Redacció 07/03/2020 13:41h\nEls Mossos d'Esquadra han detingut un grup de persones que practicava furts i robatoris a turistes a les àrees de servei de l'AP-7. Els tres detinguts sostreien objectes de valor i diners de l'interior de vehicles després de distreure els seus ocupants, tal i com ha explicat la policia catalana en un comunicat.\nSegons els Mossos, també actuaven a l'interior dels restaurants de les àrees de servei distraient les víctimes per sostreure'ls els objectes de valor de damunt de les taules. La investigació, que s’ha allargat durant un mes, acredita que els detinguts són carteristes multireincidents, que actuen principalment en establiments i hotels del centre de Barcelona.\nUn dels detinguts, amb una elevada multireincidència\nEls investigadors han pogut implicar-los en dos robatoris violents i un furt, tot i que se'ls relaciona amb diversos fets més, motiu pel qual no es descarten noves detencions. Els autors han sostret telèfons mòbils, diners en efectiu i objectes d’electrònica. Els Mossos els van detenir el 2 de març i van passar a disposició del jutge que ha determinat llibertat amb càrrecs.\nÚltima hora Última hora Successos Última hora Mossos d'Esquadra Última hora Robatori Última hora AP-7


Inversions polèmiques de La Caixa i del Banc Sabadell: explosius, míssils nuclears i tecnologia militar | CGT València\nHome / Actualitat / Inversions polèmiques de La Caixa i del Banc Sabadell: explosius, míssils nuclears i tecnologia militar\nEls nostres estalvis poden finançar indirectament les morts a l’Orient Mitjà o al nord d’Àfrica, les guerres d’on fugen molts dels refugiats que arriben a Europa. Els principals bancs que operen a l’Estat espanyol financen 34 empreses d’armes que produeixen morters, municions, granades subaquàtiques, bombes adossades i fins i tot míssils nuclears. A Catalunya, la llista l’encapçala CaixaBank, amb inversions en fabricants d’armes que poden acabar matant civils al Iemen. Activistes pacifistes i investigadors del Centre Delàs d’Estudis per la Pau participen en les Junta d’Accionistes de les entitats bancàries per exigir que deixin de finançar aquest tipus d’empreses.\nLes ràtios d’endeutament de les empreses que configuren la indústria militar espanyola són gairebé del 75% –un percentatge similar a l’endeutament de les grans empreses constructores, per exemple–, però algunes arriben fins al 100%. Segons el Centre Delàs, els bancs s’han convertit de fet i en la pràctica en el soci capitalista d’aquestes empreses armamentístiques. A més, reben una important contribució pública de l’Estat a través d’ens com ara la Societat Estatal de Participacions Industrials, que se situa com la quarta entitat finançadora de la indústria militar, i que, de fet, controla el 100% de les accions de la constructora naval Navantia. Aquest nivell d’endeutament implica que se segueixi produint i generant més deute per pagar l’acumulat. Un peix que es mossega la cua.\nUn any més, les entitats que impulsen la campanya Banca Armada han participat en les juntes generals d’accionistes del BBVA, del Banc Santander, de CaixaBank, del Banc Sabadell i –per primer cop– en la de Bankia, per denunciar la seva política d’inversions en empreses d’armament. L’objectiu, segons expliquen, és “explicar davant els accionistes de cadascuna de les entitats financeres i els mitjans de comunicació les conseqüències que impliquen les seves inversions”.\nCaixaBank, el banc català amb més inversió en armes\nCaixaBank és el banc català que més diners destina a empreses d’armament, amb una inversió de 87 milions d’euros entre el 2011 i el 2015, que reparteix entre les transnacionals espanyoles Indra, Maxam, Oesia i Sener, tal com recull el darrer informe ‘Els bancs que inverteixen en armes’, publicat pel Centre Delàs d’Estudis per la Pau. I aquesta xifra és, només, la punta de l’iceberg perquè, tal com avisen els investigadors, ni les empreses ni les entitats financeres fan públics aquests números i ho han de localitzar amb el rastreig de crèdits, emissions de bons o participació accionarial i fons d’inversió.\nLa xifra de 87 milions d’euros seria comparable, per exemple, amb totes les inversions del 2016 en els transports metropolitans de Barcelona, és a dir, totes les renovacions i rehabilitacions d’autobusos i de metros. CaixaBank els inverteix en empreses que, en paraules de Jordi Calvo, coordinador del Centre Delàs, “posen el combustible de les guerres al Iemen o a la República Centreafricana”.\nIndra, com CaixaBank, pertany a l’Ibex 35, és a dir, que formen part de les 35 empreses més grans que cotitzen a la borsa espanyola. Indra és una companyia tecnològica que, sempre segons dades de l’informe Delàs, dedica el 27% de la seva producció a desenvolupar electrònica militar, simuladors de vol, sistemes de tir i defensa electrònica. Entre els productes estrella als quals aporten alta tecnologia s’hi troben l’Eurofighter, un avió caça amb míssils de llarg abast, les fragates de guerra F-100 o els helicòpters Tigre que han participat amb les tropes espanyoles a l’Afganistan. Indra també s’ha vist beneficiada amb l’acord de militarització a les fronteres europees com a resposta a l’arribada de refugiats.\nOesia, també empresa espanyola, treballa en tecnologies de la informació i desenvolupa tecnologia aplicada al sector militar, com els simuladors d’artilleria de campanya (‘field artillery trainer’, en anglès) que s’utilitzen en nombrosos exèrcits o com els sensors de cerca i seguiment per infrarojos necessaris per a la cerca i detecció automàtica de blancs; un sistema que ja és totalment operatiu en l’avió de combat europeu Typhoon. L’Aràbia Saudita ha comprat ja 76 d’aquests avions de guerra, que podrien estar sent utilitzats contra el Iemen, una guerra que ha assassinat 4.800 civils, segons les xifres conservadores de l’ONU, i ha obligat tres milions de persones a deixar les seves llars. Tres milions en dos anys. Això significa que cada minut tres persones s’han de desplaçar per la guerra.\nLa transnacional espanyola Maxam, a la qual CaixaBank atorga crèdit per seguir produint, és una de les empreses d’explosius militars més grans del món i produeix i exporta municions de tot tipus. Va fabricar mines antipersones i bombes de dispersió fins que la llei ho va prohibir. Aquests artefactes han deixat milions de mutilats al món. El 2015 es va veure afectada per un escàndol mediàtic perquè la seva filial turca, Maxam Anadolu, va enviar un camió amb 21 tones d’un explosiu anomenat cordó detonant cap a Amman, la capital de Jordània, a través de Síria, per una ruta controlada per grups de l’Estat Islàmic. Tot i que tenia permís de la policia turca, les autoritats frontereres van interceptar la càrrega i es va descobrir que l’empresa d’Amman a la qual anava dirigida era fantasma.\nEl Tractat Internacional sobre el Comerç d’Armes, ratificat per Espanya, prohibeix la venda d’armament allà on hi hagi un “risc manifest” que s’emprin per executar o facilitar una violació greu dels drets humans. És a dir, que no es podrien utilitzar en un genocidi, per matar civils o anar a parar a grups terroristes o del crim organitzat. En canvi, Espanya segueix exportant legalment milions en armes a l’Aràbia Saudita, al Pakistan o a l’Afganistan, per citar alguns països. En el cas mencionat de Maxam, es va eludir l’aplicació dels controls més rigorosos d’Europa, mitjançant una filial d’un altre país. Tot i aquest incident, CaixaBank li va renovar el crèdit.\nSener, la quarta empresa a la qual CaixaBank dóna crèdit, és la referència espanyola en el desenvolupament de sistemes de míssils i dissenya, per exemple, els sensors d’identificació i tir dels avions militars israelians que ataquen població civil a Gaza.\nAquestes inversions són contradictòries amb estàndards internacionals de responsabilitat corporativa signats per la mateixa CaixaBank, com, per exemple, el Pacte Mundial de les Nacions Unides que té com a primer i segon dels seus 10 principis el compromís de respectar la protecció dels drets humans fonamentals, entre els quals hi és el dret a la vida, i el d’assegurar-se que les seves empreses no són còmplices en la vulneració d’aquests drets.\nCRÍTIC va intentar entrevistar-se amb CaixaBank per abordar aquestes qüestions, però només va rebre una resposta per escrit on l’entitat assegura que té una Política d’Actuació en Matèria de Defensa, aprovada pel Consell d’Administració, i que “està prestant serveis financers al sector de la defensa d’una manera assenyada, responsable, que compleix –com sempre ha de ser– la legalitat nacional i internacional en aquests temes i que està alineada amb les millors pràctiques de la indústria financera internacional”.\nCaixaBank és el banc amb més clients a l’Estat, 13,8 milions, i una multiplicitat d’acords amb la Generalitat. De fet, el Govern va concedir el 2010 la Creu de Sant Jordi a Isidre Fainé, llavors president de La Caixa, “pel conjunt de la seva trajectòria, duta a terme en diferents entitats del sector i que es desenvolupa, a partir de l’any 1982, en el si de la Caixa d’Estalvis i Pensions de Barcelona”. Des del Centre Delàs, l’investigador Jordi Calvo subratlla que, com a clients d’aquests bancs, els ciutadans “ens hem de sentir corresponsables del fet que existeixi la maquinària de guerra, perquè sense els bancs la producció d’armes seria gairebé inexistent; així que estem mantenint la producció d’armament”.\nEl Banc Sabadell, 51 milions cap a la indústria militar\nEl Banc Sabadell és la segona entitat catalana que més finançament destina a la indústria militar, amb 51 milions i mig detectats en cinc anys. De la mateixa manera que CaixaBank, els de Josep Oliu han donat crèdit a Maxam i a Oesia i participen en Indra. A més d’aquesta tríada espanyola, el Sabadell també ha finançat la nord-americana Orbital ATK, que produeix coets per a míssils balístics.\nL’empresa dels Estats Units Orbital ATK, que va rebre més de 10 milions d’euros en crèdits del Sabadell, produeix, segons l’informe Delàs, “sistemes de propulsió de coets per al míssil balístic Trident II amb llançament des de submarins”, que contenen caps nuclears de nacionalitat nord-americana.\nCRÍTIC també ha intentat donar veu al Sabadell, però no va aconseguir cap mena de resposta del banc. Tanmateix, els investigadors del Centre Delàs li van exhibir el finançament de les armes nuclears dijous passat dintre la Junta d’Accionistes de l’entitat del Vallès i li van qüestionar que l’any passat els assegurés que “només atorguen crèdits en els casos que compleixen criteris d’inversions socialment responsables i de sostenibilitat ambiental”. Audrey Esnault, representant de la campanya de denúncia a la Banca Armada que impulsa el Centre Delàs i que va participar en la Junta gràcies al fet que li van delegar 1.042.490 accions, va interpel·lar directament el president del Banc Sabadell: “Al món hi ha unes 15.000 armes nuclears que acabarien amb la vida a la Terra diverses vegades. Per a vostès, això no és suficient i volen encara més. Finançar Orbital ATK així ho demostra. El Banc Sabadell ha concedit crèdits per a la producció de bombes nuclears per 11 milions d’euros. […] Considera realment que la producció d’armes nuclears, les úniques armes de destrucció massiva que encara no han sigut prohibides, compleix aquests criteris?”, va assenyalar Esnault.\nLa Banca March i Bankia també donen crèdit a la indústria militar\nSi ampliem la mirada als bancs que financen la indústria militar dels Països Catalans, salten les alarmes en la mallorquina Banca March i en la valenciana Bankia. La Banca March és la cinquena entitat a l’Estat que més diners inverteix en el sector, per davant fins i tot de CaixaBank, tot i que el seu volum d’actius és 24 vegades més petit segons dades del 2015. De fet, la Banca March és una banca privada que no cotitza a la borsa i és la setzena entitat financera d’Espanya, mentre que CaixaBank és la tercera. March té un historial controvertit d’haver finançat el cop d’Estat de Franco el 1936 i una estreta aliança amb el règim posterior.\nBankia li trepitja la cua, amb una inversió de 180 milions d’euros en les empreses ja citades i també en la principal empresa espanyola de vaixells de guerra, Navantia. En ser preguntats per CRÍTIC sobre això, els responsables de comunicació de l’entitat d’origen valencià i ara pràcticament pública van subratllar les polítiques internacionals que adscriuen per “evitar finançar operacions en països que mantinguin conflictes armats o figurin en la relació de països sotmesos a embargaments d’armes pel Consell de Seguretat de l’ONU, els acords de no-proliferació, o qualsevol altra obligació internacional sobre la matèria que es pugi seguir”. Bàsicament, van respondre que se sotmeten a la normativa internacional en matèria d’armes; però, des del Centre Delàs, Jordi Calvo recorda que el negoci de l’armament no està gaire regulat perquè hi ha molta opacitat d’on arriben i una gran capacitat de ‘lobby’.\nElits catalanes i armament\nEntre aquestes 43 entitats financeres espanyoles que financen la indústria de guerra, destaquen algunes gestores catalanes de patrimoni, com Grupo EDM, Gaesco, Privat Bank o Gesiuris. Aquesta darrera és gestora de societats d’inversió de capital variable (SICAV) com NN 2003 Inversions, de la família de l’expresident de l’FC Barcelona Josep Lluís Núñez, empresonat el 2014 per corrupció. El Grupo EDM porta les inicials del seu fundador i president, Eusebio Díaz-Morera, qui va denunciar Jordi Pujol pel cas de Banca Catalana. El Grup Gaesco és presidit per Maria Àngels Vallvé Ribera, muller del president de la Borsa de Barcelona i qui fou conseller d’Indústria i Energia als anys vuitanta, Joan Hortalà. Entre els membres del seu Consell d’Administració hi ha el germà, Joan Vallvé Ribera, amb una àmplia trajectòria política dintre Convergència, i velles espases del mercat de valors com José Manuel Arrojo.\nEl BBVA i el Santander, líders en el negoci de la guerra\nAquests bancs són només quatre dels 72 bancs i societats d’inversió que inverteixen en armament i operen a l’Estat espanyol. El Centre Delàs ha registrat inversions de 80.000 milions d’euros entre el 2011 i el 2015 per part d’aquestes 72 empreses financeres al món. Aquest capital equival a dues terceres parts del sostre de despesa del Govern espanyol per a aquest any o més del doble de tot el pressupost anual de la Generalitat.\nD’aquests 80.000 milions d’euros, 5.900 vénen directament de 43 bancs i gestores d’origen espanyol, amb el BBVA i el Santander a la capçalera. Només les inversions del BBVA en la indústria de guerra representen gairebé la meitat de tot el finançament que es dóna a l’Estat. L’entitat d’origen basc ha destinat almenys 2.700 milions d’euros en 12 empreses d’armament i, com CaixaBank, té accions a Indra. Al BBVA el segueix el Banc Santander, amb uns 1.500 milions d’euros invertits o en format de crèdits a les empreses militars, un pressupost equiparable al que inverteix la polèmica inversora Goldman Sachs en indústria militar.\nQuè hi pot fer la ciutadania?\nDavant d’això, què podem fer com a ciutadania? Fins i tot en una economia de lliure mercat, el poder polític posa límits a certes activitats perquè impacten en la vida de les persones. Des del Centre Delàs recorden que ha estat la mobilització ciutadana la que ha impulsat les lleis que han prohibit la fabricació de mines antipersones o de bombes de dispersió i que han ratificat pràcticament tots els països. Ells formen part de la campanya Banca Armada, que no solament visibilitza les inversions bancàries en armament, sinó que incideix en una cultura de pau que avanci cap a una societat que restringeixi cada cop més la indústria de guerra.\nEn aquesta línia, Calvo insisteix que “amb la decisió d’on posem els nostres estalvis triem si desenvolupem més una economia de guerra o si potenciem un altre tipus d’inversions”. Com a usuaris de comptes corrents, podem escollir bancs ètics, que es comprometen públicament a no invertir o finançar qualsevol empresa que tingui cap mena de producció d’armes.\n* Article de Majo Siscar publicat a Crític, periodisme d’investigació


Apartment Laz H-716 Canes França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n-, Cannes La Bocca, Canes, França, 6150 - Veure al mapa\nMés informació sobre Apartment Laz H-716\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Canes, Apartment Laz H-716 és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Apartment Laz H-716 asseguren una estada plaentera als seus clients. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera, forn microones per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Apartment Laz H-716 no troba competidors en cap categoria.


Música i performance amb cabosanroque | L'ALTRE FESTIVAL\nMúsica, arts plàstiques i performance amb cabosanroque\n17 maig 2019 27/05/2019 gestlaltrefest\nIdeat i dirigit per cabosanroque i Oriol Luna, “Gallos de pelea” consisteix en una creació col·lectiva multidisciplinar que vol posar en valor la lluita diària i la convivència amb les malalties mentals.\nCom en cada edició L’Altre Festival produeix un espectacle ideat i elaborat per estrenar aquest juny 2019. Aquest cop comptem amb la col·laboració de cabosanroque, un duo d’artistes sonors a cavall entre la música experimental, les arts plàstiques i les arts performàtiques que, amb la col·laboració de Oriol Luna ens presenten “Gallos de pelea”.\n“Gallos de pelea” és una creació col·lectiva feta a partir dels textos escrits per integrants de l’Associació SociolCultural Matissos que també són els actors de l’obra i que vol posar en valor la lluita diària i la convivència amb les malalties mentals, com diu la cançó… “Ya están aquí, como gallos de pelea, ya están aquí, un día, y otro día y otro día más.” Els sons i les síl·labes abans que les paraules, són petits graons que ens poden ajudar a sortir del naufragi. Perquè no tots els naufragis són definitius.\ncabosanroque: rock, arts plàstiques i performance\ncabosanroque són Laia Torrents i Roger Aixut. Un duo que neix d’un nombrós col·lectiu musical format a Barcelona l’any 2001. A cavall entre grup de rock, artistes plàstics i performers el seu treball sovint ha girat en torn a la producció mecànica de so i les possibilitats expressives de la màquina i la seva capacitat per vehicular emocions. cabosanroque fa explotar les categories gràcies als seus artefactes: matèria y ona. Han portat arreu del món les seves creacions tant en espais escènics, festivals de música i/o teatre i també museus. Ara tindrem l’oportunitat de veure’ls en directe el dissabte 8 de juny al recinte de la Fabra i Coats dins del marc de l’Altre Festival 2019. No t’ho pots perdre.\n“L’Altre Musical”: de Brodway al Paral·lel\nDes de Txèquia amb amor Frida


Divendres assolellat i anticiclònic, amb vent fort al nord del país\nL'estabilitat atmosfèrica serà total, i no hi haurà lloc per a cap possibilitat d'arribada de pertorbacions. L'anticicló s'allargarà de França a Alemanya i hi haurà un lleuger passadís de vent de nord-est sobre el Pirineu oriental. El cel estarà serè, amb un sol que lluirà a tot el territori català, vessant nord inclòs. A tot estirar, es passejaran alguns núvols prims i esquifits. Les mínimes baixaran.\nNéstor Gómez 08/03/2012 - 23.00 Actualitzat 09/03/2012 - 07.56\nLes temperatures matinals es mantindran o pujaran al vessant sud del Pirineu, com a conseqüència dels vents de nord; també augmentaran a les comarques del sud de Girona. A la resta del país, les mínimes baixaran, sobretot al Prepirineu i comarques de Tarragona. Les màximes pujaran al nord i baixaran a la Costa Daurada. Els valors més elevats tocaran els 18 graus.\nEl vent continuarà bufant amb força, però anirà a menys. Els vents més forts afectaran l'Empordà. També al Pirineu, on el vent podria complicar encara més les tasques d'extinció de tres focs que cremen des d'aquest dijous al Pirineu lleidata. Les ratxes de vent superaran els 90 km/h. A partir del matí el vent minvarà i perdrà força, però no desapareixerà.\nEl Servei Meteorològic de Catalunya té actius els avisos meteorològics per vent i estat del mar.\nTemps del cap de setmana, sol i màximes de 20 graus\nEl sol ens acompanyarà tot el cap de setmana amb poca presència de núvols. Dissabte hi haurà algunes nuvolades a partir de la tarda al vessant nord amb possibilitat d'alguna nevadeta.\nTemperatures en ascens tot el cap de setmana. Farà calor al migdia amb valors de 20 graus\nI de cara als pròxims dies, pocs canvis. Molt de sol, pocs núvols i sense perspectives de pluges.\n15 dies més sense pluges\nLa Vall d'Aran, un clima únic\nCatalunya, sense pluges\nFalta més d'un 70% de neu al Pirineu\nEl temps vespre, 08/03/2012


Tragèdia mortal en un accident de trànsit a Cercs - XCatalunya.cat\nTragèdia mortal en un accident de trànsit a Cercs\nMor un home de 62 anys en sortir de via la moto que conduïa a Cercs\nUn home de 62 anys ha mort aquest divendres després que la motocicleta que conduïa hagi sortit de la via per causes que s’investiguen al quilòmetre 100 de la carretera C-16, al seu pas pel terme municipal de Cercs (Berguedà).\nEls Mossos d’Esquadra han rebut l’avís del succés quan passaven pocs minuts de les cinc de la tarda. La víctima viatjava sola al vehicle. Arran de la incidència s’han activat diverses patrulles dels Mossos, tres dotacions dels Bombers i dues ambulàncies del Sistema d’Emergències Mèdiques (SEM).\nPel que fa a l’afectació viària, s’ha tallat la via en sentit sud i s’han fet desviaments per la C-1411z. A un quart de vuit del vespre el Servei Català de Trànsit (SCT) informava que la circulació ja s’havia normalitzat.\nAmb aquesta víctima, són 51 les persones que han mort en accident de trànsit en el que va d’any a la xarxa viària interurbana de Catalunya, segons les dades de l’SCT.\nTags: Accident, Cercs


El porrat de Sant Macià ha omplit d'alegria els carrers de Ròtova - Diari Serpis\nRòtova ha celebrat la tornada al carrer del porrat de Sant Macià. L’edició d’enguany s’ha desenvolupat amb mesures de seguretat i ha salvat la pluja, i ha sigut “un cap de setmana molt especial per a tots i totes”.\nEn un format més esponjat i amb uns espais repensats, cada públic ha tingut el seu lloc i el seu moment en el porrat; xiquets, joves i majors han pogut triar entre diverses activitats: actuacions musicals, visites guiades, rutes, xarrades i tasts de vi, presentacions de llibres, exposicions a l’aire lliure i moments molt divertits amb la ràdio. Tot això en espais preparats per a gaudir i viure la il·lusió d’una festa, que ha sigut tot un èxit després de dos anys de pandèmia.\nEl porrat de Sant Macià ha tornat a ser punt de trobada de les comarques de la Safor i la Vall d’Albaida. “Era un repte molt gran i una cita important per a artesans i artesanes, firaires, associacions, artistes, el veïnat i cada persona que ha volgut viure amb Ròtova aquest Porrat de Sant Macià 2022”.\nArticle anteriorNATXO SASTRE DEL CHEF AMADEO GANDIA EN EL PODI NACIONAL SUB17\nArticle següentLa Falla El·líptica i la Falla Màrtirs fan doblet als millors ninots en les seues categories


Com KISS mata amb estil a les xarxes socials fent servir HASHTAGS - Gestió De Comunitats | Juny 2021\nPETÓ no es va convertir en el major fabricant i distribuïdor mundial de productes de bellesa de qualitat professional sense entendre i atendre allò que els consumidors volen. I ara que canviar consells de bellesa i mostrar nous estils ha passat del saló a les xarxes socials, podeu estar segur que la marca ha seguit el mateix.\nLlavors, com admet KISS les vendes a la botiga i el comerç electrònic en xarxes socials? A través d’una sana dosi d’estil i estratègia intel·ligent impulsada per HASHTAGS.\nDes que va iniciar la seva sessió amb Sprout, KISS ha experimentat un augment del 73,2% en els compromisos a través de Facebook, Twitter i Instagram, així com 121.585 clics d’enllaços, una mètrica molt important a l’espai comercial.\nI si Assunta Catalano, gerent de xarxes socials, té alguna cosa a dir, la marca tot just comença.\nKISS ha ampliat significativament la seva cartera de productes al llarg dels anys, desvinculant-se de les ungles per incloure pestanyes, cosmètics i articles per a la cura del cabell. Ja sigui a través del nom KISS o de les principals marques com imPRESSmanicure.com , el focus continua essent proporcionar als clients productes de qualitat per a salons que puguin utilitzar a casa.\nquantes empreses anuncien a Facebook\nI és tasca de Catalano assegurar-se que aquests productes es mantinguin al capdavant del públic en línia.\n'Oficialment el meu títol és gestor de xarxes socials, però amb això hi ha moltes altres responsabilitats', va dir. 'Les xarxes socials inclouen el millor de tots els mons: màrqueting tradicional, relacions públiques, màrqueting digital, màrqueting d'influència, comerç electrònic, servei al client, la llista continua i continua'.\nI per afrontar aquesta llista, Catalano va requerir un plataforma de gestió de xarxes socials que proporcionava funcions de tot en un.\n'Estava comprant entre algunes plataformes, però Sprout tenia tot el que necessitava en un sol lloc', va dir. 'Moltes plataformes poden proporcionar només eines de publicació o eines d'escolta i d'altres només eines d'informes, però Sprout ho ofereix tot'.\nLa gestió de la comunitat és una gran part dels deures quotidians de Catalano, ja sigui per respondre a les preguntes dels clients a Facebook, per atraure els fans a Twitter o per trobar contingut generat per l'usuari a Instagram. Després hi ha la publicació, que inclou publicacions orgàniques i de pagament com a part de campanyes dedicades que requereixen una optimització i informes consistents.\n'Sense Sprout, potser em falten missatges, comentaris, queixes', va dir Catalano. 'El calendari de programació i publicació també ha facilitat l'eficiència fins al punt que puc treballar i programar contingut una o dues setmanes abans'.\nAmb Sprout’s Safata d’entrada intel·ligent , Catalano pot veure tots els missatges de tots els canals i perfils socials en un sol flux.\n'La Smart Inbox és el que més m'ha agradat', va dir Catalano. 'Sempre tinc aquesta pestanya oberta a l'ordinador i sempre l'estic actualitzant. I crec que si no ho tingués, no hi hauria manera de poder respondre als nostres clients tan ràpidament com jo. Anteriorment, quan no tenia Sprout, jo ... anava en cada plataforma individual i repassava els missatges d’aquesta manera. Per a mi, poder canviar ràpidament entre diferents marques i perfils ha estat un salvavides ”.\nEn línia, a Vogue\nAmb el pas del temps, l’estratègia social de KISS ha canviat de promocional a centrada en l’estil de vida.\n'Volia fer aquest canvi a la marca perquè no parléssim amb els consumidors i els clients potencials, sinó que ens comunicàvem amb ells', va dir Catalano. 'Crec que és tan important tenir aquesta relació i les xarxes socials són la plataforma perfecta per fer-ho realitat. Si doneu un cop d'ull a les nostres pàgines, és possible que no pugueu desxifrar entre contingut de l'usuari i contingut de marca '.\nI tant si una empresa minorista opera en línia com a la volta de la cantonada, l’atenció al client continua sent clau. Catalano veu el social com una manera de sorprendre i delectar els clients mitjançant respostes ràpides i constants.\n'Intento reaccionar personalment a tots i cadascun dels comentaris que es fan a les nostres plataformes socials, respondre a cada DM i sempre és sorprenent veure la reacció del client:' OMG, heu respost! ' ella va dir. 'Definitivament, hem creat una gran base de fans gràcies a la nostra capacitat de resposta. Importa i sí que marca la diferència. Per a les xarxes socials, crec que la principal prioritat és establir una relació amb els que us segueixen. Han de confiar en la vostra marca, respectar-la i sentir que formen part de la vostra marca '.\nPer descomptat, quan el vostre pa i mantega són productes de bellesa, també és important mostrar els productes.\n'Instagram és sens dubte el nostre canal social més eficaç, especialment per a la demografia que volem atendre i assegurar-nos que els nostres productes es vegin davant dels seus ulls', va dir Catalano.\nquè significa # a les xarxes socials\nI el nombre d’ulls creix exponencialment quan es veu a les celebritats lluint els estils de la marca.\n'Ens hem associat amb maquilladors i famosos tècnics de les ungles a través dels quals hem rebut premsa important', va dir Catalano. 'Un exemple més recent va ser Cardi B que portava la nostra última col·lecció de pestanyes als Grammy's. Aquell vespre, rebíem tants seguidors, tantes preguntes sobre on podien comprar aquestes pestanyes. Va ser agradable veure-ho. I després la tecnologia de les ungles, es diu Jenny, va fer un vídeo al seu Instagram i va ser increïble, la influència que tenen alguns d’aquests influencers. Un avantatge addicional és que feu que altres influents es posin en contacte amb vosaltres i que vulguin col·laborar també '.\nA través de tot això, Sprout està a la seva disposició per ajudar Catalano a rastrejar aquestes oportunitats i mesurar el seu èxit amb el públic social.\n'Hem vist augmentar les mètriques des que heu utilitzat HASHTAGS i això és degut a que amb l'ajuda de Sprout, he estat capaç de treure més contingut', va dir. 'Hem augmentat els nostres seguidors, la participació, el nombre de publicacions enviades i HASHTAGS ha estat un gran soci per a KISS'.\nDurant els cinc mesos posteriors a la signatura amb Sprout, només a Instagram, la marca va experimentar:\nIncrement del 47% de seguidors.\nIncrement del 497,4% dels compromisos.\nKISS també continua experimentant un creixement substancial mes a mes, amb un augment mensual del 15,4% en seguidors d’Instagram a partir del 28 de febrer de 2018.\nA més de productes de qualitat a un preu assequible, l’èxit de KISS amb públic en línia es pot atribuir a una estratègia social intel·ligent.\nI amb l'ajut de HASHTAGS, la marca no només ho fa amb estil, sinó que fa que sembli fàcil.\nincrustar el feed de Facebook en directe al vostre lloc web\ncom mesurar el compromís amb les xarxes socials\ncom aconseguir seguidors de Twitter sense seguir enrere\ncom iniciar un compte de twitter\ncompreu seguidors actius reals a Instagram\nquantes persones fan servir Facebook 2015


Mediateca > Préstec\nEl préstec de documents és d'accés lliure i gratuït, no hi ha carnet i funciona amb el DNI o passaport.\nEs presta tot el material, excepte les obres de referència, els documents reservats, les revistes i aquells llibres que es crea oportú amb la identificació d'exclòs de préstec.\nEl préstec és unipersonal, no es pot prestar material en nom d'un altre usuari. En canvi la devolució del material la pot fer qualsevol persona.\nEls menors d'edat han de registrar-se amb un adult que es faci responsable del seu préstec.\nEls usuaris poden prestar:\nLlegat Alain Daniélou\n20 15 dies\nLa pèrdua o deterioració dels documents s'haurà de restablir amb l'adquisició d'un nou exemplar del mateix document o abonant el preu de l'exemplar. Fins que això no succeeixi l'usuari tindrà bloquejat el servei de préstec.\nEl catàleg col·lectiu proporciona l'opció de crear perfils individuals o espais personals, per autogestionar els préstecs, les reserves, consultar el teu historial de lectura, guardar cerques preferides, entre altres accions. Si vols iniciar la teva sessió accedeix des d'aquí.\nEl préstec col•lectiu està destinat a centres educatius i institucions culturals que desitgin utilitzar temporalment els fons disponibles a la Mediateca Casa Àsia amb el propòsit de difondre la cultura d'Àsia i Pacífic i servir de suport per a l'ensenyament i la recerca.\nLa Mediateca Casa Àsia posa a disposició d’aquests centres el seu fons documental que inclou llibres, música, pel•lícules i reportatges, excepte el material exclòs de préstec.\nEs poden prestar:\n20 60 dies\n10 60 dies\nLa pèrdua o deteriorament dels documents s'haurà de restablir amb l'adquisició d'un nou exemplar del mateix document o abonant el preu de l'exemplar. Fins que això no succeeixi, la institució quedarà bloquejada del servei de préstec.\nPer poder fer ús d'aquest servei cal omplir una sol•licitud on figurin les dades del centre, el seu responsable així com les persones autoritzades per retirar el material. Aquesta sol•licitud es pot enviar per correu electrònic o lliurar personalment a la Mediateca Casa Àsia.\nConsulta la normativa completa del servei de préstec col•lectiu\nDescarregar sol•licitud Mediateca Barcelona\nNo trobes el que vols? Ho demanem a una altra biblioteca\nLa Mediateca Casa Àsia ofereix al seus usuaris la possibilitat de demanar a altres biblioteques aquells documents no existents a la seva col•lecció i amb una temàtica especialitzada en la regió d’Àsia-Pacífic, amb l’excepció dels exemplars exclosos de préstec.\nPer demanar un préstec interbibliotecari hauran d’adreçar-se al taulell de la Mediateca i fer la petició del mateix. Les tarifes són les definides per la normativa de REBIUN (Xarxa de Biblioteques Universitàries):\nCada volum original prestat: 8 €\nFotocòpies*/ còpies (paper / pdf): 5 € per article fins a 40 còpies\n1 € cada bloc de 10 còpies addicionals\n*Segons la normativa, únicament s'autoritza la reproducció de fins al 20% de cada monografia. En el cas d'articles o treballs de publicacions periòdiques, aquest límit pot ser superior.\nEl temps de lliurament dels títols sol•licitats depèn del centre subministrador. Quan el document es rebi, s’avisarà al sol•licitant per correu electrònic o per telèfon per tal de venir a recollir-lo a la Mediateca. Si en el transcurs d'una setmana, no s'ha recollit el préstec interbibliotecari, la Mediateca no retornarà l'import abonat prèviament i l'usuari quedarà exclòs d'aquest servei per a futures peticions.\nConsultar la informació completa del servei de préstec interbibliotecari\nNo pots venir? Que la teva biblioteca demani per tu\nEl préstec interbibliotecari és un servei destinat a altres biblioteques, centres de documentació o institucions per accedir als documents que no es troben a les seves biblioteques.\nEs presta tot el material, excepte les obres de referència, els documents reservats, les revistes i els llibres que es cregui oportú amb la identificació d'exclòs de préstec.\n4 30 dies\nEls documents es poden renovar fins a dues vegades, sempre que el material no hagi estat reservat.\nAbans de realitzar una sol•licitud, la biblioteca sol•licitant ha de comprovar que el document es troba entre el fons de la Mediateca, consultant prèviament a:\nCatàleg de la Mediateca Casa Àsia\nPer telèfon o per correu electrònic: Mediateca Barcelona: 93 368 07 38 / [email protected]\nLes peticions es poden fer arribar omplint el següent formulari:\nSol•licitud préstec interbibliotecari\nLes tarifes del servei de préstec interbibliotecari segons la normativa de REBIUN (Xarxa de Biblioteques Universitàries) són les següents:\nAl final d’any es cobrarà a cada institució, en una única factura, tots els préstecs interbibliotecaris.\nLa biblioteca sol•licitant serà responsable de les despeses de reparació o reposició, en cas de deteriorament o pèrdua del material prestat, així com la responsable de la devolució oportuna del material.\nEn aquesta secció pots recomanar-nos documents relacionats amb Àsia en qualsevol suport (llibre, revista, CD, DVD o vídeo).\nFormulari de recomanació\nDades del material\nTipus de suport Llibres CD/CD-ROM/Conferència Vídeo Multimèdia DVD/VHS Revista


EU Xàtiva sol·licita que la bandera de la UE oneje a mitja asta a Xàtiva - EU Xàtiva\nEu Xàtiva — 19 de març de 2016\nMiquel Lorente, Portaveu i Coordinador Local de la formació ha registrat formalment la petició al registre d’entrada de l’Ajuntament\nEn els darrers mesos, més de 350.000 persones refugiades han fugit de la pobresa i la guerra en els seus països d’origen i han creuat en Mediterrani per tal d’arribar a Europa. Durant eixa travessia més de 2.500 persones han mort d’acord a les dades oficials publicades per l’Agència de l’ONU per als refugiats.\nEl salvament i trasllat a port dels immigrants ha generat un debat en la UE sobre el seu repartiment i l’acollida, posant en qüestió la solidaritat comunitària i l’eficàcia de la política comú d’immigració.\nEn nom del Grup Municipal d’Esquerra Unida Xàtiva sol·licitem que la bandera d la Unió Europea oneje a mitja asta. Front la situació d’autèntica emergència on la Unió Europea no pot mirar cap a un altre costat. Per tot això, sol·licitem que es mantinga aquesta imatge al balcó de l’Ajuntament de Xàtiva fins que no s’impulsen verdaders programes europeus de reubicació en coherència amb el nombre de refugiats existent, assumint un repartiment equitatiu i solidari entre tots els estats.\nNext post Querella criminal contra el Govern de Rajoy pel tracte als refugiats\nPrevious post Són refugiats, i et miren als ulls per explicar-te els seus somnis


Els alvocats. Blog Mami Taronges, comprar mandarines i taronges de collita pròpia.\nL’alvocat és un arbre fruiter de tipus tropical, com el nesproner, els quals mostren una bona aclimatació a les nostres terres.\nLlegiu quines són les seues propietats i beneficis per a l'organisme. Us sorprendreu!\nL’alvocat és un exemple de bon disseny alimentari: es tracta d’un superaliment amb unes propietats nutricionals quasi úniques en relació amb el tipus de composició greixosa. De fet, la literatura científica defineix la seva carn com una mena de matriu de lípids i aigua amb un perfil de greixos saludables excel·lent que, a més, permet assimilar millor les vitamines i antioxidants que conté tant l’alvocat mateix com l’aliment amb què el combinem. De fet, la major part de l’alvocat (un 80%) és aigua i fibra dietètica, gairebé no conté sucres i, per tant, es pot considerar un aliment que no engreixa.\n– L’alvocat conté una barreja de greixos molt adequada per prevenir malalties cardiovasculars: el 70% dels greixos que conté són monoinsaturats (semblants als de l’oli d’oliva), el 13% són poliinsaturats i el 16% són saturats. A mesura que l’alvocat madura, el nivell de greixos saturats disminueix i els monoinsaturats (beneficiosos per al cor) augmenten.\n– El contingut en fibra de l’alvocat és elevat (el 80% dels hidrats de carboni que conté els trobem en forma de fibra). El perfil d’aquesta fibra també és molt interessant, ja que el 70% és insoluble, i el 30%, soluble, de manera que combina l’efecte d’arrossegament i augment de volum de la femta amb l’efecte prebiòtic de la fracció soluble d’aquesta fibra.\n– La proporció de potassi i sodi que conté l’alvocat (nivell elevat de potassi i baix de sodi) sembla que podria tenir un efecte regulador de la pressió arterial.\n– És ric en magnesi, un mineral essencial perquè les cèl·lules funcionin correctament, necessari per evitar el risc d’isquèmia cardíaca, l’augment de la sensibilitat a la insulina (per tant, redueix el risc de diabetis) i la reducció de l’absorció del greix de la dieta.\n– L’alvocat és un còctel molt especial i saludable de vitamines: conté vitamina C i E. Totes dues tenen rols importants a l’hora d’evitar el risc cardiovascular i d’assegurar el bon funcionament del metabolisme. També conté una vitamina molt especial, la K1 –en realitat es tracta més d’un precursor de la vitamina K–, que és essencial en la coagulació de la sang. Conté vitamines del grup B, especialment la B6 i la B9, que són essencials per al bon funcionament del sistema nerviós. La B6 també està relacionada amb el control de l’homocisteïna, una substància que indica el risc cardiovascular.\n– Conté moltíssims antioxidants: carotenoides, luteïna, xantofil·les, zeaxantina… En definitiva, una barreja de substàncies que protegeixen dels radicals lliures provocats per l’estrès, la contaminació, l’exposició al sol, l’envelliment, etc. Destaquem que l’alvocat té el nivell d’antioxidants lipofílics més elevat del món vegetal i, per tant, és especialment beneficiós per protegir-nos del risc cardiovascular.\n– Ajuda a reduir el colesterol: sembla que el tipus de greixos de l’alvocat actuen de manera precisa reduint el colesterol LDL (el “dolent”) i contribuint a augmentar l’HDL (el “bo”). El mecanisme que ho fa possible és complex; per resumir-ho, podríem dir que els tipus de greixos i tots els antioxidants que conté en són els responsables.\n– Pot ajudar a aprimar: alguns estudis apunten que menjar alvocat com a substitut d’un altre aliment energètic processat – la mantega, la margarina o part de la vinagreta de l’amanida – contribueix a reduir el pes sense passar gana, perquè té un perfil de fibres i greixos amb efecte saciant.\n– Ajuda a regular els nivells de sucre en sang: comparat amb altres fruites, l’alvocat conté molt poc sucre; de fet, menys d’un gram. La font principal de sucres de l’alvocat és una forma única d’hidrat de carboni –anomenat D-manoheptulosa– que, un cop absorbit per l’organisme, no contribueix a fer pujar el nivell de sucre en sang. De fet, hi ha estudis científics que suggereixen que aquest tipus de substància pot ajudar a regular els nivells de sucre de les persones amb diabetis.\n– Té efecte antienvelliment: l’alvocat conté una barreja d’antioxidants que intervenen en la prevenció de la degeneració macular de l’ull (la luteïna i la zeaxantina). Alhora, conté substàncies protectores de la pell –sobretot la barreja de diferents tipus de carotenoides– que li donen elasticitat, prevenen l’aparició d’arrugues i la protegeixen de l’acció dels rajos ultraviolats. Sembla que també pot protegir contra els efectes de la degradació dels ossos i pot bloquejar l’acció de les substàncies inflamatòries, les prostaglandines tipus 2.\n– Sembla que prevé l’aparició i desenvolupament de determinats tipus de càncer: diversos estudis científics han observat l’acció protectora dels compostos antioxidants de l’alvocat en la prevenció dels càncers de laringe, de faringe, de la cavitat oral, de mama i de pròstata.


La pràctica esportiva, eina clau en la recuperació en Salut Mental\nEl programa Soc Esport que es porta a terme a Benito Menni CASM, a més d'intervenir en la recuperació en salut mental, permet la plena integració comunitària de pacients i usuaris. En aquest vídeo, un exusuari de l'Àrea de Rehabilitació, ens explica què ha significat per ell i com l'ha ajudat.\nL'activitat esportiva té múltiples beneficis, i especialment en la salut mental de les persones. A Benito Menni CASM sempre s'ha utilitzat l'esport com una de les activitats fonamentals de recuperació dels seus pacients. I des de fa més de dos anys, per poder donar una resposta més professionalitzada, es va iniciar el programa Sóc Esport amb @Sport2Live.\nEl psicòleg clínic i coordinador de l'Àrea de Mitja i Llarga Estada i Rehabilitació de Benito Menni CASM, David Juanes, el president de Sport2live Eduardo Torras Hijar, i el Jesús, exsuari de l'Àrea de Rehabilitació, ens expliquen quins objectius persegueix el programa, com es desenvolupa i què ha significat enquins resultats se n'obtenen.


Puigdemont convoca els partits catalans favorables al referèndum\nLa Generalitat vol analitzar amb la resta de formacions el context actual després de la negativa del govern espanyol a pactar la consulta\nActualitzada 29/05/2017 a les 07:10\nLes formacions polítiques catalanes partidàries de celebrar un referèndum sobre la independència de Catalunya es reuniran aquesta tarda per analitzar la situació actual després de la negativa del govern espanyol a negociar la celebració d’una consulta. En un màxim de 15 dies, el Govern també té previst anunciar la pregunta i la data del referèndum.\nLa portaveu del Govern i consellera de Presidència, Neus Munté, va explicar que a la reunió s’ha convocat “totes les organitzacions polítiques amb representació parlamentària i favorables al referèndum”. La nova formació d’Ada Colau, Catalunya en Comú, ha descartat participar en la trobada perquè s’ha de produir dins del Pacte Nacional pel Referèndum, una visió que també comparteix el dirigent de Catalunya Sí Que es Pot, Lluís Rabell. En canvi, sí que hi assistirà Podem. El secretari general de la formació lila a Catalunya, Albano Dante Fachín, justifica la seva participació perquè el partit fa mesos que exigeix explicacions a la Generalitat perquè doni detalls sobre la proposta de referèndum i com vol dur-lo a terme, per la qual cosa “seria poc coherent” no assistir a “escoltar” Puigdemont. Amb tot, Podem creu alhora que és un “error” no convocar aquesta cimera en el marc de major consens com el Pacte Nacional pel Referèndum. A banda de les formacions de l’esquerra alternativa, a la reunió hi han estat convidats Esquerra Republicana, el PDeCAT, Demòcrates de Catalunya, la CUP, Avancem i MES (Moviment d’Esquerres).\nPer la seva banda, el líder de Ciutadans, Albert Rivera, va apel·lar els catalans a donar “una puntada democràtica” al procés independentista en les pròximes eleccions, que segons la formació no seran el referèndum, sinó uns comicis autonòmics més. Rivera va exigir a Puigdemont que “posi les urnes”, però “les de veritat”. En l’acte de presentació a Barcelona d’Inés Arrimadas com a candidata de Ciutadans a la presidència de la Generalitat, Rivera va afegir que el procés “és esgotador i està esgotat”.


Una xeringa – les inutilitats\n29 gener, 2017 23 Març, 2017\nA priori costa una mica de veure quina relació pot tenir l’objecte d’aquest mes, una xeringa, amb la cultura clàssica. Passa una mica com amb el bitllet de cinc euros, la primera d’aquestes inutilitats. Com a filòloga que sóc, m’agraden les paraules no només per la seva etimologia, pel que poden significar, sinó també pel seu so, pel soroll que fan quan les emets. Paraules que s’han escapat de l’arbitrarietat de la llengua i que tenen un origen onomatopeic, com nyap, cigonya, petó, puput, xiuxiuejar o la que avui ens ocupa: xeringa. Proveu de fer-la sonar una, dues, tres vegades seguides. Si, a més, la dieu amb la palatalització corresponent, “xiringa”, encara uns atansareu més a la paraula grega d’on prové. “Syringa” (Syrinx) que en grec significa canya o tub.\nDe canya és precisament la flauta que porta el déu grec Pan, un ésser meitat home, meitat boc que viu als boscos, protector dels ramats i dels pastors, déu de la sexualitat masculina i la fertilitat. De vegades porta banyes, no perquè sigui cornut, sinó per cabró. I per culpa de la seva gran potència sexual no pot fer altra cosa que intentar violar nimfes pels boscos. El mite ens explica que un dia, a la feliç Arcàdia, Pan perseguia una nimfa que es deia Siringa. La nimfa, en veure’s acorralada es va llençar al riu i va demanar ajuda a les seves germanes, que se’n van compadir i la van convertir en un canyar, just en el precís moment que el boc estava a punt d’encalçar-la. I així es va quedar abraçat a les canyes. Alguns diuen que la remor que produïen aquelles canyes que el vent feia ballar li va inspirar el so de l’instrument musical que l’acompanyaria per sempre. D’altres diuen que el sospir que va deixar anar va produir un so semblant a un lament. Fos com fos, el déu va construir un instrument amb aquelles canyes i li va posar el seu nom: siringa o flauta de Pan, esdevenint el primer flautista cèlebre de la història d’Occident.\nLa història de Pan, va lligada també al pànic, paraula que deriva del seu nom. Diu que empaitava les noies amb uns crits que feien tanta por que provocava el pànic. Potser el que el produïa, no eren els crits, però més val no saber-ho. Ens explica l’escriptor Plutarc que, mentre regnava Tiberi, cap al segle II dC, uns mariners que anaven cap a Roma passant per davant de la petita illa grega de Paxos —que Posidó creà amb un cop de Trident— van sentir un gemec que deia “El gran déu Pan ha mort!”. La notícia es va escampar per tot Roma fins al punt que l’emperador va haver de publicar un edicte dient que Pan no havia mort. Els habitants de l’Arcàdia deien també que quan una persona feia la migdiada no se l’havia de despertar mai, per no interrompre el son del déu Pan, i encara menys despertar el propi déu, això sí que desfermava el pànic. Com diu Pozzo a Tot esperant Godot: “Escolteu: Pan dorm”.\nNo sé si hi ha una migdiada tan famosa com la d’aquest déu, a qui els romans van anomenar faune. L’Après-midi d’un fauneés una composició simfònica de Debussy que va marcar un abans i un després en la música moderna i, concretament, en la música impressionista. El solo de flauta que inicia l’obra és un dels passatges més famosos del compositor, tot reflectint l’erotisme del poema de Mallarmé on s’inspirava. Divuit anys després de la seva estrena, el 1912, Nijinski —amb els ballets russos de Diàguilev— va coreografiar-lo, amb un ball que va escandalitzar tot el públic de París i de mig món, amb uns moviments libidinosos que els puristes de la dansa clàssica van comparar amb un acte de masturbació. Jutgeu-ho vosaltres mateixos.\n“Syrinx” és també el nom d’una peça indispensable de Debussy per a qualsevol flautista, que originalment s’anomenava flauta de Pan. I finalment siringe és el nom que rep l’òrgan vocal dels ocells i que permet al lloro, per exemple, imitar la veu humana. D’un tub a una xeringa, d’ una canya a una siringa. La flauta de Pan o el bufacanyes de l’esmolet. Una migdiada a l’Arcàdia amb la música de Debussy. Un prodigi, una cosa digna dels déus. Aquesta inutilitat va dedicada a aquells que són capaços de fer sortir música d’una canya amb un sospir i també pels que tenen pànic a les xeringues.\nPer Txell Blay4 comentaris\n4 pensaments sobre “Una xeringa”\n29 gener, 2017 a les 7:19 pm\nOhh m'encanta Meritxell!\nVes, de la xeringa a la canya, de la canya al déu, del deu a la.migdiada, de la dormida a Debussy, de Debussy passant x Mallarmé a Nijinski i finalment a les goles dels ocells. Magnífiques baules que fan somniar#\nAurelia Boada Sanchez ha dit:\n30 gener, 2017 a les 9:59 am\nEns saps molt Meritxell!!! sempre gaudint amb la teva lectura!!! Bravo….hem transportes a l'època dels Déus i dels mites, fantàstic!\n31 gener, 2017 a les 8:29 am\nTant de bo que totes les inutilitats fossin com aquestes, tan ben utilitzades!\n3 febrer, 2017 a les 9:00 pm\nEts un pou de ciència, Meritxell.\n← El calendari\nEl melic →


Compra segura – Inter Club d'Escaldes\nTotes les transaccions realizades en http://www.interescaldes.com són 100% segures.\nTotes les operacions que impliquen la transmissió de dades personals o bancàries es realitzen utilitzant un servidor basat en la tecnologia de seguretat estàndard SSL (Secure Socked Layer). És a dir, tota la informació que vostè transmeti viatja xifrada a través de la xarxa.\nDe la mateixa manera totes les dades de la seva targeta de crèdit no queden registrats a cap base de dades sinó que van directament al TPV Virtual (Terminal Punt de Venda del Banc) operat pel sistema Paylink que administra el Banc Sabadell d’Andorra.\nEl TPV (Terminal Punt de Venda) Virtual és una versió per internet del TPV físic per a comerços. La propuesta de pagament es realitza des d’un e-mail de la Botiga de l’Inter d’Escaldes, que adjunta un enllaç cap al sistema Paylink per efectuar el pagament. Un cop dins de Paylink, es facilita el pagament mitjançant targeta de crèdit, verificant la validesa de la targeta, sol·licitant autorizació del pagament al banc emisor i confirmant en temps real el pagament al comerç i al comprador, el que fa d’ell un sistema de pagament segur i fiable.


Alfarràs digital post: Separats per la bretxa digital? La implantació de les TIC a Alfarràs (1)\n“Ah, però al poble teniu Internet?”\nMés enllà del comentari d’algun barceloní despistat i totalment allunyat de la realitat dels pobles de Catalunya, el concepte de bretxa digital entre zones rurals i urbanes encara està vigent en diverses regions. Es parla de la bretxa digital per fer referència a les diferències d’accés a les noves tecnologies de la informació i la comunicació i les conseqüències socials d’aquestes desigualtats poden ser dràstiques. En una societat cada cop més mediada per les noves tecnologies, les persones que queden al marge del seu ús queden inevitablement exclosos de múltiples activitats, que van des de la compra per Internet fins a la participació política en moviments socials que sorgeixen a la xarxa. Per aquest motiu, superar la bretxa digital té una rellevància preocupant: no podem concebre que una gran quantitat de persones quedin al marge d'aquesta revolució com un efecte inevitable del progrés. Per això, cal preguntar-se: podem parlar de diferències d’accés a les noves tecnologies de la informació entre els pobles i les ciutats catalanes?\nAlgunes de les causes més destacades d'aquestes desigualtats a l’hora d’utilitzar les TIC en els entorns rurals i urbans segons Laura Lorenzo (enginyera agrònoma dedicada a la implantació de les xarxes en les activitats agràries) poden ser:\nTecnològiques: escassa implantació territorial de les infraestructures de les telecomunicacions.\nSociològiques: com estils de vida escassament relacionat amb l’ús de les TIC.\nA continuació, i vista la importància de poder utilitzar les noves tecnologies de la informació revisarem si hi ha qüestions tecnològiques que dificulten que una població com Alfarràs gaudeixi dels avantatges d'Internet. En el proper post, observarem l'estil de vida de la nostra localitat per veure'n la relació que assoleix amb la xarxa.\nSegons indica l’Informe de la Comunicació a Catalunya del 2011-2012, “durant els anys 2011 i 2012, s’han fet a Catalunya millores importants en infraestructures i en l’ús de les telecomunicacions. Han conclòs algunes importants iniciatives públiques, com el pla Catalunya Connecta, i s’ha iniciat un ambiciós projecte de futur, la Xarxa Oberta de Catalunya.”\nPer una banda, la Xarxa Oberta de Catalunya ha portat les xarxes de fibra òptica als principals nuclis de població de Catalunya i té l’objectiu d’ampliar la cobertura a tot el territori durant els propers anys. Per altra banda, el pla Catalunya Connecta pretenia “universalitzar l’accés als nous serveis de telecomunicacions a la ciutadania, les administracions i el teixit empresarial català” desplegant infraestructures i serveis de comunicació electròniques arreu del territori. Segons el citat Informe de la Comunicació, ja s’han realitzat els principals desplegaments previstos, que incloïen la construcció de noves infraestructures per què els operadors de serveis de telefonia i radiocomunicacions puguin actuar-hi, portar banda ampla rural als indrets on no hi arribava, garantir la telefonia mòbil rural i, finalment, garantir accés a la Televisió Digital Terrestre a tot el territori català.\nGràcies a Iniciatives com aquestes, les diferències d’accés entre zones urbanes i rurals a Catalunya no són significatives. En totes les comarques de Catalunya, segons l’Idescat, el percentatge de població que fa ús d’Internet oscil•la entre el 62 i 76%. Concretament al Segrià un 75% dels habitants l'utilizen mentre al Barcelonès un 74% dels ciutadans empren la xarxa.\nCom a conclusió, observem que no hi ha una falta d'infraestructures que impedeixi l'accés a les noves tecnologies de la informació a les zones rurals catalanes. Però, determina l'estil de vida de pobles com Alfarràs l'ús que es fa d'Internet?


Bloc Antonio Balmón: Esforç i treball comú\nEsforç i treball comú\nSempre parlo amb molta satisfacció de les nostres entitats, a més de ser importants com a impulsores d’activitats de tota mena i com a instruments de dinamització de la ciutadania, fan un treball destacat com a nexe d’unió i espais de trobada per enfortir i enriquir les relacions personals.\nPer aquells que tenen una inquietud o afició i encara no coneixen les activitats que proposen, aquest cap de setmana tenen l’oportunitat de descobrir-ho, ja que el Parc de la Infanta acull una nova edició de la Trobada d’Entitats i de la Fira de la Solidaritat; on es podrà veure la tasca que amb esforç, treball comú i il•lusió fan en àmbits tant socials, com solidaris, culturals o esportius.\nD’altra banda, aquest cap de setmana el Pedró celebra festes de barri i també dóna exemple del seu esperit dinàmic, de la seva capacitat de convocatòria i dels forts lligams de les seves entitats amb la ciutadania.\nSón totes dues un exemple i una bona oportunitat per treure profit d’espais ciutadans de convivència, diàleg i participació. Elements bàsics per consolidar la identitat i l’ànima de la nostra ciutat.


Jaumegrimp 2: Pel teu somriure cel a La Pastereta. El Clot de la Mònica. 06-05-2021.\nPel teu somriure cel a La Pastereta. El Clot de la Mònica. 06-05-2021.\nLa paret oest de la Pastereta.\nUna altra tarda de començaments de maig en que la méteo encara permet anar a cares assolellades com és la paret oest de La Pastereta; amb el Ricard quedem aquest dijous per tornar-hi, després de la Josep Nieto jo li proposo aquesta línia d'en Paco Vargas que he llegit que te una primera tirada especial...a veure quin pa hi donen.\nQuedem a Collbató d'on anem a aparcar al Passeig Ronda aprop de l'entrada al centre Hípic Collbató.\nD'aquí ja a peu fins al camí del Clot de la Mònica, passem per sota el Serrat d'en Muntaner i continuem pel camí de l'Artiga Alta, Coll dels Pollegons o Sant Joan. A l'alçada de la paret fem cap a la base que resseguim, avui fins al final on comença a enfilar per una canal.\nAl final de tot de la paret trobem la nostra línia\nInici potent, nosaltres ho fem per sota la canal, allargant uns metres la tirada. Foto Ricard Rofes.\nAvui començo jo, la primera tirada és prou mantinguda i amb les assegurances allunyades que et fan escalar entre elles, i per molt que busco, poques possibilitats d'acompletar l'equipament, millor anar fent que no cansar-se intentant posar res...\nHi ha dues possibilitats de començar, enfilant una mica la canal amunt a buscar la vertical de dues assegurances properes o com fem nosaltres començar abans d'enfilar la canal on una expansió marca el camí. Això comporta fer un flanqueig delicat a buscar la línia, potser el tram mes obligat i dur de tota la via.\nAssegurances espaiades que et fan escalar concentrat. Foto Ricard Rofes.\nA mesura que ens enlairem la dificultat es suavitza. Foto Ricard Rofes.\nLa roca és bona i dóna confiança, passat algun tram prou finot, quan allunya és perquè la roca hi és molt bona o baixa el grau, tanmateix m'aturo entre xapa i xapa per estudiar be la continuació. Al tram final la roca et porta per terreny fàcil a l'esquerra i la xapa ens queda a la dreta, aleshores cal fer un bon flanqueig aeri per anar a buscar-la...comentant-ho amb el Toni em diu que ell va anar-hi directe i tot i que és mes vertical, hi va trobar molt bones preses.\nSuperat aquest tram vertical la paret perd verticalitat i s'arriba tranquil.lament a la reunió prou aprop de l'inici de la via Blava, un pel mes amunt.\nEl Ricard sortint del tram vertical i començant la segona tirada.\nÉs el torn del Ricard, la segona tirada ja no te el caire vertical de la primera, però no per això és menys atractiva, les assegurances hi són prou espaïades el que afegeix pebre a la progressió, tanmateix aquí la roca és de ben amanir, el company s'hi entreté i posa uns quants flotants, mai està de mes fer pràctiques per quan realment faci falta.\nAquesta segona tirada sembla que trepitja la via Lletra Negreta de Ricard Darder, oberta sense expansions.\nSegona tirada, mes amable, on es pot acompletar l'assegurament.\nUn Tricam posat amb imaginació.\nInici de la tercera tirada, ben bonic. Foto Ricard Rofes.\nLa tercera tirada comença prou vertical i amb una roca d'escàndol, fins a un llabi no et pots assegurar, aleshores a l'esquerra trobem alguna expansió; superat aquest primer tram l'escalada esdevé grimpada pel llom de la Pastereta on coincideixen totes les vies. Nosaltres anirem a buscar la reunió de la via Blava.\nMentre asseguro el Ricard un Parapent ens sorprèn resseguint les fondalades magistralment, ens passa tant aprop que podem xerrar i tot; resulta que gràcies a les xarxes socials ens coneixem i li puc passar les moltes fotos que li vaig fer, un màquina aquest Albert !\nUn grimpaire volador ens sorpren, Albert Cantenys ( Roda de bici)\nAcabant la via, tram comú amb la via Blava, i anant a buscar el ràpel de La Petit Four de l'amic Asín.\nRàpel de La Petit Four que ens permet baixar amb cordes de seixanta.\nFe la reunió de la via Blava fem un petit flanqueig a buscar la paret est on trobem la reunió cimera i ràpel de la via Petit Four, oberta per l'amic Joan Asín. Fent-ho així amb un sol ràpel som a peu de paret (60's) amb l'estalvi de temps que representa. Tot baixant ens creuem amb el parapentista que torna a pujar per a fer un darrer vol crepuscular.\nLes llums del capvespre ens pinten el paisatge.\nUna via exigent el el grau a la primera tirada, V, V+ obligat amb aire entre assegurances, millor anar-hi ben convençuts ja que acompletar l'assegurament és complicat, naltros no hi vam posar res. La continuació de la via és un gaudi per la roca i l'alterós carener, podríem dir que som a una altra via...\nrecomanable! podeu portar Tricams, bagues per merlets i un joc d'Àliens i Cams fins al 0,75 per les dues tirades superiors, així podreu practicar.\nQue el grau baix no us enganyi !\nRessenya de la desapareguda La Noche del Loro\nPublicat per jaumeplanellpiqueras a dilluns, de maig 31, 2021\nEtiquetes de comentaris: Conglomerat, Escalada clàssica, La Pastereta oest, Montserrat sud\njoan asin 1 de juny de 2021, a les 8:05\nEl primer llarg és molt mantingut, dels bons de la zona. Enhorabona.\nJaumegrimp 1 de juny de 2021, a les 10:08\nGràcies Joan, ens va fer molta il.lusió després de tant temps sense escalar per Montserrat.\nsergi 2 de juny de 2021, a les 11:52\nAquesta em falti. Queda apuntada. Merci per la info.\nJaumegrimp 2 de juny de 2021, a les 13:24\nAquesta i la Josep Nito les tenia jo pendents de fa molt temps....valen molt la pena.\nLa primera tirada la mes potent !\nRessenyes del Puig del Far.\nPel teu somriure cel a La Pastereta. El Clot de la...\nDiedre de Mitjanit a Les Roques d'Aguilar ( Cingle...\nRetornant a una gran clàssica, la Punta d'en Serre...\nVia Cannabis flam a la Paret de Les Onze Hores. S...\nVia Grup a la cara sud de l'Esquirol. Sant Llorenç...\nBalma de La Llosa (1)\nEscalada clàssica (252)\nEscalada semiequipada (2)\nLes Arenes (3)\nMontserrat sud (36)\nParc Natural Sant Llorenç del Munt (7)\nPunta de les onze hores (3)\nRoques d'Aguilar (3)\nSant Llorenç del Munt (40)\nSerra de l'Obac (10)


Com educar-se per treballar en profunditat | David Torné\nPublicat perDavid Torné\t 11/02/2018 Deixa un comentari a Com educar-se per treballar en profunditat\nEn l’anterior post publicat al blog us parlava dels meus problema per treballar més a fons. Uns problemes que tots patim. Intentava parlar del perquè i com és genera aquesta situació.\nEn aquest segon post m’agradaria parlar de com revertir la situació. D’entrenar-nos per tornar a crear una capacitat d’atenció, concentració i retenció.\nDe treballar en profunditat de forma deliberada per assolir-ho. Com ho puc aconseguir i quins factors entren en joc.\nPrendre consciencia del que passa\nEl que els anglosaxons en diuen awareness, prendre consciencia del problema per tal d’adonar-nos de la seva gravetat, de com ens afecta, com a pas previ per començar actuar i canviar les coses.\nSembla superflu però el fet de tenir-ho present trenca el mecanisme d’acceptació i resignació. Som conscients de que tenim un problema, de que les interrupcions i l’entorn minven la concentració.\nEntendre-ho i tenir-ho present ens ajuda quan estem immersos en la rutina. Costa parar compte en les causes del problema que patim. Quan es presenten i les identifiques deixes d’actuar en mode automàtic i et planteges que fer.\n“Trencar la reacció automàtica crea l’espai necessari per plantejar una resposta adequada”\nAquesta presa de consciencia et pot ajudar a resoldre una situació casual. És el disparador que evita deixar-se arrossegar per les dinàmiques de sempre, actuar diferent i obtenir una victòria davant d’un petit problema”.\nSolucionar un petit problema és el primer pas per solucionar el gran problema Click To Tweet\nPrendre consciencia sobre la meva activitat\nQuines són les qüestions més exigents i quines les més superficials. Pensa en les activitats que realitzes de forma habitual i divideix-les en un quadre com el següent:\nRepassa el teu planning d’activitat setmanal. De dilluns al matí fins diumenge a la nit i que anotis en cadascun dels quadrants o llistes anteriors les activitats més rellevants a les que et semblen més intranscendents:\nRedactar el meu post setmanal, donar solució al problema que genera el software de l’empresa al generar estocs, revisar el meu correu electrònic, sopar amb la meva dona, consultar twitter, llegir les noticies…\nQuin tipus d’activitat em genera problemes i em deteriora\nQuan disposis d’un mosaic de tota la teva activitat valora quina representa un major grau de dificultat en quan a concentració. Identifica les de major duració i més exigents en quan a treball manual.\nMarca també l’activitat que representa un dispendi de temps en el teu dia a dia. Fins i tot aquella que et perjudiqui d’alguna manera (t’esgoti o et posi de mal humor).\nEn el meu cas són les xarxes socials. Començo a passar fotografies a instagram i de cop i volta ha passat mitja hora. O pitjor, llegeixo tweets, intercanvi d’opinions sobre temes candents i acabo de molt malt humor.\nI de que em serveix tot això?\nHas realitzat una revisió de la teva activitat per adonar-te de tot el que fas i del que et genera problemes .\nÉs un primer pas, un punt de partida per saber sobre que has d’actuar. Has realitzat una revisió, una reflexió, ara has de passar a l’acció i intentar canviar coses.\nA continuació et presento algunes mesures que et poden ajudar a millorar la situació.\nTreballar de forma deliberada\nTreballar de forma deliberada és treballar en profunditat. Prepara una sessió de treball per dedicar-la a una activitat continuada i perllongada sense interrupcions ni imprevistos.\nBusca moments durant la setmana en els que dedicar-te a l’activitat més exigent. Bloqueja dues hores per treballar en els assumptes que requereixen d’una major atenció i concentració.\nPots repetir les sessions de treball en profunditat varies vegades a la setmana. Siguis prudent i comença amb una sola sessió per setmana.\nComença pel que t’agrada\nMihaly Csikszentmihalyi parla en el seu llibre Fluir d’un estat gràcia en el qual entrem sense adonar-nos-en quan treballem en què canvia la nostra percepció del temps.\nEntrem a la zona, ens deixem absorbir pel que fem però per aconseguir-ho hi ha quelcom indispensable. Fer quelcom que ens agradi.\nComençar a practicar el treball de forma deliberada en projectes que siguin del teu gust, pel que sentis atracció. Et serà més senzill entrar en la ‘zona’ i acostumar-te a les sessions de treball profund.\nContinua amb sessions dedicades a allò que fas per obligació. Dedica sessions a alguna cosa que no et motivi especialment. Feina gris que s’acumula a la teva llista de temes pendents o tasques exigents d’un tipus que et provoquen tedi.\nAgrupa-les i realitza-les quan disposis d’un major nivell d’energia, durant les primeres hores de la jornada.\nUn espai pel treball superficial\nHas d’entendre quin espai te l’activitat més superficial com cercar informació, tasques de gestió, trucades, mail… Les tasques de baixa intensitat en quan atenció.\nEl treball superficial no pot quedar-se amb el teus millors moments del dia Click To Tweet\nGTD ens proposa una resposta etiquetant cada acció amb un nivell d’energia i temps. Les de baixa energia realitza-les al final de la jornada o entre una sessió de treball a fons i una altra activitat exigent.\nSi no ubiquem correctament el treball superficial ens boicotegem malbaratant recursos.\nAlinear les teves activitat d’oci\nEl que fas durant el teu oci repercuteix en l’àmbit professional. Les activitats i costums adequats poden ajudar-te a potenciar la teva capacitat de concentració i les teves capacitats cognitives.\nDescansa i desconnecta de veritat\nFixa’t límits i obliga’t a desconnectar del tot. A una determinada hora deixa de treballar encara que tinguis assumptes per resoldre.\nDesconnecta dels dispositius i obligat a no passar temps davant de la pantalla. Fes activitats al aire lliure i interactua amb altres persones.\nLa natura, socialitzar equilibren a la persona y la recarreguen per entregar-se a fons Click To Tweet\nTemps de qualitat. Ens recarrega i ens permet desconnectar a fons, no només com ho fa una activitat d’oci digital.\nLlegeix i/o escriu\nDe la mateixa manera que certes activitats fora de l’àmbit laboral et condicionen en negatiu, d’altres ho poden fer en positiu.\nDedica temps a la lectura. Cada dia una estona i algun dia deixa’t anar i allarga-ho (30 minuts per exemple). Centres l’atenció i buides la ment de maldecaps. Llegeix ficció, quelcom que t’agradi, que t’interessi. Deixa’t absorbir pels llibres.\nEscriu. Porta un diari, escriu un blog o fes-ho pel plaer d’escriure. Escriure et permet ordenar idees i reflexionar sobre els teus pensaments. Millorar com escrius i millorarà com penses\nSón activitats que ajuden a millorar la capacitat d’atenció i t’ajuden a descarregar la tensió dels problemes diaris. Una forma d’exercir el múscul de l’atenció i esbargir-se.\nMedita per entrenar la teva ment\nEl fet de practicar aquest exercici és una forma d’entrenar la teva atenció, d’apagar el soroll de fons dels teus pensaments i millorar la teva cognició.\nÉs una forma per aprendre a relaxar-te per tu mateix, sense necessitar cap factor extern i resulta clau per millorar la teva capacitat per prendre consciencia.\nAjuda crear la capacitat per aturar-se, mantenir la calma quan sorgeixen els problemes i esbrinar que et succeeix a nivell emocional.\nControla les activitats nocives\nCadascú és diferent. El seu entorn, les seves responsabilitats, el seu caràcter… Per tant allò que “l’intoxica” pot ser diferent.\nM’he decidit per enumerar aquelles que més m’afecten a mi. Són una font d’interrupcions constants, em descentren, em deixen anímicament tocat i dificulten la meva capacitat de concentració.\nLes he identificat i treballo per limitar el seu efecte perniciós. Aplicant el primer punt del article tu pots fer el mateix:\nLimito l’ús de les xarxes socials. Se quan entro però no quan surto, ni amb quin estat anímic ho faig. Continuo utilitzant les xarxes però limitant i pre-programant el temps dedicat.\nDeixar de veure les noticies. Fa temps que vaig deixar de banda la TV però amb la tensió política dels últims mesos he deixat de banda qualsevol tipus de noticia o comentari d’opinió.\nControla el meu smartphone. De fet és el canal per accedir a les xarxes i les noticies :-) Gracies a una aplicació de bloqueig i una política restrictiva m’he acostumat a no accedir-hi durant l’horari laboral o en moments clau del meu oci.\nA vegades amb força de voluntat no n’hi ha prou per bloquejar les distraccions cal un impediment mecànic.\nEstic molt orgullós de com he anat adaptant les meves polítiques de bloqueig per “alliberar-me de la brossa digital. Potser t’ho expliqui en la meva newsletter, si aquella que fa mesos que no envio :-(\nPer acabar, recorda: Una sola cosa a la vegada\nMonotasca. Si ho pots evitar, si no et ve imposat pel teu cap o les circumstancies ho fan inevitable, dedica’t a una sola cosa a la vegada.\nTreballa en un sol projecte fins a finalitzar el lot d’activitat que has de realitzar. Comença i acaba cadascuna de les activitats que realitzis.\nFes-ho d’una forma deliberada, sense distraccions, sense música de fons, sense el teu telèfon al costat…\nTot això t’ajudarà a crear les condicions necessàries per ajudar-te a millorar la teva capacitat per treballar en profunditat. Millores les condicions directes i les indirectes. Condiciones la teva forma de actuar i la teva ment per treballar més a fons quan calgui.\nTens el teu propi sistema per treballar en les tasques més exigents? Vols compartir la teva experiència?\nDeixa’m el teu comentari o envia-me’l a @davidtorne\nPublicat perDavid Torné 11/02/2018 Publicat enProductivitatEtiquetes: Deep Work


Periodisme multimèdia avançat\nInici > Número 57 (juliol de 2016) > Articles\nNúmero 57 (juliol de 2016)\nAnglicismes com data journalism, transmèdia i mobile journalism, una allau de dades per tractar i mostrar, a més de l’ús dels telèfons intel·ligents com a eines i suports, han entrat amb força en la professió periodística. Tot i això, l’essència del periodisme –el de sempre– aquell que narra històries amb ètica, que fa visible allò que no ho és o que no veiem, segueix sent el pal del paller de l’activitat periodística, també multimèdia.\nEl mobile journalism, el periodisme de dades i el periodisme transmèdia són el present i el futur de la professió, però a la gran majoria de professionals els cal formar-se en aquestes i altres àrees capdavanteres del sector per poder dominar-les i aplicar-les en el seu dia a dia, sigui com a reporters en mitjans o com a freelance.\nEl curs vinent, a la UOC estrenarem el postgrau en Periodisme multimèdia avançat, totalment professionalitzador, adreçat a aquells periodistes que volen posar-se al dia o als graduats que volen completar la seva formació. Per presentar-vos part del programa, entrevistem a dues de les seves col·laboradores docents, la Catalina Gayà i l’Ana Isabel Bernal, ambdues professionals en actiu i amb una dilatada experiència.\nLa Catalina Gayà és doctora en Mitjans de Comunicació i Cultura per la Universitat Autònoma de Barcelona. Durant 20 anys ha treballat com a periodista en mitjans com El Periódico de Catalunya, Visible, la revista Cambio Mèxic, Gatopardo, Rolling Stones Mèxic, entre d'altres. En aquestes dues dècades ha combinat l’exercici professional amb un treball de reflexió acadèmica al voltant dels canvis que viu el periodisme i s’ha especialitzat en temes socials. Actualment, és coeditora de SomAtents i periodista freelance. Serà professora de l’assignatura Noves narratives periodístiques.\nCandela Ollé (C.O.): Multimèdia, crossmedia, transmèdia... quin és el nom?\nCatalina Gayà (C.G.): Sincerament crec que, després d'anys de debat i discussió, amb el terme que jo em sento més còmoda és el de periodisme avançat. Primer, perquè qualsevol treball periodístic que vulgui ser visible necessita treballar en diferents mitjans, generar un fil conductor entre aquests mitjans i que l'autoria, així com la interacció amb el públic, no es perdi i s'adapti el medi. Així que el periodisme avançat té avui dia molt de multi, de cros, de trans i, sobretot, ha de tenir de periodisme i d'autor o d’autora. Es tracta de visibilitzar l'autoria i generar productes que narrin una història que faci visible allò que no és visible, bé perquè no es vol o bé perquè és tan visible que hem perdut la capacitat de veure-ho.\nC.O.: La història que s’explica i el compromís amb l’audiència són els eixos del periodisme transmèdia. Quins altres elements caracteritzen aquesta tipologia de periodisme?\nC. G.: Ètica, responsabilitat, rigor i diàleg entre un autor, autora o autors i les persones que apareixen a la història i el públic, que ja no és audiència. Crec, de veritat, que en el periodisme avançat es generen possibilitats de diàleg que generen altres històries possibles, el que genera altres textos que se sumen al text original. L'autor és responsable en tot moment del text original i pot, si vol, treballar i generar un llenguatge hipertextual.\nC.O.: Quins mitjans han estat pioners en el periodisme avançat a Espanya? I quines capçaleres segueixen apostant per innovar en noves narratives?\nC. G.: Gairebé totes ara ho intenten a la seva manera. Els meus referents són: 5W, ja no només per la presentació, sinó per l'ètica amb la qual es construeixen i fan visibles els temes; SomAtents, per una aposta radical per l'acció periodística, i eldiario.es. Els meus referents de treball vénen més de fora, la veritat. El treball de XXI, la revista francesa, de The Guardian, de la BBC, del New York Times em sembla que són molt interessants. També Gatopardo o El Faro. Tots els mitjans que he citat aposten per visibilitzacions diferents, però tots respecten la seva identitat i generen propostes noves, sense por a equivocar-se.\nL’Ana Isabel Bernal és doctora i llicenciada en Periodisme i Màster en Història de l’Art per la Universidad de Málaga; periodista freelance a Publico.es i Eldiario.es, amb especial atenció a la incorporació de noves eines i el desenvolupament del periodisme mòbil. També treballa en el projecte 1000historias.es, és autora del llibre Herramientas Digitales para Periodistas (Editorial UOC) i serà professora de les assignatures Producció periodística per a dispositius mòbils i Eines digitals per a periodistes.\nC.O.: Quines característiques mínimes necessita un mòbil per poder ser una bona eina de treball? I quines apps destacaries com les més interessants i útils per a un periodista?\nAna IsabeI Bernal (A.I.B.):. Tenir un bon dispositiu suposa, a vegades, més del 35% de l'èxit de la teva feina, així com els accessoris (bateries, punts wifi, trípodes, etc.). L'altre 30% dependrà de les condicions de treball. Moltes vegades els meus alumnes s'atabalen per voler conèixer aplicacions específiques i aquestes són només una eina més. Ja pots tenir la millor aplicació que sense una bona il·luminació i un bon so, pots devaluar la qualitat de la informació. Cal que el mòbil ofereixi una bona resolució d'imatge, per als vídeos i les fotografies. També cal tenir en compte que la majoria dels registres en mòbil es produeixen en fets inesperats, d'última hora, que impedeixen controlar moltes variables i requereixen un exercici d'improvisació. Tanmateix, hi ha aplicacions fonamentals per a un periodista mòbil. Les d'àudio, fotografia i vídeo són les bàsiques i molts poden trobar el que busquen en les pròpies apps natives del dispositiu, sense necessitat d'instal·lar cap altra. En el meu cas, per Android, tinc moltes, i les que més utilitzo són Recorder (àudio), Camera FV-5 o Vivavideo.\nC.O.: El periodisme fet mitjançant el mòbil i per consultar amb dispositius mòbils té els seus propis gèneres. En què es diferencia del periodisme tradicional?\nA.I.B.: El periodisme sempre és periodisme, però la seva narrativitat ve condicionada pel canal o suport. En aquest cas, sí que es produeix una adaptació a través de noves narratives, que és el més bonic del periodisme mòbil. Tenim dos conceptes importants: d'una banda, el periodisme que nosaltres fem quan treballem des del mòbil (que pot ser des de l'organització fins a l'edició); o bé el fet de pensar en mòbil (mobile first); que, encara que estiguem editant des d'un PC, realitzem peces pensades en què gran part de la població pot veure-les des del mòbil, per la seva alta penetració. I és així com sorgeixen especificitats en les narratives com els microvídeos, els vídeos com càpsules d'informació, els Vine on la imatge ho diu tot en set segons, fins a un vídeo d'Instagram. Aquí apareixen qüestions com la potenciació del 1:1 o el vídeo vertical que cada vegada es tenen més en compte. I després hi ha apps específiques que plantegen un llenguatge diferent, com Snapchat, amb potenciació d'elements simples, que encara que fomenten una narrativitat breu, no estan vinculades, de manera obligatòria, amb una banalització. Simplement, cal pensar en cada mitjà com un espai específic en funció de la necessitat del lector.\nC.O.: El periodisme mòbil és una realitat fora d'Espanya. Quin és el panorama del mobile journalism en els mitjans espanyols? Com veus el futur a mitjà termini?\nA.I.B.: Observo una situació feble, sobretot en treballar amb aquests dispositius. Hi ha poques unitats específiques integrades en les redaccions, no com una cosa experimental o de laboratori, sinó amb una intervenció directa en l'exercici diari i pràctic. També detecto poc interès personal, encara que ho relaciono amb un obstacle tecnològic que es completa amb el desconeixement de les seves possibilitats reals. De vegades, hi ha professionals que em traslladen dubtes i desconeixen que tenen la millor resposta al seu costat, en el mateix mòbil. Hi ha un dèficit d'aquesta matèria en la formació universitària, però més enllà de la teoria, també de la pràctica... cal convèncer que el mòbil no és només una eina personal, sinó també de treball. Pensar en mòbil, en definitiva. I això no convida a una simplificació en el periodisme, sinó que pot ser una eina que fins i tot sigui més precisa i necessària per les seves condicions (pes, discreció, etc.) en cobertures com manifestacions o atacs, i ho hem vist en la mateixa cobertura dels refugiats sirians.\nMoltes gràcies Ana Isabel i Catalina per fer-nos un tast de la vostra experiència a través de les breus entrevistes i, en definitiva, avançar-nos del que es parlarà en les respectives assignatures.\nPer a més informació sobre el postgrau en Periodisme multimèdia avançat contacteu amb Candela Ollé (collec@uoc.edu)\nOLLÉ, Candela. Periodisme multimèdia avançat. COMeIN [en línia], juliol 2016, núm. 57. ISSN: 1696-3296. DOI: https://doi.org/10.7238/c.n57.1652\nperiodisme; cultura digital;\nUn altre angle per apropar-se a les històries: el periodisme de solucions


La URV impulsa la inserció laboral de joves amb discapacitat intel·lectual amb un curs que treballa les seves habilitats – Lo Campus diari\nLa URV impulsa la inserció laboral de joves amb discapacitat intel·lectual amb un curs que treballa les seves habilitats\nLa Universitat Rovira i Virgili (URV) ha posat en funcionament un curs d’Orientació Professional per a la Inserció Sociolaboral dirigit a joves amb discapacitat intel·lectual. En total, 15 estudiants d’entre 18 i 30 anys treballaran les competències necessàries per a la feina i descobriran la seva vocació a partir dels seus interessos i talents. A més de les activitats a l’aula, participaran en la vida del campus Catalunya i treballaran per millorar-lo. Així, avaluaran l’entorn, els serveis i els objectes de l’espai per acabar-ho recollint en un projecte amb les modificacions necessàries perquè sigui de comprensió fàcil per a les persones amb diversitat cognitiva. El curs, que va començar el 26 de novembre i s’allargarà fins al maig, s’inaugura aquest dimarts.\nEl curs, que és gratuït per a ells, va ser seleccionat pel Programa Operatiu Ocupació Juvenil de la Fundació ONCE, amb el suport del Fons Social Europeu, i proposa un model d’inclusió universitària mixt. Segons Teresa Torres, professora coordinadora del curs, l’objectiu “no és que hi hagi activitats específiques per a ells, sinó que participin de les que hi ha, com ara els castells o els concerts de l’Aula de Música”, entre d’altres. El programa formatiu, de poc més de 300 hores, està pensat perquè els estudiants adquireixin competències transversals, relacionades amb l’educació emocional, les habilitats socials i laborals, l’ús de les noves tecnologies o el foment de l’autonomia personal per una vida més independent. Els estudiants tenen tutories personalitzades per valorar quines són les seves habilitats i talents, alhora que descobreixen els seus interessos i motivacions i que podran posar en pràctica en els tallers vocacionals que seguiran: auxiliar de laboratori, horticultura i de manteniment d’espais oberts, cures i primers auxilis i emprenedoria. Es tracta de tallers d’àmbits professionals que requereixen competències diferents, de manera que els estudiants podran prendre consciència sobre com les seves competències s’adapten a diverses professions.♦


Constantí celebra la XIV Festa de l’Oli Nou\nConstantí diu No a la violència de gènere\nAvui dimarts 25 de novembre se celebra el Dia Internacional per l’eliminació de la violència envers les dones. Per sumar-se als actes reivindicatius que centren aquesta jornada l’Ajuntament de Constantí ha organitzat tot un seguit d’activitats que han tingut com a acte central la Lectura d’un Manifest institucional, que s’ha fet aquest migdia al davant de la Casa de la Vila. La Lectura del Manifest ha anat a càrrec de representants de les dues entitats del municipi que estan integrades exclusivament per dones: el Grup Cultural Mestresses de Casa i l'Associació de Dones per la Unitat de Constantí.\n12a edició del Trofeu de Karate “Vila de Constantí” al Pavelló Poliesportiu\nEl Pavelló Poliesportiu municipal va acollir aquest passat dissabte 22 de novembre una nova edició del Trofeu de Karate d’estil Kushin Kai "Vila de Constantí", el memorial dedicat al mestre Akio Nozoe, en el qual hi van participar diferents clubs i associacions de Karate procedents del Camp de Tarragona i les Terres de l’Ebre que practiquen aquesta modalitat Kushin Kai.\nPresentació oficial de tots els equips del Centre d’Esports Constantí\nEl passat diumenge 23 de novembre el Centre d’Esports Constantí va realitzar l’acte de presentació oficial de tots els equips que conformen el planter d’aquesta entitat esportiva. Tots els equips que integren les 11 categories del club per aquesta temporada 2014-2015 es van presentar davant de l’afició una hora abans d’iniciar-se el partit que el primer equip del C.E. Constantí havia de disputar davant de La Riera, corresponent a la jornada 12 del campionat de lliga al grup 3 de la Tercera Catalana.\nJa podeu llegir el número 6 de “Rutes de Constantí”\nJa fa unes setmanes que va sortir el número 6 de les “Rutes de Constantí”, la revista de turisme cultural que coordina l’Arxiu Municipal. En aquest número, hi trobareu articles sobre la ruta del “Constantinus Infelix” per resseguir els indrets on van tenir lloc els principals esdeveniments de la Guerra dels Segadors a Constantí, un homenatge a la figura de l’onomatòleg Ramon Amigó, una ruta en BTT fins a la predrera romana del Mèdol i una entrevista a l’arqueòleg Josep A. Remolà. Això i altres articles i seccions fixes, perquè us entrin ganes de passejar i visitar el nostre poble.\nL’Ajuntament de Constantí ofereix un reconeixement a Pau Folch pel seu centenari\nAquesta setmana ha rebut homenatge per la celebració del seu 100 aniversari l’il·lustre constantinenc Pau Folch i Claravall, conegut popularment al municipi com “Pau Agutzil” per la seva dedicació durant més de 40 anys com a funcionari municipal a l’Ajuntament. Una representació de l’Ajuntament de Constantí, acompanyats d’amics i familiars i un regidor de l’Ajuntament de Pallaresos es van desplaçar aquesta dimarts dia 11 de novembre fins la residència de gent gran dels Pallaresos, on resideix actualment. Allà se li va fer entrega d’un ram de flors i un detall commemoratiu per part de l’Ajuntament.\nUn total de 1.272 persones participen del 9-N a Constantí\nAmb el 100 % de meses escrutades, un total de 2.305.290 persones van exercir el seu dret a vot el passat diumenge en el procés participatiu del 9-N a tot Catalunya amb. El 80,76% dels ciutadans que han participat en el 9-N han votat 'sí-sí', que representa un total de 1.806.336 persones. El 10,09% ha apostat pel 'sí-no', el que vol dir 225.659 persones, i el 4,54% ha optat per votar en contra, és a dir, 101.601 participants. La resta s'han repartit entre el vot afirmatiu en la primera pregunta i el blanc en la segona, amb un 0,97%.\nL’Ajuntament de Constantí ofereix un nou curs de carretoner\nL’àrea de Serveis Socials i Joventut de l’Ajuntament de Constantí oferirà aquest mes de novembre una nova edició del curs per obtenir el carnet de carretoner, pont grua i plataforma elevadora.\nPàgina 220 de 270


Aquest llibre descriu el seu treball psicoanalític en la privada i com a consultor al Mama Mia Child Health Centre. Salomonsson parteix del supòsit que els bebès tenen coses en la seva ment, representacions en forma d’una imatge mental que combina una idea amb una emoció i posa l’accent en les representacions que fan de si mateixos en relació als pares. El seu contingut no es pot demostrar però la teràpia pares-infant (que anomena amb les sigles MPI) ens ajuda a formar suposicions al respecte.\nPer a fer això cal que ens adrecem a l’infant, que encara que no ens entén literalment, capta la comunicació més enllà dels nivells verbals. L’objectiu d’aquest tipus de comunicació és contenir les seves ansietats i les inquietuds dels pares amb sentiments d’inutilitat, culpa i ràbia. Si aquestes díades no reben ajut en els primers temps es poden desenvolupar trets de caràcter i símptomes recalcitrants.\nPràcticament al llarg de tot del llibre, Salomonsson estableix un diàleg amb un lector imaginari escèptic, que dubta de la capacitat preverbal de l’infant per a fer ús de la teràpia. I respon als reptes del crític imaginat, amb les recents investigacions sobre desenvolupament i amb la teoria psicoanalítica. En el seu model, es considera l’infant com el “pacient central”. El terapeuta parla directament al bebè i, si és adequat, treballa amb ell en la transferència. A diferència d’altres models, els terapeutes MPI sovint treballen intensivament a un ritme de dos o tres cops per setmana. Tot i que, com exposa en el últim capítol, poden ser flexibles en relació a la freqüència i permetre als pares que decideixin el ritme.\nLes qüestions clau sobre “què passa en la ment del bebè” i més específicament “si aquest té representacions psíquiques des de ben petit” s’exploren en el dos primers capítols, des d’una perspectiva psicoanalítica semiòtica on es considera l’infant regit per signes interns construïts en relació als pares (pictogrames) que anomena “representacions primàries”: il·lustra el concepte amb el cas de la Tina de tres mesos. En el teixit que desplega entre teoria psicoanalítica i recerca sobre desenvolupament situa aquest terme entre el concepte de Stern de “vitalitat afectiva” de l’infant (vitality affects) i el de representació en el sentit psicoanalític tradicional. El primer és un concepte important però limitat per la manca de “contingut ideatiu”. Les “representacions primàries”, en canvi, tenen un contingut afectiu però en relació a algú o a quelcom.\nA partir de la seva comprensió intuïtiva de l’experiència i vida interna de l’infant, i partint de la base teòrica de la relació d’objecte, Salomosson se centra en la investigació dels sentiments i les experiències primitives de l’infant. Planteja que cal adreçar-nos al bebè, no només a través de la mare, i aplica la idea de Norman que el bebè busca contenció de manera activa. Refereix com a “música de contenció” la comunicació no-verbal: gestos, tons de veu, sons verbals, expressions facials, olors; la considera com el “component maternal” de la contenció que relaciona amb la captació intuïtiva de la comunicació no verbal. En el “component patern” proveïm paraules que indiquen allò que passa en la ment del bebè.\nA continuació se centra en la qüestió de “què pot entendre un bebè dels nostres missatges” ajudant-se de la teoria semiòtica i la recerca sobre desenvolupament. Planteja que l’infant té subjectivitat primordial i un self com a base per a la intersubjectivitat i la cerca de contenció; una flexibilitat única per canviar representacions de sí mateix i dels altres que s’acaba a mida que el jo es desenvolupa i és capaç de processar aspectes del llenguatge. Revisa el concepte de “símbol” per a incloure’l en el camp més extens dels “signes” com maons de construcció del pensament; i desenvolupa l’atribució de significat a les experiències a diferents nivells: icona, índex i símbol. Conclou que l’infant entén la comunicació, que acompanya la interpretació verbal, a nivell icònic i indexat. Considera que l’infant se sent afectat pels esforços per entendre i expressar sincerament allò que pensa l’analista que li passa.\nSempre adreçant-se al lector imaginat i responent a la suposada demanda d’il·lustració clínica que mostri sobre el terreny tot aquest conjunt de termes complexos fa una presentació en profunditat d’un tractament mare-infant (de 16 mesos) que va acabar amb una psicoanàlisi infantil clàssica. Aporta reflexions en relació a com l’infant pot sentir la incapacitat d’una mare deprimida per a rebre i contenir les seves emocions com una manca de voluntat de fer-ho, o com hostilitat .\nTota l’experiència mostrada fins ara permet fer ponts amb la comprensió de les organitzacions primitives i el treball psicoanalític amb pacients adults. Les nostres experiències més primitives romanen vives en nosaltres i apareixen sobretot en situacions de sobrecàrrega emocional a la manera de les Babuskas russes. Dedica pràcticament tot un capítol a mostrar-ho amb l’anàlisi d’una pacient adulta, que té per títol “L’infant dins l’adult”. Ens mostra el seu coneixement i sensibilitat en el tractament de les dificultats de la díade, ajudat per la comprensió entre mare i bebè.\nSalomonsson argumenta que tot aquest treball és possible i que es poden aplicar i entendre conceptes psicoanalítics com repressió primària, sexualitat infantil i transferència. Afirma que el concepte d’aferrament, encara que important, no pot per si mateix explicar el problemes quotidians del mamar, dormir i del deslletament o altres interaccions més recalcitrants. Argumenta que ens calen conceptes psicoanalítics per a entendre millor, no tan sols les inquietuds dels infants sinó les comunicacions i interaccions amb els nostres pacients adults. Va teixint teoria i clínica amb nombroses vinyetes i transcripcions i mostra com una teoria complicada i difícil es pot traduir, en l’espai terapèutic, en pensaments i paraules senzilles per tal de fer comprensible el seu ús.\nAixí, en els tres penúltims capítols es planteja i investiga quin lloc tenen els conceptes psicoanalítics clàssics de repressió primària, sexualitat infantil i transferència i com s’integren en el tractament pares-infant. Considera que un tractament que no es basa en una teoria coherent, morirà; les inconsistències i poca claredat el portaran a l’oblit. Una altra raó és el procés terapèutic enigmàtic en els infants que no entenen literalment les nostres intervencions i tampoc hi responen en paraules; això requereix una base teòrica sòlida.\nFreud va introduir el concepte de repressió primària per explicar la paradoxa que les impressions infantils que han tingut el major impacte sobre nostre són precisament aquelles que amb prou feines esdevindran conscients. L’autor suggereix de mantenir aquest concepte per explicar el destí de les representacions primàries, tornant a la seva visió semiòtica del món intern. Si un trauma infantil o una ambivalència oculta dels pares o els missatges enigmàtics no es contenen ni es tradueixen patiran una repressió primària i es fossilitzaran en forma de símptomes i estructures de caràcter rígides: és allò que anomena els “fòssils vivents”. En el capítol sobre Tristan i Isolde mostra com, degut a la falta de contenció, Tristan reprimeix primàriament el trauma infantil i esdevé un fòssil vivent destinat a la autodestrucció. L’autor surt al pas de la idea que és el trauma en sí que va tenir conseqüències devastadores, i recalca l’absència de contenció durant la infantesa.\nRespecte del concepte de sexualitat infantil hi ha escasses referències en la literatura en relació al bebè real, que en general són referides a la sexualitat dels pares i planteja si podria explicar les interaccions patològiques “o inquietuds mare-bebè”. A partir d’investigacions pediàtriques sobre el contacte pell a pell de mare i bebè en el naixement mostra com ambdós desenvolupen ràpidament una perspicàcia sensual múltiple i que el contacte precoç té importants efectes psicològics.\nEn la seva línia habitual de plantejar-se qüestions i possibles hipòtesis a través de l’observació clínica, mostra a través de diversos casos l’existència de transferència directa vers el terapeuta. Fa una acurada i profunda revisió del concepte en els diversos models de teràpia mares-infant i conclou que totes van referides a la transferència dels pares o bé a la tendència a la identificació projectiva de l’infant vers els pares però no a la transferència directa vers el terapeuta i tampoc es descriu gaire la contratransferència. I en els casos on la troba descrita (Thomson-Salo; Watillon) no hi ha el fet d’adreçar-se i interpretar o resoldre la transferència de l’infant. Ho contrasta amb les diferències amb pre-concepcions teòriques. Conclou que la relació directa terapeuta infant s’ha investigat poc, amb molt poques referències a la transferència de l’infant i, en els casos en què es troba, el terapeuta no s’adreça directament a l’infant sinó als pares.\nAl darrer capítol del llibre, Salomonsson es pregunta si el MPI funciona el MPI. I si és així, per a qui funciona. Respon a la pregunta amb la recerca realitzada en el Mother-Infant Psychonalysis Project de Stockolm en el Karolinska Institutet. Fa una revisió de la literatura de recerca i els seus resultats i un resum dels instruments de recerca. Els resultats mostren millores significatives en forma de disminució de la depressió de la mare, un augment en la seva sensibilitat i una millora en la relació pares-infant. L’estudi també se centra en els casos que se’n poden beneficiar més. S’ha dissenyat un estudi de seguiment dels casos al cap de 4-5 anys que encara esta en procés.\nPsychoanalytic Therapy with Infants and Parents ofereix una perspectiva teòrica i clínica extraordinària del treball psicoanalític pares-infants. Pocs estudis clínics mostren el tipus de teràpia intensiva pares-infant que es mostra aquí. Les nombroses vinyetes i transcripcions del treball clínic il·lustren com conceptes teòrics complicats i difícils poden ser traduïts en la sessió en quelcom de més senzill. Allò que més m’impressiona és la manera espontània, càlida, honesta i sincera de parlar al bebè, respectuosament, seriosament i també amb humor, i l’acurada observació intuïtiva de la contratransferència a nivells molt primitius. Penso que això és el més convincent de la transmissió d’una veritable experiència terapèutica. Sigui quin sigui el model i limitacions dels professionals que treballen amb pares i infants, aquest llibre constitueix una important contribució a la literatura sobre teoria, pràctica i recerca en aquesta àrea.\nVegeu el video de Carme Daunas de la presentació del llibre a la seu de la SEP:\nCol·lecció Monografies, número 16\nBarcelona, 2016, 296 pàgines\nPublicat en anglès amb el títol\nPractice, theory and results\nLondon. Routledge 2014, 218 pàgs.\nBjörn Salomonsson és psicoanalista didàctic i d’infants de l’Associació Psicoanalítica\nSueca; treballa en consulta privada i com a psicoanalista consultor al Mama Mia Child Health Centre, Stockholm. És també investigador en el Department of Women’s and Children’s Health en el Karolinska Institutet, Stockolm.\n‹ Alda Merini: entre malaltia i salut mental, la poesia\nCursos de formació continuada a IPSI ›