només seran quatre gotes", un llibre de meteorologia que va una mica més enllà. De manera planera, tens les explicacions i els conceptes i, al mateix temps, podràs descobrir curiositats ben singulars. Mònica Usart, autora del llibre, ens explica la seva elaboració i el que més ens sorprendrà. Pregunta: La Mònica comença el seu camí professional fent pràctiques a RAC1 o a TV3? Premi: Un exemplar del llibre "Només seran quatre gotes", de Mònica Usart >>Envia la resposta a meteomauri@catradio.cat amb el teu nom, cognom i població.\nMeteoTemps 224 - La gran nevada del febrer de 1887\nAra que, a poc a poc, s'acaba l'hivern, mirem amb detall la tempesta perfecta que va deixar una nevada històrica i que va colgar bona part del país: la gran nevada del febrer de 1887. Toni Barrera, tècnic de l'equip de canvi climàtic del Servei Meteorològic de Catalunya, ens parlarà del fenomen meteorològic i de les seves conseqüències. Pregunta: la gran nevada del 1887 va deixar un gruix de neu molt important a la ciutat de Tarragona. Quants centímetres en va recollir, l'observatori? Premi: una ampolla de 500 ml d'oli d'oliva verge extra Arbequina, gentilesa de Priordei de Margalef de Montsant i una motxilla de Catalunya Ràdio. >>Envieu la resposta a meteomauri@catradio.cat amb el vostre nom, cognom i població.\nMeteoTemps 223  Present i futur de les platges catalanes\nEl litoral, la zona de contacte entre el mar i la terra, està en constant evolució i els temporals ens ajuden a veure i valorar la força de l'aigua sobre unes platges que volem per als turistes, especialment, a l'estiu. Agustí Sánchez-Arcilla, del Departament del Laboratori d'Enginyeria Marítima de la UPC, ens explica com estan les nostres costes i el futur de les platges amb els efectes del canvi climàtic. Pregunta: Les costes catalanes estan en perill pel canvi climàtic o només les zones àrtiques? Premi: Una ampolla d'oli extra verge Priorat arbequina de 500 ml, gentilesa de Priordei de Margalef de Montsant i una motxilla de Catalunya Ràdio. >>Envia la resposta a meteomauri@catradio.cat amb el teu nom, cognom i població.\nMeteoTemps 221 - Per què febrer té 28 dies?\nFebrer és un mes singular. A banda de les festes esbojarrades de Carnestoltes, és únic mes de l'any que no té ni 31 ni 30 dies. Quina explicació té? Néstor Gómez es remunta a l'època romana per esbrinar-ne les raons. Pregunta: Qui va ser el primer cap de Roma a treure dies a febrer, Juli Cèsar o Octavi Augustus? Premi: Una llauna d'oli d'oliva verge extra, Excellence d'un litre, collita primerenca, gentilesa de PriorDei de Margalef de Montsant >>Envia la resposta a meteomauri@catradio.cat amb el teu nom, cognom i població.\nMeteoTemps 220 - Els medicanes\nEns acostem a uns dels fenòmens meteorològics violents més curiosos, espectaculars i poc freqüents, els medicanes. Toni López, investigador del Grup de Meteorologia de les Illes Balears, ens descriu què són, les seves característiques i on es donen Pregunta: Augmentarà la possibilitat dels medicanes al Mediterrani amb l'escalfament global? Premi: Una llauna d'oli d'oliva verge extra, Excellence d'un litre, collita primerenca, gentilesa de PriorDei de Margalef de Montsant >>Envia la resposta a meteomauri@catradio.cat amb el teu nom, cognom i població.\nMeteoTemps 219 - El Refugi dera Honeria, un referent del temps\nAquí teniu uns dels llocs del país on plou més i on neva més: el Refugi dera Honeria, a Sant Joan de Toran, a la Val d'Aran. Aleix Saura, guarda i observador, ens descriu com es viu en un lloc tan singular i dur en situacions de mal temps. Pregunta: El Refugi dera Honeria recull molta pluja amb borrasques del sud? Premi: Una llauna d'oli d'oliva verge extra Excellence, d'un litre, collita primerenca, gentilesa de PriorDei de Margalef de Montsant >>Envia la resposta a meteomauri@catradio.cat amb el teu nom, cognom i població.\nMeteoTemps 218 - Nevada històrica a Morella\nL'onada de fred de mitjans de mes va anar acompanyada d'una nevada històrica al País Valencià i a Múrcia. A Morella feia més de 50 anys que no nevava tant. Juan Amela, l'observador meteorològic de Morella, ens explica aquesta nevada i molt més. Pregunta: Des de quin any no s'acumulava tanta neu a Morella? Premi: Una llauna d'oli d'oliva verge extra, Excellence d'un litre, collita primerenca, gentilesa de PriorDei de Margalef de Montsant >>Envia la resposta a meteomauri@catradio.cat amb el teu nom, cognom i població.\nMeteoTemps 217 - La Cerdanya, camp de treball dels estudis meteorològics\nLa Cerdanya és aquestes setmanes el camp de treball de nombrosos estudis meteorològics duts a terme per universitats i centres meteorològics. Dels objectius i dels elements que s'estudien, ens en parla Josep Ramon Miró, tècnic de l'àrea de recerca o modelització del Servei Meteorològic de Catalunya. Pregunta: Quin és l'element més característic de la Cerdanya una nit encalmada? Premi: Una llauna d'oli d'oliva verge extra Excellence d'un litre, collita primerenca, gentilesa de PriorDei de Margalef de Montsant >>Envia la resposta a meteomauri@catradio.cat amb el teu nom, cognom i població.\nMeteoTemps 216 - Els ets i uts de la boira de Lleida\nParlar de boira persistent a Catalunya és parlar de Lleida. Una plana que ha estat dies i dies sense veure el sol. L'observador meteorològic de Lleida Armando Álvarez ens dona xifres i anècdotes i ens descriu la vida quotidiana en setmanes sense sol. Pregunta: El desembre del 2016 ha estat l'any amb menys hores de sol a Lleida ciutat des de quin any? Premi: Una llauna d'oli d'oliva verge extra Excellence d'un litre, collita primerenca, gentilesa de PriorDei de Margalef de Montsant >>Envia la resposta a meteomauri@catradio.cat amb el teu nom, cognom i població.\nMeteoTemps 215  Resum meteorològic del 2016\nL'any 2016 s'ha posat un vestit molt cenyit, marcant el cos de les temperatures altes i mostrant una mica la sequera. Un vestit senzill, sense gaires ornaments, però els pocs que ha tingut han estat ben visibles amb un toc nord-americà. Aquí tens els més destacat de l'any 2016 a Catalunya amb el meteoròleg Néstor Gómez. Pregunta: L'any 2016 serà un any càlid, normal o fred en general a Catalunya? Premi: Una llauna d'oli d'oliva verge extra, Excellence d'un litre, collita primerenca, gentilesa de PriorDei de Margalef de Montsant >>Envia la resposta a meteomauri@catradio.cat amb el teu nom, cognom i població.


Vinil infantil nen estels a l'arbre\nHome | Vinils infantils|Originals|Vinil nen estels\nBusques una decoració infantil per a un nen que sigui original i diferent?\n- Si aquest és el teu cas, tria els vinils infantils originals nen estrelles dissenyats per a decorar les parets i crear un ambient tan espectacular com elegant.\n- Està ideat amb tots els detalls qu puguis necessitar per adornar una paret gran a partir de 2 metres. Et inclou el nen assegut sobre la branca amb el seu caçapapallones, 13 adhesius d'estrelles i una bonic vinil de la lluna de ratlles de Vinilvip.\n- Als nens petits els encanten tots aquests detalls per la paret i les estrelles no poden faltar per potenciar la seva imaginació.\n- Pots distribuir els elements petits depenent de la teva paret i del teu gust. És ideal per convertir una habitació infantil avorrit en una habitació decorada amb molt de gust i estil.\n- El treball detallat de la il·lustració aconseguirà una elegant decoració i no et sobrecarregarà l'ambient ja tens creat.\n- I a més és combinable amb diversos models de la sèrie de Pijama o d'altres vinils infantils originals.\n- És un vinil per a nens nadons o per a nens de fins a 6 o 7 anys.\n- Un disseny d'adhesiu decoratiu especial per a nens tan original que el pots triar al color que més contrast amb la teva paret. Encara que als petits a partir de tres anys els motiven els tons vibrants però no oblidis que el seu dormitori també és el lloc descans, per això fes la teva elecció sense oblidar les dues coses.\n- Queda genial en gris plom, marró xocolata, qualsevol to de blau ... tria el millor que vagi amb el teu decoració infantil perquè és espectacular.\nConsulta'ns en info@vinilvip.es o trucant al Tel. 93 726 93 56 per a qualsevol consulta / dubte o per a altres mesures o colores. Estarem encantats d'ajudar-te a la botiga del teu vinil infantil nen estrelles.


Visita especial a Grup Flaix - Batxillerat Granés - Escola especialitzada en BatxilleratBatxillerat Granés – Escola especialitzada en Batxillerat\nAquest dimarts, quatre alumnes de l’escola van fer una visita molt especial a les instal·lacions de Grup Flaix. La Jana, l’Anna, l’Ona i el Magí, tots quatre estudiants del Batxillerat d’Arts Escèniques a la nostra escola, van tenir l’ oportunitat d’enregistrar la falca publicitària de Granés Batxillerat, que aviat podreu escoltar a Ràdio Flaixbac i Flaix FM.\nEls alumnes van accedir als estudis de la ràdio per enregistrar la falca publicitària i, tot i que cap d’ells tenia experiència prèvia en aquest tipus de gravació, van saber aplicar les seves capacitats interpretatives a la perfecció. El resultat? Una falca de ràdio que esperem que us agradi a tots!\nPer arrodonir aquesta experiència, els alumnes van tenir l’oportunitat de visitar els estudis de Ràdio Flaixbac i Flaix FM mentre s’emetien els programes en directe. Així, van conèixer també els locutors Xavi Dalmau de Fórmula Flaixbac i Marçal Ventura, locutor i DJ de Flaix FM.\nEn definitiva, una jornada genial per conèixer amb més detall com treballen a la ràdio!\nThis entry was posted on Dijous, Febrer 9th, 2017 at 12:27


Atenció dels més petits: Guarderia o cangur [Pàg. 2 de 5] | Revista | EROSKI CONSUMER\nSeguretat en les escoles: analitzades 208 a tot el país\nPlanxes allisadores dels cabells\nGuarderia o cangur\nEn imatges: El vol de l'AVE\nComprar per Internet a l'estranger\nFrancisco Ibáñez, Autor de Mortadel·lo i Filemó\nMenús laborales saludables\nPrevenir un segon infart\nEnfrontar-se als problemes i situacions imprevistos\nQuè pot sol·licitar un banc en la contractació d'un préstec\nContractes a domicili sense riscos\nFre als accidents\nDesitja instal'lar un sistema individual de gas i deixar de pagar les quotes de calefacció central i d'aigua calenta\nAccident domèstic. Responsabilitat civil extracontractual\nTransport aeri, retard i dany moral\nTerminis de les asseguradores per a abonar indemnitzacions i interessos de demora\nAtenció dels més petits: Guarderia o cangur\nLa demanda social de mainaderes i guarderies és cada vegada més gran. L'elecció d'un servei o un altre depèn de factors personals o econòmics, però sempre s'han de tenir en compte les necessitats de cada família i les característiques concretes del menor\nMés places de guarderia\nA Espanya hi ha prop d'un milió i mig de xiquets menors de 3 anys, segons dades de l'Institut Nacional d'Estadística. D'aquests, al voltant del 17% (és a dir, uns 234.500) tenen una plaça en un centre infantil, enfront d'una demanda del 43%, i un 9% estan a l'atenció de cangurs, segons el Ministeri d'Afers Socials. Per reduir aquesta desproporció entre una oferta exigua i una gran demanda, el nostre país s'ha compromès, amb un mandat de la Unió Europea (cimera de Barcelona, 2002), oferir l'any 2010 una plaça escolar a 33 de cada 100 xiquets menors de tres anys.\nNo fa gaire s'ha fet pública la intenció de crear 300.000 noves places per a xiquets de 0 a 3 anys, fet que suposaria un increment sobre l'oferta actual del 128%. Es podria ampliar així l'accés a l'escola de gairebé tots els xiquets de dos anys, que voregen el mig milió, quan en l'actualitat només uns 130.000 ja tenen plaça en una guarderia. Tot i aquest esforç, encara quedarien 40.000 menors sense plaça, i això només en el tram de dos a tres anys. Com a dada que mostra el llarg camí que queda per recórrer, la demanda en el tram d'edat següent, de 3 a 6 anys "ensenyament obligatori", està coberta en el 99%.\nPautes per a escollir la cangur ideal\nEntrevistem personalment totes les candidates a cuidadores abans de prendre una decisió.\nNo ens refiem de les aparences. El benestar del nostre fill està en joc, així que no dubtem a ser exigents. Verifiquem amb atenció totes les referències aportades.\nComprovem que l'aspirant a mainadera té l'edat adequada per a tenir cura d'un xiquet. No és recomanable que siga menor de 18 anys. A més, si el nostre fill té menys de dos anys, l'ideal és que haja estudiat puericultura.\nEn l'entrevista personal hem de valorar-ne la iniciativa, la paciència, la responsabilitat, la vocació, la maduresa i l'actitud afectuosa, entre altres aspectes. Altres qualitats d'una bona cangur és que prioritze els interessos del xiquet.\nPlantegem-li una situació imaginària d'emergència per veure com reaccionaria.\nLa seguretat del nostre fill ha d'aparèixer constantment al llarg de l'entrevista per a assegurar-nos que entén on estan els perills i com el cuidaria per a prevenir.\nEls fills han de formar part de l'entrevista. D'aquesta manera, els dos es coneixeran des del primer moment i els pares podran estudiar com es relacionen mútuament.\nUna vegada escollida la mainadera, establim un període de prova d'entre una setmana i un mes. Durant aquest temps, indiquem-li les pautes que ha de seguir i ajudem-la a fer el treball tal com ens agradaria a nosaltres. El nostre fill acceptarà millor la seua cuidadora si nosaltres estem davant fins que s'hi acostume.\nRedactem un contracte en què establim les obligacions, els horaris, el salari, etc.\nMantinguem una comunicació constant amb la mainadera. Estiguem al dia de les seues inquietuds i preocupacions respecte dels nostres fills. És fonamental conèixer si treballa contenta o quins són els progressos del xiquet. Revisem el seu programa d'activitats, la rutina, etc.\nEstudiem tots els dies l'actitud del nostre fill. No ens confiem.\n<< Anar a l'anterior pàgina: Guarderia o cangur\nEstàs en aquesta pàgina: [Pàg. 2 de 5]\nAnar a la següent pàgina: Pautes per a escollir guarderia >>\n[Pàg. 1] Guarderia o cangur\n[Pàg. 2] Més places de guarderia\n[Pàg. 3] Pautes per a escollir guarderia\n[Pàg. 4] Aspectes que cal tenir en compte en la relació?\n[Pàg. 5] Avantatges i inconvenients de l'elecció de cangur o guarderia\nEn imatges: La mascarada del carnestoltes\nEn imatges: del jaciment a la caldera\nInforme: La immigració és cosa de tots


La Guerra Civil i el Museu d'Arqueologia de Catalunya\nInici Temes Actualitat La Guerra Civil i el Museu d'Arqueologia de Catalunya\nEl MAC dedica una exposició a la creació del museu i a explicar com va afectar la Guerra Civil al patrimoni que l'equipament custodiava\nSala funerària del MAC, amb el sepulcre on s’hi dipositaren les caixes amb els objectes retirats de les vitrines del museu i dos sarcòfags de marbre protegits per sacs de sorra Ramírez Dagarra / MAC. AHF\nL’any 1932 naixia el Museu d’Arqueologia de Barcelona, una institució impulsada per la Generalitat i per l'Ajuntament de la capital catalana que quatre anys més tard va esdevenir en el Museu d’Arqueologia de Catalunya (MAC). El primer director fou l’arqueòleg Pere Bosch Gimpera, fins aleshores responsable del Servei d’Excavacions Arqueològiques de l’Institut d’Estudis Catalans. El Museu es va ubicar al Palau de les Arts Gràfiques de l’Exposició Internacional de Barcelona de 1929, i després de tres anys de treballs d'adequació a l'edifici, el Museu va obrir les portes el 3 de novembre de 1935, amb una presentació museogràfica i uns serveis tècnics d’una modernitat fins aleshores desconeguda tant a Catalunya com a l’Estat espanyol.\nMalauradament, l'esclat de la Guerra Civil va posar en perill l'equipament i el seu fons. Per protegir-ne les col·leccions, els objectes es van embalar i dipositar en refugis improvisats dins del mateix edifici. A partir del 1938, les principals col·leccions del MAC foren traslladades en camions al Mas Perxés d’Agullana (Alt Empordà). El 1939, amb la derrota de les forces republicanes, gran part del fons artístic va partir, també cap a l'exili. Un acord entre el Govern de la República i el Comitè Internacional per al Salvament dels Tresors Artístics Espanyols va propiciar la sortida de les obres d’art cap a Ginebra (Suïssa) sota la protecció i custòdia de la Societat de Nacions.\nAra, el Museu d'Arqueologia de Catalunya recorda aquests fets amb la mostra 'Arqueologia a l'exili: El museu d'Arqueologia de Catalunya i la Guerra Civil Espanyola (1936-1939)', una exposició que s'inaugura quan es compleixen 80 anys de la fi de la Guerra Civil i que podrà visitar-se fins al 6 d'octubre a la seu del MAC Barcelona.\nLa mostra s'endinsa en el projecte museístic de la Generalitat Republicana, en la seva creació i en com va afectar el conflicte bèl·lic al museu i a la història cultural i patrimonial del nostre país. L'exposició també vol ser un homenatge als homes i dones que, enmig de les dificultats d'una guerra, treballaren incansablement per protegir el patrimoni cultural català.\n'Arqueologia a l'exili: El museu d'Arqueologia de Catalunya i la Guerra Civil Espanyola (1936-1939)'. Fins al 6 d'octubre al MAC Barcelona (passeig de Santa Madrona, 39-41. Barcelona).\nHorari: de dimarts a dissabte, de 9.30 a 19 h. Diumenges i festius, de 10 a 14.30 h.\nPreu general: 5,5 € (consulteu els descomptes al web del Museu).


El Morell estrenarà cos de vigilants municipal d'aquí un parell de mesos | NacióTarragona\nEl Morell estrenarà cos de vigilants municipal d'aquí un parell de mesos\nper Redacció , El Morell, 1 de febrer de 2021 a les 14:24 |\nEls aspirants a membres del cos de vigilants del Morell, durant la prova física d'abdominals. | Eloi Tost/ACN\nEl cos de Guàrdia Municipal del Morell estarà format per sis agents i un cap, Manuel Catalán, que fins ara ha treballat sol. Catalán ha concretat que les principals diferències respecte un cos de policia local es troben en l'àmbit de la seguretat ciutadana. "Podem fer detencions 'in fraganti', però no podem fer diligències preventives o investigacions, són temes exclusius dels Mossos d'Esquadra", ha remarcat. En aquests casos actuarien com a agents col·laboradors dels Mossos. En canvi, les tasques de trànsit -a excepció de les penals- o de civisme són les mateixes que qualsevol altre cos municipal.\nPer la seva banda, l'alcalde ha posat de relleu "l'aposta clara per crear un cos competent al municipi". "Portem temps treballant-hi. És imprescindible per al municipi i rau en la demanda de la ciutadania", ha dit. Alhora, ha reconegut que en els darrers anys han percebut un increment de la delinqüència, motiu pel qual els veïns demanaven un cos permanent. Calbet també ha indicat que les proves de selecció són més exigents que en altres municipis. El procés garanteix que de les sis places, almenys una serà per a una dona. Inicialment s'hi van presentar unes 100 persones, que després de la primera fase van quedar reduïdes a 50.\nUn dels candidats és Albert Gomis, que ha assegurat que vol la plaça "perquè és una feina segura". "Allà on sóc ara tinc data de caducitat i no vull arribar als 40 anys sense feina, i sent funcionari tindré ingressos cada mes", ha apuntat. Per la seva banda, Álvaro Díaz, ha valorat també l'estabilitat laboral, però a la vegada ha afirmat que "és gratificant servir a la gent". De fet, Díaz ja s'ha presentat en diverses convocatòries per entrar al cos de Mossos d'Esquadra.\nFinalment, Catalán ha reclamat una reforma de la llei de policies de Catalunya, per tal que els membres dels diferents cossos de vigilants municipals hagin de fer un curs obligatori, igual que els agents de les policies locals o dels Mossos. "Unes oposicions no haurien de ser l'únic cribratge. Som funcionaris de carrera, tenim moltes de les mateixes tasques que una policia local però no tenim la mateixa formació", ha lamentat.\nPolítica, vigilants, Guàrdia Municipal, Tarragonès, El Morell, seguretat


Dos de cada tres persones que demanen un crèdit creuen que és obligatori contractar l'assegurança amb la banca - Casas Domenech\nUn estudi del Consejo General revela que el 66% de les persones que van contractar un préstec hipotecari o al consum en els últims 10 anys estan convençuts que no hi ha alternativa\nHi ha coses que es resisteixen a canviar. Sis anys després que el Consejo General realitzés un primer estudi sobre el comportament de la banca i els productes asseguradors les coses no han millorat.\nUna nova enquesta realitzada el mes de maig passat en tot el país posa de manifest que el 66% de persones que sol·liciten una hipoteca o préstec al consum no són informats pels bancs de la possibilitat de contractar la pòlissa d’assegurança amb qualsevol companyia i tenen la creença d’estar obligats a fer-ho amb l’entitat bancària.\nLes dades obtingudes de l’enquesta posen de manifest que en el 59% dels casos la subscripció de l’assegurança va ser una condició necessària per a obtenir el préstec. Una proporció que creix fins al 74% en el cas dels crèdits hipotecaris.\nEl 84% dels entrevistats asseguren que el seu banc els va oferir la possibilitat d’adquirir una assegurança vinculada a hipoteca o préstec personal que, finalment, es va traduir en què 74% dels clients contractés una pòlissa comercialitzada per l’entitat.\nJavier Barberá, president de l’Escola de Negocis d’Assegurances, CECAS, va explicar en la presentació de l’informe que “sis anys després del nostre primer estudi comprovem que la situació es manté i fins i tot es vinculen nous rams d’assegurances que poc o res té a veure amb el crèdit, com les pòlisses d’automòbil”. Barberá va assegurar que “des de fa temps els mediadors hem detectat pràctiques comercials abusives i il·legals en la venda d’assegurances per part de la banca que van contra la llibertat dels clients i la competència, aprofitant la seva posició dominant”.\nÉs per aquest motiu que des de Casas Domènech Corredoria d’Assegurança us aconsellem que sempre demaneu informació i us informeu del què si és obligatori contractar i del què no. Nosaltres sempre t’aconsellarem perquè triis la millor opció, però mai t’obligarem a res!


Nàufrag: de gener 2011\nDe tant en tant vaig parlant en aquest bloc de la crisi i com aquesta afecta a Grècia, encara ara no havia escrit res de com afecta a l'estat espanyol, però els esdeveniments recents i les ganes, no m'han deixat cap altre opció.\nFa una setmana, la ministra d'Economia celebrava el fet d'haver col·locat una nova onada de bons de deute públic amb un tres i no res, com si els interessos els quals haurà de tornar el govern de torn, no fossin els més alts que fins ara ha hagut d'emetre l'estat. Una nova hipoteca sobre el cap dels ciutadans, que a la llarga, com altres coses, acabarem pagant.\nTambé sento dir elogis al voltant dels treballadors de Nissan, que han acceptat congelar el seu sou fins la propera dècada a canvi que la multinacional japonesa s'avingui a construir un nou model de cotxe, al qual asseguren, com si existís la futurologia, garanteix la feina fins el 2024. Un fet que ja ha estat denunciat per CCOO com a xantatge, ja que segons afirmen, la fàbrica de Barcelona és l'única preparada per produir el nou model. Un fet que evidentment desconec, però que demostra un cop més, qui abans que res ha de pagar els plats trencats, en tota aquesta situació.\nRecordo, els inicis dels noranta, quan Comisions i UGT pactaven amb el govern socialista i la patronal la reforma laboral que va conduir a una gran majoria de joves i dones a la precarietat, amb les empreses de treball temporal com a punta de llança, gràcies a l'introducció dels contractes d'obra i servei, que a grans trets, encara ara, es caracteritzen per obrir-te la porta del carrer quan a l'empresari de torn li ve de gust, de forma gratuïta o gairebé. Unes mesures que ja aleshores apel·laven a la necessitat de flexibilitzar el mercat laboral per tal de crear més llocs de treball. Avui dia, ja en veien els resultats, només fa falta acostar-se a una oficina de l'Inem.\nPocs anys després, amb l'arribada al poder del Partit Popular, s'aprovava la llei de liberalització del sòl, sota l'argument que d'aquesta forma baixarien els preus de l'habitatge. Res més lluny, l'anomenada cultura del “pelotazo”, ens ha portat una “ressaka” de conseqüències encara ara imprevisibles, tot i que ja podem apreciar alguns dels seus resultats.\nPer altre banda, una de les patates calentes se situa al parlar de l'edat de jubilació i el comput global dels anys de cotització. Un parell de mesures encaminades a que treballem més i acabem cobrant menys, degut segons diuen a la fallida del sistema de pensions. Una de les seves causes en seria l'envelliment de la població, degut a l'augment de l'esperança de vida, que suposa que més gent cobri de l'estat, i que siguin menys els que aporten diners perquè es pugui mantenir aquesta estructura. Tot i ser poc competent amb la matèria, el que bonament proposo, és eliminar els sous vitalicis de tots els polítics i que retardem la seva edat de jubilació a un sou equiparable al de la resta de mortals, dins aquest grup inclouria també a molts banquers i altres col·lectius privilegiats, en el que podríem classificar com una sèrie de mesures de solidaritat interclassista ben entesa, és a dir, de d'alt cap a baix, i no com fins ara. Per capgirar aquesta tendència, també caldria posar a treballar a “Los Grandes de España”, i expropiar les seves propietats, no fos cas que es pensessin que són diferents. En el cas, que les autoritats competents, tal com em temo, ignorin el meu bloc i continuïn amb la tendència actual de seguir els consells de FMI's i companyia, puc ben assegurar, que d'aquí un temps, l'esperança de vida no serà un problema pel sistema de pensions, perquè aquesta haurà caigut en picat.\nPublicat per Nàufrag de l'Espai Sideral a 6:44 p. m. Cap comentari:\nPublicat per Nàufrag de l'Espai Sideral a 2:32 p. m. Cap comentari:\nQuan arriba el mes de desembre, l'aire de Creta canvia de perfum, ja no és l'olor de la mar, ni de la fortor de les ovelles, ni tampoc la crema de protecció solar dels turistes o nadius, de punta a punta s'estén la ferum que desprenen les refinadores que trinxen les olives per elaborar la base de la cuina cretenca, l'oli.\nSón poques les famílies que no tinguin un grapat d'oliveres i que durant aquests dies no es vegin ocupades en les tasques de la seva recol·lecció. L'excedent, els litres que sobren, que no seran utilitzats pel consum propi, són venuts a les cooperatives que l'embotellen per posar-lo al mercat. Encara que el seu baix preu (1,80) fa que el negoci sigui practicament nul.\nEnguany la collita ha destacat per la contractació dels immigrants pakistanesos, que des de fa un any han arribat a l'illa (Atenes, la capital, ja no dóna per més) i que van ocupant lentament l'espai que els albanesos han anat deixant. Després d'anys sent la mà d'obra barata amb la qual s'ha alimentat la construcció i l'agricultura del país, se'n van, la crisi grega i la situació de millora que ha experimentat Albània des de la caiguda de la dictadura el 1991, ha fet que molts d'ells s'hagin plantejat tornar. Però bé, sempre hi hauran altres treballadors situats en els marges de la misèria i de l'explotació disposats a agafar al seu lloc, el lumpen continua sent un proveïdor excel·lent. Un treballador grec per una jornada de treball collint olives pot arribar a guanyar 50 euros, un albanès 35 i un pakistanès 20.\nPublicat per Nàufrag de l'Espai Sideral a 8:47 a. m. Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Creta, Immigrants, Olives


Nova Publicació al DEM: "Portable 3D-printed sensor to measure ionic strength and pH in buffered and non-buffered solutions" — Departament d'Enginyeria Mecànica — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya\nNova Publicació al DEM: "Portable 3D-printed sensor to measure ionic strength and pH in buffered and non-buffered solutions"\nSou a: Inici / Notícies / Nova Publicació al DEM: "Portable 3D-printed sensor to measure ionic strength and pH in buffered and non-buffered solutions"\nSensor microfluidic imprès en 3D per a la mesura de la concentració iónica.\nUn nou article del grup MicroTech Lab acaba de publicar-se a la prestigiosa revista Food Chemistry Journal. Mostra el primer sensor imprès en 3D basat en microfluídica que permet controlar la concentració d'ions en el vi a prop del procés de producció. Aquesta tecnología és un avanç en el desenvolupament de dispositius portàtils per aconseguir la quantificació de la quantitat d'ions amb precisió en entorns fora de laboratori.\nEnhorabona a Pouya, Shadi i Josep!


Taller 'Teatre per a l'autoconeixement' | Guia BCN: agenda d'activitats, directoris i cursos de Barcelona Taller 'Teatre per a l'autoconeixement'\nProfessor/a: Barb, Anna Maria\nEt vols conèixer millor? Vols descobrir i potenciar els teus recursos personals? A partir de la utilització de diverses tècniques teatrals com son la improvització, el text, el moviment i el joc, tindrem l'oportunitat de descobrir diferents parts de la nostra personalitat d'una manera divertida i senzilla.\nAquesta experiència ens proporcionarà valuosos recursos aplicables a la nostra vida quotidiana.\nNo són necessaris coneixements ni habilitats teatrals prèvies.


Convocats els premis literaris en aragonès i català de 2018 » Temps de Franja\nEscrit per Redacció al 1 de juny de 2018 . Publicat a Aragó\n// Gobierno de Aragón\nEl Departament d’Educació, Cultura i Esport —a través de la Direcció General de Política Lingüística— ha convocat els premis literaris Arnal Cavero (en aragonès) i Guillem Nicolau (català), tots dos dotats amb 3.000 euros.\nAquests premis són un instrument imprescindible per al foment de la creació literària en les llengües pròpies d’Aragó. S’emmarquen en les mesures del Govern d’Aragó per a desenvolupar una política lingüística per l’aragonès i el català realista adaptada a la normativa vigent i als compromisos internacionals.\nEl termini de presentació de sol·licituds és de 20 dies naturals a comptar de l’endemà de la publicació de la convocatòria en el Butlletí Oficial d’Aragó, 1’1 de juny de 2018.\nAls premis podran presentar-se obres de creació literària en qualsevol gènere (narrativa, poesia, teatre, assaig) escrites en llengua aragonesa en qualsevol de les seves varietats, així com la traducció des de qualsevol altra llengua a l’aragonès. Hauran de tenir una extensió mínima de 100 pàgines per prosa, de 350 versos per a les obres poètiques, i sense límit d’extensió en la modalitat d’assaig.\nLa reina Violant de Bar, esposa de Joan el Caçador, va ser la que va encarregar\na Guillem Nicolau la traducció de les Heroides d’Ovidi.\nDetall dels sepulcres reials de Poblet, reconstruïts per Frederic Marès\nel 1944. / Ainhoa Pancorbo Picó


Una empresa de Montgat dona 7.500 ampolles al personal de Can Ruti - Page 1\nUna empresa de Montgat dona 7.500 ampolles al personal de Can Ruti\nAutor Tema: Una empresa de Montgat dona 7.500 ampolles al personal de Can Ruti (Llegit 6167 cops)\n« el: Abril 02, 2020, 06:56:54 pm »\nLa solidaritat l’hem trobat, aquest dijous, per part de la botiga de Montgat “Mipelazo.com” i la Perruqueria LA 29 Noe Puigpey.\nEls responsables d’aquestes dues empreses, veient l’actual situació, van decidir actuar i oferir un total de 7.500 ampolles d’aigua per tots els sanitaris de l’Hospital Germans Trias i Pujol de Badalona.\nLa donació ha tingut el suport del Makro de Badalona, que ha cedit el transport gratuït, l’Ajuntament de Montgat i la Policia Local de Montgat. Una patrulla ha fet un corredor sanitari des del Makro i fins a l’hospital, necessari aquests dies per aquest tipus d’accions.\nDes de l’empresa han volgut animar a les empreses de la comarca que facin donacions als centres hospitalaris./Tot Badalona


Lasal del Varador | RECICLATGE I REDUCCIÓ DE RESIDUS\nSostenibilitat és generar el mínim de residus possibles. En l’exercici de la nostra activitat, procurem no generar-ne d’innecessaris. Els que no podem evitar els separem en una política estricta de reciclatge per minimitzar-ne l’impacte ambiental.\nREDUCCIÓ I GESTIÓ EFICIENT DELS RESIDUS\nPrioritzem la compra de productes a granel i a l’engròs per reduir el nombre d’embolcalls innecessaris. La major part dels nostres proveïdors són de l’àmbit local, fet que ens permet minimitzar els desplaçaments, evitar la contaminació associada i facilitar el retorn dels envasos al proveïdor. Alguns productes, com el iogurt, ens els produïm nosaltres mateixos, d’aquesta manera estalviem gran quantitat d’envasos i evitem el transport del producte.\nAlguns dels residus que generem els poden reutilitzar els nostres proveïdors i retornar-nos-els en forma de producte. El marro del cafè el reutilitza el nostre proveïdor d’ous per criar cucs per a les gallines; el taps de suro els recicla el celler de vins. Reciclem les restes orgàniques; les ampolles de vidre no retornables; el paper, el cartró i les caixes de fusta, i les llaunes, els envasos i els plàstics.


Com hem de reaccionar les persones amb tartamudesa si ens imiten? | Deixa'm Parlar - Espai de divulgació de la tartamudesa de Jordi Sacasas\nBurles 8 juny, 2016 8 juny, 2016\nCom hem de reaccionar les persones amb tartamudesa si ens imiten?\nÉs un fet molt clar, lògic i evident que un altíssim percentatge de la població que quequeja –altíssim com a mínim, per no afirmar rotundament que tots els afectats- veu com un acte trist i deplorable que algú imiti les dificultats manifestes per expressar-se oralment. Ras i curt: en el moment en que ens hi hem trobat, perquè així ha estat de manera comuna tot i que no sempre recurrent, la sensació de ràbia i fàstic cap a l’interlocutor que ens ho feia ha estat tan certa com indenegable.\nEn aquest context de situacions i, sobretot, actituds fosques i desagradables cap a nosaltres, permeteu-me que us digui que la setmana passada, o sigui, fa ben pocs dies i, per tant, tenint-ho molt fresc en la memòria, una persona em va imitar. Error!. I un error garrafal. I garrafal perquè qui m’ho va fer va ser un familiar directe, directíssim, malgrat que no va ser ni el meu pare, ni la meva mare, ni la meva germaneta, i ho afirmo per si us serveix d’un mínim consol. Però, realment, va ser una pena tremenda.\nHe de comentar que a aquesta persona li tinc un respecte enorme, per ser un familiar tan proper, i tot i el xoc que em va suposar la imitació prefereixo conservar-ne l’anonimat. I ho reconec: ja he refredat la relació amb ell. El disgust no me’l treu ningú. I, aleshores, si algú del nostre entorn ens imita, quina ha de ser la nostra reacció?. Valdria la pena que hi reflexionéssim. Qualsevol de nosaltres s’hi pot trobar, si és que ja no ho ha viscut.\nCrec que en aquest supòsit cal tenir diferents opcions. Primera, demanar explicacions a l’instant; segona, demanar-les una vegada, dies després, ens haguem estabilitzat de l’impacte; i tercer, allunyar-nos de la persona en qüestió una temporada sense posar sobre la taula el tema. Probablement, cadascú, en funció del seu caràcter, triï, en aquest cas concret, la seva propia via. Perquè, sigui com sigui, una cosa és claríssima. I és que en el supòsit que qui imiti el nostre tartamudeig no sigui algú proper, cal trencar uniteralment amb la persona. I us ho remarcaria mil cops malgrat el meu tarannà pacífic i dialogant.\nImitacions, tartamudeig, Tartamudesa\nPer desconeixement, molta gent fluïda, quan ens veu a quequejar, es pensa que no estem bé del cap\nÉs possible que una persona fluïda no sàpiga com tractar algú amb tartamudesa?\nQuan arriben les burles\nPost anteriorQuan tartamudegem, la gent ens sol mirar amb cares estranyes i de circumstàncies\nPost següentQue bé parlen alguns dels candidats a les eleccions generals!


Herbari digital de Lousã. (Vera)\nFitxes d'avaluació, exercici número...\nQue es la Sífilis? La sífilis és una malaltia de transmissió sexual (ETS) causada per la bactèria Treponema pallidum. Sovint se l'ha anomenat "la gran imitadora" perquè molts dels seus signes i símptomes no es distingeixen fàcilment d'altres malalties. 3.\nQue tan freqüent es la Sífilis? Als Estats Units, les autoritats de salut van registrar més de 36.000 casos de sífilis el 2006, dels quals 9.756 eren de sífilis primària i secundària. Així mateix, la meitat de tots els casos de sífilis primària i secundària el 2006 es van reportar en 20 comtats i 2 ciutats, i en la seva majoria corresponien a persones de 20 a 39 anys d'edat. La incidència més alta de sífilis primària i secundària es va registrar en dones de 20 a 24 anys d'edat i en homes de 35 a 39 anys. Els casos de sífilis congènita reportats en nounats van augmentar de 339 casos nous el 2005 a 349 el 2006. Entre el 2005 i el 2006, el nombre de casos reportats de sífilis primària i secundària va augmentar en un 11.8%. Entre el 2000 i el 2006 les taxes de sífilis primària i secundària en homes es van incrementar anualment de 2.6 a 5.7, mentre que en les dones això mateix va passar entre el 2004 i el 2006. El 2006, el 64% dels casos reportats de sífilis primària i secundària van correspondre a homes que tenen relacions sexuals amb homes (HSH). 4.\nCom es contagia la Sífilis? La sífilis es passa d'una persona a una altra a través del contacte directe amb una úlcera sifilítica. Les úlceres apareixen principalment en els genitals externs, la vagina, d'anus o el recte. També poden sortir en els llavis i en la boca. La transmissió del bacteri ocorre durant les relacions sexuals vaginals, anals o orals. Les dones embarassades que tenen aquesta malaltia poden pesar-se-la als nadons que porten al ventre. La sífilis no es propaga pel contacte amb els inodors, les manetes de les portes, les piscines, les banyeres normals o d'hidromassatge, ni per compartir roba o coberts. 5.\nQuins són els sintomes de la Sífilis? Moltes persones que tenen sífilis no presenten símptomes durant anys, però tot i així enfronten el risc de tenir complicacions en la fase avançada si no es tracten la malaltia. Les persones que estan en la fase primària o secundària de la malaltia transmeten la infecció encara que moltes vegades les úlceres sifilítiques no es puguin reconèixer. Per tant, les persones que no saben que estan infectades poden contagiar la malaltia. 6.\nQuins són els sintomes de la Sífilis? FASE PRIMÀRIA: La fase primària de la sífilis sol estar marcada per l'aparició d'una sola úlcera (anomenada xancre), però pot ser que hi hagi moltes. El temps que transcorre entre la infecció per sífilis i l'aparició del primer símptoma pot variar de 10 a 90 dies (amb una mitjana de 21 dies). En general, el xancre és ferm, rodó, petit i indolor. Apareix en el lloc per on la sífilis va entrar a l'organisme. El xancre dura de 3 a 6 setmanes i desapareix sense ser tractat. Tanmateix, si no s'administra el tractament adequat la infecció avança a la fase secundària. 7.\nQuins són els sintomes de la Sífilis? FASE SECUNDÀRIA: La fase secundària es caracteritza per erupcions en la pell i lesions en les membranes mucoses. Aquesta fase sol començar amb l'aparició d'una erupció de la pell en una o més àrees del cos, que generalment no produeix picor. Les erupcions de la pell associades a la sífilis secundària poden aparèixer quan el xancre s'està guarint o diverses setmanes després que s'hagi curat. La erupció característica de la sífilis secundària pot prendre l'aspecte de punts rugosos, de color vermell o marró vermellós, tant en el palmell de les mans com a la planta dels peus. Tanmateix, en altres parts del cos també poden aparèixer erupcions d'aspecte diferent, o que són similars a les causades per altres malalties. De vegades, les erupcions associades a la sífilis secundària són tan lleus que passen desapercebudes. A més, pot ser que es presentin altres símptomes durant la fase secundària de la sífilis, com febre, inflamació dels ganglis limfàtics, mal de coll, caiguda del cabell en algunes àrees, mal de cap, pèrdua de pes, dolors musculars i fatiga. 8.\nQuins són els sintomes de la Sífilis? FASE TERCIÀRIA: La fase latent (oculta) de la sífilis comença amb la desaparició dels símptomes de les fases primària i secundària. Sense tractament, la persona infectada seguirà tenint sífilis tot i que no presenti signes o símptomes ja que la infecció roman en el cos. Aquesta fase latent pot durar anys. En el 15% de les persones que no reben tractament per la sífilis, la malaltia pot avançar fins a les fases latent i terciària, que poden aparèixer de 10 a 20 anys després d'haver adquirit la infecció. En aquesta fase avançada la sífilis pot afectar posteriorment òrgans interns com el cervell, els nervis, els ulls, el cor, els vasos sanguinis, el fetge, els ossos i les articulacions. Els signes i símptomes de la fase terciària de la sífilis inclouen dificultat per coordinar els moviments musculars, paràlisi, entumiment, ceguesa gradual i demència. El dany pot ser greu i causar la mort . 9.\nQuin es el tractament per a la Sífilis? La sífilis és fàcil de guarir en les seves fases inicials. Si una persona ha tingut sífilis durant menys d'un any, la malaltia es resoldrà amb una sola injecció intramuscular de penicil lina, que és un antibiòtic, i si ha tingut sífilis per més d'un any, necessitareu dosi addicionals. Hi ha altres antibiòtics per tractar la sífilis en persones que són al al·lèrgiques a la penicil·lina. La sífilis no pot curar amb remeis casolans ni amb medicines que es venen sense recepta mèdica. El tractament matarà el bacteri que causa la sífilis i evitarà futures lesions, però no posar remei a les lesions ja ocasionades. Ja que existeix un tractament eficaç contra la sífilis, és important que periòdicament les persones es facin les proves de detecció d'aquesta malaltia si practiquen conductes sexuals que les posen a risc de contraure ETS. Les persones que estiguin tractant contra la sífilis s'han d'abstenir de tenir contactes sexuals amb parelles noves fins que les úlceres sifilítiques s'hagin curat per complet. Les persones que tenen sífilis han d'avisar immediatament a les seves parelles per tal que se sotmetin a proves i rebin tractament si és necessari. 10.\nCom es pot prevenir la Sífilis? La manera més segura d'evitar contraure malalties de transmissió sexual, inclosa la sífilis, és abstenir del contacte sexual o tenir una relació estable i mútuament monògama amb una parella que s'hagi fet les proves i que se sap que no té cap infecció. Abstenir-se de consumir alcohol i drogues pot també ajudar a evitar la transmissió de la sífilis, ja que aquestes activitats poden portar a una conducta sexual perillosa. És important que les parelles sexuals parlin entre elles sobre si tenen VIH o si en el passat han tingut altres MTS, de manera que puguin prendre accions preventives. Les malalties genitals ulceroses, com la sífilis, poden aparèixer tant en les àrees genitals masculines com les femenines que hagin estat cobertes o protegides amb un condó de làtex, així com en àrees que no van estar cobertes durant la relació sexual. L'ús correcte i habitual dels condons de làtex pot reduir el risc de contreure sífilis, herpes genitals i xancre, només si l'àrea infectada o l'àrea de possible contacte està coberta. 11.\nCom es diagnostica la Sífilis? Alguns metges poden diagnosticar la sífilis mitjançant l'anàlisi d'una mostra líquida del xancre (l'úlcera infecciosa) en un microscopi especial anomenat microscopi de camp fosc. Si els bacteris de la sífilis estan presents en l'úlcera, s'observaran al microscopi. Una altra manera de determinar si una persona té sífilis és mitjançant una anàlisi de sang. Poc després que una persona s'infecta comença a produir anticossos contra la sífilis que poden ser detectats mitjançant una prova de sang segura, precisa i econòmica. El cos presentarà nivells baixos d'anticossos en la sang durant mesos o fins i tot anys després que s'hagi completat el tractament de la malaltia. Atès que la sífilis no tractada en una dona embarassada pot infectar i possiblement provocar la mort del seu nadó, tota dona embarassada ha de fer una anàlisi de sang per detectar la sífilis. 12.\nUn dels centres d’orientació sexual i planificació familiar BENET MESSEGUER, S/N 43740 Mora d'Ebre (Tarragona) Telf. 97740186311 Cardiologia, Cirurgia General i Ap Digestiu, Dermatologia, Endocrinologia, Infermeria ATS , Ginecologia i Obstetrícia, Hematologia i Hemoteràpia, Medicina d'Urgències (Hospitalària), Medicina Física i Rehabilitació, Medicina Interna, Pneumologia, Neurologia, Oftalmologia, Otorinolaringologia, Pediatria, Radiologia (Diagnòstic per imatge), Reumatologia, Traumatologia i Cirurgia Ortopèdica, Urologia HOSPITAL DE MORA D’EBRE SERVEIS: 13.\nFi Vera Llombart Sanjuan Xènia Ciuraneta Rofes Recommended\nFitxes d'avaluació, exercici número 20. Un ecosistema.\nTreball de les plantes de Vera i Júlia


Wikiloc | Ruta Torelló - Cabrera - Torelló\nTorelló - Cabrera - Torelló\n1.137 276 57\ntorelló,serrat de la milagrosa,torelló (Senderisme)\n2018-05-24 Torello-Conanglell-Borgonya-Torello (Passeig)\nTorelló- La Vinyeta de Sant Pere de Torelló-Torelló (BTT)\nTorelló, Coll de Bracons, Torelló (Bicicleta de Carretera)\nSurto de Torelló i vaig direcció al Tennis, però abans d'arribar-hi giro a la esquerra cap a la Campaneria i cap a Collfred. Passada la casa, vaig a creuar l'Eix i el segueixo direcció Olot. El que seria ara el camí ral de Cabrera.\nSegueixo aquesta pista i passo per Can Patafi, Collsesosques, els Graons del Rei i camí amunt passo pel costat de la Cavorca.\nSeguint enllà arribo al Grau del Feu i enlloc d'agafar la pista actual, pujo per l'antic cami ral, fins empalmar amb la pista altre cop, a la carena dels Casalets.\nAra ja carena amunt fins arribar al Collet de Sant Julià i d'aqui segueixo el camí que va a Cabrera passant pel Coll del Bram, on començen les escales.\nUn cop a dalt (al ser dilluns, el santuari està tancat), segueixo cap a la Osca de Cabrera amb la intenció de baixar altre cop al Collet de Sant Julià per la Serrica, tot i que no la faig tota, ja que quan toca girar a la esquerra, ho faig a la dreta per empalmar amb el camí que ve de la baga.\nDel Collet cap a Torelló, el segueixo igual per on he vingut fins haver passat can Patafi. Enlloc de seguir eix avall, passo per sota i vaig cap a Can Blanc i cap a Vinyoles.\nPassada la casa de turisme rural de can Vinyoles, vaig cap a la Casanova i d'aquí al Pedronet de la Miracolosa.\nSeguiexo fins creuar el Ges (que va molt ple, li falta poc per passar per damunt de la passera). Passat el riu, el segueixo direcció a Torelló, pel que seria el Vora Ges, fins arribar al Molinot, on surto a la carretera i entro al poble i dono la caminada per acabada.


La pell de Mercè Pardo\nEl segell Voliana ens brinda amb 'Pell' de Mercè Pardo un altre dels seus descobriments.\nEl segell Voliana, que aposta per la literatura de qualitat novella, o poc difosa, ens brinda amb Pell un altre dels seus descobriments. No és qualsevol descobriment. Mercè Pardo és una contista que promet. Aquest recull de contes —trenta un— de Mercè Pardo Pastor (Barcelona, 1986) és tota una delícia. No hi ha dubte que escriure contes se li dona bé, molt bé. És el seu primer llibre del gènere i el seu projecte final del curs en què va participar a l’Escola d’Escriptura de l’Ateneu Barcelonès, segons llegim a la solapa. Devia ser-ne una alumna prominent.\nContràriament al que en general es pensa, el conte és un gènere exquisit, d’alta dificultat. Bon contista no ho és qualsevol: cal un agudíssim poder d’observació dels personatges, una intel·ligència afinada per saber triar els trets més essencials del seu caràcter, un olfacte subtil per a l’elecció dels temes interessants humanament i literària, enginy per donar al lector (només amb compta gotes) les pistes de la història, saber elegir el lèxic més adequat (perquè cal una elevadíssima capacitat de concisió), habilitat per a l’arquitectura literària (cal construir una estructura que dosifiqui la informació per mantenir el suspens i l’atenció del lector) i cal sovint —no sempre— el factor sorpresa del final. No cal dir que aquestes són apteses necessàries en tots els gèneres literaris, però així com una novel·la pot arribar a ser reeixida quan una o dues flaquegen, un conte no és un bon conte si no les potencia totes.\nMercè Pardo té totes aquestes qualitats. Els seus contes, de diversa extensió, però amb tendència a la brevetat, tenen, a més, un segell personal que la fa entrar amb personalitat pròpia i amb força en el circuït literari del gènere. Un dels seus mèrits més destacats és la magistral gestió que fa dels recursos literaris. Tant quant al lèxic com a l’estructura i al maneig de les tècniques narratives. La seva exquisida capacitat per a la concisió ja es fa palesa en els títols —tots, amb dues excepcions, només d’una paraula— i en el títol mateix del llibre, en la paraula exacta que condensa l’essència dels fets narrats. La seva narrativa combina ara la veu omniscient, adés la primera persona amb el diàleg, o intercala la veu del narrador omniscient amb pensaments dels personatges. També domina amb astúcia la gestió del temps: passa del present al passat sobtadament i donant poques pistes, de manera que el lector se n’adona més tard del que està acostumat. El mateix succeeix amb les situacions i els personatges que les protagonitzen.\nLlegint Mercè Pardo sovint el lector esdevé una mena de detectiu a la recerca d’indicis per reconstruir la història: en el decurs de la lectura se sorprèn a si mateix tornant enrere en el text per lligar caps i anar corregint la idea inicial que, a mesura que avança en la lectura, es veu obligat a retocar.\nMenció especial mereixen els finals, sovint sorprenents i algunes vegades, sense sorpresa, en el darrer cas carregant el valor de la història contada sobre la situació del personatge o els esdeveniments mateixos. Com no pot ser d’altra manera, alguns dels contes són menys reeixits que altres, però aquests són pocs i el conjunt deixa en el lector l’empremta d’una escriptora potent de què no se’n vol perdre la pista. Estarem atents a la seva producció literària. L’esperem amb impaciència.


Segons l’informe estadístic de la web PornHub, els habitants de les Balears són els que, quan entren al\nportal de vídeos sexuals, més estona hi passen\n5 min. Palma 23/08/2019 22:04\n651x366 Quan les expectatives superen la realitat / ISMAEL VELÁZQUEZ Quan les expectatives superen la realitat / ISMAEL VELÁZQUEZ\n“Amb quina freqüència consumeixes porno?”. Aquesta és una de les primeres preguntes que es fa a les consultes de sexologia. Segons Teresa Ramos, directora del Centro de Terapia y Pareja Palma, si bé “fa uns deu anys aquesta dada passava més desapercebuda, ara s’ha convertit en un indicador clau”. Mirar pornografia en excés pot derivar en una addicció i, com a conseqüència, afectar les relacions sexuals amb altres persones o en solitari.\nSegons l’informe estadístic de la pàgina web PornHub, una de les quatre més visitades del món segons el rànquing de SimilarWeb, els habitants de les Balears són els que, quan entren al portal de vídeos sexuals, més estona hi passen de tot Espanya. Mentre que la mitjana estatal és de 9 minuts i 10 segons, els illencs passen una mitjana de 9 minuts i 41 segons mirant porno. Curiosament, la categoria més cercada a les Balears a l’hora de mirar gravacions de contingut sexual és ‘Mallorca’.\nSi es compara amb les estadístiques del 2014 aportades per la mateixa web, el temps que els illencs inverteixen a mirar vídeos de contingut sexual s’ha incrementat significativament, perquè la mitjana de fa quatre anys a les Balears era de 8,28 minuts.\nLes xifres aportades per PornHub col·loquen l’estat espanyol en el tretzè lloc del món en consum de pornografia. Això sí, ha baixat una posició respecte de les estadístiques del 2017.\nRamos declara que la pornografia “pot afectar en molts àmbits”. Es considera que “hi ha una patologia quan la persona necessita consumir pornografia per fer la seva vida quotidiana i es veu impedida, per exemple, d’estar una jornada laboral sencera sense veure’n cap vídeo”. A banda dels casos més extrems, la professional indica que en la vida sexual té efectes importants, sobretot en “les expectatives”. Els consumidors de porno tendeixen a tenir dificultat a l’hora de “distingir que allò és ficció i no un documental sobre educació sexual”. A més, aquesta pràctica provoca “una excitació molt ràpida”, superior a la normal, i això “genera frustració, tant a la persona que la pateix com a la parella”.\nQuan es consumeix en solitari, Ramos assenyala que les expectatives tendeixen a ser encara més elevades. “Si mantens relacions amb algú altre, veus la realitat. Però quan acostumes a fer-ho sol, costa més assimilar que el que veus no és el que et trobaràs”, afirma.\nPotenciador de la prostitució\nEn aquest sentit, però, “les dones tenen una major capacitat d’entendre la diferència entre el que s’imaginen i la trobada sexual”. En canvi, afegeix, “els homes cerquen en la realitat el que reflecteixen els vídeos, la qual cosa es tradueix en violència cap a la dona”. Per aquest motiu, assegura, “com més alt és el consum de pornografia, més risc potencial hi ha que es faci ús de la prostitució”, atès que així poden “aconseguir el que volen”. En qualsevol cas, la sexòloga apunta com a possibles riscos del consum excessiu de porno “l’ejaculació precoç o la falta d’erecció”, en el cas dels homes, a qui “es dirigeix principalment la pornografia”. Aquestes respostes es deuen principalment a “no saber enfrontar-se a la situació real, no virtual”.\n“La pornografia no és dolenta, l’efecte negatiu prové de fer-ne un mal ús. Cal tenir una visió crítica del que veim”, adverteix l’experta. Per tal de revertir alguna d’aquestes conseqüències, “cal fer un reaprenentatge de la pròpia sexualitat, tornar als primers estímuls o als que no s’han tingut mai”, explica l’experta. Tot i això, “depèn molt de la predisposició de la persona en qüestió”, adverteix. “És necessari reconèixer quin és el tipus de sexualitat que s’està tenint i voler canviar-la”, diu. Però també hi ha un altre component: “S’ha de reconduir la part d’educació heteropatriarcal i posar-se en el context de la societat”. El procés de canvi inclou també un treball amb el cos perquè “la sexualitat no es redueixi al penis ni sigui coitcentrista”.\nLa descoberta de noves formes de plaer\nMarc (aquest és un nom fictici, atès que el testimoni no ha volgut fer pública la seva identitat) és un jove mallorquí consumidor habitual de pornografia i considera que, malgrat les tres o quatre vegades que en fa ús a la setmana, “podria prescindir-ne” i “fer servir la imaginació”. Ell mateix reconeix que “és possible enganxar-s’hi i acabar relacionant el plaer sexual amb el porno”.\nPer aquest usuari, el consum de porno és un suplement de la seva vida sexual, perquè el relaciona amb la masturbació individual. Malgrat això, creu que “té efectes positius quant a conèixer pràctiques per poder-se satisfer a un mateix” i la seva “parella sexual”, però pot provocar “unes expectatives irreals, com sessions de sexe eternes, ereccions i membres descomunals o cossos perfectes”, exemplifica.\n“Crec que la zona de confort existeix també en el porno. Quan el consumesc és amb una finalitat, no pretenc explorar coses noves, sinó que vaig directament al que més m’excita”, revela Marc. Els gustos dels usuaris queden reflectits en les cerques de les pàgines web de porno, en què es pot veure una fluctuació en les tendències i una estabilitat en les categories més populars.u


Miscel�l�nia: projectes no territorialitzables, infraestructures en general, etc. - Page 11 - SkyscraperCity\nSeptember 9th, 2004, 07:39 PM\nEl que est� clar avui en dia es que el t�nel de Balmes no suporta molts m�s combois i que cal alliberar aquest t�nel per donar un millor servei global. Sincerament no se com pensen solucionar-ho, per� construir noves l�nies que usin el t�nel arribar� a ser impossible ben aviat\nDoncs si no ho tinc mal ent�s, la cosa ser� la seg�ent:\na) La L7, despr�s de les obres a l'estaci� de Gr�cia, quedar� segregada i els trens nom�s faran el recorregut Gr�cia-Av. Tibidabo.\nb) La L6, sense necessitat d'obres, quedar� tamb� segregada i els trens sortiran de Sarri�. Jo suposo que la que actualment es diu L12 nom�s ser� una ampliaci� d'aquesta i per tant continuar� dient-se L6.\nc) El t�nel de Balmes queda lliure per als actuals serveis S1 i S2, als quals suposo que els assignaran els codis L12 i L13. Segons tinc ent�s, els serveis S5 i S55 quedaran englobats dins d'aquests i la freq��ncia a Terrassa i Sabadell ser� de 6 minuts.\nAix� d'assignar n�meros de l�nia de metro als serveis S1 i S2 ho dedueixo perqu� a l'ATM em van dir que probablement tots els trens del Metro del Baix fins a Martorell serien L8, i si uns s�, els altres tamb�. Dic jo.\nDoncs s�. Ara ha sortit a TV3 i es veia que el portaven tapant la matr�cula.\nSi, pero es que a part de que es una mxxda tenir 2 linies de metro de 4 estacions, tinc entes que pensen ampliar el servei i freq��ncies encara m�s. Si es decidissin a construir una l�nia continuant la L7 cap al Vall�s el colapse encara seria major.\nEl tunel de Balmes est� molt explotat i no deixa ampliar freq��ncies necessaries pel Vall�s, no crec que reduir la L6 i la L7 sigui una soluci� de res. Com creieu que estar� l'estaci� de Proven�a d'aqui a 5 anys??? No es soluciona ampliant l'andana, per que d'aqui poc pujar a un comboi a hora punta ser� missi� impossible.\nCrec que la L6 i la L7 patiran fortes conseq��ncies quan siguin escur�ades, no ens enganem ser� desastros pels usuaris dels barris "alts" que valoren la comoditat. Freq��ncies de 6 minuts no s�n molt altes, sobretot si es tenen en compte que avui en dia Sant Cugat ja t� freq��ncia de 6 minuts. Calen freq��ncies m�s altes.\nCrec que estan cometent greus errors de previsi�, en fi ja s'ho trobaran.\nLa �ltima que he llegit en aquest mateix f�rum �s que els catalans ens hem inventat un "fet diferencial" dels castellans (referint-se al nostre idioma) per poder obtenir "m�s ventajas" (per emportar-se calers, dedueixo que vol dir).\nJo de moment he passat de contestar, perqu� �s in�til intentar raonar amb aquesta gent, per� vaja que estic segur que aquests personatges que ho afirmen fins i tot s'ho deuen creure. Els tenen ben menjat el cervellet, realment.\nPel que fa a l'enquesta, al final he sigut ben�vol i he votat la segona opci�. Per� tentaci� d'agafar la tres, n'he tingut, la veritat.\nSeptember 10th, 2004, 01:44 AM\nSky, aquest es un poll amb pregunta exclusivament per a catalans o esta obert a tothom? Es que segons com es llegeix el titol, es pot interpretar una cosa o una altra.\nSeptember 10th, 2004, 09:12 AM\nQue voti tothom perqu� com �s una enquesta p�blica despr�s podem "filtrar" els vots. Sky\nSeptember 10th, 2004, 09:50 AM\nL'Ebre t� milers de tones de t�xics\n� Un estudi del CSIC i la UAB alerta de l'elevat risc al llit del pant� de Flix\n� L'informe culpa de la contaminaci�, que inclou restes radioactives, Ercros\nEl riu Ebre guarda milers de tones de residus t�xics, alguns de radioactius, procedents de la producci� de fosfats per part de l'empresa Erkimia, l'actual Ercros. La troballa la van fer investigadors del Centre Superior d'Investigacions Cient�fiques (CSIC) i la Universitat Aut�noma de Barcelona (UAB) a l'estudiar, per enc�rrec de l'Ag�ncia Catalana de l'Aigua (ACA), l'estat ambiental del riu entre el pant� de Flix i la desembocadura.\nL'estudi, avan�at ahir a la nit per TV-3, revela que el munt d'escombraries t�xiques est� davant de la seu de l'empresa i a la part lateral dreta del riu. Segons els autors de l'informe, els residus s'hi han anat dipositant des del 1973 i el volum oscil.la de 200.000 a 360.000 tones. Un dels col.laboradors de l'estudi va dir a aquest diari que el volum acumulat en el pitjor dels sup�sits �s equivalent a una illa de l'Eixample, per� amb el doble d'altura.\nEntre aquests residus hi ha de tot. La pres�ncia de metalls pesants �s molt abundant, sobretot de mercuri (entre 10 i 18 tones) i cadmi, que indiquen "una contaminaci� significant al llarg del riu, procedent de l'embassament". L'estudi prossegueix assenyalant que el plom i el zinc "tenen en dos punts nivells elevats clarament indicatius de contaminaci�".\nFINS I TOT DDT\nEls compostos organoclorats "constitueixen un problema de contaminaci� important", precisa el text. Un altre compost que es troba "en concentraci� molt elevada �s el DDT". En general, s�n subproductes "de mineral de fosfat que s'usen per produir fosfat bic�lcic", conclou l'estudi.\nPer� una de les subst�ncies que preocupen m�s els responsables de Medi Ambient �s la pres�ncia d'entre 10 i 70 tones d'urani 238. Aquest urani �s radioactiu. Si no es remena no passa res, per� �s molt perill�s. Qualsevol riuada el pot mobilitzar i portar la radioactivitat riu avall.\nLa conclusi� de l'estudi, que va finalitzar el mes de novembre de l'any passat, va coincidir amb el canvi de Govern a Catalunya. Potser per aquest motiu, el contingut no va transcendir en aquell moment. L'actual titular de Medi Ambient, Salvador Mil�, a l'analitzar l'estudi i apreciar el risc potencial d'aquesta acumulaci� de t�xics, va informar el Ministeri de Medi Ambient, que aleshores dirigia Elvira Rodr�guez (PP). Tamb� va comunicar els resultats a la Confederaci� Hidrogr�fica de l'Ebre perqu� adopt�s mesures amb Ercros.\nAl no haver-hi resposta, Mil� va resoldre incloure en les esmenes presentades aquesta mateixa setmana al nou Pla Hidrol�gic Nacional la petici� d'una partida de 90 milions d'euros (14.940 milions de pessetes) per descontaminar aquell tram de l'Ebre.\nUna apagada d'una hora afecta el F�rum, el metro i 300 cru�lles\n� Un curtcircuit a Sant Adri� deixa sense corrent 60.000 abonats de l'Eixample i Sant Mart�\n� L'ajuntament i la Generalitat obren un expedient a Fecsa-Endesa per informar tard de l'avaria\nLa companyia Fecsa-Endesa va deixar sense electricitat durant m�s d'una hora --a partir de les 16.51, segons l'el�ctrica-- 60.000 abonats de la dreta de l'Eixample i Sant Mart�. L'apagada, causada per un curtcircuit a la subestaci� de Sant Adri�, va afectar el F�rum, el Parlament i altres institucions, i 12 estacions de metro i els sem�fors de 300 cru�lles de la ciutat. A mitjanit, la mateixa avaria es va reproduir, tot i que aquest cop nom�s va durar 10 minuts.\nEl tall va deixar a les fosques el recinte de F�rum entre les 16.45 i les 17.25 hores. L'avaria, que va coincidir amb una punta elevada de consum, va provocar la suspensi� de les exposicions Habitar el m�n, Veus i Ciutats, cantonades. El Centre de Convencions tamb� es va veure perjudicat per l'avaria, i tres debats es van haver de suspendre.\nCap a les cinc, la Gu�rdia Urbana intentava garantir la seguretat vi�ria a les cru�lles afectades, sense saber formalment qu� estava passant. Fonts de Fecsa-Endesa van informar que l'avaria general va comen�ar a les 16.51 hores i es va acabar a les 17.55. No obstant, l'Ajuntament de Barcelona va rebre dues hores tard la primera informaci� de Fecsa-Endesa, segons el director de Serveis i Manteniment, Joan Conde.\nEl responsable municipal va anunciar l'obertura d'un expedient informatiu a Fecsa-Endesa. Conde ent�n que l'el�ctrica va incomplir ahir els protocols establerts, que obliguen la companyia a comunicar les anomalies que afectin la vida ciutadana immediatament. "El que han fet �s impresentable", va denunciar l'alt c�rrec municipal. Per aix�, la Generalitat va incoar un altre expedient.\nAhir a la nit, un portaveu de Fecsa-Endesa va negar aquest fet. Segons la seva versi�, l'el�ctrica "va complir estrictament" el protocol i el director de la zona de Barcelona va comunicar immediatament la incid�ncia a les autoritats.\nTot i que la companyia va assegurar que l'apagada es va produir entre les 16.51 i les 17.55 hores, un responsable del metro va dir que van estar una hora i 20 minuts sense subministrament el�ctric a la l�nia 4. Durant aquest temps, 12 estacions --d'Urquinaona a La Pau-- es van quedar sense llum i amb els trens aturats. Les parades del tramvia tampoc van tenir llum, per� els combois van seguir funcionant al no veure's afectada la subestaci� que subministra electricitat a la l�nia.\nMentrestant, els responsables de Via P�blica intentaven posar en funcionament els grups semaf�rics de 300 cru�lles de la dreta de l'Eixample i Sant Mart�. Un t�cnic va assegurar que diversos talls seguits van desprogramar els sem�fors i van haver de tornar-los a posar a l'hora perqu� funcionesin. A les set, nom�s en quedaven una cinquantena de cru�lles afectades. I mitja hora despr�s, tots funcionaven.\nL'apagada va deixar sense llum 60.000 abonats --vivendes, comer�os, oficines...-- una hora, segons dades de la companyia mateix, que va centrar l'avaria a la dreta de l'Eixample i Sant Mart�. No obstant, hi va haver anomalies puntuals i de menys durada en zones de les Corts, Sants i Montju�c, segons fonts municipals.\nAltres fonts ampliaven la zona afectada per l'apagada. Efe va assegurar que tamb� punts de Sant Gervasi, Sarri�, Gr�cia i Sant Andreu es van veure afectats per l'apagada.\nDEFENSA DE L'EL�CTRICA\nFecsa-Endesa va insistir ahir a la nit que el tall el�ctric va afectar exclusivament Sant Mart� i la dreta de l'Eixample. Aquesta mateixa zona va tornar a resultar afectada a la mitjanit per la segona apagada, tot i que en aquell moment es va resoldre totalment l'avaria, va informar un portaveu.\nSeptember 10th, 2004, 09:54 AM\nPerrault presenta el seu primer gran projecte per a Barcelona\n� L'arquitecte dissenya un hotel i un bloc d'oficines a Diagonal-Pere IV\n� El grup promotor afirma que la inversi� prevista �s de "baix perfil especulatiu"\nDominique Perrault, una de les grans estrelles actuals de l'arquitectura mundial, ja t� projecte a Barcelona. El c�lebre autor de la Biblioteca Nacional de Fran�a, a Par�s, va presentar ahir l'Espai H�bitat Sky, un gran complex entre l'avinguda Diagonal i el Poble Nou, en qu� destaca un hotel de 120 metres d'altura i un edifici annex d'oficines de 18 pisos.\nLa iniciativa, a c�rrec de la promotora catalana Habitat Grupo Empresarial, suposa una inversi� de m�s de 100 milions d'euros (uns 17.000 milions de pessetes), i ser� una realitat a principis del 2006.\nLes obres de construcci�, que comen�aran aquesta mateix tardor, van viure ahir el seu pr�leg amb la posada de llarg del projecte, que va comptar amb la pres�ncia del mateix Perrault. "La idea �s crear un edifici que es converteixi en punt de refer�ncia per a la ciutat i el seu skyline, just a mig cam� entre l'edifici F�rum de Herzog & De Meuron i la torre Agbar de Jean Nouvel", va explicar l'arquitecte.\nL'autor franc�s va especificar que no es tracta nom�s d'un projecte d'arquitectura: "Tamb� ajudar� a definir urban�sticament la nova Barcelona que creix cap al Bes�s i servir�, integrat al m�xim al barri, de porta d'entrada al Poblenou".\nL'hotel s'ubicar� en un gratacel de 36 pisos (31 sobre el nivell del terra). La torre est� descomposta en trams. El primer, el s�col de l'edifici, ser� la part p�blica de l'hotel (salons de reunions, halls i restaurants). A partir d'aqu�, un trencament en la l�nia recta marcar� l'inici de la zona d'habitacions. Les transicions entre prismes s'utilitzaran per crear una piscina amb sol�rium i tamb� una biblioteca.\nL'estructura principal estar� acabada d'aqu� a un any i el cos afegit, d'estructura met�l.lica, es construir� amb una t�cnica d'encofrat lliscant "totalment innovadora a Espanya". Per� el que m�s destacar� a nivell ciutad� ser� la malla met�l.lica que recobrir� exteriorment l'edifici i possibilitar� "jocs de llum sorprenents i una aparen�a de torre d'acer compacta i brillant", segons va explicar Perrault.\nEl centre d'oficines, per la seva part, �s un prisma rectangular obert pels quatre costats. Al seu interior s'hi organitzaran diversos ambients i grups de treball sense envans ni passadissos. L'edifici, en aquest cas, tindr� una fa�ana de l�nies impreses sobre mirall.\nL'arquitecte franc�s va afirmar que les dues construccions establiran "un di�leg interactiu entre elles i amb el context urb�, i desconnectaran les illes de l'Eixample, per� sense trencar-les".\nSATURACI� DE PLACES\nLa pol�mica generada durant els �ltims mesos a Barcelona per la saturaci� de places hoteleres va ser un altre dels punts destacats de la presentaci�. "�s una inversi� de baix perfil especulatiu, que no preveu xifres m�giques i s'ajusta a la realitat i el futur a curt termini del sector", va afirmar Fernando Cirera, director general d'Habitat Grupo Empresarial.\nEl grup preveu una ocupaci� mitjana no superior al 48% el 2007, que evolucionar� fins al 65% l'any 2011. "La nostra estrat�gia tarif�ria sustenta la viabilitat del projecte, a trav�s d'un plantejament clarament conservador", va dir Gustavo Jean-Mairet, que �s el director d'Habitat Hoteles. El preu mitj� d'una habitaci� oscil.lar� entre els 152 euros de la primera fase i els 194 de la seg�ent.\nSeptember 10th, 2004, 01:55 PM\nNa na, ja pot semblar dissimulada que ja es veuen dos ratlles vermelles i els homes amb la barretina i BarCeLona xDDD\nAaah amigo, tamb� si van buscant maranya..\nSeptember 10th, 2004, 02:13 PM\nAish... posen Barcelona... perqu� no Catalunya?\nAls ajuntaments de Lleida i Girona nom�s onejar� la senyera durant la diada\nGirona se sumar� a Lleida y colgar� s�lo la senyera durante la Diada\n� Barcelona y Tarragona mantendr�n las banderas espa�ola, catalana y local � El PP en el Ayuntamiento de Girona evita �entrar en una guerra de banderas� El Consistorio de Girona, gobernado por PSC, ERC e ICV, se sumar� a la iniciativa anunciada por el de Lleida, con los mismos partidos en el gobierno municipal, para colocar tan s�lo la senyera en la fachada del Ayuntamiento durante la Diada. El tripartito de Barcelona, en cambio, mantendr� tambi�n la bandera espa�ola y la local en sus m�stiles. Por primera vez, la bandera espa�ola no ondear� en el Ayuntamiento de Girona durante la Diada. El equipo de gobierno tripartito (PSC, ERC e ICV) ha acordado adoptar id�ntica f�rmula que el Ayuntamiento de Lleida para no vulnerar la ley org�nica que obliga a colocar la ense�a de Espa�a en toda instituci�n en la que ondee otra bandera. De manera que el Onze de Setembre todas las ense�as de los m�stiles del edificio consistorial de Girona ser�n retiradas y tan s�lo se colgar� una senyera en el balc�n. La medida fue propuesta por el portavoz del grupo municipal de Esquerra, Francesc Ferrer, a la alcaldesa, la socialista Anna Pagans, quien dio el visto bueno. Se da la circunstancia de que mientras el PSC ostent� la mayor�a absoluta en el Ayuntamiento, siempre rechaz� las mociones de ERC, debatidas en pleno, de retirar la bandera espa�ola durante la Diada, alegando que supondr�a un incumplimiento de la normativa. Este a�o ERC ha optado por una nueva f�rmula, distinta a la propuesta hasta ahora, que pudiera ser digerida por el PSC. �No nos hemos inspirado en Lleida �se�ala Ferrer�, simplemente hemos propuesto algo diferente que no fuera dif�cil de aceptar para la alcaldesa�. Fuentes de CiU ven la iniciativa con buenos ojos, en tanto que el grupo del PP expresa su intenci�n de no entrar en una �guerra de banderas�. �Se trata de una decisi�n del equipo de gobierno que no ha pasado por el pleno ni nos ha sido consultada�, se�ala la portavoz municipal popular, Concepci� Veray. En las otras dos capitales de provincia catalanas se mantendr�n, en cambio, las banderas tal como figuran el resto del a�o. En Barcelona, el equipo de gobierno no se ha planteado cambios al respecto y por ello, el s�bado ondear�n en los m�stiles de la fachada municipal las banderas de Espa�a, de Catalunya y de la ciudad. No obstante, al tratarse de la conmemoraci�n de l'Onze de Setembre, el balc�n de la Casa Consistorial exhibir� el tradicional pend�n con la senyera, que tendr� as� el mayor protagonismo. Barcelona, al igual que Lleida y Girona, tiene gobierno municipal tripartito (PSC, ERC e ICV), aunque a diferencia de estos dos �ltimos consistorios no se ha planteado cambios. A pesar de que en numerosos consistorios han sido concejales de Esquerra quienes han propuesto que sea la senyera la �nica que figure en la fachada municipal, el partido independentista no tiene abierta ninguna campa�a en este sentido con motivo de la Diada. En Tarragona, donde el equipo de gobierno lo forman CiU y PP, tambi�n se mantendr�n las tres banderas. El Col�lectiu 1714, de El Pla de Santa Maria (Alt Camp), y un grupo de alcaldes catalanes pusieron en marcha hace cuatro a�os la campa�a Un pa�s, una bandera para que durante la Diada del Onze de Setembre s�lo ondeara la senyera en los edificios consistoriales de Catalunya. Varios consejos comarcales se unieron a la iniciativa y la propusieron a los ayuntamientos de su territorio. El proyecto ha quedado en esta ocasi�n en suspenso, aunque sus promotores se plantean volver a activar una iniciativa que tuvo bastante �xito en su d�a. Los c�lculos del Col�lectiu 1714 se�alan que en el a�o 2001 siguieron la campa�a para colocar s�lo la senyera durante el Onze de Setembre 846 de los 946 ayuntamientos catalanes. --\nEl Govern central demana respecte per la bandera espanyola\nLa vicepresidenta del Govern, Mar�a Teresa Fern�ndez de la Vega, ha dit, sobre la possibilitat que alguns ajuntaments de Catalunya retirin dem� la bandera espanyola, que espera de les autoritats locals catalanes el mateix respecte que t� l'executiu socialista amb tots els s�mbols. De la Vega ha dit que l'executiu fa seves totes les banderes de l'Estat i que el seu desig �s fer pedagogia pol�tica en aquest aspecte. Per la seva banda, el president del PPC, Josep Piqu�, ha exigit al Govern de la Generalitat i a la delegaci� del Govern espanyol a Catalunya que faci complir la llei perqu� dem� onegi la bandera espanyola a tots els ajuntaments. Piqu� no ent�n que calgui prescindir dels s�mbols espanyols, que s�n de tots -ha dit-, per celebrar la Diada Nacional de Catalunya. --\nEls Boixos planegen escridassar Laporta durant l'ofrena\nUn grup de quinze o vint integrants dels Boixos Nois t� previst d�anar als actes que es faran dem� al monument a Rafael de Casanova per escridassar a la comitiva del Bar�a que encap�alar� el president Joan Laporta. Els comandaments policials estan preocupats perqu� els radicals barcelonistes podrien intentar agredir als representants de les penyes blanc i blaves que tamb� hi aniran per donar suport a la delegaci� del consell d�administraci� que portar� l�ofrena floral del RCD Espanyol.\nLikes (Received): Jo estic d'acord en lluir nom�s la bandera catalana. Per� treure l'espanyola mantenint posada l'europea no t� cap sentit. Partint de la base de que treure l'espanyola no ho fan per causar rebombori i que ho fan per donar-li m�s importancia a la Senyera.\nDoncs jo crec que respectant el marc legislatiu actual, s'hauria de lluir tant la bandera catalana com l'espanyola, a l'igual que s'hauria de fer a TOTS els edificis institucionals molts dels quals (sobretot els de l'ex�rcit) nom�s llueixen l'espanyola durant tot l'any.\nTamb� crec que qui nom�s vulgui veure la bandera catalana als edificis, el que ha de fer �s lluitar (pac�ficament) per la independ�ncia de Catalunya, no perqu� "se'ns" permeti treure la bandera espanyola un dia l'any o portar un CAT a la matr�cula, que al cap i a la fi no serveix per res.\nWEeeeeeeeeee!! La shadow ha guanyat, ara mateix he vist el banner d'avui. Enhorabona!!!!\nSeptember 11th, 2004, 12:10 AM\nLikes (Received): Felicitaaaaaaaaaaaaaats Sh4dow!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!:


Zeilner Dachstein Apartment Gosau Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Zeilner Dachstein Apartment\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Gosau, Zeilner Dachstein Apartment és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Gosau. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent esquí. Zeilner Dachstein Apartment és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Gosau.


Arcadi España recapta a Brussel·les el suport europeu per a l'elaboració de l'Agenda Urbana Valenciana - Notícies - Generalitat Valenciana\nArcadi España recapta a Brussel·les el suport europeu per a l'elaboració de...\nArcadi España recapta a Brussel·les el suport europeu per a l'elaboració de l'Agenda Urbana Valenciana\n- El Consell aprovarà el divendres l'acord per a impulsar el procés d'elaboració de l'Agenda Urbana Valenciana\n- Permetrà abordar com convertir la Comunitat Valenciana en "un territori resilient i sostenible mediambiental i econòmicament"\nEl conseller de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat, Arcadi España, ha informat que l'Agenda Urbana Valenciana té el suport europeu total i ha destacat que, amb aquest document, "es podran canalitzar millor els fons europeus".\nArcadi España s'ha reunit a Brussel·les amb els responsables de l'Agenda Urbana Europea per a presentar-los l'acord que aquest divendres aprovarà el Ple del Consell, per a impulsar el procés d'elaboració de l'Agenda Urbana Valenciana.\nCom ha explicat el conseller, l'Agenda Urbana Valenciana "ens permetrà abordar des d'un marc de diàleg, com convertir la Comunitat Valenciana en un territori resilient i sostenible mediambiental i econòmicament". Per a Arcadi España es tracta d'un "instrument fonamental per a ordenar els pròxims anys, les actuacions urbanes i urbanístiques en tot el nostre territori, amb atenció especial també a les zones inundables com succeeix a la Vega Baixa i en altres zones de la Comunitat".\nA més, el conseller de Política Territorial ha assenyalat que aquesta reunió també ha servit per a conéixer i analitzar les directrius de les agendes urbanes d'altres territoris, així com de l'europea que està en marxa.\nEn aquest sentit, Arcadi España ha indicat que "les Nacions Unides va recomanar que cada estat, regió i ciutat elaborarà la seua pròpia agenda urbana des de les característiques de cada àmbit territorial, d'acord amb l'Agenda 2030 per al Desenvolupament Sostenible de l'ONU".\nAixí mateix, el conseller ha indicat que l'Agenda Urbana Valenciana tindrà un ampli procés de participació en què es recolliran les aportacions de tots els actors socials implicats i en la seua elaboració es proposarà una sèrie de blocs temàtics amb un component transversal que abastaran els grans problemes i oportunitats en relació amb el futur de les ciutats de la Comunitat.\nPrèviament a aquesta reunió amb els responsables de l'Agenda Urbana Europea, Arcadi España ha mantingut una trobada de treball amb el conseller de Foment i Transport de la Representació Permanent d'Espanya davant de la Unió Europea (REPER), Vicente Salvador Centelles, per a analitzar, entre altres qüestions, la cerca d'un suport tècnic i financer per part de les institucions comunitàries.


20 curiositats de Barcelona que segurament no saps\nLa Barcelona d'Orson Welles\nVal la pena recordar el vincle que va unir aquest geni del cine amb la nostra ciutat. No és cap secret que l’actor i director sentia una gran passió per la costa catalana, especialment des que va rodar ‘Mister Arkadin’ a Sant Pol de Mar. Però el que poca gent sap és que l’any 1965, molt abans que existís Barcelona Plató, va triar la ciutat per rodar ‘Campanades a mitjanit’ i va transformar el Castell de Montjuïc en el palau d’Enric IV. Però això no és tot, perquè anys més tard tornaria per protagonitzar ‘El viatge dels maleïts’, amb Faye Dunaway i Max Von Sydow, en una Barcelona convertida en l’Havana.\nUn dels secrets modernistes més sorprenents de la ciutat s’amaga al passeig de la Mare de Déu del Coll, rere la porta enreixada de la finca Sansalvador, obra de Josep Maria Jujol. Des de fora, ningú s’imagina que el jardí de muntanya que envolta la casa està ple de grutes romàntiques excavades a la roca, amb arcs parabòlics i pilars de maó, que donen accés a un pou d’on a principis del s. XX s’extreia aigua amb radi que es comercialitzava com a medicinal. La finca és la seu del Taller d’Història de Gràcia, que fa jornades de portes obertes el segon dissabte i el quart diumenge de cada mes. També gestiona el refugi antiaeri de la plaça del Diamant.\nA la Rambla del Poblenou sorprèn trobar una placa al terra dedicada a les dones del Cànem. No, no es tracta de sòcies dels clubs de cànnabis propers, sinó de treballadores al servei d’una fàbrica propietat dels Godó, que abans de dirigir mitjans de comunicació s’havien dedicat a transformar en teixits aquesta planta. El Cànem, que estava al carrer Llacuna, donava feina a 2.000 persones, la majoria dones i nens, i va omplir de fums el Poblenou entre 1882 i principis del segle XX. Després de la Guerra Civil, el propietari la va cedir al règim franquista, que la va transformar en presó i la va omplir de republicans que hi van malviure en condicions deplorables.\nLa Barcelona de Colom\nA Barcelona sempre s’ha dit que Colom era català, tot i estar declarat oficialment genovès. Més enllà del Saló del Tinell, on se situa la seva trobada històrica amb els Reis Catòlics, al descobridor se’l vincula amb dos racons més de la ciutat. Una llegenda diu que vivia al carrer Boters, i que era fill d’un taverner de la Boqueria que va morir a la forca acusat d’un crim, motiu pel qual ell va fugir a Gènova renegant de la ciutat on va néixer. D’altres, més ben informats, afirmen que pertanyia a una família noble del barri de la Ribera, que vivia en el carrer Mirallers 9, a tocar de l’església de Santa Maria del Mar, i que es va tergiversar la seva història, pel fet de ser català.\nLa caseta de nines del Putxet\n¿Quins pares no voldrien tenir una caseta de nines modernista al jardí, perquè hi juguessin els nens? Si no teniu prou espai, sempre podeu portar-los al Putxet i descobrir tots plegats un d’aquells secrets que amaga la ciutat. I és que al carrer de la Costa, a l’altra banda de l’entrada dels jardins de Mercè Rodorera i en un espai obert entre dos edificis, la lluita veïnal va aconseguir que s’hi conservés una petita joia de finals del segle XIX. De mides reduïdes però feta a escala d’una casa unifamiliar real, amb bany i tot, està coberta de trencadís i ceràmica amb escenes infantils. A més, el lloc és un mirador impressionant.\nA més de dos rius, Barcelona té des de l’Edat Mitjana un gran canal que travessa la ciutat pel mig transportant aigües. Al Born C.C. se’n conserva el traçat del Rec Comtal anterior al 1714, però els militars borbònics van modificar el seu curs, fent-lo passar per l’actual carrer del Rec. Al segle XX el canal es va soterrar, però en aquesta banda de la Ribera alguns veïns han patit ensurts els dies de pluges torrencials, quan el Rec ha volgut treure’n cap i entrar a casa d’ells. Si es vol veure, no cal anar sota terra sinó al barri de Vallbona, a Nou Barris, el lloc per on el Rec entrava a Barcelona i l’únic tram que se’n conserva a la ciutat al descobert, avui dia enjardinat i convertit en un racó amb gran encant.\nPot semblar ciència-ficció, però sota la ciutat que trepitgem a diari s’obre una altra plena de carrers i passadissos coberts per voltes de mig punt, que serveixen fins i tot com a set cinematogràfic. És la xarxa de clavegueram, una ciutat subterrània a descobrir. A pel·lícules com REC s’hi han rodat algunes escenes, però és a 'El maquinista', un thriller ambientat als EUA però rodat a Barcelona, on es pot recórrer seguint el protagonista. Qui vulgui endinsar-se més enllà de les pantalles, pot fer-ho. Sota el passeig de Sant Joan i l’avinguda Diagonal hi ha un gran tram visitable, i La Fàbrica del Sol hi organitza visites guiades.\nEl baluard del Quixot\nEl 23 d’abril es commemora la mort de grans autors literaris: Shakespeare, Nabokov, Pla... I l’enterrament de Miguel de Cervantes, autor del Quixot. El cèlebre personatge va viatjar a Barcelona per viure l’última aventura. Va arribar de nit, pel sorral que hi havia fora de muralles, i va haver d’esperar a què es fes de dia i obrissin el Portal del Mar. Entre els nous edificis del carrer Aiguader cantonada amb Pla de Palau, oblidades sota reixes, es veuen les restes del baluard de Migdia que s’alçava en aquell punt, des d’on el Quixot va contemplar per primer cop el mar, i molt a prop d’on, dies més tard, va lliurar la seva última i definitiva batalla.\nLes llegendes expliquen que la muntanya de Montjuïc està foradada per infinitat de túnels. I que això respon a una força natural suprema, que atrau cada estiu ovnis. Un d’aquests túnels conduïa directament a un altre cim del cor de la ciutat, el Mont Tàber, actual plaça Sant Jaume. Va ser el camí secret que va utilitzar Sant Pere, durant la seva estada a Barcelona, per anar des de la colònia jueva on s’allotjava, el Mont dels Jueus, en una Bàrcino plena d’ànimes entre les quals predicar. Al cim, sota el castell, no es veuen túnels, però si uns tobogans que semblen deixar-te caure sobre la ciutat, amb un xiringuito on fer una pausa entre natura, història i ciència-ficció.\nEl carilló de Palau\nLa música de les 49 campanes del carilló que corona el Palau de la Generalitat s’escampa a diari pel Gòtic, a les 12 i a les 18 h, de la mà de la carillonista Anna Maria Reverté i amb petits concerts de repertori seleccionat. Només es veu des de la cantonada de Ciutat amb Hèrcules, i el millor lloc per sentir-lo és el silenciós carrer de la Fruita, al Call. Llàstima que a la porta del bar Anduriña ja no hi ha tauleta per seure, perquè l’Ajuntament no els la hi deixa posar. El carilló, inventat el 1510, és present a poques ciutats del món. Cada tres anys se celebra un Congrés Mundial de Carillonistes, i Barcelona vol acollir-lo el 2017.\nPer refugiar-se de la calor urbana, o fugir de la massa humana que envaeix el Gòtic, cal buscar jardins amagats d’aquells que coneix ben poca gent. I aquí n’hi ha un parell que en són un secret i que són d’accés públic perquè estan catalogats. El primer és un verger romàntic, amb font inclosa, que s’amaga entre els carrers de la Boqueria i d’Aroles, a tocar de la Rambla, i que pertanyia a la Casa Ignasi de Puig, actual hotel Petit Palace Garden, des d’on s’hi pot accedir. El segon, en ple Portal de l’Àngel, també queda a l’interior d’un hotel, el Catalonia Albinoni, i pertanyia a la Casa Joan Puig, de 1872, tot i que està reformat i decorat per Carles Arola.\nEl temple romà de l'Eixample\nEn ple Eixample dret, al carrer Bailén 70-72, s’alça un sorprenent temple romà que, tot i no ser mil·lenari, també té una història amagada. Es va construir el 1882, amb la voluntat de recrear l’antic temple d’August del fòrum barceloní. El van encarregar els prestigiosos joiers Masriera, que van instal·lar-hi el seu estudi-taller i un gran espai d’exposicions. Amb els anys es van traslladar, i el 1932 el temple va canviar d’ús i es va convertir en el Teatre Stadium. A tocar, als baixos del número 66, va viure l’actriu Margarida Xirgu. I va ser en aquest teatre on Lorca li va llegir 'Doña Rosita la soltera' el 1935. Avui, però, el temple acull una congregació religiosa.\nLorca i Barcelona\nL’any 1927, Lorca va viure quatre mesos a Catalunya. Va exposar els seus dibuixos a la galeria Dalmau de Barcelona i va estrenar 'Mariana Pineda' al Teatre Goya, amb escenografia de Salvador Dalí. Durant aquell temps, el crític teatral Sebastià Gasch li va fer de cicerone, i el poeta, a canvi, li va dedicar una poema en prosa. Titulat 'Santa Lucía y Sán Lázaro', parla d’un viatge al·legòric a una ciutat que s’assembla molt a Barcelona.\nEl 1935, el poeta va assistir per última vegada a l’estrena d’una obra pròpia. Va ser al Principal de la Rambla, amb la companyia de Margarida Xirgu, i l’obra era 'Doña Rosita la Soltera o el lenguaje de las flores'.\nEls amants de les lletres saben que el carrer JoaquÍn Costa és un dels més lletraferits de Barcelona, i que acaba de perdre un espai de referència. La històrica Granja Gavà del número 37, on va néixer Terenci Moix quan la seva mare tornava del cine Goya i que l’escriptor va esmentar en tantes novel·les, ha tancat portes per transformar-se en un renovat bar anomenat Beirut. Més amunt, en el 44, hi ha un altre d’aquells comerços singulars i emblemàtics que apassionen els lletrats: A la premsa d’aquell dia, on emmagatzemen i venen diaris històrics de diverses capçaleres. Val la pena visitar-lo abans que es transformi en un local de copes més.\nEl passatge de les Manufactures és un carreró enreixat i cobert, que permet passar del carrer Trafalgar a l’antiga ciutat emmurallada, i que sorprèn amb els seus bars plens de moderns.\nA l’altra banda, a Sant Pere Més Alt 46, hi ha la llibreria Pròleg, especialitzada en literatura de dones i ubicada precisament a l’edifici on va viure a principis del segle XX Francesca Bonnemaison, promotora de l’educació femenina. El Centre Sant Pere Apòstol amaga al primer pis un bar de preus populars i amb sortida a la terrassa interior, des d’on es veuen les façanes dels edificis del carrer que van quedar ocultes al pati d’illa amb el creixement de l’Eixample.\nLlocs amb ànima punk\nTot i que no apareix a cap guia ni hi ha cap placa commemorativa que ho recordi, la plaça de Regomir és un dels racons mítics dels punks barcelonins. Anys després que el grup català Último resorte cantés l’anti-himne ‘Barcelona es diferente’, quan el punk ja havia entrat en decadència, Paul Cook, el bateria dels Sex Pistols, va descobrir que sí, que Barcelona és diferent, i s’hi va instal·lar. Era l’any 1992 i amb un col·lega perruquer va obrir una botiga de roba anomenada Planet Earth. Ara, en aquell mateix local de Regomir hi ha una perruqueria d’ànima rebel, Hair Boutique, i al bar del costat, Les tapes, encara recorden les batalles dels herois del punk.\nL'hora del sol\nAra que el sol mai falla no és temps d’aprendre a llegir les hores al seu ritme. A Barcelona hi ha un munt de rellotges solars. Els més habituals es troben a façanes de grans casalots, com a la Casa de les Punxes. Alguns de més antics fan pensar que mai no han servit de gaire, perquè se situen en carrerons on sembla no entrar mai el sol, com el de Petritxol o el de Carabassa. Per trepitjar les hores cal anar a la Via Laietana, 69: al terra n’hi ha un de quars lluminós, o a la plaça del Sol, on hi ha l’Astrolabi, amb els símbols del zodíac. I entre els més moderns, en trobem un de bifilar en un espigó de la platja de Bogatell, que ens deixa veure passar les hores a tocar del mar.\nPerfums del gòtic\nQuan el 2005 es va rodar a Barcelona El perfum, la històrica Herboristeria del Rey del carrer del Vidre es va transformar en la perfumeria parisenca que seduïa el protagonista.\nLa plaça Sant Felip Neri i els carrerons del costat van ser també alguns dels escenaris d’aquesta pel·lícula, i el director, Tom Tykwer, va dir que gairebé no va haver de modificar res, ni tan sols la llum, per recrear el segle XVIII.Avui sorprèn trobar al carrer Sant Sever La Basílica Galeria, un espai digne d’haver seduït Jean-Baptiste Grenouille, perquè ofereix perfums que no es troben enlloc, des d’una fragància del segle XIV a un aroma que evoca l’esperma masculí.\nAbans de sortir de viatge, i ja sigui en cotxe, moto o bicicleta, cal passar pel carrer de Regomir en busca de protecció. Adossada a l’antiga Porta del Mar, i construïda dins de les muralles romanes, hi ha des de principis del segle XVI una petita capella en honor a Sant Cristòfol, patró dels viatgers. Cada 10 de juliol, quan es celebra la festivitat del sant, el capellà s’instal·la a la porta per beneir els vehicles i oferir espígol i roses de feltre als conductors. Aquesta tradició va començar el 1907 i entre els primers que van fer beneir el cotxe hi havia els artistes Santiago Rusiñol, Ramon Casas i Miquel Utrillo. Avui és un gran moment per contemplar automòbils d’època.\nLes platges de Barcelona no sempre han estat tan plenes. Els primers banyistes van sorgir a finals del segle XVIII, moguts per forces esotèriques, ja que es banyaven la nit de Sant Joan perquè es creia que aquella nit les aigües tenien poders curatius. A partir de mitjans del segle XIX van començar a venir els primers turistes, entre els quals hi havia la reina Isabel II. Però no va ser fins a principis del segle XX que la ciutat va començar a projectar-se com un destí de mar i muntanya. Sorprèn trobar a YouTube un d’aquells anuncis de 1912-13, conservat per la filmoteca d’Amsterdam. Porta per títol ‘Barcelona, la perla del Mediterrani’.\nPersonatges il·lustres que van passar per la ciutat, indrets curiosos i altres secrets de Barcelona que mai hauries imaginat!