L’educació, més enllà de la instrucció | Xarxa Penedès\nArticle de REDACCIÓ del 24 abril 2015 a Veus del territori · 0 Comentaris\n“Jo vaig ser educat per uns pares que eren analfabets”, deia Saramago. “Ells van ser els que em van transmetre els valors i la manera d’entendre el món”. I és que no és el mateix instruir que educar, adquirir coneixements que valors. Els primers són competència de l’escola; els segons inclouen, a més, a famílies i ciutadans a favor d’un objectiu comú: la creació de persones crítiques, autònomes i coresponsables amb el seu entorn.\nTasca difícil, però, aquesta d’educar. La contenció dels pressupostos públics promoguda des d’Europa, i el consegüent desenvolupament legislatiu i reglamentari a nivell estatal i autonòmic, respon a la preocupació de les institucions per limitar els efectes que les iniciatives públiques hi puguin tenir sobre la concurrència empresarial. Així, l’educació corre el risc de convertir-se en una mera transmissora de coneixements, i el mercat, en el gran educador. La clau de volta de l’engranatge no és una altra que afeblir els recursos dels ajuntaments, tota vegada que són els autèntics garants de l’èxit de les polítiques educatives. Valors com la proximitat, la coresponsabilitat i el treball en xarxa les habiliten com les administracions millor situades per assegurar-ne l’equitat, la justícia i la inclusió educativa. Limitar els seus recursos econòmics i competencials és una estratègia precisa (quasi de bisturí) per seguir reproduint de les dinàmiques segregadores i, de retruc, disminuir la qualitat del sistema educatiu públic.\nCal més que mai, doncs, que els ajuntaments manifestin sense titubejos el seu compromís amb l’educació i que els ciutadans es rebel·lin definitivament contra l’eterna cançoneta de la manca de competències: ja no ens val com a excusa. Això sí, es necessita voluntat política, i potser és aquí on rau el problema. Voluntat política per a desenvolupar pràctiques de redistribució equilibrada de l’alumnat, per a acompanyar a les famílies, per a flexibilitzar les ràtios, per a detectar precoçment els alumnes amb necessitats educatives especials o per a desenvolupar plans educatius d’entorn. Cal voluntat (i sospitem que valentia; aquí, doncs, s’agreuja el problema) per repensar la zonificació escolar amb perspectiva de ciutat (i no des d’un individualisme emmascarat sota el dret inalienable de llibertat d’elecció) o per assegurar una oferta objectivament equilibrada en cadascun dels centres escolars, siguin aquests de titularitat pública o privada.\nLes eleccions municipals del maig són una bona oportunitat per convertir els ajuntaments en el baluard de defensa de l’educació pública, per apostar per projectes integradors, per visibilitzar la presència d’un problema que no fa soroll, però que existeix: la segregació escolar. Si no ho fem, ens queda una altra opció. Més còmoda, inclús. Llepar-nos les ferides amb els versos del poeta: “On està la saviesa que hem perdut en el coneixement? On el coneixement que hem perdut en la informació?”.\nNotícia anterior Concentració solidària amb els encausats del “Cas Montoro” Notícia següent Albert Tubau omple la sala de plens presentant “La Vilanova del franquisme”


· dempeus al gol nord ·: A l'estiu: Sidra sí, orxata no!\nA l'estiu: Sidra sí, orxata no!\nA l’estiu convé tenir sempre a mà una beguda ben refrescant i si bé reconec que durant l’hivern amb prou feines consumeixo sidra atès que prefereixo entregar-me a les weiss biers a la que arriba el bon temps se’m torna a despertar el desig de prendre aquesta beguda feta a base de poma fermentada, una sidra ben glaçada, en aquest cas una Magners, probablement la sidra més famosa del món, a Girona la podeu prendre al Mckiernan’s de la Rambla i en cas que en volgueu prendre a casa, desconec si en venen al detall en algun establiment però recomano els “botellins” en pack de 6 que venen al Mercadona de Sidra el Gaitero i és que Astúries i el País Basc són grans i excel•lents productors de sidra.\nLa història de la sidra és ben antiga, els romans ja en consumien però sobretot els normands i els bretons ja en produïen i empraven no només per beure sinó també per cuinar, de fet si aneu a la Crêperie Bretton de Girona podeu demanar sidra i us la duran en uns vasos molt guapos.\nNo sóc cap expert en sidres artesanals i per això us parlo de la Magners en el ben entès que tot i tractar-se d’un producte industrial de producció massiva no deixa de ser un producte de gran qualitat. La casa Magners situada a Clonmel (Irlanda), usa fins a 17 tipus diferents de varietats de poma per produir la sidra, que fermenten en cubes de fusta de roure durant 8 setmanes per posteriorment filtrar-la, treure els residus i passar-la a una altra cuba per embotellar-la. Es recomana prendre-la amb glaçons ben grossos que en potencien els aromes.\nLes sidres industrials a diferència de les més artesanals ja vénen filtrades i no cal “escanciar-les”, per “escanciar” cal aixecar l’ampolla i fer que el raig de sidra reboti a la paret del vas amb la finalitat que s’oxigeni la sidra, seguidament ja ens ho podem beure tenint present de no apurar el got ja que el pòsit roman al cul del vas. Vegeu la foto d’un gran amic “escanciant”, ja,ja,ja! Quin art!\nSidra, salut i Girona futbol club!


Israel i Palestina, encallats de nou\nEls EUA insten les parts a reprendre el diàleg però Abbas primer vol aturar els assentaments jueus\nEl Secretari de Defensa dels EUA, Leon Panetta, insta israelians i palestins a tornar a la taula de negociacions. Creu que la decisió del Congrés de retirar l'ajuda econòmica als palestins és un error.\nANNA GARCIA Jerusalem 04/10/2011 00:00\n260x366 Un conflicte etern Milers de palestins es van manifestar ahir a Ramal·lah per demanar l'alliberament dels milers de presos custodiats per Israel, un centenar dels quals està en vaga de fam des d'ahir per demanar la fi del confinament. L'acte té lloc una setmana després del retorn triomfal del president de l'ANP a la mateixa ciutat després d'entregar la sol·licitud a l'ONU. / A. MOMANI / AFP Un conflicte etern Milers de palestins es van manifestar ahir a Ramal·lah per demanar l'alliberament dels milers de presos custodiats per Israel, un centenar dels quals està en vaga de fam des d'ahir per demanar la fi del confinament. L'acte té lloc una setmana després del retorn triomfal del president de l'ANP a la mateixa ciutat després d'entregar la sol·licitud a l'ONU. / A. MOMANI / AFP\nEn la seva visita a Israel, la primera com a Secretari de Defensa nord-americà, Leon Panetta va advocar ahir per rellançar el procés de pau entre israelians i palestins i per no emprendre accions unilaterals respecte a l'Iran. Durant la trobada amb el seu homòleg israelià, Ehud Barak, Panetta va manifestar que la decisió del Congrés del seu país de retirar gairebé 200 milions de dòlars d'ajuda als palestins en contra de l'opinió de l'administració d'Obama, ha estat un "error". En aquest "temps crític", va dir Panetta, no era el moment de retirar el fons a l'Autoritat Nacional Palestina, alhora que va manifestar que "no hi ha alternativa a les negociacions".\nDurant la seva visita a Israel, Panetta va dir als periodistes que l'acompanyaven que Israel estava cada vegada més aïllat al Pròxim Orient i per això urgia als líders israelians a reprendre el procés de pau amb els palestins i a restaurar les relacions, ara malmeses, amb Turquia i Egipte. "Si Israel no allarga la mà als seus veïns, la seva seguretat corre el risc d'erosionar-se", va assegurar. Per la seva banda, el primer ministre israelià, Benjamin Netanyahu, va voler mostrar a Panetta el seu agraïment a Barack Obama per reforçar l'aliança i la cooperació entre tots dos països.\nUns terminis difícils\nLa visita de Panetta s'emmarca en l'acceptació del pla del Quartet (EUA, Rússia, ONU i UE) per part d'Israel, sense condicions prèvies. El pla pretén rellançar les negociacions directes entre ambdues parts amb un calendari fixat que no es podria allargar més d'un any. Durant els tres primers mesos s'haurien de pactar temes tan importants com la seguretat i les fronteres.\nDesprés de la trobada amb Netanyahu, Panetta es va entrevistar amb el líder de l'Autoritat Nacional Palestina (ANP), Mahmud Abbas, que li va expressar la disposició dels palestins de tornar a la taula de negociacions si Israel atura la construcció de nous habitatges als assentaments i accepta negociar a partir de les fronteres anteriors al 1967. Fa una setmana Israel va donar llum verda a la construcció de 1.100 nous habitatges al barri de Gilo, a Jerusalem est, titllat per Nabil Shaat, cap dels negociadors palestins, com "d'acte de provocació".\nCanvis en l'ajuda estrangera\nMentrestant, Nimer Hammad, assessor d'Abbas, ha reiterat que Palestina no reconeixerà Israel com a estat jueu, tal com ho demana el govern de Benjamin Netanyahu. I respecte a la cancel·lació de l'ajuda nord-americana que va fer públic dissabte el diari britànic The Independent , el ministre palestí Ali Jarbawi va manifestar ahir que l'ANP està treballant per acabar amb la dependència estrangera abans del 2013 i aquest, per tant, no ha de ser un obstacle per aconseguir un estat.\nSegons Mohammed Shtayyed, membre del comitè central de Fatah, alguns països àrabs i islàmics ja han mostrat la seva predisposició de compensar aquesta pèrdua econòmica destinada, principalment, a projectes relacionats amb l'alimentació, la salut i la construcció. Shtayyed també ha subratllat que Catherine Asthon, Alt Representant de la Unió Europea, ha assegurat a Abbas que tractarà de complir amb les seves obligacions financeres amb els palestins.\nOnze dies després que Abbas sol·licités el reconeixement de Palestina com a membre de ple dret de l'ONU, un comunicat dels Estats Units urgeix a palestins i israelians a "reprendre el procés de pau sense condicions prèvies, en el temps proposat pel Quartet" i, d'aquesta manera, "resoldre les diferències i complir la visió del president de dos estats". Shaat, en una roda de premsa dissabte, va deslegitimar Tony Blair, representant del Quartet, perquè segons el negociador palestí estava al costat d'Israel.\nRespecte al programa nuclear desenvolupat per l'Iran, Panetta va instar els israelians a treballar junts "per fer el que calgui" i que un càstig israelià al règim de Mahmud Ahmadinejad hauria d'estar coordinat amb els països de la zona. Panetta, antic cap de la CIA, va manifestar fa un mes que la caiguda de l'Iran és una "qüestió de temps" i que els opositors al règim han après molt amb les revolucions de Tunísia, Egipte, Líbia i Síria. El viatge de Panetta a la zona inclou també una visita al govern interí d'Egipte.


5è Cunpleanys de Butinet...... FELICITATS!! - ButiNET\n5è Cunpleanys de Butinet...... FELICITATS!!\nEntradaAutor: Angeles » 17 oct. 2006, 22:10\nMoltes Felicitats Butinet en el teu cinquè cumpleanys!!!\nI com sempre gràcies als que ho feu possible\nMembre des de: 24 gen. 2007, 16:07\nEntradaAutor: tothom » 19 feb. 2007, 11:27\nEls que ho fan possible son els usuaris no siguis pilota.\nEntradaAutor: tothom » 19 feb. 2007, 11:28\nAhhh i es diu aniversari jeje\nEntradaAutor: Angeles » 19 feb. 2007, 17:22\ntothom ha escrit: Els que ho fan possible son els usuaris no siguis pilota.\nPunts de vista diferents, noi. No sé que faríem els usuaris sense el programa i el seu manteniment.\nNo plou mai a gust de tothom.\nEntradaAutor: rimbombante » 19 feb. 2007, 19:04\nBona tarda, gent!\nVeig que hi ha algun usuari que fa quatre dies que s'ha registrat i ja menysprea la feinada del tot altruista d'una gent que, de ben segur, perd diners i hores de son per tal que d'altres, de forma totalment gratuïta, puguem gaudir d'un entreteniment d'altíssima qualitat. He estat i sóc, benvolgut tothom, afeccionat als escacs. Et recomano que cerquis per Internet algun lloc de qualitat similar, superior o lleugerament inferior on puguis jugar als escacs (un joc molt més universal que la botifarra) de forma gratuïta. Suposo que el pots trobar, però t'asseguro que et costarà.\nD'altra banda, eminent tothom, no facis correccions als altres quan tu tampoc escrius correctament. Escrius son, suposo que et refereixes a la primera persona del plural del present d'indicatiu del verb ser o ésser. Sàpigues, oh filòleg insuperable, que en aquest cas aquest temps verbal va accentuat: són. El mot son (que és justament el que em produeix llegir les teves quatre maldestres paraules pressumptament gracioses) es refereix o bé a l'acte de dormir, o bé a un tractament possessiu similar a el seu : son pare.\nL'èxit del Butinet és deu en primer lloc a aquells que el fan possible. En segon lloc a PERSONES (premeditadament en majúscules) com l'Angeles que escriu cumpleanys en comptes d'aniversari, però que té la santa paciència d'aguantar-nos ens els campionats on line dels dijous o dels divendres i d'organitzar la Botitrobada de Lleida de l'any passat. Cerca, benvolgut tothom, en els posts dels campionats d'aquesta mateixa web la informació d'aquesta Trobada, connecta't-hi i observa la feinada d'aquesta senyora. Després, si vols, critica-ho! En tercer lloc postser sí que tots els altres els qui fem possible el Butinet, però més que res ens n'aprofitem, o no?\nSigues agraït, home o dona, que de ben parits és ser agraït!\nTalment com l'Angeles, meo ex corde (des del meu cor) que deien els llatins:\nPD. Ja em perdonaràs si he fet alguna falta d'ortografia, no ha estat la meva intenció.\nEntradaAutor: alp2500 » 19 feb. 2007, 20:24\nOstres Ostres Ostres, no deixa d'eeser curiós tot plegat, quan es vol menysprear algu sempre es fa amb un nick nou i de incognit, això al meu poble s'en diu valentia, i mentres hi hagi molt valents d'aquests voltant per el butinet que farem els covards\napa a a reveure\nEntradaAutor: rimbombante » 20 feb. 2007, 18:17\nTot i que l'usuari tothom segurament no se n'hagués donat compte, m'agradaria rectificar que el temps verbal són correspon a la tercera persona del plural i no pas a la primera tal i com havia escrit anteriorment.\nErrare humanum est deien els savis llatins!\nI sobretot, sobretot, sobretot, tingueu manilles!\nEntradaAutor: CarlesG » 21 feb. 2007, 09:40\nEl nic "tothom" (utilitzat exclusivament, segons sembla, per a les seves "brillants" intervencions en aquest fórum, correcció gramatical inclosa) és especialment desencertat, perquè els seus breus posts no reflecteixen pas l'opinió generalitzada dels usuaris del butinet, i m'atreviria a dir que ni tan sols d'una petita part.\nCom diu el refranyer castellà, "es de bien nacidos el ser agradecidos", i per tant el sentiment de tothom hauria de ser (i confio que majoritàriament ho sigui) d'agraïment a tots els qui, des del creador del programa fins als qui mantenen els servidors, fan possible l'existència d'aquest servei que, no ho oblidem, és totalment gratuït.\nGràcies, doncs, en nom de tots.\nEn un altre nivell, hi ha molts usuaris als que s'ha d'agrair també la seva col·laboració, però dissortadament també n'hi ha molts que prevalent-se d'un fàcil anonimat i aprofitant-se de la gratuïtat (si haguessin de pagar un sol euro suposo que ja no entrarien) ens fan enrabiar massa sovint, però no ens faran perdre el bon humor.\nApa, a jugar.\nEntradaAutor: BET » 23 feb. 2007, 10:59\nAi senyor, ussuaris com tu?.\nTu creus que ho fan possible?\nsinserament jo no, ah i si vols corretgir el meu pots gratuitament tens feina. Pero la difencia que trovaras, es que jo vaig de cara, tu pots dir el mateix?.\nDisfruteu de la butifarra . i que el Butinet duri molts anys.\nRimbombante: plas plas plas plas\nEntradaAutor: jiji » 03 abr. 2007, 19:05\nPer casualitat...rondava per aquí..i... he vist que celebràveu un aniversari!!! i per tant (de tot corasssson corasssson) :\nper molts anys BuTiNeT!!! i a tu Carles per la part que et toca!!\nPD: Una forta abraçada als amics que tinc per aquí i que recordo amb carinyu!!\nEntradaAutor: Angeles » 15 oct. 2007, 01:08\nUn any més ...... i ja són 6\nEntradaAutor: BET » 15 oct. 2007, 15:09\nSi els anys viscuts t’aquieten el gest,\nmalenconia que no saps d’on ve,\ni de cada neguit, una esperança.\n“No ens deturem ací, anem més lluny,\nni el repte del desig i les preguntes.”\nFragments de Miquel Martí i Pol.\nPer molts ANYS ButiNET


El Govern aportarà 28.000 € per a l'obertura al públic de la col.lecció etnogràfica de Formentera\n5 desembre 2019Conselleria de Presidència, Cultura i Igualtat\n\_ Es tracta de l’única oferta museística d’aquesta illa actualment\n\_ El projecte és una iniciativa del Consell Insular de Formentera\nLa Conselleria de Presidència, Cultura i Igualtat atorgarà una subvenció de 28.000 euros al Consell Insular de Formentera per a l’obertura al públic de la Col·lecció Etnogràfica de Formentera. Amb l’obertura al públic de la col·lecció es vol difondre el coneixement sobre diversos aspectes de la vida a Formentera en el període comprès entre el segle XVIII i la primera meitat del segle XX, facilitar l’accés als investigadors interessats en les peces que conformen la col·lecció i col·laborar amb els centres educatius per incloure el patrimoni etnològic de Formentera en els currículums dels diferents nivells.\nEs tracta d’una iniciativa promoguda pel Consell Insular de Formentera, que té entre les seves finalitats la de fomentar el patrimoni cultural insular de conformitat amb la competència pròpia que li atribueix l’Estatut d’autonomia de les Illes Balears en relació amb el patrimoni monumental, cultural, històric, artístic, arquitectònic, arqueològic i paisatgístic en l’àmbit del seu territori. En els pressuposts generals de la Comunitat Autònoma de les Illes Balears per a 2019, hi ha disponibilitat per a la tramitació d’aquesta subvenció.\nLa Col·lecció Etnogràfica de Formentera constitueix actualment l’única oferta museística de l’illa, tenint en compte que Formentera no té cap museu públic com sí tenen les altres illes de la nostra comunitat autònoma; per tant, es troba en una situació de desavantatge en matèria museística.


ENTITATS | Xarxa Entitats País Valencià | La XEPV\nView allCívicaComunicacióCulturalDrets linguísticsEducacióMoviment veïnal\nEl Teatre Micalet està ubicat en la Societat Coral el Micalet, una societat civil centenària amb una gran tradició cultural a la ciutat de València. El Teatre Micalet un referent de qualitat teatral per a la societat valenciana.\nComunicació, Cultural, Educació\nACICOM, Associació Ciutadania i Comunicació, te com a missió “la millora de la dieta mediàtica de la ciutadania valenciana”. Una Associació progressista, plural e independent.\nCívica, Cultural, Moviment veïnal\nCa Revolta és un punt de trobada de gent solidària, crítica i participativa, un espai d’oci alternatiu i un catalitzador d’iniciatives tant en l’àmbit artístic com del pensament.\nAD-LAB Laboratori per a la Investigació de Processos Creatius Contemporanis. Té com a principals objectius promocionar i fomentar la investigació i la difusió de pràctiques artístiques contemporànies.\nCultural, Drets linguístics, Educació\nEscola Valenciana – Federació d’Associacions per la Llengua (FEV). El principal objectiu de l’entitat és la normalització lingüística en tots els àmbits d’ús de la llengua, amb especial incidència en el sitema educatiu valencià.\n@ 2019 Xarxa d'Entitats


L'ésser i el bloc: de setembre 2006\nTOT TORNARÀ A SER COM SEMPRE\nAl final tot serà com sempre. Pot ser ara no, pero després tornarem a raure en una normalitat constant i llavors tot serà com sempre. Ara em sento buit, llunyà de tot el que em rodeja. És com si no pogués interaccionar amb res. Tot roman lluny de mi, com si una fina pel·lícula em separés de les coses. Em sento com un nen bombolla. Ho veig tot pero no sento res, no sento olors, no tinc tacte i els sons m´arriben distorsionats a causa de la membrana plàstica que m'embolcalla.\nJo procuraré no escoltar massa a Fito. Tornaré però, a punxar al cotxe als Marea més antics i continuaré duent la meva complicada vida. No podre evitar llegir els llibres de poesia que llegia amb Tú al llit i la buidor de la nit em trobarà despullat i vulnerable a la seva melangia.\nTu continuaras amb la teva vida, amb la teva familia i els teus amics. No perdràs mai aquest somriure únic, aquests ulls negres que brillen com un diamant. Jo els recordaré i en el meu record tornarem a ser junts per sempre, com ens vam prometre. Com et deia aquest “estat” passarà i després de la tormenta retornarà la calma. Oblidarem amb el temps tot el que ens estimàvem i com s'aturava el temps en les nostres besades i abrasades infinites i llavors tot tornarà a ser com sempre...\nPublicat per Heràclit a 12:13 4 comentaris:\nEl mal com a ruptura del món\nFa un lustre la humanitat va assistir a l’exemple més terrorífic del mal mediàtic. El terrorisme global havia fet diana en aquells que es consideraven invulnerables. La història tornava a començar. La primera guerra del segle xxi, afirmaven els diaris. El primer gran atac que rebien els Estats Units en l’inici de la guerra més subreptícia. L’enemic s’amagava en una xarxa de nodes indefinits. La lluita cos a cos oferia el relleu a l’estratègia de les cèl·lules islamistes, instal·lades enlloc i pertot arreu.\nLa globalitat dissol el localisme i el commina a fer-se fonedís. Tot està interconnectat i ningú no és trobat perquè els cossos esdevenen ingràvids i lleven la carnalitat a la recerca del pur esperit. L’angèlic món intel·ligible ciberespacial oblida el sentit i la sensibilitat i arrossega el saber en peces bloguístiques. Però l’enemic existeix. I ordeix la barbàrie des del seu quarter general a la Casa Blanca o a les muntanyes d’Afganistan. I l’enemic és humà, massa humà, un munt de ferralla cel·lular que va gosar accedir a l’existència mentre una gran majoria practica el bé moral, estima el proïsme i no té pensaments impurs. I en la tragèdia massa tràgica de l’existència humana els assassins estan entre nosaltres, vagarejant impàvids per les voltes de la catedral antropològica. Roseguen la pedra dels valors i malmeten l’estructura de la justícia i l’equitat. Els dolents desitgen un avió per estavellar-lo en el gratacels immòbil de la vida quotidiana i trencar amb la ignomínia d’allò-sempre-igual que es resisteix a moure’s i que, ensopit, passa les hores de tedi jugant amb l’ésser de Parmènides. El mal és el desig de trauma delerós de destruir les estructures de l’habitual. Allò que ha de ser sempre es perd en el mai més i s’acomiada de les busques del rellotge. La mort com a visió extàtica il·lumina els criminals i els perverteix en la visió folla de la destrucció total. El retorn a l’anorgànic més enllà de les criatures biològiques.\nFa un lustre la humanitat va assistir a l’exemple més terrorífic del mal mediàtic. Començava la història de bell nou, els predicadors del final de la història es quedaven sense feina i altres no paraven de fer bombolles.\nFeliç Diada i visca Catalunya Lliure (de censors, centralistes i cabdills).\nPublicat per Diògenes a 00:31 2 comentaris:


ANUNCI SOBRE APROVACIO INICIAL D'UNA ORDENANÇA Notícies - Ajuntament d'Aiguaviva\nEt trobes a: inici - Notícies - ANUNCI SOBRE APROVACIO...\nANUNCI SOBRE APROVACIO INICIAL D'UNA ORDENANÇA\nEl ple de l'Ajuntament d'Aiguaviva, en sessió celebrada el passat 6 d'abril, adoptà l'acord d'aprovar inicialment l'Ordenança reguladora de l'activitat de quads i vehicles de naturalesa anàloga en el terme municipal d'Aiguaviva.\nL'expedient es troba de manifest a la Secretaria d'aquest Ajuntament, es sotmet a informació pública durant el període d'un mes a partir de l'endemà de la data de publicació al BOP (BOP número 77 de 21 d'abril).\nL'objecte de la present Ordenança és regular la utilització dels quads o vehicles de característiques anàlogues per a fins esportius o recreatius , ja siguin d’ús privatiu del titular o destinats al seu lloguer. <?xml:namespace prefix = o ns = "urn:schemas-microsoft-com:office:office" />\nLa creació d’una ordenança específica per a aquest fi es justifica en les singularitats que ofereix el gaudir d’aquest tipus de vehicles donats els trastorns que generen pel seu ús en vies municipals.\nLa competència municipal es fonamenta en allò que estableix l’article 2 de <?xml:namespace prefix = st1 ns = "urn:schemas-microsoft-com:office:smarttags" />la Llei 7/85 Reguladora de les Bases de Règim Local , en el qual es reconeix la competència municipal per a intervenir en els assumptes que afectin al seu cercle d’interessos , especialment quan es tracti d’un benefici de la comunitat veïnal. De forma específica l’article 25.2 reconeix el dret dels municipis a intervenir en determinades matèries, entre les quals s’inclouen la conservació de camins i vies municipals, l’ordenació del trànsit de vehicles i persones en vies urbanes, etc. i en la Llei 9/1995, del 27 de juliol, de regulació de l’accés motoritzat al medi natural.\nL'interès municipal, se centra en la protecció de les vies urbanes i especialment dels camins rurals del municipi a fi de protegir el deteriorament que sofreixen degut al pas de vehicles d’aquestes característiques, aconseguint limitar l’ocupació de vehicles d’ús recreatiu i fent compatible el seu ús amb la protecció de vies essencials pel sector agrícola, ramader o forestal i amb la protecció d’elements culturals i paisatgístics . El marc d’aquesta norma pretén que quedi integrat en l’ordenança municipal de camins , la qual regularà la utilització general de les vies públiques i les qüestions vinculades amb el transport, ús de les vies públiques i seguretat del trànsit.\nL'objecte del present reglament constitueix la regulació de l’ús de quads o vehicles de característiques anàlogues amb fins esportius o recreatius en el terme municipal d’Aiguaviva, quant a la publicitat , estacionament i circulació dels mateixos.\nARTICLE 2.- SOL·LICITUD DE LLICÈNCIES PER A ÚS DE VIES PUBLIQUES MUNICIPALS\nTots els vehicles inclosos en l’àmbit de la present norma hauran d’obtenir la prèvia llicència municipal per al seu ús en les vies de titularitat municipal. Les sol·licituds de llicència es dirigiran al Sr. Alcalde de l'Ajuntament d’Aiguaviva acompanyant de la següent documentació :\n- Identificació del sol·licitant .\n- Dades de l’entitat o persona que vagi a utilitzar els quads , ja sigui física o jurídica.\n- Indicació de l’ús dels vehicles : personal o de lloguer\n- Nombre de vehicles per als quals se sol·licita el permís i còpia dels permisos de circulació dels vehicles.\n- En el cas de que una empresa realitzi una activitat de lloguer d’aquest vehicles i desitgi passar pel terme municipal d’Aiguaviva, ha de presentar, a les oficines municipals, còpia de la llicència per efectuar l’exercici de l'activitat de lloguer, las rutes que utilitzarà, l’horari, el número de vehicles i les visites que es realitzaran.\nSi la sol·licitud contingués defecte, es requerirà al sol·licitant perquè ho esmeni en el termini de deu dies, amb advertiment de que en cas de no presentar els documents pertinents s’entendrà per desistida la seva petició i es dictarà l’arxiu de l’expedient, conforme la Llei de Régim Jurídic de les Administración Públiques i del procediment Administratiu Comú\nLa concessió de la llicència autoritzarà l'ús de les vies urbanes, així com de les carreteres i camins municipals previstos en l'Annex I de l'Ordenança. En tot cas caldrà el pagament dels arbitris municipals que per l'ús de les vies municipals es pugui fixar en l'Ordenança fiscal corresponent.\nARTICLE 3 .- SILENCI ADMINISTRATIU\nSi transcorregut el termini de tres mesos no s'ha dictat resolució expressa, l'interessat podrà entendre-la desestimada per silenci administratiu.\nARTICLE 4.- DURADA DE LES LLICÈNCIES\nLes llicències tindran una vigència de 4 anys des de la data de l’atorgament, tret que es produeixi la renúncia del titular o la pèrdua dels drets per motius disciplinaris.\nL'ÚS DE LES VIES MUNICIPALS\nARTICLE 5. - CIRCULACIÓ EN VIES URBANES.\nTots els vehicles autoritzats per l'Ajuntament sobre la base de la present ordenança podran circular per les vies urbanes de titularitat municipal en els termes i condicions generals que s'assenyalen per a tot tipus de vehicles, amb respecte a la senyalització establerta. Quedarà terminantment prohibit el pas de vehicles per carrers autoritzats per als vianants , així com, per places, parcs, zones enjardinades i en aquelles vies per les quals de forma provisional o definitiva s’acordi per part de l'Ajuntament.\nARTICLE 6.- CIRCULACIÓ EN VIES URBANES\nEs prohibeix la circulació dels Quads en el carrer de les Escoles, en el centre del poble (Pl. Constitucional), entorn de l’església de Sant Joan, en el marge esquerra del riu Güelll, de l’antiga carretera de Santa Coloma, de l’actual carretera de Santa Coloma (GI-533). Aquesta relació podrà ser modificada mitjançant l’adopció d’un acord per part del Ple de l'Ajuntament d’Aiguaviva, sense necessitat d’efectuar una modificació completa de l'Ordenança.\nL'ÚS DE CARRETERES I CAMINS MUNICIPALS.\nARTICLE 7.- ÚS GENERAL DE LES CARRETERES I CAMINS MUNICIPALS.\nEls vehicles autoritzats per l'Ajuntament podran circular per totes aquelles carreteres i camins que sent de titularitat municipal apareixen reflectits en l'Annex I del present reglament. Aquesta relació podrà ser modificada mitjançant l’adopció d’un acord per part del Ple de l'Ajuntament d’Aiguaviva, sense necessitat d’efectuar una modificació completa de l'Ordenança. En el cas de que l’activitat dels quads sigui de lloguer, fora de les vies recollides de forma expressa, estarà prohibit el pas dels mateixos per aquelles vies amb condicions de seguretat limitada, les d’interès paisatgístic, ramader o agrícola, o de compatibilitat amb l’ús d’altres vehicles i el de persones.\nARTICLE 8.- CIRCULACIÓ PER VIES RURALS.\nEls vehicles motoritzats únicament poden circular pels camins o pistes aptes per a la circulació, d’acord amb el que estableix la ordenança i la normativa especifica que li sigui aplicable. En conseqüència, es prohibeix la circulació de vehicles motoritzats camps a través o fora de les pistes o camins delimitats a l’efecte, així com per els tallafocs, vies forestals d’extracció de fusta, camins de cabanya, i per el llit sec dels rius, torrents i tota classe de corrents d’aigua. En el cas que l’Ajuntament doni efectivitat a la possibilitat de prohibir la circulació d’aquest tipus de vehicles en determinats camins o vies municipals, haurà de procedir a col.locar la senyalització adequada per fer pública aquesta situació.\nUNS ALTRES LIMITS I DEURE D’INFORMACIÓ\nARTICLE 9 .- LIMITACIONS GENERALS\nSens perjudici de les vies que específicament es concretin en aquesta ordenança, l’ús dels quads i vehicles anàlegs quedarà prohibit per pistes i camins d’amplada inferior a 4 metres. L'Ajuntament podrà delimitar altres vies en el cas d’existir motius sobrevinguts que aconsellen limitar-lo. Dins d’aquests apartats s’inclouen la celebració de mercats, fires, esdeveniments esportius, culturals, religiosos o festius , aprovació de concentracions parcel·làries, delimitació de zones d’especial protecció i qualsevol altre que faci convenient la protecció de les vies.\nARTICLE 10.- VELOCITAT MÀXIMA.\nLa velocitat màxima de circulació per camins i pistes de terra és de trenta kilòmetres per hora.\nEn les zones habitades o de poca visibilitat la velocitat màxima es de quinze kilómetres per hora.\nARTICLE 11.- CIRCULACIÓ EN GRUP.\n- Es prohibeix la circulació motoritzada en grup en els espais naturals de protecció especial si son més de set vehicles.\n- Es prohibeixen les concentració de més de quinze vehicles en la resta d’espais inclosos en el Pla d’espais d’interès natural o en els terrenys forestals. No obstant això, si la necessitat de preservació dels valors naturals ho fa aconsellable, el Departament d’Agricultura, Ramaderia i Pesca de la Generalitat de Catalunya o l’organisme competent pot reduir el numero màxim de vehicles o prohibir-hi la circulació motoritzada en grup.\nARTICLE 12.- RÈGIM D’AUTORITZACIONS\n1. Per a fer les competicions esportives cal l’autorització prèvia de l’ajuntament i dels propietaris afectats dels terrenys per on passi la prova, d’acord amb el tràmit que s’estableixi per reglament.\n2. L’autorització a què es refereix l’apartat 1 pot comportar modificacions o limitacions en el recorregut de les proves i pot incorporar els condicionants específics que es considerin necessaris per a garantir la preservació del medi natural.\n3. Per tal de garantir la reparació de possibles danys o perjudicis al medi natural durant les competicions esportives, a l’entitat organitzadora haurá de realitzar un dipòsit d’una fiança prèvia.\nL’import de la fiança es determinarà en la Resolució de l’autorització.\nARTICLE 13.-SUSPENSIÓ DE LES COMPETICIONS ESPORTIVES\n1. L’Ajuntament pot suspendre provisionalment proves esportives ja autoritzades o part de les proves per circumstàncies meteorològiques, per incendis o per altres supòsits justificats. Aquesta suspensió es pot ordenar amb caràcter definitiu si la prova pot comportar alteracions substancials en el medi natural.\n2. La suspensió de les proves esportives ha d’ésser comunicada a l’entitat organitzadora i als afectats de terrenys les entitats locals i propietaris afectats dels terrenys per on passi la prova.\nARTICLE 14.-RETIRADA DEL MATERIAL I REPARACIÓ DEL TERRENY\n1. Un cop finalitzada la competició esportiva, l’entitat organitzadora està obligada a retirar en un termini màxim de set dies tot el material de senyalització i de protecció que s’hagi instal·lat per a fer la prova. La retirada d’aquest material s’ha de fer sota el control de l’ajuntament.\n2. El material de senyalització ha d’ésser sempre totalment desmuntable. Es prohibeix expressament d’emprar pintura i de clavar cartells indicadors en els arbres per a senyalitzar.\n3. L’entitat organitzadora de la competició està obligada a reparar, en un termini màxim de trenta dies, els danys produïts en les carreteres, les pistes i els camins per on ha passat la prova.\n4. La fiança a què fa referència l’article 12.3 ha d’ésser retornada totalment o parcialment després que l’ajuntament certifiqui que no hi ha hagut danys o, si n’hi ha hagut, que s’han corregit en part o del tot\nARTICLE 15.- INFRACCIONS\nEs considera infracció tot aquell comportament que contradigui el disposat en la present ordenança, estigui o no prevista de forma específica en el catàleg d’infraccions.\nARTICLE 16.- INFRACCIONS LLEUS\nEs consideren infraccions lleus les següents :\na) El pas dels vehicles per vies i camins en els quals no es troba autoritzat l’ús dels quads, sempre que no constitueixi una infracció a la normativa sobre tràfic i seguretat vial , que en aquest cas serà sancionat el comportament d'acord amb aquesta normativa.\nb) L'estacionament dels quads i vehicles anàlegs fora dels llocs que específicament es puguin autoritzar per l'Ajuntament.\nc) No atendre les prohibicions que s'assenyalin per a l'ús d'aquest tipus de vehicles tant de forma permanent com temporal en les vies municipals.\nd) Superar els límits de velocitat establerts per aquesta ordenança\ne) Fer concentracions de vehicles superiors a les permeses per l’article 11.\nQualsevol altra actuació que constitueixi l'incompliment de les condicions assenyalades en el present ordenança\nARTICLE 17.- INFRACCIONS GREUS\nEs consideren infraccions greus les següents :\na) Deteriorar, destruir, sostreure o retirar els elements de senyalització de la circulació.\nb) Circular, sense causa justificada, per vials no aptes per a la circulació de quads.\nc) Circular camps a través o fora de camins o pistes aptes per a la circulació.\nd) Ocasionar danys a béns, instal·lacions o materials agrícoles, ramaders o forestals.\ne) Participar en activitats organitzades per a la circulació quads sense autorització o incomplint les condicions que s’imposin.\nf) No retirar el material de senyalització i de protecció i no reparar els danys causats, en els terminis fixats per l’article 14.\ng) Estacionar vehicles que impedeixen l’accés a camins forestals d’ús exclusiu per a vehicles de serveis d’extinció d’incendis, de vigilància i oficials, degudament senyalitzats, en l’època i en zones d’alt risc d’incendi.\nh) Circular sense llicència municipal\ni) Causar greus danys en vies i camins municipals en els quals no es troba autoritzat l'ús dels quads\nj) Reincidir en la comissió d’infraccions lleus.\nARTICLE 18.- INFRACCIONS MOLT GREUS\nEs consideren infraccions molt greus les següents :\na) Fer anuncis publicitaris en qualsevol mitjà de difusió que incitin a no respectar la legislació vigent en matèria de circulació motoritzada en el medi natural o contraris als principis que la inspiren.\nb) Fer competicions esportives sense autorització o incomplint les condicions que s’imposin.\nc) Reincidir en la comissió d’infraccions greus.\nARTICLE 19.- SUBJECTES RESPONSABLES.\nSeran responsables de les infraccions els subjectes que utilitzin els quads o vehicles anàlegs fora dels límits de l'ordenança, ja es tracti de propietaris particulars, de les empreses dedicades al lloguer o dels possibles usuaris del servei de lloguer.\nARTICLE 20.- SANCIONS\nPer la comissió de les infraccions tipificades s’imposaran les multes que a continuació s’assenyalen :\n- Infraccions greus : Multa de 300 a 600 euros\n- Infraccions lleus : Multa de 60 a 300 euros.\nQuan els infractors siguin titulars de llicències per a l'ús de les vies municipals pels vehicles de lloguer , es podrà imposar la sanció de retirada de la llicència per a les infraccions greus. En aquest cas no es podrà obtenir nova llicència per a la mateixa empresa o establiment per termini d'un any des de la fermesa de la sanció.\nLa present Ordenança entrarà en vigor als vint dies des de la publicació del text complet en el Butlletí Oficial de la Província.\nAnnex I : RELACIÓ DE CAMINS\nCamí de Mas Figueres.\nCarretera de la N-II a la carretera GI-V-5331 per l’Abadia.\nCarretera de la urbanització de Can Jordi a la carretera GI-V-5331.\nCamí de Can Foroll.\nCamí del terme de Salitja a la carretera GI-V-5331per Can Foroll.\nCamí de la vora de l’autopista.\nCamí de la Madrana.\nCamins que segueixen pel costat de llevant de l’autopista.\nCamí del migdia.\nCarretera que comunica la GI-V-5331 amb la GI-533 per can Ribera.\nCamí antic de Fornells de la Selva a Aiguaviva.\nCarretera del Temple a la N.II pel costat de ponent de l’autopista.\nCarretera del nucli d’Aiguaviva al cementiri nou.


Monestir de Santa Maria de Bellpuig de les Avellanes — Ajuntament d'Os de Balaguer\nMonestir de Santa Maria de Bellpuig de les Avellanes https://www.osbalaguer.cat/descobreix/llocs-dinteres-1/monestir-de-santa-maria-de-bellpuig-de-les-avellanes https://www.osbalaguer.cat/descobreix/llocs-dinteres-1/monestir-de-santa-maria-de-bellpuig-de-les-avellanes/@@download/image/DE-LL1.jpg\nDescripció https://www.osbalaguer.cat/descobreix/llocs-dinteres-1/monestir-de-santa-maria-de-bellpuig-de-les-avellanes/descripcio https://www.osbalaguer.cat/@@site-logo/logo.png\nVa néixer d’un conjunt d’ermitans que, entorn de Joan d’Organyà, es va transformar en comunitat pre-mostratenca el 1166, gràcies a l’ajuda d’Ermengol VII i Dolça d’Urgell. Al llarg dels segles, amb el suport dels comtes d’Urgell i la pietat dels devots, es convertí en la primera i més important casa d’aquest orde a Catalunya.\nLa comunitat va extingir-se amb l’exclaustració del 1825. Després de diferents vicissituds i espoliacions, des del 1910 és propietat i residència dels germans maristes, que l’han restaurat i el conserven molt bé.\nLa part més notable del monestir és l’església gòtica començada al principi del XIV gràcies a un llegat d’Ermengol X d’Urgell. Sembla que les obres van quedar interrompudes amb la mort del comte el 1314 i van ser represes el 1350. Amb tot, la nau no es va arribar a bastir (reconstruïda modernament) i només ens han quedat els absis. El portal exterior de l’església s’obre al braç nord del creuer; és de tipus netament gòtic.\nA banda i banda de l’altar major es troben les restes dels comtes d’Urgell. Aquests senzills sepulcres substitueixen els primitius, uns esplèndids sepulcres gòtics que pertanyien als comtes Ermengol VII, Dolça, la seva muller, Ermengol X i Àlvar de Cabrera, vescomte d’Àger. Avui es troben al Metropolitan Museum of Art de Nova York.\nLa part més antiga del monestir de forma un senzill claustre romànic de la fi del segle XII, compost per arcuacions de punt rodó que es recolzen sobre columnes paral·leles de capitells llisos i poc treballats.\nAl voltant del claustre també hi ha l’església, la sala capitular, el refectori neoclàssic, l’actual biblioteca i altres dependències més modernes.\nL’edifici monàstic (en bona part gòtic) que envolta el claustre va ampliar-se amb noves construccions, ben harmòniques, per adaptar-lo com a seminari i noviciat dels germans maristes. Actualment l’antic seminari s’ha reconvertit en una casa de natura per fer-hi estades i colònies escolars.\nL’entorn es troba molt ben conservat i enjardinat. Hi sobresurt la font de Jaume Caresmar, de mitjan segle XVIII, amb una escultura d’aquest notable investigador.\nDarrere de l’edifici, un simulacre de cova representa l’amagatall en què viviva reclòs el seu fundador, Joan d’Organyaà, reproduït en una escultura de pedra.


Isabel Allende publicarà 'Largo pétalo de mar' sobre una parella catalana exiliada a Xile per la Guerra Civil Isabel Allende publicarà 'Largo pétalo de mar' sobre una parella catalana exiliada a Xile per la Guerra Civil\nIsabel Allende publicarà ‘Largo pétalo de mar’ sobre una parella catalana exiliada a Xile per la Guerra Civil\nLa nova novel·la de l'escriptora arribarà a les llibreries el 21 de maig\nLa portada del llibre 'Largo pétalo de mar' d'Isabel Allende / ACN\nL’escriptora xilena Isabel Allende publicarà el pròxim 21 de maig la seva nova novel·la ‘Largo pétalo de mar’ (Plaza & Janés) sobre una parella catalana exiliada a Xile per la Guerra Civil. Coincidint amb el 70è aniversari de l’arribada del Winnipeg a Xile, la novel·la narra la història d’en Víctor i la Roser, una parella catalana que van formar part dels més de 2.000 exiliats espanyols que van arribar a Xile amb el vaixell que Pablo Neruda va llogar l’any 1939. L’editorial ha remarcat que és la primera vegada que Allende aborda el tema de la Guerra Civil espanyola i l’exilio republicà, temes pels quals s’ha documentat àmpliament. El llibre es publicarà a l’Estat i a Llatinoamèrica el 21 de maig i a Estats Units, el 4 de juny.\nEn plena Guerra Civil espanyola, el jove metge Víctor Dalmau, juntament a la seva amiga pianista Roser Bruguera, es veuen oblidats a abandonar Barcelona, exiliar-se i creuar els Pirineus a França. Viatjaran amb el Winnipeg, un vaixell llogat per Neruda, que va portar a més de 2.000 espanyols a Valparaíso. Van ser rebuts com herois a Xile i s’integraran a la vida social del país durant diverses dècades fins el cop d’Estat que va derrocar Salvador Allende, amic d’en Víctor per la seva afició en comú als escacs.\nLa novel·la recorre mig segle d’història a Xile des dels anys 40 fins als 90, passant pel cop d’estat de Pinochet. Desfilen pel llibre com a personatges secundaris Salvador Allende i el mateix Pablo Neruda. També s’aborden els amors, passions i els diferents exilis que durant tota una vida pateixen els personatges.\nPer escriure ‘Largo pétalo de mar’, l’escriptora xilena ha entrevistat a supervivents d’aquest episodi històric, entre ells Victor Pey, qui recentment va morir i va ser empresari, periodista que va dirigir el diari ‘Clarín’ i va ser conseller d’Allende.


Barcelona permetrà que se celebri la revetlla de Sant Joan a les platges | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nBarcelona permetrà que se celebri la revetlla de Sant Joan a les platges\nBatlle assegura que la Urbana continuarà desallotjant ‘botellons’ però que permetrà la celebració que el 2019 va concentrar 60.000 persones al litoral barceloní\nBarcelona 31 MAI 2021 - 12:14\tCEST\nAspecte de la platja de Barcelona després de la revetlla del 2019. CARLES RIBAS\n“És previsible que aquest any es recuperi la revetlla de Sant Joan a les platges de Barcelona i de la resta de municipis de l'àrea metropolitana. Encara no s'ha acabat de concretar, però ja avanço que les platges de Barcelona estaran obertes”, ha admès aquest dilluns el tinent d'alcalde de Seguretat de l'Ajuntament de Barcelona, Albert Batlle. El responsable polític de la Guàrdia Urbana ha advertit que el cos municipal continuarà desmantellant botellons per no complir les mesures anticovid, però alhora ha anunciat que es permetrà la celebració de la revetlla a les platges. En la revetlla de 2019 –l'any passat es va prohibir la festa a la sorra per culpa de la pandèmia– es van concentrar 60.000 persones en els cinc quilòmetres de platja de la capital catalana i van deixar abandonades més de 20 tones d'escombraries a la sorra durant la celebració.\nBatlle ha fet aquestes declaracions durant la presentació del grup de platges de la Guàrdia Urbana. 90 agents que en pantalons curts i amb bicicleta, a peu, amb llanxa o en quad patrullaran les platges des d'aquesta setmana i fins a finals de setembre.\nL'intendent major de la Guàrdia Urbana, Pedro Velázquez, ha destacat que aquesta unitat prestarà especial interès a cinc àmbits d'actuació. “D'una banda, el sanitari vetllant perquè es mantenen les distàncies, s'utilitzin les mascaretes i es controlin els aforaments de les platges. Tindran especial interès a mantenir la convivència amb actuacions, sobretot, en la venda ambulant. També tindrem molt present la prevenció d'actes delictius de la seguretat viària i el control marítim fins a 200 metres de la costa”, ha destacat Velázquez.\nL'inspector Jordi Oliveras ha presentat les xifres de les actuacions de la unitat, que fa deu anys que està en funcionament, tant del 2019 com del 2020, en el qual no va haver-hi turisme i en la qual es va prohibir durant mesos l'accés a les platges. El 2019 els agents van interposar 18.719 denúncies a venedors ambulants mentre que el 2020 en van ser 8.927. Pel que fa a les begudes intervingudes van passar de 172.000 el 2019 a 70.000 el 2020. El nombre de fets delictius comesos a la sorra va passar de 917 a 289 i el de detencions, de 161 a 60.\n“L'estiu del 2021 creiem que serà semblant al d'abans de la pandèmia. Esperem el retorn del turisme”, ha destacat Batlle. Malgrat tot, el tinent d'alcalde ha assegurat que continuaran mantenint els dispositius que acaben amb els botellons a les places i platges de la ciutat malgrat que com ell ha anunciat es podrà celebrar Sant Joan a les platges.


L'empresonament de Craig Murray és el darrer pas en la batalla per acabar amb el periodisme independent [Jonathan Cook, 30.07.2021] - L'HORA\nL’empresonament de Craig Murray és el darrer pas en la batalla per acabar amb el periodisme independent [Jonathan Cook, 30.07.2021]\nCraig Murray, exambaixador a l’Uzbekistan, pare d’un nen acabat de néixer, un home amb una salut molt precària i sense antecedents, s’haurà de lliurar a la policia escocesa diumenge al matí. Es converteix així en la primera persona empresonada pel fosc i vagament definit càrrec d'”identificació de peces”.\nMurray és també la primera persona empresonada a Gran Bretanya per desacatament al tribunal pel seu periodisme en mig segle, un període en el qual prevalien valors legals i morals tan diferents que l’establishment britànic acabava de posar fi a la persecució dels “homosexuals” i a l’empresonament de les dones per avortar.\nL’empresonament de Murray durant vuit mesos per part de Lady Dorrian, la segona jutgessa més important d’Escòcia, es basa, per descomptat, en una lectura ajustada de la legislació escocesa i no en l’evidència que els establishments polítics escocesos i londinencs cerquen venjar-se de l’exdiplomàtic. I la negativa del Tribunal Suprem del Regne Unit, dijous, a escoltar l’apel·lació de Murray malgrat les nombroses i evidents anomalies legals del cas, aplanant així el seu camí a la presó, es basa igualment en una estricta aplicació de la llei, i no està influenciada de cap manera per consideracions polítiques.\nL’empresonament de Murray no té res a veure amb el fet que s’avergonyís a l’Estat britànic a principis de la dècada de 2000 en convertir-se en aquesta cosa tan estranya: un diplomàtic denunciant. Va exposar la connivència del govern britànic, juntament amb els Estats Units, en el règim de tortura de l’Uzbekistan.\nEl seu empresonament tampoc té res a veure amb el fet que Murray hagi posat en dificultats l’Estat britànic més recentment en denunciar els lamentables i continus abusos legals d’un tribunal londinenc mentre Washington intenta extradir el fundador de Wikileaks, Julian Assange, i tancar-lo de per vida en una presó de màxima seguretat. Els Estats Units volen donar un escarment a Assange per haver tret a la llum els seus crims de guerra a l’Iraq i l’Afganistan i per haver publicat els cables diplomàtics filtrats que desemmascaren la lletja política exterior de Washington.\nL’empresonament de Murray no té res a veure amb el fet que el procediment de desacatament contra ell permetés el tribunal escocès privar-lo del seu passaport perquè no pogués viatjar a Espanya i testificar en un cas relacionat amb Assange que està posant en seriosos destrets Gran Bretanya i els Estats Units. A la vista espanyola s’hi han presentat munts de proves que els Estats Units van espiar il·legalment Assange dins de l’ambaixada de l’Equador a Londres, on hi va demanar asil polític per evitar l’extradició. Murray havia de testificar que les seves pròpies converses confidencials amb Assange van ser filmades, igual que les reunions confidencials d’Assange amb els seus propis advocats. Aquest tipus d’espionatge hauria d’haver fet que es desestimés el cas contra Assange, si el jutge de Londres hagués aplicat realment la llei.\nDe la mateixa manera, l’empresonament de Murray no té res a veure amb el fet que hagi posat en compromisos els estaments polítics i jurídics escocesos en informar, gairebé en solitari, sobre el cas de la defensa en el judici de l’exprimer ministre d’Escòcia, Alex Salmond. Les proves presentades pels advocats de Salmond, de les que no van informar els mitjans de comunicació corporatius, van portar un jurat dominat per dones a absoldre’l d’una sèrie de càrrecs d’agressió sexual. És el reportatge de Murray sobre la defensa de Salmond el que ha estat la font dels seus problemes actuals.\nI, amb tota seguretat, l’empresonament de Murray no té res a veure amb el seu argument –que podria explicar per què el jurat estava tan poc convençut dels arguments de l’acusació– que Salmond era en realitat víctima d’un complot d’alt nivell per part de polítics prominents de Holyrood per desacreditar-lo i impedir el seu retorn al primer pla de la política escocesa. La intenció, diu Murray, era negar a Salmond l’oportunitat d’enfrontar-se a Londres i defensar seriosament la independència, i exposar així la creixent xerrameca de l’SNP a favor d’aquesta causa.\nMurray ha estat una espina clavada al costat de l’establishment britànic durant gairebé dues dècades. Ara han trobat una manera de tancar-lo, igual que a Assange, així com de lligar Murray potencialment durant anys en batalles legals que corren el risc de dur-lo a la fallida mentre intenta netejar el seu nom.\nI donada la seva salut extremadament precària –documentada amb detall davant el tribunal–, el seu empresonament corre el risc de convertir vuit mesos en una condemna de per vida. Murray va estar a punt de morir d’una embòlia pulmonar fa 17 anys, quan va ser atacat per darrera vegada per l’establishment britànic. La seva salut no ha millorat des de llavors.\nEn aquell moment, a principis de la dècada del 2000, en el període previ i en les primeres fases de la invasió de l’Iraq, Murray va exposar eficaçment la complicitat dels seus col·legues diplomàtics britànics, la seva preferència per fer els ulls grossos davant els abusos consentits pel seu propi govern i la seva aliança corrupta i corruptora amb els Estats Units.\nMés tard, quan va sortir a la llum el programa de “lliuraments extraordinaris” de Washington –segrestos patrocinats per l’Estat–, així com el seu règim de tortura en llocs com Abu Ghraib, el focus d’atenció s’hauria d’haver centrat en la renúncia dels diplomàtics a alçar la veu. A diferència de Murray, es van negar a denunciar. Van donar cobertura a la il·legalitat i la barbàrie.\nPer la seva labor, Murray va ser calumniat pel govern de Tony Blair, entre d’altres coses, com un depredador sexual, càrrecs dels quals una investigació del Ministeri d’Afers Exteriors el va acabar exonerant. Però el mal ja estava fet, i Murray es va veure obligat a abandonar el càrrec. El compromís amb la integritat moral i jurídica era clarament incompatible amb els objectius de la política exterior britànica.\nMurray va haver de reinventar la seva carrera, i ho va fer a través d’un popular blog. En el seu periodisme ha aplicat la mateixa dedicació a explicar la veritat i el mateix compromís amb la protecció dels drets humans, i ha tornat a topar-se amb una oposició igual de ferotge per part de l’establishment britànic.\nPeriodisme de dos nivells\nLa innovació jurídica més flagrant i inquietant de la sentència de Lady Dorrian contra Murray –i la principal raó per la qual anirà a la presó– és la seva decisió de dividir els periodistes en dues classes: els qui treballen per a mitjans de comunicació corporatius autoritzats, i els qui, com Murray, són independents, sovint finançats pels lectors i no pagats amb grans sous per multimilionaris o per l’Estat.\nSegons Lady Dorrian, els periodistes corporatius autoritzats tenen dret a les proteccions legals que ella nega als periodistes no oficials i independents com Murray, els mateixos periodistes que són més propensos a enfrontar-se als governs, criticar el sistema legal i exposar la hipocresia i les mentides dels mitjans corporatius.\nEn declarar Murray culpable de l’anomenada “identificació de peces”, Lady Dorrian no ha fet distinció entre el que Murray va escriure sobre el cas Salmond i el que van escriure els periodistes corporatius autoritzats.\nAixò és per una bona raó. Dues enquestes han demostrat que la majoria dels qui van seguir el judici de Salmond i creuen haver identificat un o més dels seus acusadors ho van fer a partir de la cobertura dels mitjans corporatius, especialment la BBC. Els escrits de Murray semblen haver tingut molt poc impacte en la identificació d’algun dels acusadors. Entre els periodistes nomenats, Dani Garavelli, que va escriure sobre el judici per a Scotland on Sunday i la London Review of Books, va ser citat 15 vegades més que Murray com ajuda per identificar els acusadors de Salmond.\nLa distinció de Lady Dorrian es referia més aviat a qui se li atorga protecció quan es produeix la identificació. Escriguin pel Times o el Guardian, o emetin a la BBC, on l’abast de l’audiència és enorme, i els tribunals els protegiran de l’acusació. Escriguin sobre els mateixos temes per a un blog, i s’arriscan a ser portats a la presó.\nDe fet, la base legal de la “identificació de peces” –podria dir-se que és el seu objectiu– és que atorga poders perillosos a l’Estat. Dona permís al poder judicial per decidir arbitràriament quina peça del suposat trencaclosques s’ha de considerar com a identificació. Si Kirsty Wark de la BBC inclou una peça del trencaclosques, no compta com a identificació als ulls de tribunal. Si Murray o un altre periodista independent proposa una peça diferent del trencaclosques, sí que compta. No cal subratllar la facilitat amb què l’establishment pot abusar d’aquest principi per oprimir i silenciar els periodistes dissidents.\nTanmateix, la sentència de Lady Dorrian ja no és l’única. En negar-se a escoltar l’apel·lació de Murray, el Tribunal Suprem del Regne Unit ha ofert la seva benedicció a aquesta mateixa perillosa classificació de dos nivells.\nAcreditat per l’Estat\nEl que ha fet Lady Dorrian és donar un tomb a la visió tradicional del que constitueix el periodisme: que és una pràctica que en la seva màxima expressió està concebuda per exigir responsabilitats als poderosos, i que qualsevol que es dediqui a aquesta tasca està fent periodisme, independentment que se’l consideri o no un periodista.\nAquesta idea era òbvia fins fa poc. Quan els mitjans de comunicació social van començar a funcionar, un dels beneficis que van anunciar fins i tot els mitjans de comunicació corporatius va ser l’aparició d’un nou tipus de “periodista ciutadà”. En aquell moment, els mitjans de comunicació corporatius van creure que aquests periodistes ciutadans es convertirien en carn de canó, proporcionant històries locals sobre el terreny a les quals només ells hi tindrien accés i que només els mitjans de comunicació de l’establishment estarien en condicions de rendibilitzar. Aquest va ser precisament l’impuls de la secció Comment is Free del Guardian, que en els seus inicis permetia a una variada selecció de persones amb coneixements o informació especialitzada proporcionar al diari articles de forma gratuïta per a augmentar les vendes i les taxes de publicitat del diari.\nL’actitud de l’establishment cap als periodistes ciutadans, i la del Guardian cap al model Comment is Free, només va canviar quan aquests nous periodistes van començar a ser difícils de controlar, i el seu treball sovint posava de manifest, de manera inadvertida o no, les insuficiències , els enganys i la doble moral dels mitjans de comunicació corporatius.\nAra, Lady Dorrian ha posat l’últim clau en el taüt del periodisme ciutadà. Ha declarat, a través de la seva sentència, que ella i altres jutges seran els qui decideixin a qui es considera periodista i, per tant, qui rep protecció legal pel seu treball. És una forma amb prou feines dissimulada de que l’Estat atorgui llicències o “credencials” als periodistes. Converteix el periodisme en un gremi professional en el qual només els periodistes oficials i corporatius estan fora de perill de les represàlies legals de l’Estat.\nSi un és un periodista no autoritzat i sense credencials, pot ser empresonat, com ho està sent Murray, sobre una base legal similar a la de l’empresonament d’algú que porta a terme una operació quirúrgica sense les titulacions necessàries. Però mentre que la llei contra els cirurgians xarlatans hi és per protegir el públic, per evitar que s’infligeixi un dany innecessari als malalts, la sentència de Lady Dorrian servirà per a un propòsit molt diferent: protegir l’Estat dels danys causats per l’exposició de les seves pràctiques secretes o més malignes per part de periodistes problemàtics, escèptics, i ara en gran part independents.\nEl periodisme està sent acorralat altra vegada en el control exclusiu de l’Estat i de les empreses multimilionàries. No és estrany que els periodistes corporatius, desitjosos de conservar els seus llocs de treball, consentin amb el seu silenci aquest assalt total al periodisme i a la llibertat d’expressió. Al cap i a la fi, es tracta d’una espècie de proteccionisme –seguretat laboral addicional– per als periodistes empleats per uns mitjans de comunicació corporatius que no tenen cap intenció real de desafiar els poderosos.\nPerò el que és realment xocant és que aquesta perillosa acumulació de poder de l’Estat i de la seva classe empresarial aliada està sent recolzada implícitament pel sindicat de periodistes britànic, el NUJ. Ha guardat silenci durant els molts mesos d’atacs a Murray i els esforços generalitzats per desacreditar-lo pels seus informes. El NUJ no ha fet cap gest significatiu sobre la creació per part de Lady Dorrian de dues classes de periodistes –aprovats i no aprovats per l’Estat– ni sobre l’empresonament de Murray per aquests motius.\nPerò el NUJ ha anat més enllà. Els seus dirigents s’han rentat públicament les mans excloent Murray de l’afiliació al sindicat, fins i tot quan els seus representants han admès que hauria d’estar habilitat. El NUJ s’ha fet tan còmplice de l’assetjament a un periodista com ho van ser en el seu dia els companys diplomàtics de Murray per la seva persecució com a ambaixador. Es tracta d’un episodi veritablement vergonyós en la història del NUJ.\nLa llibertat d’expressió criminalitzada\nPerò el més perillós és que la sentència de Lady Dorrian forma part d’un patró en el qual els establishments polític, judicial i mediàtic s’han confabulat per estrènyer la definició del que compta com a periodisme, per excloure qualsevol cosa més enllà de la papilla que sol passar per periodisme en els mitjans corporatius.\nMurray ha estat un dels pocs periodistes que ha informat detalladament dels arguments presentats per l’equip legal d’Assange en les seves audiències d’extradició. En els casos d’Assange i Murray, el jutge que presideix el cas ha limitat les proteccions de la llibertat d’expressió que tradicionalment es concedeixen al periodisme i ho ha fet restringint qui són els periodistes. Tots dos casos han estat atacs frontals a la capacitat de certs tipus de periodistes –els qui estan lliures de pressions corporatives o estatals– per cobrir històries polítiques importants, criminalitzant efectivament el periodisme independent. I tot això s’ha aconseguit mitjançant un joc de mans.\nEn el cas d’Assange, la jutgessa Vanessa Baraitser va acceptar en gran mesura les afirmacions dels Estats Units que el que havia fet el fundador de Wikileaks era espionatge i no periodisme. El govern d’Obama havia evitat processar Assange perquè no podia trobar una distinció en la llei entre el seu dret legal a publicar proves dels crims de guerra dels Estats Units i el dret del New York Times i del Guardian a publicar les mateixes proves, que els havia proporcionat Wikileaks. Si l’administració estatunidenca processava Assange, també hauria de processar els editors d’aquests diaris.\nEls funcionaris de Donald Trump van eludir aquest problema creant una distinció entre els periodistes “adequats”, empleats per mitjans corporatius que supervisen i controlen el que es publica, i els periodistes “falsos”, aquells independents que no estan subjectes a aquesta supervisió i pressions.\nEls funcionaris de Trump van negar a Assange la condició de periodista i editor i, en canvi, el van tractar com un espia que es confabulava amb els denunciants i els ajudava. Això suposadament va anul·lar les proteccions a la llibertat d’expressió de què gaudia constitucionalment. Però, és clar, el cas dels Estats Units contra Assange era un sense sentit evident. És fonamental per al treball dels periodistes d’investigació “col·ludir” amb els denunciants i ajudar-los. I els espies es guarden la informació que els proporcionen aquests denunciants, no la publiquen per a tothom, com va fer Assange.\nFixeu-vos en els paral·lelismes amb el cas de Murray.\nEl plantejament de la jutgessa Baraitser sobre Assange es va fer ressò del plantejament dels Estats Units: només els periodistes autoritzats i amb credencials gaudeixen de la protecció de la llei davant de la persecució; només els periodistes autoritzats i amb credencials tenen dret a la llibertat d’expressió (en cas que decideixin exercir-la en les redaccions que estan en deute amb els interessos de l’Estat o de les empreses). La llibertat d’expressió i la protecció de la llei, va insinuar Baraitser, ja no es relacionen principalment amb la legalitat del que es diu, sinó amb l’estatus legal de qui ho diu.\nLady Dorrian ha adoptat una metodologia similar en el cas de Murray. Li ha negat la condició de periodista, i en el seu lloc l’ha classificat com una mena de periodista “impropi”, o blogaire. Com en el cas d’Assange, es deixa entendre que els periodistes “impropis” o “falsos” són una amenaça tan excepcional per a la societat que han de ser despullats de les proteccions legals normals de la llibertat d’expressió.\nLa “identificació de peces” –especialment quan s’alia amb acusacions d’agressió sexual, involucrant els drets de les dones i jugant amb l’actual i més àmplia obsessió per les polítiques d’identitat– és el vehicle perfecte per guanyar el consentiment generalitzat per a la criminalització de la llibertat d’expressió dels periodistes crítics.\nEls grillons dels mitjans de comunicació corporatius\nHi ha un panorama encara més ampli que hauria de ser difícil de passar per alt per a qualsevol periodista honest, corporatiu o no. El que Lady Dorrian i la jutgessa Baraitser –i la classe dirigent que les recolza– estan tractant de fer és tornar el geni a l’ampolla. Intenten invertir una tendència que durant més d’una dècada ha vist com un petit però creixent nombre de periodistes utilitzava les noves tecnologies i les xarxes socials per alliberar-se dels lligams dels mitjans de comunicació corporatius i explicar veritats que el públic mai hauria d’haver escoltar.\nNo em creuen? Penseu el cas del periodista del Guardian i de l’Observer, Ed Vulliamy. En el seu llibre Flat Earth News, el col·lega de Vulliamy al Guardian, Nick Davies, explica la història de com Roger Alton, editor de l’Observer en el moment de la guerra de l’Iraq, i un periodista amb credencials i llicència com cap més, es va mantenir al marge d’una de les notícies més grans de la història del diari durant mesos.\nA finals de 2002, Vulliamy, un periodista veterà i de gran confiança, va convèncer Mel Goodman, un ex alt funcionari de la CIA que encara tenia autorització de seguretat a l’agència, perquè declarés que la CIA sabia que no hi havia armes de destrucció massiva a l’Iraq, el pretext per a una imminent i il·legal invasió d’aquest país. Com molts sospitaven, els governs estatunidenc i britànic havien estat dient mentides per justificar una propera guerra d’agressió contra l’Iraq, i Vulliamy tenia una font clau per demostrar-ho.\nPerò Alton va eliminar aquesta història que estremia el món i després es va negar a publicar sis versions escrites per un Vulliamy cada vegada més exasperat durant els mesos següents, mentre la guerra s’apropava. Alton estava decidit a mantenir la història fora de les notícies. El 2002, només calien uns pocs editors –tots els quals havien ascendit en l’escalafó per la seva discreció, els seus matisos i el seu curós “criteri”– per assegurar-se que alguns tipus de notícies no arribessin mai als seus lectors.\nEls mitjans socials han canviat aquests càlculs. La història de Vulliamy no podria ser anul·lada tan fàcilment avui dia. Es filtraria, precisament a través d’un periodista independent d’alt perfil com Assange o Murray. Per això aquestes figures són tan importants per a una societat sana i informada, i per això ells, i alguns altres com ells, estan desapareixent gradualment. La classe dirigent ha entès que el cost de permetre que els periodistes independents actuïn lliurement és massa alt.\nEn primer lloc, tot el periodisme independent i sense llicència va ser catalogat com a “fake news”. Amb això com a teló de fons, les corporacions dels mitjans socials van ser capaces de confabular-se amb les anomenades corporacions dels mitjans de comunicació tradicionals per convertir en algoritmes els periodistes independents i deixar-los en l’oblit. I ara els periodistes independents estan sent educats sobre el destí que els espera si intenten emular Assange o Murray.\nAdormits al volant\nDe fet, mentre els periodistes corporatius han estat adormits al volant, l’establishment britànic s’ha estat preparant per obrir la xarxa a fi de criminalitzar tot el periodisme que cerqui responsabilitzar seriosament el poder. Un recent document consultiu del govern en el qual es demana una repressió més draconiana del que s’anomena enganyosament “difusió d’informació” –codi per al periodisme– ha obtingut el suport de la ministra de l’Interior, Priti Patel. El document classifica implícitament el periodisme com una cosa no gaire diferent de l’espionatge i la denúncia d’irregularitats.\nArran del document consultiu, el Ministeri de l’Interior ha demanat al Parlament que estudiï la possibilitat d'”augmentar les penes màximes” per als infractors –és a dir, els periodistes– i posar fi a la distinció “entre l’espionatge i les revelacions no autoritzades més greus”. L’argument del govern és que les “revelacions no permeses” poden crear “un dany molt més greu” que l’espionatge i, per tant, han de ser tractades de forma similar. Si s’accepta, qualsevol defensa de l’interès públic –la salvaguarda tradicional dels periodistes– romandrà silenciada.\nQualsevol que hagi seguit les audiències d’Assange l’estiu passat –que exclou la majoria dels periodistes dels mitjans corporatius– notarà forts ecos dels arguments esgrimits pels Estats Units per extradir Assange, arguments que confonen el periodisme amb l’espionatge i que van ser àmpliament acceptats per la jutgessa Baraitser.\nRes d’això ha sorgit del no-res. Tal com va assenyalar la publicació tecnològica online The Register el 2017, la Comissió de Lleis estava en aquell moment considerant “propostes al Regne Unit per a una nova Llei d’Espionatge que podria empresonar els periodistes com a espies”. Es deia que aquesta llei estava sent “desenvolupada a corre-cuita pels assessors jurídics”.\nÉs força extraordinari que dos periodistes d’investigació –un d’ells antic membre de la plantilla de The Guardian– se les hagin arreglat per escriure aquest mes un article complet en aquest diari sobre el document consultiu del govern i no esmentar Assange ni una sola vegada. Els senyals d’advertència han estat aquí durant la major part d’una dècada, però els periodistes corporatius s’han negat a assenyalar-les. De la mateixa manera, no és una coincidència que la situació de Murray tampoc s’hagi detectat al radar dels mitjans corporatius.\nAssange i Murray són els canaris a la mina de carbó de la creixent repressió del periodisme d’investigació i dels esforços per exigir responsabilitats al poder executiu. Per descomptat, els mitjans de comunicació corporatius cada cop s’esforcen menys per fer això, cosa que pot explicar per què els mitjans de comunicació corporatius no només semblen relaxats sobre el creixent clima polític i legal contra la llibertat d’expressió i la transparència, sinó que ho han estat animant.\nEn els casos d’Assange i Murray, l’Estat britànic s’està llaurant un espai per a definir el que compta com a periodisme legítim i autoritzat, i els periodistes estan col·laborant en aquest perillós desenvolupament, si més no amb el seu silenci. Aquesta col·lusió ens diu molt sobre els interessos mutus dels establishments polítics i legals corporatius, d’una banda, i de l’establishment mediàtic corporatiu, de l’altra.\nAssange i Murray no només ens estan dient veritats preocupants que se suposa que no hem d’escoltar. El fet que se’ls negui la solidaritat per part d’aquells que són els seus col·legues, aquells que poden ser els següents en la línia de foc, ens diu tot el que necessitem saber sobre els anomenats mitjans de comunicació convencionals: que el paper dels periodistes corporatius és servir els interessos de l’establishment, no desafiar-los.


Villarreal Vintage: L'estructura del futbol espanyol en la temporada 1969-70\nL'estructura del futbol espanyol en la temporada 1969-70\nEl Villarreal militava en la tercera divisió del futbol espanyol. Per tal d'analitzar que suposava jugar en tercera divisió en aquell moment s'ha de conéixer com estava configurat el futbol espanyol al principi de la temporada 1969-70.\nLa primera divisió la jugaven 16 equips. Els tres últims classificats de primera divisió baixaven a segona divisió. El Sabadell va sol·licitar a la federació espanyola de futbol de passaren a ser 8 equips per a la temporada 1970-71. La proposta es va votar en el l'assemblea de la Federació Espanyola de Futbol celebrada el 11-7-1969 i la proposta del Sabadell no va eixir endavant.\nLa segona divisió la jugaven 20 equips, dels quals els classificats entre el lloc 17 a 20 baixaven directament a 3a i els classificats dels llocs 13 a 16 havien de jugar una promoció per salvar-se contra un equip de tercera divisió.\nHi havia 8 grups de tercera amb 20 equips cada grup. El campió de cada grup jugava la promoció amb un altre campió. Si guanyava l'eliminatòria pujava i si la perdia encara tenia una opció de pujar si li guanyava una eliminatòria a un dels equips classificats entre el lloc 13 al 16 de la segona divisió. La tercera divisió anava a reduir-se a només 4 grups i això feia que anaven a baixar 8 equips de cada grup.\nEn l'assemblea del dia 11-7-1969 es va donar a conéixer que el Villarreal jugaria en el grup V de la tercera divisió que conformarien els següents equips:\nIlles Balears: UE Maó, CD Menorca, At. Ciudadela, CD Manacor, CD Constancia, At. Baleares, CD Soledad, SE Eivissa.\nComunitat Valenciana: Alzira, Sueca, Torrent, Acero, Oliva, Paiporta, Mestalla, Llevant, Onda, Villarreal, Benicarló.\nAl començar la temporada 1969-70, el Villarreal estava entre els 196 millors equips d'Espanya i l'aposta de Font de Mora era molt forta, ja que volia situar-lo entre els 36 millors equips espanyols.\nS'ha de destacar que en l'assemblea de la Federació Espanyola de Futbol on es va decidit la composició dels grups de tercera també es va prendre la decisió de que cada equip podria fer dos canvis per partit.\nPublicat per Aureli a 8:18


Projecte pioner a Espanya de District Heating i Cooling multienergia - Impulsa, la plataforma que connecta fabricants i administració local\nProjecte pioner a Espanya de District Heating i Cooling multienergia\nL’alcalde d’Olot Josep Maria Corominas, el director de Mercat Terciari i Solucions Energètiques de Gas Natural Serveis, José Luis Lloret, i el soci i cofundador de Wattia, Franc Comino, presentaven dijous passat el projecte i han explicat les avantatges per al municipi.\nEl projecte serà un dels primers projectes District Heating and Cooling Multienergia (Xarxa espavilada de calor i fred) de l’Estat i convertirà Olot en una de les primeres ciutats d’Espanya amb un sistema de trigeneració d’energies renovables: el sistema combina tecnologia de geotèrmia, fotovoltaica, biomassa i gas natural. Dos factors fan d’Olot la localització idònia per desenvolupar aquest projecte pioner: per una banda, es tracta d’una zona tecnològicament implicada en la sostenibilitat energètica i, de l’altra, la població compta amb una densa massa forestal que permet la distribució km0 de biomassa, que subministrarà la Cooperativa la Fageda d’Olot.\nLa iniciativa donarà servei a una xarxa del municipi que inclou cinc edificis municipals: Hospital de Sant Jaume, Residència Geriàtrica Montsacopa, Residència Geriàtrica La Caritat, Museu Comarcal de la Garrotxa i Plaça del Mercat, recentment renovada. Tanmateix, es contempla un potencial de creixement fins la Biblioteca Maria Vayreda, l’edifici del Departament de Benestar Social d’Olot i la Fundació d’Estudis Superiors d’Olot.\nLa xarxa espavilada de fred i calor estalviarà cada any al municipi emissions equivalents a 570 tones de CO2 i 50.000 euros anuals en la factura energètica dels cinc edificis inclosos en el projecte durant els següents 13 anys de funcionament de la instal·lació.\nGAS NATURAL FENOSA ha invertit prop de 800.000 euros per posar en marxa el projecte mentre que el seu soci local, l’empresa Wattia, és expert en la gestió automatitzada del mateix així com la integració dels seus diferents sistemes energètics.\nEl projecte compta amb calderes de gas natural, dues calderes de biomassa (amb el suport econòmic de la Diputació de Girona) així com un sistema geotèrmic, de 180 KW, i un sistema fotovoltaic, de 28 KWp. També es construirà mig quilòmetre de xarxa al centre d’Olot.\nEls edificis inclosos en el projecte es podran abastir de calor, fred i electricitat amb una combinació òptima de mesures d’estalvi energètic, sistemes d’automatització i l’ús de fonts renovables.\nEl sistema serà el primer Distric Heating and Cooling Multienergia amb un alt component de domòtica, que permetrà acompassar la producció amb la demanda d’energia segons la predicció climatològica de la zona, gràcies a la introducció de les dades d’una estació meteorològica professional al sistema. A més, la xarxa serà respectuosa amb l’entorn i comptarà amb una “Sala de les Energies” situada a l’edifici Hospital Sant Jaume on confluiran i es distribuiran totes les fonts energètiques cap a l’exterior del Districte.\nPer donar a conèixer el sistema es llançarà la campanya informativa Olot Respira!, que farà del projecte una eina divulgativa i pedagògica sobre energia mitjançant tríptics, cartells i una pantalla LED informativa que indicarà l’estalvi d’energia i CO2 del sistema. Per últim, es farà promoció als centres docents així com un seminari d’eficiència energètica dirigit a professionals.\n“Presentar al nou Mercat, el primer equipament d’aquesta xarxa de districte, i que Olot lideri la capitalitat de l’eficiència energètica, és un doble motiu de satisfacció per a tothom que des d’un primer moment ha apostat fermament en aquest projecte”, va explicar durant la presentació del projecte l’alcalde de Olot. Per la seva part, el director de Mercat Terciari i Solucions Energètiques de Gas Natural Serveis va assenyalar “la importància que té per a la nostra companyia duu a terme projectes innovadors que ens permeten apostar por l’eficiència i buscar solucions energètiques òptimes segons les característiques pròpies de cada territori”. Franc Comino, de Wattia, va remarcar que “després d’haver superat el repte tecnològic del projecte EspaiZero d’Olot, primer edifici 100% autosuficient energèticament de l’estat, volem expandir l’aplicació del know how que representa aquesta tecnologia punta, per alimentar de la manera més eficient possible, els edificis del centre d’Olot”.\nGAS NATURAL FENOSA a Girona\nGAS NATURAL FENOSA, través de la seva companyia distribuïdora, està present a Olot des de l’any 1995 quan va començar a donar servei als seus habitants. Des de llavors, Gas Natural Distribución ha ampliat i millorat la seva xarxa de distribució fins als actuals 105 quilòmetres i compta amb més de 9.400 punts de subministrament. En els últims cinc anys la companyia ha invertit 2 milions d’euros a la comarca de la Garrotxa.\nGAS NATURAL FENOSA, a través de la seva distribuïdora, ha incorporat durant aquest any més de 5.000 punts de subministrament i ha invertit més de 8,5 milions d’euros a les comarques gironines. La distribuïdora continuarà creixent els propers anys, recolzada en iniciatives de millora de l’eficiència de les operacions, que inclouen, entre d’altres, nous criteris de canalització i innovació en el disseny d’instal•lacions així com a les avantatges econòmiques i mediambientals del gas natural com a energia.\nAixí mateix, GAS NATURAL FENOSA compta actualment amb més de 60 clients de Gas Natural Servicios amb els quals desenvolupa projectes de d’eficiència energètica, principalment als sectors industrial, hoteler i terciari, en els que ha invertit prop de 2,5 milions d’euros.


Garbí Obert – Pàgina 3 – Escola Garbí Pere Vergés Esplugues\nAudició de Música de Garbí Obert\nEl passat divendres 3 de maig va tenir lloc al menjador de l’Escola la tradicional Audició de música amb tots els alumnes de Garbí Obert que fan solfeig i, o instrument.\nDesprés de 9 mesos d’assajos i de classes, per fi, va arribar el gran moment. Davant d’uns pares, mares, avis i familiars expectants de veure als seus petits artistes en directe.\nNervis, ganes, il·lusió… i un munt de sentiments entrelligats que tots desembocaven al mateix lloc, a l’escenari, el fi de qualsevol artista, poder compartir amb el públic la seva gran passió.\nTots ho van fer d’allò més bé i tot el públic vam poder gaudir d’allò més d’un gran concert.\nPublicat el 20 de maig de 2019 20 de maig de 2019 By garbioberte5


La XVII Festa de la Cirera de Paüls se celebrarà els dies 6 i 7 de juny en format digital\nLa Festa de la Cirera s’organitza cada any a Paüls per celebrar la collita d’aquesta fruita de pinyol i a la vegada promocionar la gastronomia i cultura del municipi del Baix Ebre. Enguany, degut a la impossibilitat de poder celebrar-la per les restriccions de la crisi sanitària de la Covid-19, l'Ajuntament ha impulsat el web www.cireradepauls.cat amb l’objectiu de promocionar la cirera local, el poble i ajudar la pagesia local a vendre la seua producció. La XVII Festa de la Cirera de Paüls se celebrarà els dies 6 i 7 de juny en format digital i t'expliquem en què consistirà a través de quatre punts.\n1. Cultura popular a través de la pantalla\nL’Ajuntament de Paüls ha programat un seguit d’activitats com ara vídeos demostratius de confecció de cabassos, gaiates o miniatures, d’elaboració de cocs o tapes en cirera i de ballada de jotes amb la xaranga local. Pel que fa al cartell de la dissetena edició de la festa ha anat a càrrec del pintor local Domingo Basco, i s'ha aprofitat la crisi sanitària actual per reformular el web. “Feia temps que ens plantejàvem posar en marxa un web i ara amb la crisi del coronavirus ha estat el moment d’engegar-ho. És impossible fer la festa amb parades i centenars de persones al poble, ens hem de reinventar i programar activitats singulars per promocionar la cirera de Paüls, la nostra cultura i tradició”, ha manifestat l’alcalde de Paüls, Enric Adell.\n2. Coneix els productors i compra cireres\nLa idea és apropar els vuit productors de cirera que hi ha a Paüls perquè pugueu gaudir de la fruita més apreciada d'aquest poble ubicat als contraforts del Massís dels Ports. “Som pagesos que ens estimem la terra, que tenim cura de l’arbre ja des de la florida, minimitzem els tractaments i aprofitem els adobs naturals. Treballem per fer la millor cirera i ara, te la portem a casa!”, declaren. El web ofereix un directori per contactar amb cadascun dels productors així com una descripció de les seves finques i varietats de cireres. Entre tots aquells que comprin cireres a través del web entraran en un sorteig de 17 quilos de cireres, tants quilos com edicions de la festa s'han celebrat. El diumenge dia 7 de juny es farà públic el guanyador entre tots aquells que hi hagin participat.\nLes cireres de Cal Murés, un dels vuit productors locals\n3. Vés a collir les teves cireres a Paüls\nHi ha productors que ofereixen la possibilitat que els clients puguin collir personalment la fruita i, per això, destinen dues hectàrees de cireres exclusivament al fruiturisme. És el cas de Cal Serrano, que tenen una finca ubicada als peus del Montsagre, dins el Parc Natural dels Ports. Es dediquen al cultiu de cirerers, però també de noguers, a l’elaboració de mel de romer, de timó i de taronger i a la conserva d’olives. Per cultivar els cirerers, fan servir adobs orgànics de la mateixa explotació. De fet, tots els productors tenen les portes obertes per explicar-vos com és la seva vida dedicada al cultiu de la cirera.\n4. Sorteig de quatre caixes de cireres a través de Surtdecasa\nA més, atenció!, us recordem també que podeu guanyar una de les quatre caixes de cirera que sortegem participant al nostre perfil d’Instagram @surtdecasaebre. Perquè encara que enguany no sigui aconsellable visitar Paüls, el que segur que podeu fer és provar les seves cireres!\nWeb Cirera de Paüls\nFacebook Ajuntament de Paüls


VIVIM DEL CUENTU - Llibreria Online de Vilafranca del Penedès | Comprar llibres en català\n/ VIVIM DEL CUENTU\nEl rap de la rapunzel\nEn aquest conte hi trobareu personatges i relats clàssics capgirats com un mitjó. Amb arguments plens de sorpreses i molt d'humor que faran volar i desenvolupar la imaginació dels ... 9788447944989 Vivim del cuentu BAULA lunes, 1 de marzo de 2021\nAutor: Vivim del cuentu Marca: BAULA Llançament: 01/03/2021 Disponible\nM'agrada tenir 6 anys i fer un món millor\nUn infant que ha pres consciència recentment sobre la situació del planeta, quan fa 6 anys, decideix que ja és prou gran per fer del món un lloc millor. Així doncs, començant per l... 9788447942435 Vivim del cuentu BAULA jueves, 1 de octubre de 2020\nAutor: Vivim del cuentu Marca: BAULA Llançament: 01/10/2020 Disponible\nEn aquest conte trobareu personatges i relats clàssics capgirats com un mitjó. Amb arguments plens de sorpreses i molt d'humor que faran volar i desenvolupar la imaginació dels pri... 9788447942664 Vivim del cuentu BAULA martes, 1 de septiembre de 2020\nAutor: Vivim del cuentu Marca: BAULA Llançament: 01/09/2020 Per encàrrec. 4/7 dies\nEl gripau blau i el príncep encantat\nEn aquest conte trobareu un personatge i relat clàssic capgirat com un mitjó. Amb arguments plens de sorpreses i molt d'humor que faran volar i desenvolupar la imaginació dels prim... 9788447941483 Vivim del cuentu BAULA miércoles, 1 de enero de 2020\nAutor: Vivim del cuentu Marca: BAULA Llançament: 01/01/2020 Per encàrrec. 4/7 dies\nEl vestit brillant de l'emperador\nEn aquest conte trobareu personatges i un relat clàssic capgirat com un mitjó. Amb un argument ple de sorpreses i molt d'humor que farà volar i desenvolupar la imaginació dels prim... 9788447940271 Vivim del cuentu BAULA domingo, 1 de septiembre de 2019\nAutor: Vivim del cuentu Marca: BAULA Llançament: 01/09/2019 Per encàrrec. 4/7 dies\nLes veritats d'en pinotxo\nEn aquest conte trobareu un personatge i relat clàssic capgirat com un mitjó. Amb arguments plens de sorpreses i molt d'humor que faran volar i desenvolupar la imaginació dels prim... 9788447938759 Vivim del cuentu BAULA viernes, 1 de febrero de 2019\nAutor: Vivim del cuentu Marca: BAULA Llançament: 01/02/2019 Per encàrrec. 4/7 dies\nEn aquest conte trobareu un personatge i un relat clàssic capgirat com un mitjó. Amb arguments plens de sorpreses i molt d'humor que faran volar i desenvolupar la imaginació dels p... 9788447937509 Vivim del cuentu BAULA lunes, 1 de octubre de 2018\nAutor: Vivim del cuentu Marca: BAULA Llançament: 01/10/2018 Per encàrrec. 4/7 dies\nLa bella desperta\nEn aquest conte trobareu personatges i relats clàssics capgirats com un mitjó. Amb arguments plens de sorpreses i molt d'humor que faran volar i desenvolupar la imaginació dels pri... 9788447936229 Vivim del cuentu BAULA lunes, 1 de enero de 2018\nAutor: Vivim del cuentu Marca: BAULA Llançament: 01/01/2018 Disponible\nEls reis mags i els dolents dels contes\nAl conte trobareu personatges i relats clàssics capgirats com un mitjó. Amb arguments plens de sorpreses i molt d'humor que faran volar i desenvolupar la imaginació dels primers le... 9788447935451 Vivim del cuentu BAULA viernes, 1 de septiembre de 2017\nAutor: Vivim del cuentu Marca: BAULA Llançament: 01/09/2017 Per encàrrec. 4/7 dies\nEn aquest conte trobareu personatges i relats clàssics capgirats com un mitjó. Amb arguments plens de sorpreses i molt d'humor que faran volar i desenvolupar la imaginació dels pri... 9788447933020 Vivim del cuentu BAULA miércoles, 1 de febrero de 2017\nAutor: Vivim del cuentu Marca: BAULA Llançament: 01/02/2017 Disponible\nLa blancaneu i els set nans polits\nEn aquest conte trobareu personatges i relats clàssics capgirats com un mitjó. Amb arguments plens de sorpreses i molt d'humor que faràn volar i desenvolupar la imaginació dels pri... 9788447930586 Vivim del cuentu BAULA lunes, 1 de febrero de 2016\nAutor: Vivim del cuentu Marca: BAULA Llançament: 01/02/2016 Disponible\nLa princesa dels matalassos\nEn aquest conte trobareu personatges i relats clàssics capgirats com un mitjó. Amb arguments plens de sorpreses i molt d'humor que faran volar i desenvolupar la imaginació dels pri... 9788447928354 Vivim del cuentu BAULA jueves, 1 de octubre de 2015\nAutor: Vivim del cuentu Marca: BAULA Llançament: 01/10/2015 Disponible\nEls quatre porquets\n9788447928361 Vivim del cuentu BAULA domingo, 1 de marzo de 2015\nAutor: Vivim del cuentu Marca: BAULA Llançament: 01/03/2015 Disponible\n9788447928552 Vivim del cuentu BAULA miércoles, 1 de octubre de 2014\nAutor: Vivim del cuentu Marca: BAULA Llançament: 01/10/2014 Per encàrrec. 4/7 dies\nEn aquest llibre trobareu personatges i un relat clàssic capgirat com un mitjó. Amb un argument ple de sorpreses i molt d'humor que farà volar i desenvolupar la imaginació dels pri... 9788447927319 Vivim del cuentu BAULA sábado, 1 de febrero de 2014\nAutor: Vivim del cuentu Marca: BAULA Llançament: 01/02/2014 Per encàrrec. 4/7 dies\nEn aquest conte trobareu personatges i relats clàssics capgirats com un mitjó. Amb arguments plens de sorpreses i molt d'humor que faran volar i desenvolupar la imaginació dels pri... 9788447927029 Vivim del cuentu BAULA domingo, 1 de septiembre de 2013\nAutor: Vivim del cuentu Marca: BAULA Llançament: 01/09/2013 Disponible\nTrobareu personatges i relats clàssics capgirats com un mitjó. Amb arguments plens de sorpreses i molt d'humor que faran volar i desenvolupar la imaginació dels primers lectors. 9788447926671 Vivim del cuentu BAULA viernes, 1 de febrero de 2013\nAutor: Vivim del cuentu Marca: BAULA Llançament: 01/02/2013 Disponible\nLa rateta que llegia a l'escaleta\nTrobareu personatges i relats clàssics capgirats com un mitjó. Amb arguments plens de sorpreses i molt d'humor que faran volar i desenvolupar la imaginació dels primers lectors. 9788447926688 Vivim del cuentu BAULA viernes, 1 de febrero de 2013\nAutor: Vivim del cuentu Marca: BAULA Llançament: 01/02/2013 Per encàrrec. 4/7 dies


Els cascos blancs se sumen a la lluita dels Bombers - El triangle\nÉs el primer cop que els tècnics, l'escala superior del Cos, surten al carrer i planten la direcció general\nBombers cascos blancs\nS’acosta l’inici de la campanya d’estiu, la major arma electoral amb què compten els Bombers de la Generalitat, i les seves reivindicacions guanyen força i adeptes. Per primer cop, una desena de tècnics, l’escala superior del Cos en què la majoria són càrrecs de confiança posats a dit per la direcció general, s’han manifestat aquest dijous amb la resta de bombers.\nLa representació de tècnics ha estat minsa, n’hi havia gairebé una desena dels més de 70 que hi ha al Cos, però la resta de bombers rasos ho ha considerat un pas endavant “importantíssim” per agafar força en les negociacions que mantenen amb la direcció. Els tècnics interpel·lats per EL TRIANGLE no han volgut fer cap manifestació a títol personal perquè “les nostres reivindicacions són les mateixes que les de la resta de bombers”. També s’hi han sumat, “per companyerisme”, una quinzena de bombers de l’Ajuntament barceloní.\nAmb aquest plus que suposen els cascos blancs, uns 800 bombers de la Generalitat, cascos grocs al cap, han recorregut el trajecte que hi ha de plaça Sant Jaume al Palau de la Ciutadella de Barcelona per demanar al Govern que “canviï les polítiques que neguen el dret a un auxili digne”. Però les seves exigències d’ampliar plantilla han topat amb un decret que els imposa 102 hores extra anuals.\nLa marxa ha acabat amb un espectacle teatral en què uns figurants que representaven una família morien asfixiats per un foc d’habitatge perquè els bombers arribaven tard. En un segon pla, uns quants bombers amb màscares del president Mas, el conseller Espadaler i el director general de prevenció i extinció d’incendis, Ramon Parés, s’embutxacaven uns sacs amb diners.\nPrevLes polèmiques i singulars memòries de Miquel Sellarès\nEl jutge investiga les famílies del pujolisme


Vila preciosa amb impressionants vistes a la muntanya de La Concha i un accés fàcil a tot el que la Costa d'el Sol ofereix.\nAquesta vila impressionant s'ha reformat íntegrament amb els més alts estàndards per crear una casa amb vistes als camps de golf i a l'paisatge emblemàtic de la costa de Puerto Banús.\nL'habitatge es distribueix en tres plantes, totes amb vistes fantàstiques i grans vidrieres que integren l'espai exterior i inunden l'habitatge de llum natural.\nLa planta baixa gaudeix d'un saló obert espectacular que permet que els espais flueixin entre si, mentre que les terrasses i escales exteriors proporcionen un accés versàtil als jardins ia la terrassa amb piscina.\nLa seva moderna distribució ofereix una zona d'estar-menjador amb cuina moderna que gaudeix d'unes vistes espectaculars. El disseny destaca pels seus tons blancs, naturals, pulcres i lluminosos que maximitzen la sensació d'amplitud. Aquest nivell també compta amb tres dormitoris en suite i una oficina.\nA la planta superior, es troben altres dos espaiosos dormitoris, amb una suite principal que alberga un preciós vestidor i un saló. Les dues estades disposen de sortida a una terrassa amb vista sobre la piscina i als jardins. Les vistes als camps de golf Las Brisas i Els Tarongers li recordaran que es troba al cor de la Costa d'el Sol.\nLa planta soterrani consta d'un altre dormitori en suite, i està dissenyada per a ser un espai de diversió i relaxació, amb un increïble home cinema i una sala de billar completa amb un bar i un celler. Aquesta sala també compta amb un espai de gimnàs integrat i un garatge per a dos cotxes.\nA l'exterior, la vila compta amb una àmplia varietat d'espais per entretenir-se, relaxar-se i aprofitar a l'màxim el clima agradable clima de la zona.\nEl sofisticat sistema d'il·luminació exterior es combina amb els tons blancs i brillants per donar vida a nombrosos espais a la nit, i els diferents nivells ofereixen zones per menjar, prendre el sol i organitzar celebracions de tot tipus i per a tots els gustos.\nAire condicionat, calefacció per terra radiant, sala de jocs, home cinema, terres de marbre, piscina privada, celler, garatge i vistes a la muntanya\nVila de 403 m² amb 5 dormitoris i 4 banys en un recinte de 994 m²\nReformada amb els més alts estàndards\nVistes impressionants des de l'exterior i interior de totes les plantes\nAmpli espai exterior a la planta superior, amb piscina i zones chill-out a la terrassa\nHome cinema, sala de billar, bar, celler i gimnàs\nNova Andalusia és una zona residencial popular, prestigiosa, segura i amb un fàcil accés als llocs més destacats de la Costa d'el Sol.\nEls seus carrers arbrats i les seves viles plenes d'encant amb jardins ben cuidats són l'oasi perfecte per allunyar-se dels turistes: un lloc ideal per a famílies internacionals que estiguin buscant la seva nova llar, amb tots els serveis i les comoditats a la volta de la cantonada: des de camps de golf i super iots fins a escoles i embarcadors.\nLes platges més boniques de la Costa d'el Sol estan molt a prop, Puerto Banús se situa a només 5 minuts i Marbella és a 15 minuts amb cotxe. L'aeroport de Màlaga és a 40 minuts amb cotxe de la costa i ofereix una connexió ràpida i senzilla amb la resta d'Europa i més enllà.\nEn venda, Casa / Vil·la 2.895.000 €