La ultradreta guanya terreny - Any 2000 - Articles\nAlberto Adriano (1)\nDaniel Feret (1)\nDeborah Lipstad (1)\nFranck Vanhecke (1)\nGerhard Frey (1)\nJörg Haider (25)\nKristin Jacobson (1)\nPia Kjaersgaard (2)\nRolf Schlierer (1)\nWolfgang Schüssel (12)\nBloc Flamenc (1)\nCamp de Concentració d'Auschwitz (1)\nDivisió de Sang i Honor d'Alemanya (1)\nFront Nacional Belga (1)\nGovern de Suïssa (4)\nMoviment Social Italià (1)\nParlament federal alemany, cambra baixa (22)\nPartit del Poble (Suïssa) (2)\nPartit del Poble Danès (3)\nPartit del Progrés (Dinamarca) (2)\nPartit Democràtic Nacional d’Alemanya (1)\nPartit Hongarès de la Veritat i la Vida (1)\nPartit Liberal Austríac (17)\nPartit Popular Austríac (9)\nPartit Republicà Alemany (1)\nPartit Republicà de la República Txeca (2)\nTribunal Constitucional Federal d'Alemanya (6)\nTribunal Suprem Alemany (2)\nTribunal Suprem de Londres (4)\nUnió del Poble Alemany (2)\nWhite Youth (1)\nDessau (Alemanya) (1)\nSebnitz (Alemanya) (1)\nLa ultradreta guanya terreny\nEl mateix any en que se celebrava solemnement el 55è aniversari de l'alliberament del camp d’extermini d’Auschwitz i que Estocolm acollia representants de 47 països en un fòrum Internacional d’homenatge a les víctimes de l’holocaust, va ser l’any que van prendre un considerable protagonisme els moviments de caire xenòfob i racista a diferents països de la Unió Europea. D’ideologia filonazi, en alguns casos, i de tendència manifestament ultradretana, en d’altres, les seves posicions eren, en general, molt properes a la representada pel Partit Liberal de Jörg Haider que el 4 de febrer va incorporar cinc dels seus membres en un govern de coalició presidit pel democristià Wolfgang Schüssel.\nLa presència d’un partit ultradretà en els parlaments i les institucions europees no era un fenomen polític nou, si bé, fins al 2000, aquests havien gaudit d’una representativitat legislativa escassa, tot i que ascendent. A França, el Front Nacional (FN) de França, fundat el 1972 per Jean-Marie Le Pen (inhabilitat per un any com a eurodiputat el 1999), estava representat només als municipis, als parlaments regionals i al Parlament Europeu, on el 1995 havia obtingut un 15,5% dels vots. A Itàlia, l’Aliança Nacional de Gianfranco Fini, successora des del 1993 del neofeixista Moviment Social Italià, havia participat en el govern de Silvio Berlusconi el 1994, comptava amb una representació parlamentària constant i, el 2000, formava part del govern de diversos municipis, entre els que destacava Milà.\nA Alemanya els partits d’ultradreta estaven representats en quatre parlaments regionals (Bremen, Baden-Württemberg, Brandenburg i Saxònia-Anhalt), però no tenien diputats al parlament federal. A les eleccions de 1998, el Partit Democràtic Nacional d’Alemanya (NPD), els republicans (REP), que dirigia des de 1983 Rolf Schlierer, i la Unió del Poble Alemany (DVU) de Gerhard Frey, només havien aconseguit sumar tots junts un 3,3% dels vots.\nA Bèlgica, l’ultradretà Bloc Flamenc (VB) de Franck Vanhecke, fundat el 1979, havia obtingut 15 escons per Flandes en les eleccions legislatives del 1999 i rebia el suport de l’únic escó obtingut en la mateixa contesa pel Front Nacional (DVU) de Daniel Feret, també de tendència ultradretana. A les eleccions locals celebrades el 8 d’octubre del 2000, el VB es va consolidar com la primera força política a Anvers i va aconseguir entre el 10% i el 20% dels vots en altres ciutats flamenques com Gand, Malines, Lokeren, Bereren i Beringen, doblant també el nombre de vots obtinguts a Brussel.les i consolidant un 10% dels vots a nivell federal. Tot i aquests resultats, la negativa de la resta de forces polítiques flamenques a pactar amb el VB no els permetia accedir al govern de cap municipi.\nA Dinamarca, el Partit del Poble Danès (DF), fundat el 1995 per Pia Kjaersgaard, comptava amb 13 diputats i el Partit del Progrés de Kristin Jacobson amb 4, al Parlament de 179 escons elegit el 1998. A Espanya i Portugal, la ultradreta residual del franquisme i el salazarisme sobrevivia en grupúsculs d’orientació política diversa i sempre marginal, sense que disposés de representació parlamentària.\nFora de la Unió Europea, a Suïssa la coalició Partit del Poble Suís-Unió Democràtica de Centre (SVP/UDC), fundada el 1971 i dirigida per Cristoph Blocher havia aconseguit 44 dels 200 escons en joc a les generals d’octubre del 1999 i un dels seus membres, Adolf Ogi, era president de torn de la Confederació Helvètica l’any 2.000. Aquests partits havien estat els més acèrrims defensors del NO en el referèndum celebrat a Suïssa el 1992 per decidir sobre la integració a la UE, adduint raons de neutralitat i sobirania. Precisament, al 21 de maig del 2000 i per combatre la situació de relatiu aïllament en que havia quedat el país, els suïssos van aprovar amb un 67,2% de vots favorables la signatura d’un acord bilateral de cooperació econòmica amb la Unió Europea.\nA l’Europa de l’Est, la situació era prou diferent després de dècades de règims marxistes. Des la caiguda de l’URSS, l’ultradreta havia tingut una considerable presència parlamentària a Hongria a través del Partit Hongarès de la Veritat i la Vida (MIEP), d’ideologia clarament antisemita, que havia estat coalitzat amb el centredreta diverses cops des del 1992. A Polònia, al 2000, els Conservadors Nacionalistes, també d’ideologia ultradretana, comptaven amb 6 escons al Parlament i a la República Txeca, els republicans ultradretans havien perdut la representació parlamentària el 1998.\nAquesta creixent presència institucional de l’extrema dreta, anava acompanyada d’un reguitzell de fets violents, associats a l’ideari nazi i lligats a l’augment generalitzat a tota Europa de la immigració provinent de l’Àsia Menor, l’Europa de l’Est o el Magrib. Els fets no eren nous: així, el 1993 van morir cinc dones turques a Alemanya en ser cremat l’edifici on vivien; el 1995 un magribí va ser assassinat a París per uns simpatitzants de Le Pen; el 1999 van explotar tres bombes a barriades turques i xineses de Londres i aquell any també ultradretans italians van cremar un campament de gitanos a Nàpols.\nPerò l’any 2.000, mentre la participació de l’FPÖ al govern austríac desencadenava una autèntica ofensiva diplomàtica contra l’extrema dreta, els actes vandàlics d’arrel xenòfoba experimentaven un notable creixement, especialment a Alemanya. El mes de juny va ser assassinat a Dessau del moçambiquè�s Alberto Adriano, de 39 anys i resident al país des del 1988, per part de tres individus d’ideologia nazi, que a l’agost van ser comdemnats a cadena perpètua, l’autor material, i a nou anys de presó, els altres dos. El 27 de juliol es va registrar un atemptat xenòfob amb bomba a l’estació de ferrocarrils de Dusseldorf, que va causar 9 ferits greus. Un altre atemptat de finals d’agost, reivindicat per elements neonazis, contra una casa de refugiats de Waiblingen i les ferides causades a un africà a la ciutat de Lübeck a principis de setembre per dos skinheads, que la policia va relacionar amb l’NPD, van fer créixer l’alarma.\nA mitjans d’any, mentre representants dels governs alemany, nord-americà, rus, bielorús, txec, polonès i ucraïnès signaven a Berlín un acord pel qual el govern i la indústria alemanya es comprometien a pagar, a parts iguals 85.000 milions de pessetes, en concepte d'indemnitzacions, als treballadors forçats pels nazis a la segona guerra mundial que encara eren vius (800.000 dels prop de 10 milions que havien patit aquest tractament), el president del Bundestag, Wolfgang Thierse, condemnava obertament les formacions neonazis, assenyalant el seu majoritari arrelament a l’antiga Alemanya de l’Est, mentre el canceller Gerhard Schröder feia una crida a tota la societat per combatre amb energia el fenomen, el mateix dia, 31 d’agost, que inaugurava un monòlit a Dessau en memòria d’Alberto Adriano.\nMés enllà de les paraules, el 14 de setembre el govern alemany va il·legalitzar l'organització ultradretana Divisió de Sang i Honor d'Alemanya i el seu grup de xoc juvenil White Youth, ambdós estretament vinculades al Partit Nacional Democràtic d'Alemanya (NPD), que va protestar obertament per l’acció i va mobilitzar els seus simpatitzants en diferents ocasions, fins a aplegar a Berlín 1.200 extremistes el 4 de novembre i 2.000 el 25 de novembre. El 8 de novembre, a més, Schröder va sol·licitar al Tribunal Constitucional Federal la il·legalització de l’NPD, iniciativa en la que va obtenir el suport dels lands de Baviera i Saxònia i del Bundesrat (Senat) de majoria democristiana, i que era la primera adoptada per un executiu alemany contra un partit radical des la prohibició del Partit Comunista d’Alemanya i del neonazi Partit Socialista del Reich als anys cinquantes.\nPer ajudar a impulsar la iniciativa, el 9 de novembre, el govern alemany va convocar una gran manifestació a la Porta de Brandenburg contra la violència racista i xenòfoba, que va congregar 200.000 persones i va estar encapçalada pel president de la república, Johannes Rau, i el canceller Schröder. L’emblemàtica data commemorava, a més, els onze anys de la caiguda del mur, però també feia memòria del frustrat intent de cop d’estat que va protagonitzar Adolf Hitler el 9 de novembre del 1923 i de la Nit dels vidres trencats del 9 de novembre del 1938. Una altra manifestació contra el nazisme emergent va tenir lloc el 3 de desembre, aquest cop a la localitat germano-oriental de Sebnitz després de la commoció causada al país en ser detinguts tres joves neonazis, acusats del monstruós assassinat d’un nen de 6 anys, de mare alemanya i pare iraquià, el 1997, al que van ofegar sense pietat en una piscina pública.\nEn acabar l’any, el 12 de desembre, el Tribunal Suprem Federal d’Alemanya va dictaminar que els tribunals podien perseguir a ciutadans estrangers que, des de les pàgines d’Internet, incitessin a l’odi racial o neguessin l’holocaust, creant un precedent de lluita contra l’ultradreta, tant dins com fora del país. Un pas més en aquesta direcció la van donar els tribunals francesos, el mes de desembre, quan van obligar als grans portals nord-americans d’Internet a bloquejar l’accés dels ciutadans francesos a les pàgines on es defensava el nazisme.\nEn aquest sentit, va destacar també la sentència del Tribunal Suprem de la Gran Bretanya contrària a l’escriptor David Irving, per “falsificador”, “mentider”, “racista” i “antisemita”, en el litigi que aquest mantenia amb la catedràtica nord-americana Deborah Lipstadt i l’editorial Penguin que l’havien acusat de “distorsionar l’episodi més tràgic de la II guerra mundial” a causa del seu llibre La negació de l’holocaust, publicat el 1995, on assegurava que mai no havia existit l’extermini del poble jueu en camps de concentració de l’Alemanya nazi.


Formació contínua per al personal dels cossos de gestió i tramitació processal i administrativa i d'auxili judicial. Departament de Justícia\nSubvencions i beques Subvencions i beques en curs\nFormació en l'àmbit de ...\nFormació en l'àmbit de l'Administració de justícia\nPrograma d'activitats formatives per a jutges de pau\nCurs de formació per a la capacitació en l'àrea de la psiquiatria forense\nBorsa d'interins dels cossos de gestió i tramitació processal i administrativa, d'auxili judicial i de metges forenses\nEl Centre d'Estudis Jurídics i Formació Especialitzada ha publicat el programa de formació per al personal dels cossos de gestió, tramitació i auxili judicial per al primer semestre de 2017.\nEnguany, hi ha dues novetats:\nEn el moment de fer la inscripció, s’hauran d’escollir un màxim de vuit cursos indicant l’ordre de preferència a la casella corresponent.\nS’ofereix un nou tipus d’activitat formativa, les Sessions de Treball, que consistiran en un espai interactiu entre els participants i un dinamitzador expert en la temàtica a tractar que propiciï un clima de reflexió i de debat sobre temes i situacions d’interès que afecten a l’activitat laboral diària. Les persones admeses a l’activitat, rebran abans de l’inici de la sessió, una relació de preguntes que poden generar controvèrsia i que seran el punt de partida del debat de les sessions.\nEl termini per tramitar la inscripció finalitza el 5 de febrer.\nUn cop l’hagueu tramitat, rebreu al vostre correu electrònic la confirmació de la inscripció, amb les vostres dades i la relació de cursos que heu sol·licitat.\nPrograma de formació del 1r semestre de 2017\n[686,94 KB ] Inscripcions\nAdministració de justícia de CatalunyaMade in CIRE


Manuel Bustos, condemnat a 3 anys de presó per retirar multes a familiars | NacióDigital\nper Albert Segura, Sabadell, 14 de desembre de 2018 a les 13:05 |\nL'exalcalde de Sabadell Manuel Bustos ha estat condemnat a tres anys de presó i 16 anys d'inhabilitació per a càrrec públic per haver retirat dues multes d'aparcament a familiars, concretament a la seva dona i al seu fill, durant la seva etapa al capdavant de l'ajuntament. Així ho dictamina l'Audiència de Barcelona, que considera que qui va ser batlle de Sabadell és culpable de dos delictes de tràfic d'influències. La condemna de tres anys se suma a la d'1 any i quatre mesos que se li va imposar per la col·locació a dit d'un càrrec a Montcada i Reixac.\nBustos estava acusat per tràfic d'influències i prevaricació en la peça 30, però ha estat absolt d'aquest segon delicte, per haver demanat que es retiressin multes al seu fill i a la seva exdona amb la col·laboració de l'exintendent de la policia. Ell sempre ha negat aquests fets i ha argumentat que havia abonat les quantitats de les multes. La justícia, però, no li ha donat la raó. La Fiscalia havia demanat per a ell 4 anys de presó i 12 d'inhabilitació.\nL'exintendent de la Policia Municipal de Sabadell Josep Miquel Duran ha estat condemnat a 15 mesos i un dia de presó per tràfic d'influències comesos per funcionari públic i set anys i sis mesos d'inhabilitació.\nLa jutgessa considera provat que el 28 de març del 2012 Bustos va demanar la retirada d'una multa a la seva dona, que va aparcar el cotxe davant de la llar d'infants i que, poc després, la van avisar que la grua se'l volia endur. Abans que ho aconseguís, ella s'hi va acostar i va treure el paper de la multa, tot i que es va tramitar. Va ser llavors quan l'exalcalde hauria mediat per retirar-la.\nAquesta nova sentència podria suposar l'ingrés de Manuel Bustos a la presó. El Trinunal Superior de Justícia de Catalunya va ordenaral juliol de 2016 la suspensió del seu ingrés a presó després que fossin condemnats a un any i quatre mesos entre reixes per un delicte de tràfic d'influències en el marc del cas Mercuri de presumpta corrupció i tràfic d'influències per haver beneficiat una exalt càrrec del govern tripartit i amiga de Manuel Bustos perquè aconseguís una plaça a l'Ajuntament de Montcada i Reixac.\nTerritorials, Societat, cas Mercuri, Smatsa, Manuel Bustos


Història de l'Edifici de La Nau\nL’origen de la Universitat de València es remunta al desig dels jurats de la ciutat d’unificar els diferents centres d’estudis superiors de València en un sol lloc. Per a això es van comprar unes cases que hi havia al lloc on ara hi ha la seu històrica de la Universitat i es va encarregar el 1498 al cèlebre arquitecte Pere Compte, autor de la Llotja i d’importants obres a la Seu i a la Generalitat, l’adaptació d’aquests edificis per albergar-hi l’Estudi General. Les constitucions de l’Estudi General van ser elaborades el 1499. Per l’aprovació del papa Alexandre VI i el rei Ferran II el Catòlic va ser elevat al rang d’Universitat el 1502.\nDurant segles els estudis s’hi van fer pacíficament i en alguns moments amb gran esplendor. A les seues aules van ensenyar i van aprendre personatges tan cèlebres com el filòsof Lluís Vives, els humanistes Rojas Clemente i Honorat Joan, el naturalista Cavanilles, el científic Corachán, el matemàtic Tomàs Vicent Tosca, els erudits Gregori Maians i Francesc Pérez i Baier, i els investigadors Ferrán i Ramón y Cajal.\nL’edifici de la Universitat va sofrir una important destrucció en el bombardeig de la ciutat de 1812 per les tropes napoleòniques al comandament del mariscal Suchet. En l’incendi subsegüent van perir la biblioteca, les aules i els despatxos i només se’n van salvar el paranimf i la capella. La restauració es va fer lentament i penosa al llarg del segle XIX.\nEl 1844 la Universitat va perdre l’autonomia econòmica i institucional i passà a dependre de l’estat central, de manera que els professors es transformaren en funcionaris. D’altra banda, es va crear un interessant Museu de Ciències Naturals que va ser destruït per un incendi el 1932.\nActualment, l’activitat acadèmica de la Universitat es desenvolupa a les facultats i les escoles que hi ha repartides en tres campus, així com als diversos instituts de recerca que hi ha distribuïts per tota la ciutat. A l’edifici històric hi ha la biblioteca històrica, les dependències rectorals i diversos serveis de caràcter administratiu, burocràtic i cultural.


L’arquitecte Josep Maria Pujol de Barberà ja té una plaça — Ajuntament de Tarragona\nEsteu aquí: Inici › La ciutat › Notícies › Urbanisme-notícies › Notícies 2018 › L’arquitecte Josep Maria Pujol de Barberà ja té una plaça\nL’arquitecte Josep Maria Pujol de Barberà ja té una plaça\nLa plaça és l'espai situat al carrer Colom davant de la porta del Mercat Central, una de les obres més emblemàtiques de l'arquitecte.\nDescoberta de la placa de la plaça Josep Maria Pujol de Barberà.\nL’alcalde de Tarragona, Josep Fèlix Ballesteros, ha inaugurat aquest migdia la plaça que porta el nom de l’arquitecte Josep M Pujol de Barberà, ubicada a la porta del Mercat Central, al carrer Colom. L’alcalde, envoltat de tota la família del que va ser arquitecte municipal, ha destacat la importància d'“una persona molt lligada als principals edificis històrics d’aquesta ciutat. Fins i tot va ser cronista de la ciutat”, ha destacat l’alcalde.\nPer la seva part, un dels néts de l’arquitecte, Antoni Pujol, ha agraït la sensibilitat de l’Ajuntament de Tarragona per haver posat a una de les façanes del Mercat la placa en honor al seu avi. “Estem molt agraïts perquè la placa està a un dels edificis més singulars de la ciutat”, ha afegit.\nDesprés de la descoberta de la placa, família i autoritats han visitat l’exposició Josep Maria Pujol de Barberà, l’arquitecte i l’espai al Mercat Central, produïda pel Servei d’Arxiu i Documentació Municipal i que està instal·lada a l’interior del Mercat.


La Nostra Bilbioteca Archive - Estudi Jurídic en Barcelona - Estudi Jurídic Pérez Almansa\nLa Nostra Bilbioteca\nLa nostra biblioteca especialitzada reunida durant cinc dècades, gaudeix de centenars d’exemplars. Alguns són propietat del despatx i altres són de la biblioteca personal del Prof. Dr. Maurici Pérez Simeón i estan cedits en dipòsit.\nDestaquen per llur valor cultural una notable col•lecció de llibres jurídics dels segles XVI, XVII i XVIII, amb presència destacada d’obres de l’humanisme jurídic de l’època moderna. Aquests exemplars estan a la disposició dels estudiosos que els necessitin per a la consulta.\nPer nosaltres aquests llibres constitueixen un vincle molt apreciat amb la tradició jurisprudencial històrica que volem compartit en aquesta pàgina, presentant periòdicament algun dels exemplars.\nUlrich Huber fou professor de dret a la universitat de Franeker, en els Països Baixos i va exercir de jutge en el Tribunal d’Apel·lació de Frisia (Friesland). Va ser un intel·lectual versàtil, capaç d’escriure obres acadèmiques de gran nivell, tot seguint el mètode de la jurisprudència humanista, i, a l’hora, tractats sistemàtics amb vocació més pràctica. Les digressiones iustinaneae pertanyen a la categoria dels treballs acadèmics destinats a cercles intel·lectuals humanistes. L’exemplar de la nostra biblioteca és una edició ben conservada de Franeker de l’any 1688 que conté, com annex, un assaig molt interessant (Diatriba) en forma de diàleg sobre el mètode per ensenyar dret. En aquest assaig es contraposa el mètode consistent en l’estudi erudit i profund dels textos jurídics romans front una explicació més sistemàtica de la matèria en la que es prioritzés la visió del conjunt.\nEl tractat de pandectas de Dernburg va ser un manual sistemàtic del dret romà-justinianeu molt popular en els països de parla alemanya a finals del segle XIX. Se’n van publicar 6 edicions. L’exemplar de la nostra biblioteca es correspon a la ________ edició. Dernburg va néixer a Mainz però durant els anys de maduresa intel·lectual va estar-se a Prússia, arribant a ser un dels més reputats especialistes en el Landrecht prussià.\nDomat, Jean (1625-1696) Les loix civiles dans leur ordre naturel\nAquesta obra, publicada per primera vegada l’any 1689, constitueix un dels principals exponents del racionalisme jurídic, Va tenir una grandíssima difusió a França i es una de les principals influències del codi civil francès del 1804. L’autor, Jean Domat, fou un jurista del cercle jansenista de Port-Royal, amic de Blaise Pascal. El moviment de Port-Royal considerava que el mètode de la geometria pot aplicar-se a la resta de ciències, inclosa la jurisprudència, de manera que en l’obra s’intenta reconduir la multiplicitat de regles i casos del dret romà a uns pocs principis bàsics, dels que després hom hauria de poder deduir les solucions a problemes concrets. L’exemplar de la nostra biblioteca és una edició ben conservada de ____, de l’any __________.


Compra avui mateix SEAC Hero per només 15.99 $. Fabricat per SEAC, SEAC Hero està disponible amb una gran varietat de talles i colors perquè trobis exactament el producte que necessites. A scubastore t’oferim els preus més baixos dels teus productes de submarinisme favorits. Dóna un cop d’ull a la gran varietat de Màscares a la secció de Aletes, màscares i tubs.\nRecentment he comprat aquesta màscara, juntament amb lents de prescripció. Màscara va arribar amb lents equipats. Molt bona màscara qualitat i el servei fantàstic.


Els Pujol demanen que s'arxivi la causa contra tota la família a l'Audiència Nacional - TOTLLEIDA\nIMATGE D’ARXIU. Jordi Pujol a la sortida del Tanatori de les Corts el 7 d'octubre del 2018. FOTO. CAROLA LÓPEZ\nDe la Mata va tancar al juliol la instrucció i va proposar jutjar-los per organització criminal\nPer totlleida Última actualització Ago 13,2020\nACN Barcelona .- La defensa de la família Pujol, exercida pels advocats Cristóbal Martell i Albert Carillo, han presentat un recurs d’apel·lació a l’Audiència Nacional en què neguen el delicte d’organització criminal i demanen que s’arxivi la causa contra l’expresident, la seva dona i els seus fills. El jutge José de la Mata va tancar la instrucció de la causa contra els Pujol a meitats de juliol decidir i els va enviar a judici pels delictes contra la hisenda pública, el blanqueig de capitals, organització criminal o associació il·lícita i falsedat documental per enriquir-se durant dècades a través d’activitats relacionades amb la corrupció aprofitant la seva «posició privilegiada».\nEl jutge de l’Audiència Nacional José de la Mata va anunciar el 16 de juliol el tancament de la instrucció de la peça principal del ‘cas Pujol’ i va proposar jutjar tota la família per organització criminal. El magistrat procedeix contra l’expresident de la Generalitat Jordi Pujol Soley, la seva dona, Marta Ferrusola, i els seus set fills i considera que formaven una organització criminal que «ha aprofitat la seva posició privilegiada en la vida política, social i econòmica catalana durant decennis per acumular un patrimoni desmesurat, directament relacionat amb percepcions econòmiques derivades d’activitats corruptes».\nEn una interlocutòria, el titular del jutjat d’instrucció número 5 de l’Audiència Nacional posa punt final a una investigació que va arrencar el 2012. L’havia prorrogat en diverses ocasions, l’últim termini arribava fins al 23 de març de 2021. A la resolució, el magistrat procedeix contra l’expresident de la Generalitat Jordi Pujol Soley, la seva dona Marta Ferrusola, els seus set fills i 18 persones més entre els quals l’exdona de Jordi Pujol Ferrusola, Mercè Gironès, i els empresaris Luis Delso, Carlos Sumarroca Coixet i Carlos Sumarroca Claverol.\nA la interlocutòria, de 509 pàgines, el jutge concloïa que no hi havia indicis sòlids que acreditessin que la fortuna dels Pujol vingui de l’herència familiar de l’avi Florensi Pujol. «Al llarg de la investigació no s’ha aportat cap element que permeti contrastar la veracitat d’aquesta versió», diu de la Mata. «Neguen tenir coneixement del lloc on va estar el llegat, l’entitat bancària on va estar administrat, el moment i forma en què va arribar a Andorra», apunta el jutge.\nAudiència Nacionalfamília PujolJosé de la Mataorganització criminal


Gurumaji: septiembre 2012\nel passat dia 15/09 Gurumaji, el poder de la maternitat ja va fer un any!! un any ple de trobades, aprenentatge, compartir, silencis, somriures, llàgrimes, acompanyaments, creixement, ple de tot aixó i molt més.\nFa un any d'aquesta imatge, un anys que ens varem trobar per primer cop a Sabadell, al centre cívic de sant oleguer, que ens varem conéixer amb molts mares i nadons, retrobar amb moltes d'altres.\nDurant aquest anys ens hem anat trobant i coneixent amb moltes més famílies, ens hem acompanyat i hem anat creixent i fent, compartint i fent-nos grans. Ha estat un any ple de tallers diferents, de portanadons, ganxet, sexualitat, videoforums sobre part, tallers en família, xerrades sobre el part, la lactància, alimentació, el plor, el son, el vincle, hem prensentat llibres, col.laborat amb d'altres professionals, un any gran.\nI ara estem ja començant un nou curs, amb grups d'acompanyament a la criança, de tallers de ioga pera mares i nadons, dones embarassades, tallers de porteo, mostres de roba de lactància i bolquers de tela, de noves propostes, en definitiva, de nous moments per trobar-nos, per compartir, per fer-nos costat, tribu i compartir un any més el poder de la maternitat, el dia a dia de la criança!!\nJa sabeu que anem confirmant, publicant i compartint tot el que fem, per a més info aida@gurumaji.com, ben aviat farem una preciosa festa d'aniversari on, esperem, i deixeu la vostra emprenta!


PREINSCRIPCIÓ 2021-22 | El Pilar\nEl dilluns 15 de març comença el plaç per realitzar el procés de preinscripció per als estudis de segon cicle d’educació infantil, primària i secundària obligatòria (ESO) pel proper curs 2021-2022. El plaç finalitzarà el 24 de Març\nTot el procés s’haurà de tramitar a través de la web que el Departament d’Ensenyament de la Generalitat de Catalunya ha preparat.\nUn cop acabat el període de reclamacions, trobareu el llistat d’alumnes preinscrits a la pàgina de barems.\nSi necessiteu ajuda per realitzar la preinscripció, no dubteu en posar-vos en contacte amb nosaltres.\nA demés, aquí teniu un resum del calendari del procés i de les puntuacions de cada criteri de preinscripció.\nMatriculació: del 14 al 18 de juny.


Ingressa a presó un lladre multireincident per tres robatoris violents | betevé\nL'arrestat té 35 antecedents per fets similars\nRedacció | dissabte, 26 de setembre del 2020, a les 17.16\nEls Mossos d’Esquadra han detingut un home de 49 anys com a presumpte autor de tres robatoris amb violència i intimidació en dues entitats bancàries i una joieria prop de la plaça d’Espanya. El detingut va sostreure uns 3.600 euros en metàl·lic i joies per valor de 18.000 euros. Té 35 antecedents, la majoria per robatoris amb violència, i el jutge n’ha decretat l’ingrés a presó.\nTres robatoris prop de la plaça d’Espanya\nEl primer robatori va ser el 2 de setembre en una oficina bancària. Segons els Mossos, l’autor va agafar per l’esquena una treballadora i la va amenaçar amb una arma de foc per endur-se diners i dos anells d’or. El 4 de setembre l’autor va entrar en una joieria i va ventar un cop al cap a una treballadora mentre una altra persona agafava joies de l’aparador.\nL’últim atracament va ser el 14 de setembre, en una altra entitat bancària. L’autor va amenaçar els treballadors amb una navalla i va obligar una de les empleades a treure diners del caixer. També es va endur els diners en efectiu que les treballadores tenien als moneders.\nEls Mossos van detenir el presumpte autor després d’aconseguir-ne una empremta gràcies a un testimoni i de revisar les imatges de les càmeres de seguretat.\n— Mossos d'Esquadra — plaça d'Espanya — robatoris amb violència


Xavier Guix: “El savi es desfà de les il·lusions i abraça la realitat” - Valors\nJoan Salicrú| 03/07/2014 |Valors a l'alça, Valors ràdio|\nAquesta setmana a “Valors a l’alça” entrevistem en Xavier Guix, psicòleg i expert en creixement personal. Ell acaba de publicar “Malviure d’il·lusions”, un llibre en el qual parla sobre el buit que produeixen les expectatives, del goig de viure i de la construcció d’un mateix.\nEl psicòleg defensa la importància de treballar per fer realitat els somnis però sense deixar de tocar de peus a terra. “La saviesa és l’expressió de la decepció, el savi es desfà de les il·lusions i abraça la realitat”, assegura. I és que, segons el psicòleg, “l’home tendeix a viure com a normal allò que és anormal i aleshores cau en el patiment”, cosa que cal evitar.\nEn la mateixa entrevista Guix fa una crida a la recerca de l’home en la seva interioritat: “No per tenir més estarem millor amb nosaltres mateixos, per això hem de recuperar la cultura de l’espiritualitat”. I recorda que el futur de la societat passa per la construcció d’una societat basada en un “nou paradigma” i en una “transformació social”. “Avui la societat necessita una existència més comunitària”, conclou.\nSeguidament, a la secció gent amb valors coneixem de la mà d’en Lluís Parés, membre d’Unió de Pagesos del Baix Llobregat, una proposta solidària i curiosa. Es tracta d’un hort de Sant Boi del Llobregat que gestionen mossos d’esquadra, policies locals i bombers. Un gran exemple de com es pot fomentar la cooperació, en aquest cas, entre diferents cossos de seguretat.\nI, finalment, abans del relat dels amics de “Vivim del cuentu” ens arribem fins a la Llibreria Dòria de Mataró, on la Núria Dòria ens recomana algunes lectures amb valors per aquest estiu que comença, per exemple: La utilitat de l’inutil (Quaderns Crema), Germà gran (L’altra editorial), Els escarxofats (La Campana) i el clàssic, Càndid.\n←Valors participa a la V Mostra d’Entitats de Mataró\n→Valors intervé en la inauguració de l’escola d’Estiu del Voluntariat


Laura Borràs tanca la polèmica de la bandera amb un retuit crític amb Rufián\nBarcelona. Divendres, 22 de Novembre 2019. 17:10\nDes que Laura Borràs va ser entrevistada per Risto Mejide a Cuatro i li van fer posar-se una polsera rojigualda les xarxes es posicionen sobre el gest de la líder de JxCat a Madrid. Ramón Cotarelo va acabar disculpant-se per haver-la criticat i ara és la mateixa Borràs qui posa fi a la polèmica amb una opinió aliena que vol difondre fent-li retuit:\nUna cosa es demostrar que respetas la bandera de un país que consideras vecino (diplomacia) y otra aceptar una foto sonriente con una persona que defiende a una formación de ultraderecha (estupidez). Lo siento pero no es lo mismo #escenografia #bodyalanguage #protocolo pic.twitter.com/wa7pVtMQy1\n— Patrycia Centeno (@PoliticayModa) 21 de noviembre de 2019\nL'autora del tuit original és Patricia Centeno, una experta en estètica política amb més de 40 mil seguidors. Contraposa les dues fotos que han costat crítiques als líders indepes al Congreso: Borràs amb la bandera d'Espanya al canell i Gabriel Rufián fent-se una foto amb un interventor de Vox el 10-N. L'experta creu que Borràs fa diplomàcia i Rufián una estupidesa. Borràs posa punt final a la tempesta en un got d'aigua.\nNo cal mirar massa què opinen les xarxes d'això: els d'ERC són condescendents amb Rufián, els de JxCat són condescendents amb Borràs i els unionistes es freguen les mans perquè els indepes es disparen.\nTelevisió La reacció d'Ana Rosa quan Arrimadas la confon i l'ensorra dient-li "Susanna" Marc Villanueva


La ultradreta s'imposa a Xile\nJosé Antonio Kast guanya la primera volta de les presidencials i s'enfrontarà a Gabriel Boric a la segona\nJosé Antonio Kast, en una imatge recent. IVAN ALVARADO / REUTERS\nSantiago de XileXile celebrarà la segona volta al desembre entre l’extrema dreta i l’esquerra. Les eleccions presidencials d’aquest diumenge han donat com a guanyador el candidat ultra, José Antonio Kast, amb un 27,9% dels vots, mentre que el representant de l’esquerra, Gabriel Boric, ha quedat amb un 25,8%. Tot i que hi havia set candidats a la cursa política, la principal disputa s’havia situat des de feia setmanes entre dos blocs antagònics, però l’avantatge se li donava a Boric en gairebé totes les enquestes. La victòria de Kast, que ha tingut molt bons resultats fora de l’àrea metropolitana, ha agafat a molts per sorpresa.\nA les 10 del vespre, hora local, i amb un públic eufòric que l’esperava, Kast ha comparegut en públic per celebrar els resultats: “Hem fet el primer pas perquè l’esperança sigui una realitat. Ens ha donat una primera majoria [...]. Recuperarem la pau, l’ordre, el progrés i la llibertat. Ens alliberarem del narcotràfic, del terrorisme, de la delinqüència i de la violència [...]. El Xile violent s’acabarà. Som l’única candidatura que portarà la pau i posarà fi a la violència i al narcoterrorisme”, va dir.\nKast és hereu de la dictadura d’Augusto Pinochet (1973-1990), a la qual anomena “govern militar”, i pertany al sector de la ultradreta xilena que ha recuperat la figura del dictador i el seu règim. Ha fet de la seguretat una de les seves banderes de la campanya i molts dels votants s’han sentit atrets per les seves promeses per recuperar l’ordre i l’estabilitat. “No tinc un candidat amb qui m’identifiqui, només voto pel dret a expressar-me, però al final m’he decidit per Kast perquè tenim molts grups violents, d’aquells que diuen «O jo o ningú»”, deia la María, una professora de 63 anys, al sortir del seu col·legi electoral, al centre de la capital.\nL'esquerra i l'extrema dreta es disputen la presidència a Xile\nGabriel Boric ha sigut l'últim a parlar davant dels seus votants. Ha apel·lat a l’esperança i al canvi, un dels conceptes clau de la seva campanya. Molts dels seus votants li han fet costat pensant en aquesta idea. “No serà el primer cop que comencem [la segona volta] des de la posició de darrere [...] i no tinc cap dubte que ho farem amb unitat. Serà una segona volta ajustada i difícil, però la guanyarem”, va dir.\nEls partits tradicionals, derrotats\nPer primera vegada des del retorn a la democràcia, el 1991, els partits tradicionals de la política xilena –la dreta i el centreesquerra– no participaran en la segona volta. Les forces que durant 30 anys han conduït la transició queden relegades de la carrera presidencial pels partits nous. “No ens ha anat bé i ho hem de reconèixer”, va admetre el candidat de dreta, Sebastián Sichel, amb un 12,7% de vots, abans d’anunciar que es retira de la vida política. Per la seva banda, Yasna Provoste, que com a representant de la coalició de centreesquerra va quedar-se amb un 11,6%, va dir: “Hem fet tot el que estava a les nostres mans”.\nLa derrota de totes dues forces ha sigut tan contundent que fins i tot un altre dels seus competidors, Franco Parisi, que ha fet campanya sense trepitjar Xile perquè viu als Estats Units, els ha superat en votació i ha quedat en tercera posició.\nL’esclat social d’octubre del 2019 va posar de manifest el malestar de la ciutadania amb les forces que durant 30 anys han perpetuat el model instal·lat durant el pinochetisme. Un descontentament que s’ha traduït en la consolidació de les alternatives que se situen més a la dreta i més a l’esquerra que les forces tradicionals. Les opcions més centristes i moderades han quedat apartades.\nLa gran pregunta és si l’oposició, en el seu conjunt, serà capaç de fer un front comú per evitar que l’extrema dreta arribi a la Moneda\nTot obert a la segona volta\nFalta menys d’un mes per a la segona volta, el 19 de desembre, i tots dos candidats hauran de buscar suports. Des d’aquest dilluns es produiran acords i converses entre partits que seran clau per decantar la balança cap a un costat o l’altre. De moment, el Partit Socialista, que era part de la coalició de Provoste, ja ha demanat el vot per Boric “sense ambigüitats” i “sense negociacions” perquè Kast representa “una amenaça i un retrocés”.\nPerò falta veure com s’alineen la resta de forces polítiques. “No podem permetre el feixisme de José Antonio Kast”, va dir Provoste, sense explicitar el seu suport a Boric. Els pròxims dies seran claus per veure com s’articulen les diferents forces. La gran pregunta és si l’oposició, en el seu conjunt, serà capaç de fer un front comú per evitar que l’extrema dreta arribi a la Moneda i què decideixen fer els votants més desencantats que han votat opcions com les de Parisi.\nUn altre factor rellevant serà la participació. En aquesta convocatòria ha sigut del 47%, més baixa que en les presidencials del 2017, el plebiscit constitucional i les eleccions constituents del mes de maig del 2020.\nXile Amèrica Llatina eleccions presidencials x


El filòsof Xavier Rubert de Ventós cedeix el seu arxiu a la UPF - CATzona\nEl filòsof Xavier Rubert de Ventós cedeix el seu arxiu a la UPF\nEl filòsof Xavier Rubert de Ventós ha donat de manera perpètua i gratuïta el seu arxiu personal a la Universitat Pompeu Fabra, que l’incorporarà properament al Dipòsit de les Aigües de la seva Biblioteca. Es tracta d’un fons d’un gran valor cultural i científic en l’àmbit de la filosofia, la història de les idees i les humanitats en general. Amb aquesta mesura es promourà la divulgació del fons i es preservarà un patrimoni cultural de gran interès acadèmic, tant per a la recerca com per a la docència. El contracte de donació va ser signat per Xavier Rubert de Ventós i Jaume Casals, rector de la UPF, en un acte que va tenir lloc el 25 d’abril, a la tarda, al campus de la Ciutadella.\nUna biblioteca farcida de bons fons personals\n“Confio plenament en les persones que han de cuidar el meu arxiu personal, anirà a parar en bones mans”, va afirmar Xavier Rubert de Ventós en el decurs de l’acte de signatura. De la seva banda, Jaume Casals va destacar que “els arxius de Xavier Rubert de Ventós aniran al Dipòsit de les Aigües, prop d’altres arxius o fons bibliogràfics especials com els de Gianni Vattimo, Eugenio Trías (amb qui el donant va fundar el Col·legi de Filosofia, l’any 1976), o Alois M. Haas”. El rector va recordar que “es tracta d’un grup de filòsofs contemporanis de finals del segle XX molt potents, i això és interessant ara i d’aquí a 50 anys”.\nUn procés paulatí\nDes de fa uns mesos s’estan portant a terme treballs d’organització i tractament tècnic de la documentació en el domicili particular de Xavier Rubert de Ventós. L’entrega del fons es realitzarà de manera progressiva i per etapes, d’acord amb la voluntat de Xavier Rubert de Ventós, que mantindrà els drets de propietat intel·lectual sobre el fons, mentre que cedeix a la UPF els drets d’ús per a l’exercici de les funcions pròpies de la Universitat, especialment la docència i la recerca, sense ànim de lucre.\nEl volum de la documentació de l’arxiu personal de Xavier Rubert de Ventós, majoritàriament manuscrita, és de 41 metres lineals i es refereix a tots els aspectes i funcions de la seva vida: relacions familiars i socials, drets i deures socials, formació, treball, economia, oci i acció social. Tipològicament el material és d’una gran diversitat i riquesa, ja que abasta totes els èpoques de la vida del filòsof, en totes les seves dimensions, privada i pública, i les seves dedicacions.\nUn pensador antifranquista\nRubert de Ventós (Barcelona, 1 de setembre de 1939) va formar part del Front Obrer Català. El 1975 va ser expulsat, per motius polítics, de la seva càtedra de la Universitat de Barcelona i hagués d’exiliar-se a França. Durant la transició va ser molt actiu en el Col·legi de Filosofia. Del 1982 al 1994 va tenir una molt activa carrera política. Va militar al Partit dels Socialistes de Catalunya, i va ser diputat al Congrés per aquest partit del 1982 al 1986, per més tard passar al Parlament Europeu (va ser eurodiputat del 1987 al 1994). Però al cap d’uns anys va passar a donar suport a Convergència i en els darrers anys ha evolucionat cap a l’independentisme (un independentisme “no nacionalista”, segons puntualitza), tot i que sempre ha estat crític amb el procés. També lamenta haver-se ficat en política, en considerar que “la democràcia és el totalitarisme de les aparences”.\n29 d’Abril de 2019 – 12:48 pm\nDerivades de la sentència: rehabilitar Puigdemont i Comín i substituir Romeva\nPuigdemont insta la justícia espanyola a “explicar el canvi de delicte” per demanar l’euroordre\nEls secrets de l’app del Tsunami Democràtic\nPortada demolidora d’El Jueves contra la repressió policial post-sentència


La Generalitat contractarà milers de docents per poder triplicar aules\nAixí ho anuncia Torra, tot i que no concreta la xifra de professors || Analitzen “escola per escola” quins espais, com centres cívics o biblioteques, seran necessaris\n© Alumnes en fila esperant entrar ahir a l'escola Sant Gil de Torà.\nEl president de la Generalitat, Quim Torra, va anunciar ahir que estudien contractar “milers” de professors per cobrir la previsió de triplicar les aules el curs vinent. Les mesures de protecció davant del Covid-19 obliguen a reduir el nombre d’alumnes per aula per mantenir una distància de seguretat, per la qual cosa seran necessaris més espais i més docents. En una entrevista a Catalunya Ràdio, Torra va afirmar que al Consell Executiu de dimarts, el conseller d’Educació, Josep Bargalló, va exposar “algunes xifres de milers de professors que caldrà contractar”, encara que no va precisar quants exactament. El nombre de docents a infantil, primària i secundària a Catalunya supera ara els 100.000. “Quan dic milers, parlem de percentatges molt importants. També necessitarem ocupar més espais, i això cal analitzar-ho escola per escola, com centres cívics i biblioteques”, va assenyalar el president, i va afegir que per fer-ho necessitaran treballar al costat del món local i la resta d’administracions. Educació ja va indicar que espera tenir el llistat d’espais al juliol.\nTampoc va especificar el nombre de professors que contractaran el director general de Centres Públics, Josep Gonzàlez-Cambray, que no va descartar que les escoles hagin de tancar en algun moment el curs que ve segons l’evolució de la pandèmia. D’altra banda, va reconèixer “desajustos” a la publicació de les llistes provisionals de sol·licituds de preinscripció i va dir que s’estan “resolent”. Una vegada resoltes les reclamacions, el dia 9 es farà el sorteig i la llista definitiva d’admesos es farà pública el dia 11.\nGairebé la meitat d’estudiants de Torà tornen a classe\nL’escola Sant Gil de Torà, l’única del pla de Lleida que ja està a la fase 2 de la desescalada, va reprendre ahir l’activitat docent en horari de 9.00 a 13.00, com marca la normativa. Dels 89 estudiants inscrits al centre, 39 han decidit tornar a les aules, informa Xavier Santesmasses. Per organitzar els espais i complir les mesures de prevenció de contagis, el col·legi ha previst que els estudiants d’educació Infantil vagin al centre els dijous. D’aquest col·lectiu, reprendran l’activitat vuit dels quaranta estudiants. Pel que fa als alumnes del cicle inicial de Primària, aniran a classe dimarts i seran cinc de dinou. El cicle mitjà va ser el que va començar ahir dimecres amb dotze de quinze estudiants, i el superior tindrà classe els dimarts i els divendres i hi aniran catorze dels quinze matriculats. Dimarts passat, les professores i el personal de neteja van adequar les instal·lacions del centre per poder reorganitzar els pupitres a les aules respectant les distàncies reglamentàries. També van desinfectar el mobiliari escolar.


article – Compromís per Puçol\nLa grossa de Nadal caurà en Puçol\nCompromís per Puçol continuem sent la teua veu al nostre ajuntament. És per això que en estos darrers tres mesos des que l’alcaldessa ens retirà les competències de govern, hem presentat, als diferents plens municipals, huit propostes que incideixen en…\nCensura, és el mecanisme de control de l’aparell psíquic que selecciona els desigs inconscients per tal d’impedir que alguns accedisquen a la consciència, si no és sota una forma que en dissimule el contingut. La censura que exerceix l’Alcaldessa de…\nCompromís per Puçol no es casa amb NINGÚ\nEl canvi d’Alcaldia de Compromís al PSOE no va ser sols un canvi de persona, desafortunadament va ser un canvi total en la forma de gestionar i també de coordinar l’equip de govern. La nostra voluntat sempre ha sigut mantindre…\nEl negoci va segons qui està darrere del taulell\nEl puçolencs i les puçolenques sempre hem tingut molt clar el que diu la dita: qui vol lluir ha de patir. Ho diem perquè les obres en infraestructures i de millora al nostre poble ens causen molèsties, però són necessàries…\nLes formigues de Compromís per Puçol (II)\nSegons els estudiosos, les formigues es caracteritzen per la divisió del treball, la comunicació entre elles i la capacitat de resoldre problemes complexos. Compromís hem volgut comprovar si és veritat que ens semblem a elles pel treball realitzat en estos…\nCompromís TV Puçol\nPle pressupostos 2012\nPP PSOE Sanchis Martí


▷ ⭐Definició de mènids⭐ - Significat, Exemples i Sinònims\nelcorrector.cat » Definició de mènids\nDefinició de mènids\nA continuació pots trobar La definició i bastants exemples de com utilitzar la paraula mènids, en aquesta selecció de rectificacions ortogràfiques pots veure com es pot usar en un text Veritable aquesta paraula i utilitzar un dels sinònims que et proposem de la llista completa que veuràs aquí a més veuràs la seva Definició perquè et sigui molt més simple comprendre què significa mènids.\nFer un bot una persona o un animal, aixecar el cos bruscament del seu punt de suport i restar un moment enlaire.\nsin: botar, saltar\nSer llançat enlaire un cos elàstic després de topar a terra, en una paret, etc.\nSentir una emoció forta i sobtada.\n¿Cóm es diu mènids en castellà? / ¿Cómo se escribre y se dice mènids en catalán?\nSi tens ganes de saber com es diu en castellà mènids has de entendre que la seva traducció és mènids pots descobrir en la nostra pàgina web més exemples en català perquè et sigui més fàcil contextualitzar-la en castellà.\nExemples de com utilitzar mènids\nÉs fonamental adoptar noves mesures en favor de l’eliminació […] total de les armes nuclears.\nAquí la voluntat […] política de reforçar les mesures internacionals de control […] d’armes pot ser encara més enfortida per la comunitat internacional.\nEn el vuitè paràgraf del preàmbul es reconeix específicament la […] complementarietat d’aquestes mesures.\nAquest manual és un […] resum de les mesures de seguretat […] més importants.\nVan parlar sobre el que servia i altres mesures que podrien prendre per ajudar a Ryan.\nPer tant, hem donat suport a les mesures que pretenien posar en […] pràctica aquest objectiu amb eficàcia.\nEvitar la migració il·legal […] mitjançant l’aplicació de mesures per impedir la falsificació, […] alteració i utilització il·lícita de documents d’identitat\nLa investigació es va limitar al […] àmbit d’aplicació de les mesures.\nTotes aquestes mesures, perquè puguin […] ser eficaços, haurien\nAquesta decisió es […] acompanyaria de mesures específiques de […] seguiment i control.\nAquesta és una mesura important en tractar amb els aspectes del costat del subministrament de la […] implementació de mesures de control SALW.\nA l’annex al present informe es presenta […] un quadre resumit de l’estat de […] aplicació de cadascuna de les recomanacions i les mesures que encara s’han de prendre.\nEl present manera d’ocupació resumeix de […] manera concisa les mesures de seguretat […] més importants.\nPotser puguem debatre la […] possibilitat de prendre mesures d’aquest tipus.\nMentre no es […] hagin establert les mesures legals i els mitjans […] tècnics necessaris per al lliurament de drets d’emissió, […] procedeix fixar un mètode alternatiu de subhasta de drets.\nLes mesures fiscals temporals per pal·liar la pujada […] de preus dels aliments i l’energia s’apliquen d’acord amb la regla.\nEnsenyar mesures de seguretat i ajudar els nens a aprendre […] com cuidar-sols.\n(Ii) Incentius positius per a les parts que són […] països en desenvolupament per tal de millorar l’aplicació de les estratègies de […] mitigació i les mesures d’adaptació […] nacionals\nEn cas que no es pogués detectar i eliminar l’avaria amb ajuda de la taula, dugui a […] terme les següents mesures.\nPerquè quan ens volen vendre aquest codi de conducta seria interessant veure […] què creuen sobre que per […] exemple en el paràgraf 4.2 es digui «prendre les mesures adequades per reduir al mínim el risc [… ] de col·lisió «.\nL’estat part […] hauria d’adoptar totes les mesures necessàries per vetllar […] perquè els reclusos exerceixin plenament el dret […] a presentar denúncies, inclosa la suspensió de tota prescripció extintiva dels actes de tortura i maltractaments, assegurant als reclusos la possibilitat de representació legal per presentar denúncies, establint mecanismes de protecció contra la intimidació dels testimonis i examinant totes les resolucions judicials que limiten el dret a demanar indemnització.\nL’aeroport de Beirut i, en particular, el port marítim de Beirut tenen mesures més eficaces de control dels passatgers i la càrrega.\nConvindria analitzar la justificació econòmica de […] aquests serveis i de les mesures associades de supervisió […] de la legislació.\nNo s’han adoptat mesures per eliminar […] els llocs d’avançada.\nAquestes mesures il·legals de repressió col·lectiva, […] per les que s’imposaran talls d’electricitat per zones de fins a vuit hores […] al dia en la majoria de les zones de Gaza, afectaran greument el funcionament dels hospitals de Gaza, les estacions de bombament d’aigua, les instal·lacions de tractament d’aigües residuals i la infraestructura civil d’un altre tipus, fonamentals per al benestar de la població de Gaza.\nCal considerar que l’Autoritat […] Palestina és la responsable de fer complir la […] llei i de prendre mesures immediates per […] desmantellar la infraestructura del terrorisme.\nDe vegades els fenòmens naturals poden […] colpejar molt fort i ocasionar […] desastres si no s’han pres mesures preventives o si, certes […] activitats humanes han afectat […] el medi ambient o han alterat la normalitat de l’ecosistema.\nL’assignació de la […] responsabilitat central de diverses mesures, per exemple a un òrgan […] dedicat de vigilància com un comissionat […] d’informació, Defensor del Poble o comissió de drets humans, oa un departament del govern central proporcionarà un punt de responsabilitat per assegurar que s’assignen adequats recursos i atenció a aquest important assumpte.


2014 0418. Catalans a Madrid - Gironès per la independència\n2014 0418. Catalans a Madrid\nManuel Busquets va ser el propietari de l’‘Heraldo de Madrid’, líder de la premsa republicana a Espanya\nHi ha coincidències. El darrer dia 9 vaig participar –amb Josep Borrell– en un acte organitzat a Madrid per la Fundación Diario Madrid. Els seus impulsors em van lliurar un exemplar del diari Heraldo de Madrid, editat aquest mes d’abril, a la primera pàgina del qual es llegeix: “Un exemplar únic: torna la capçalera del diari Heraldo de Madrid, exemple d’ingerència cívica dels catalans a Madrid, 75 anys després de ser confiscat per un grup de falangistes”. I el mateix dia, en tornar a casa, em vaig trobar un altre exemplar del mateix diari juntament amb el llibre Heraldo de Madrid. Tinta catalana para la II República Española, obra de Gil Toll, remès per l’advocat barceloní Josep-Lluís Busquets. Al principi no vaig caure en la història oculta darrere de tot això, però, en fullejar el llibre i aparèixerhi Amadeu Hurtado, se’m va encendre un llum. Vaig recordar que Hurtado explica a Quaranta anys d’advocat l’aventura d’un industrial català –Manuel Busquets George– que va adquirir als anys vint la Sociedad Editora de España, propietària –amb altres diaris– de l’Heraldo de Madrid, líder de la premsa republicana a Espanya, que arribà a editar 500.000 exemplars.\nLa història es resumeix així. Manuel Busquets George pertanyia a una família originària de Canet de Mar i enriquida a Cuba gràcies al negoci del pa, que va tornar a Espanya el 1868 i que, instal·lada a Barcelona, es va mantenir “lligada al conservadurisme, com era comú entre els americanos que havien tastat els beneficis de ser a prop de l’administració de l’Estat” (Gil Toll). L’empresa familiar –Busquets Hermanos– aviat va tenir, entre els seus negocis, contactes amb la premsa, que van créixer amb el casament d’una germana de Manuel –Maria Ángeles– amb Manuel Lasarte, propietari d’El Diluvio, diari barceloní que, sota l’impuls de Busquets, va competir amb el Diario de Barcelona i La Vanguardia gràcies a un suplement il·lustrat setmanal. Aquí començà potser la deriva cap a l’esquerra liberal dels Busquets, facilitada pel fet que Manuel s’havia educat a França. Però un altre afer va decantar la balança. Entre els múltiples negocis dels Busquets –alguns a l’ombra de l’Standard Oil– hi havia el de fabricació de tinta per a diaris. I va ocórrer que els subministraments efectuats pels Busquets als diaris de la Sociedad Editora de España es van deixar de pagar a partir de cert moment, raó per la qual els Busquets van passar a ser creditors preferents, tant que els va ser ofert entrar a l’empresa. Manuel Busquets va subordinar l’acceptació al resultat de l’estudi que va demanar a Amadeu Hurtado –el seu advocat de sempre–, per saber si podia fer-ho sense patir el risc d’una fallida. El resultat fou positiu.\nExplica Hurtado que s’entusiasmà en pensar que “aquella societat madrilenya, el trust famós que havia estat quinze anys enrere el nucli més dur de l’hostilitat contra Catalunya, podia passar a mans catalanes i convertir-se en un instrument d’influència per a aquella acció que jo havia atribuït sempre al catalanisme d’impulsar l’ascensió civil d’Espanya. No era cosa d’anar a fer catalanisme a Madrid, sinó d’intervenir en la vida espanyola pensant en català”. De la SEDE (Sociedad Editora de España) es va passar a la SEU (Sociedad Editora Universal). De la sede castellana a la seu catalana. Així es va fer: Hermanos Busquets arribà a ser propietària de la premsa republicana espanyola més representativa. La seva oposició a la dictadura del general Primo de Rivera –per exemple– va ser duríssima, fins al punt que s’ha insinuat que fou en part la resposta de l’Standard Oil i els seus satèl·lits a la creació de Campsa (Companyia Arrendatària del Monopoli de Petrolis) per José Calvo Sotelo, ministre d’Hisenda.\nManuel Busquets era tot un empresari. És lògic que la seva coexistència empresarial amb Hurtado durés poc. Havia pensat en una distribució de la feina que deixés a Busquets la intendència i a ell la ideologia del grup, en què, a més, potser no coincidien del tot. Busquets no va acceptar i van posar fi amb bones formes a la seva associació. Hi ha en aquest fet una lliçó profunda. Si les companyies mercantils es divideixen en dos grans grups –les que tenen amo i les que no tenen amo–, i només són viables a mitjà i llarg termini les que tenen amo, aquesta veritat és especialment certa en les empreses periodístiques, per a les quals no hi ha pitjor xacra, precursora de la seva desaparició, que hi prevalgui per sobre de la propietat –sigui quina sigui– qualsevol dels seus actors, principals o figurants. Però tot va ser en va. El 28 de març del 1939, un grup de falangistes armats amb pistola va confiscar l’Heraldo de Madrid. L’1 d’abril següent va aparèixer el diari Madrid, editat a les instal·lacions i amb la rotativa de l’Heraldo, que havien estat arrendades per FET y de las JONS, al preu d’una pesseta, a un addicte: Juan Pujol, un altre català a Madrid. Els Busquets no han recuperat mai el que era seu.


Estatuts – FAC – Federació Ateneus Catalunya\nHome / All Posts / Estatuts\nEs fa constar expressament que el terme “entitat” emprat en aquests Estatuts fa referència, a tots els ateneus, associacions, o entitats associades a aquesta Federació sense cap tipus de distinció.\nEs fa constar expressament que el terme “Soci” emprat en aquests Estatuts fa referència a totes les persones inscrites al Registre de cada una de les associacions sòcies de la Federació d’Ateneus de Catalunya.\nAmb la denominació de FEDERACIÓ D’ATENEUS DE CATALUNYA, es va constituir a la ciutat de Reus el 23 d’octubre de 1983 una federació d’associacions a l’empara de l’article 22 de la Constitució, i per la Llei 4/2008, de 24 d’abril, del llibre tercer del Codi civil de Catalunya, relatiu a les persones jurídiques.\nEls fins de la Federació són:  Interrelacionar les associacions sòcies amb d’altres associacions similars sense intervenir en el funcionament intern.  Vetllar per la defensa de tots els interessos de les associacions federades.  Fomentar i defensar l’associacionisme i la participació ciutadana a tots els nivells.  Col·laborar en la millora de les condicions de diversos aspectes de les associacions federades: urbanístics, esportius, culturals, ecològics, educatius, científics, etc.  Donar els serveis necessaris per a un millor desenvolupament dels objectius i les finalitats de les associacions federades.  Promoure la formació dels infants i dels joves i la seva participació activa en les activitats de la federació i de les entitats federades.  La recerca i publicació en suports físics, digitals i audiovisuals, de treballs relacionats amb l’associacionisme sociocultural dels territoris de parla catalana, especialment llibres i revistes.  Promoció, difusió i ús de la llengua catalana.\nEn queda exclòs tot afany de lucre.\nLa Federació d’Ateneus de Catalunya, entre d’altres i per tal de dur a terme les seves finalitats, realitza les activitats següents:\nPrestació de serveis al seus federats Trobades amb els ateneus federats\nRecopilació d’informació dels ateneus (exposicions, recull de llibres, etc.)\nReconeixement al moviment associatiu cultural (a través de premis) Etc.\n El domicili de la Federació s’estableix a la ciutat de Barcelona, i radica a la plaça Víctor Balaguer núm. 5, 1r.  L’àmbit d’activitat principal de la Federació és el territori nacional de Catalunya, sense excloure qualsevol altre territori de l’Estat espanyol, europeu o mundial.  La Junta Directiva podrà decidir el trasllat del domicili social a un altre local ubicat a qualsevol població de Catalunya. Caldrà la ratificació de l’Assemblea General.\nCapítol 2 – ELS ASSOCIATS, ELS SEUS DRETS I LES SEVES OBLIGACIONS\n Poden formar part d’aquesta federació totes les associacions culturals amb personalitat jurídica pròpia reconeguda oficialment, dins el territori de Catalunya, així com les fundacions el patronat de les quals estigui designat per la Junta Directiva o Assemblea d’una associació amb les característiques anteriors i que tinguin com a finalitats l’associacionisme cultural. També podran ser sòcies totes aquelles entitats que no sent de Catalunya siguin territoris de parla de la llengua catalana: País Valencià, Illes Balears, Alguer, Andorra, la Franja i Catalunya Nord.  Aquestes associacions han de tenir com a finalitat: a)Crear, acollir o difondre la cultura catalana. b)Promocionar l’esbarjo recreatiu i educatiu. c)Promoure la formació de la persona.\nd)Promoure l’activitat cultural, esportiva i de lleure.  Aquestes associacions no poden tenir caràcter mercantil ni finalitat lucrativa.\n Les associacions referides a l’anterior article han de presentar per escrit la sol·licitud, adjuntant un exemplar dels seus estatuts i el document que acrediti la seva inscripció al Registre d’Associacions de la Generalitat de Catalunya, o al registre que el substitueixi. A més a més, hauran d’aportar tota aquella documentació que la Junta Directiva de la Federació cregui oportuna.  La Junta Directiva de la Federació d’Ateneus respondrà aquesta sol·licitud per escrit. Aquesta decisió haurà de ser ratificada per la primera Assemblea General que es porti a terme.\nLes associacions federades actuaran davant de la Federació mitjançant un representat acreditat.\nSón els drets de les associacions federades:  Participar en tots els actes i activitats que organitzi la Federació d’Ateneus.  Participar amb veu i vot a les assemblees generals.  Proposar i elegir les persones dels òrgans directius.  Exercir la representació que se’ls confereixi en cada cas.  Intervenir en el govern i les gestions, en els serveis i les activitats de la Federació, d’acord amb les normes legals i estatutàries.  Exposar a l’assemblea i a la Junta Directiva tot el que considerin que pugui contribuir a fer més plena la vida de la Federació i més eficaç la realització dels objectius socials bàsics.  Sol·licitar i obtenir explicacions sobre l’administració i la gestió de la Junta Directiva o dels mandataris de la Federació.  Ésser escoltats prèviament a l’adopció de mesures disciplinaries.  Rebre informació de les activitats de la Federació.  Fer ús dels serveis comuns que la Federació estableixi o tingui a la seva disposició.  Formar part dels grups de treball.  Posseir un exemplar dels Estatuts.  Consultar els llibres de la Federació.\nSón deures dels membres de la Federació:  Comprometre’s amb les finalitats de la Federació i participar activament per assolir-les.  Contribuir al sosteniment de les despeses de la Federació amb el pagament de quotes, derrames i altres aportacions econòmiques fixades pels Estatuts i aprovades d’acord amb aquest últims.  Complir la resta d’obligacions que resultin de les disposicions estatutàries. Acatar i complir els acords vàlidament adoptats pels òrgans de govern de la Federació.\nSón causes per ser donat de baixa de la Federació:  Decisió de la pròpia entitat federada, que haurà de comunicar per escrit la seva decisió a la Junta Directiva.  No satisfer les quotes fixades.  No complir les obligacions estatutàries.  Dissolució de l’entitat federada.  Expulsió, prèvia instrucció d’un expedient sancionador d’acord amb el que disposa l’article 40 dels Estatuts.\nCapítol 3 – L’ASSEMBLEA GENERAL\n L’Assemblea General és l’òrgan sobirà de la Federació; els seus membres en formen part per dret propi i irrenunciable.  L’Assemblea General està integrada pels representants acreditats de les associacions federades i que es trobin al corrent de les seves obligacions econòmiques.  A les assemblees hi pot assistir qualsevol soci de les associacions federades tenint veu, però només un representant de cada entitat tindrà veu i vot; en ambdós casos, els assistents hauran d’acreditar correctament la representació per part de la seva entitat.\n L’Assemblea General de socis de la Federació, podrà ser celebrada en qualsevol dels domicilis socials de lesentitats federades.  Els membres de les Federacions, reunits en Assemblea General legalment constituïda, decideixen per majoria els assumptes que són competència de l’Assemblea.  Tots els membres queden subjectes als acords de l’Assemblea General, incloent-hi els absents, els que en discrepen i els presents que s’han abstingut de votar.\nL’Assemblea General té les facultats següents:  Elegir i separar els membres de l’òrgan de govern i controlar-ne l’activitat. Escollir el president de la Junta Directiva.  Aprovar el pressupost anual i la liquidació de comptes anuals, i també adoptar els acords per a la fixació de la forma i l’import de la contribució al sosteniment de les despeses de la Federació i aprovar la gestió feta per l’òrgan de govern.  Establir les línies generals d’actuació que permetin complir els fins de la Federació.  Conèixer les sol·licituds presentades per ésser associat i també les altes i baixes d’entitats federades per una raó\ndiferent a la de la separació definitiva.  Acordar la dissolució de la Federació.  Modificar els Estatuts.  Incorporar-se a altres unions d’associacions o separar-se’n.  Sol·licitar la declaració d’utilitat pública.  Aprovar el reglament de règim intern.  Acordar la baixa o la separació definitiva de les associacions federades, d’acord amb el que disposa l’article 40 dels Estatuts.  Resoldre sobre qualsevol altre qüestió que no estigui directament atribuïda a cap altre òrgan de la Federació. La relació de les facultats que es fa en aquest article té un caràcter merament enunciatiu i no limita les atribucions de l’Assemblea General.\n L’Assemblea General es reuneix en sessió ordinària com a mínim un cop l’any, dins dels mesos compresos entre gener i juny, ambdós inclusivament.  L’òrgan de govern pot convocar l’Assemblea General amb caràcter extraordinari sempre que ho consideri convenient, i ho ha de fer quan ho sol·liciti un nombre d’associats superior al 5%. En aquest cas, l’Assemblea General s’ha de convocar dins el termini de quinze dies a comptar des que es rebi la sol·licitud, en la qual s’haurà de fer constar l’ordre del dia que es proposa.\n L’Assemblea és convocada per l’òrgan de govern mitjançant una convocatòria, que ha de contenir, com a mínim, l’ordre del dia, el lloc, la data i l’hora de la reunió.  La convocatòria s’ha de comunicar quinze dies abans de la data de la reunió, individualment i mitjançant un escrit adreçat al domicili que consti en la relació actualitzada d’associats que ha de tenir la Federació. Aquesta convocatòria pot fer-se per qualsevol mitjà telemàtic que la llei permeti.  Els anys que calgui renovar els càrrecs directius, la convocatòria s’haurà d’enviar dos mesos abans de la data de la celebració.  Les reunions de l’Assemblea General, les presideix el president de la Federació. Si no hi és, l’han de substituir, successivament, el vicepresident o el vocal de més edat de la Junta. Hi ha d’actuar com a secretari qui ocupi el mateix càrrec de la Junta Directiva.  El secretari redactarà l’acta de cada reunió, que han de signar ell mateix i el president, amb un extracte de les deliberacions, el text dels acords adoptats, el resultat numèric de les seves votacions i la llista de les associacions assistents.  Al començament de cada reunió de l’Assemblea General es llegeix l’acta de la sessió anterior a fi que s’aprovi o s’esmeni. De tota manera, cinc dies abans, l’acta i qualsevol altra documentació ha d’estar a disposició de les associacions al local social.\n L’Assemblea General es constitueix vàlidament sigui quin sigui el nombre d’associats presents o representats.  Un nombre d’associacions que representi almenys el 5% pot sol·licitar a l’òrgan de govern la inclusió en l’ordre del dia d’un o més assumptes per tractar i, si ja s’ha convocat l’Assemblea, sempre que ho facin dins del primer terç del període comprès entre la recepció de la convocatòria i la data de la reunió.  L’Assemblea General no pot adoptar acords sobre assumptes que no constin a l’odre del dia, llevat que s’hagi constituït amb caràcter universal o que els acords es refereixin a la convocatòria d’una nova assemblea general.\n A les reunions de l’Assemblea General correspon un vot a cada associació federada.  Els acords es prenen per majoria simple de vots de les associacions presents.  Els membres de la Junta Directiva de la Federació tenen veu però no vot, sempre que no representin i acreditin la representació de la seva associació.  Per adoptar acords sobre la separació dels membres, la modificació dels Estatuts, la dissolució de la Federació, la constitució d’una confederació amb federacions similars o la integració en una ja existent, cal una majoria de 2/3 dels vots dels assistents.\nEn qualsevol cas, l’elecció de la Junta Directiva, si es presenten diverses candidatures per a un mateix càrrec, es fa per acord de la majoria de les associacions presents.  Les candidatures que es presentin formalment tenen dret a una còpia de la llista de les associacions i dels seus domicilis certificada pel secretari amb el vist i plau del president, sempre que l’associat ho hagi autoritzat expressament.\n En les assemblees generals ordinàries es podrà delegar la representació a qualsevol altre associació federada, amb el certificat corresponent que facilitaran els serveis administratius de la Federació. En les assemblees extraordinàries no serà possible delegar la representació.  Per als còmputs de votacions s’hauran de tenir presents els assistents i els representants.\nCapítol 4 – LA JUNTA DIRECTIVA\n Regeix, administra i representa la Federació la Junta Directiva, que componen el President, el Vicepresident, el secretari, el Tresorer i un mínim de 2 i un màxim de 8 vocals. Aquests càrrecs han de ser exercits per persones diferents.  Els membres de la Junta Directiva han de ser persones físiques sòcies d’alguna associació federada i han d’estar avalades per aquesta. Un cop escollits actuaran en representació de la Federació d’Ateneus de Catalunya i de tot el col·lectiu d’associacions federades.  Les persones elegides entren en funcions després d’haver acceptat el càrrec amb un màxim de trenta dies des de les eleccions.  El nomenament i el cessament dels càrrecs han de ser certificats pel secretari sortint, amb el vist i plau del president sortint, i s’han de comunicar al Registre d’Associacions.\n Les candidatures de persones avalades per les associacions federades que optin a la Junta Directiva hauran de fer-se mitjançant un escrit dirigit a la Federació, amb un termini màxim d’un mes abans de la celebració de l’Assemblea General.\nEls candidats a president es presentaran a l’assemblea i seran sotmesos a votació, que decidirà per majoria l’acceptació d’un dels candidats.  La Junta Directiva en farà una llista alfabètica i la trametrà a totes les associacions amb una antelació mínima de quinze dies.  Si alguna candidatura no reuneix els requisits exigibles, no s’inclourà a la llista però es comunicarà el motiu de la decisió de l’Assemblea General, a l’interessat i a l’associació que l’ha avalat.  L’elecció de la Junta Directiva es farà amb llistes obertes i amb vot secret.  L’escrutini es farà públic al mateix moment i es proclamaran les candidatures que hagin obtingut més vots.\n El president escollit en assemblea nomenarà els càrrecs que ocuparan la resta de membres de la Junta Directiva escollits per l’Assemblea.  Els membres de la Junta Directiva exerceixen el càrrec durant un període de 4 anys, i solament podran ser reelegits una sola vegada consecutiva, en el mateix càrrec.  Tots els càrrecs són no remunerats.  La renovació d’aquests càrrecs es farà en bloc i cada 4 anys.  A la Junta directiva només hi pot haver un representant de cada entitat associada.\nEl cessament dels càrrecs abans d’extingir-se el termini reglamentari del seu mandat pot esdevenir-se per:  Dimissió voluntària presentada mitjançant un escrit en el qual s’exposin els motius.  Defunció o malaltia que incapaciti per exercir el càrrec.  Absència injustificada a tres reunions consecutives de la Junta Directiva.  Per separació del càrrec acordada per l’Assemblea General d’acord amb l’article 12.1 dels Estatuts.  Per baixa com a soci de l’associació que avala.\n Les vacants que es produeixin a la Junta Directiva s’han de cobrir a la primera reunió de l’Assemblea General que tingui lloc. Mentrestant, la Junta Directiva pot nomenar directament algun substitut que ocuparà provisionalment el càrrec vacant. Aquesta persona ha de ser sòcia d’alguna associació federada.  Les persones ratificades per l’Assemblea General ocuparan el càrrec fins al termini d’aquell càrrec.  Si les vacants de la Junta Directiva són superiors a 5 persones, en el termini de 30 dies s’ha de convocar Assemblea General Extraordinària.  Si l’associació que havia avalat un component de la Junta Directiva és baixa de la Federació, aquesta persona no pot continuar desenvolupant el càrrec fins al final del període per al qual va ser escollit.\nLa Junta Directiva té les facultats següents:  Representar, dirigir i administrar la Federació de la manera més àmplia que reconegui la Llei; així mateix, complir les decisions preses per l’Assemblea General, d’acord amb les normes, instruccions i directrius que aquesta Assemblea estableixi. Prendre els acords que calgui en relació amb la compareixença davant dels organismes públics i per exercir tota mena d’accions legals i interposar els recursos pertinents.  Proposar a l’Assemblea General la defensa dels interessos de la Federació.  Proposar a l’Assemblea General la defensa de l’establiment de les quotes que les associacions han de satisfer.  Convocar les assemblees generals i controlar que es compleixin els acords que s’hi adoptin.  Presentar el balanç i l’estat de comptes de cada exercici a l’Assemblea General perquè els aprovi, i confeccionar els pressupostos de l’exercici següent.  Contractar el personal de tot tipus que la Federació pugui tenir.  Inspeccionar la comptabilitat i preocupar-se perquè els serveis funcionin amb normalitat.  Establir grups de treball per aconseguir, de la manera més eficient i eficaç, els fins de la Federació i autoritzar els actes que aquests grups projectin dur a terme.  Elaborar el projecte d’activitats anual.  Nomenar els components dels grups de treball o comissions.  Preparar i dirigir les activitats que la Federació pugui dur a terme.  Dur a terme les gestions necessàries davant d’organismes públics, entitats i altres persones, per aconseguir:\nObrir comptes corrents i llibretes d’estalvi a qualsevol establiment de crèdit o d’estalvi i disposar dels fons que hi hagi en aquest dipòsit. La disposició dels fons es determina en l’article 30.\nResoldre provisionalment qualsevol cas que no hagi estat previst en els Estatuts i donar-ne compte en la primera reunió de l’Assemblea General.\n Instruir els expedients sancionadors d’acord amb el que disposa l’article 40 dels Estatuts.\n La Junta Directiva, convocada prèviament pel president o per la persona que el substitueixi, s’ha de reunir en sessió ordinària com a mínim un cop al mes.  S’ha de reunir en sessió extraordinària quan la convoqui amb aquest càrrec el president o bé si ho sol·licita un terç dels membres que la componen.  La Junta Directiva podrà ser convocada per mitjans telemàtics.\n La Junta Directiva queda constituïda vàlidament si hi ha un quòrum de la meitat més un dels seus components.  Els membres de la Junta Directiva estan obligats a assistir a totes les reunions que es convoquin, encara que, per causes justificades, poden excusar-se’n. L’assistència del president o del secretari o de les persones que els substitueixin és necessària sempre.  La Junta Directiva pren els acords per majoria simple de vots dels assistents.  En cas d’empat en els acords de la Junta Directiva, el President exercirà el vot de qualitat.  Les reunions de la Junta Directiva es podran realitzar mitjançant qualsevol sistema que garanteixi la\npresència dels seus membres i especialment el sistema de videoconferència.\n La Junta Directiva por delegar l’execució d’algun dels acords en una o diverses comissions o grups de treball si compta, per fer-ho, amb el vot favorable de dos terços dels seus membres.  També pot nomenar, amb el mateix quòrum, un o uns quants mandataris per exercir la funció que els confiï amb les facultats que cregui oportunes conferir-los en cada cas.\nCapítol 5 – EL PRESIDENT I EL VICEPRESIDENT DE LA FEDERACIÓ\nSón pròpies del president les funcions següents:  Dirigir i representar legalment la Federació, per delegació de l’Assemblea General i de la Junta Directiva.  Presidir i dirigir els debats, tant de l’Assemblea General com de la Junta Directiva.  El vot de qualitat decisori en els casos d’empat a les reunions de la Junta Directiva.  Establir la convocatòria de les reunions de l’Assemblea General i de la Junta Directiva.  Visar les actes i els certificats confeccionats pel secretari de la Federació.  Les atribucions restants pròpies del càrrec i aquelles per a les quals el delegui l’Assemblea General o la Junta Directiva.\nEl president és substituït, en el cas d’absència o malaltia, pel vicepresident o el vocal de més edat de la Junta, per aquest ordre.\nCapítol 6 – EL TRESORER, EL SECRETARI I ELS VOCALS\nEl tresorer té com a funció la custòdia i el control dels recursos de la Federació, com també l’elaboració del pressupost, el balanç i la liquidació de comptes. Porta un llibre de caixa. Signa els rebuts de quotes i altres documents de tresoreria. Paga les factures aprovades per la Junta Directiva, les quals han d’ésser visades prèviament pel president, i ingressa el que sobra en dipòsits oberts en establiments de crèdit o d’estalvi.\nEl secretari ha de custodiar la documentació de la Federació, aixecar, redactar i signar les actes de les reunions de l’Assemblea General i la Junta Directiva, redactar i autoritzar els certificats que calgui lliurar, i també portar el llibre de registre de socis.\nCorrespon als vocals exercir les funcions que els siguin delegades per la Junta Directiva.\nCapítol 7 – LES COMISSIONS DE TREBALL\n La creació i la constitució de qualsevol comissió de treball, la poden plantejar les associacions federades a la Junta Directiva i explicar les activitats i els objectius que es proposen per a les comissions o grups de treball.  També es pot plantejar la creació d’una comissió des de la Junta Directiva.  El nomenament de les persones que han de formar part de les comissions de treball correspon a la Junta Directiva.\n Poden formar part de les comissions de treball: persones, empreses o institucions alienes a la Federació d’Ateneus de Catalunya.  Totes les comissions seran presidides per algun component de la Junta Directiva de la Federació, que alhora informarà dels acords presos a la Junta Directiva.  Les facultats de cada una de les comissions les establirà la Junta Directiva en el moment d’autoritzar-les i de nomenar els seus components.\nCAPITOL 8 – DELEGACIONS TERRITORIALS\nEs podran crear Delegacions Territorials.\nAquestes Delegacions Territorials hauran d’estar formades per un mínim de 6 associacions Federades dins d’un mateix territori i que com a mínim representin 3 comarques diferents.\nCada Delegació Territorial que es proposi crear, haurà de ser proposada i en el seu cas aprovada per la Junta Directiva de la FAC.\nCada Delegació Territorial haurà d’anomenar un representant perquè sigui membre de la Comissió Assessora Territorial.\nEstructura de la Delegació Territorial\nHaurà de tenir un equip directiu format per un mínim de tres persones i un màxim de 6 representants de les entitats que formen la Delegació Territorial.\nAquest equip Directiu s’haurà de reunir com a mínim un cop al trimestre.\nS’establirà com a seu social de la delegació territorial qualsevol de les seus de les entitats que formin part de la Delegació.\nComissió Assessora Territorial\nAquesta comissió estarà formada per un representant de cada delegació Territorial. Serà convocada per la Junta Directiva de la Federació d’Ateneus de Catalunya.\nAquesta comissió es reunirà un cop al semestre, com a mínim, a qualsevol de les seus de les entitats Federades.\nVetllar per els interessos de les entitats del territori, fent propostes de millores i de serveis a la Junta Directiva de la FAC i a l’Assemblea General de Socis.\nBuscar nous federats al Territori.\nRepresentar en el territori a la Federació d’Ateneus de Catalunya i a la seva junta directiva quan aquesta li delegui aquesta funció.\nCapítol 9 – EL RÈGIM ECONÒMIC\nLa Federació d’Ateneus de Catalunya no té patrimoni fundacional.\nEls recursos econòmics de l’associació es nodreixen de:  Les quotes que fixa l’Assemblea General per als seus membres.  Les subvencions oficials o particulars.  Les donacions, les herències o els llegats.  Les rendes del patrimoni mateix.  Ingressos derivats d’activitats, publicacions o serveis que puguin oferir.  Altres ingressos que puguin obtenir-se.\n Tots els membres de la Federació tenen l’obligació de sostenir-la econòmicament, mitjançant quotes o derrames, de la manera i en la proporció que determini l’Assemblea General, a proposta de la Junta Directiva.  L’Assemblea General pot establir quotes d’ingrés, quotes periòdiques mensuals (que s’abonaran per mesos, trimestres o semestres, segons el que disposi la Junta Directiva) i quotes extraordinàries.\n En els comptes corrents i llibretes d’estalvi obertes en establiments de crèdit o d’estalvi, hi ha de figurar la signatura del president i del tresorer, com a mínim.  Per poder disposar dels fons es necessiten dues signatures.\nCapítol 10 – RÈGIM DISCIPLINARI\n L’òrgan de govern pot sancionar les infraccions comeses per les associacions que incompleixin les seves obligacions.  Aquestes infraccions es poden qualificar de lleus, greus i molt greus, i les sancions corresponents poden anar des d’una amonestació fins a l’expulsió de la Federació, segons el que estableixi el Reglament Intern. Si no existeix reglament, la sanció la proposarà l’instructor.  El procediment sancionador s’inicia d’ofici o bé com a conseqüència d’una denúncia o comunicació. En el termini de 10 dies, la Junta Directiva nomena un instructor que tramita l’expedient sancionador i proposa la resolució en el termini de 15 dies, amb audiència prèvia del presumpte infractor. La resolució final, que ha de ser motivada i aprovada per dues terceres parts dels membres de la Junta Directiva, l’adopta aquest òrgan de govern també dins d’un període de 15 dies.  Les associacions que no estiguin d’acord amb les resolucions adoptades poden sol·licitar, en el termini de 30 dies des de la seva notificació, que l’Assemblea General s’hi pronunciï, confirmant-les o revocant-les.\nUna associació pot ser sancionada pels següents motius:  La reiterada infracció dels preceptes dels presents estatuts i del reglament de Règim Intern.  Quan es dificulti el funcionament dels òrgans de govern de la Federació.  Quan la conducta vers la Federació o altres associats sigui reprovable.\nCapítol 11 – LA DISSOLUCIÓ\n La Federació pot ser dissolta si ho acorda l’Assemblea General, convocada amb caràcter extraordinari expressament per a aquest fi.  La dissolució de la Federació ha de ser acordada per dues terceres parts dels assistents a l’Assemblea General.\n Un cop acordada la dissolució, l’Assemblea General ha de prendre les mesures oportunes tant pel que fa a la destinació dels bens i drets de la Federació, com a la finalitat, l’extinció i la liquidació de qualsevol operació pendent.  L’Assemblea està facultada per elegir una comissió liquidadora sempre que ho cregui necessari.  Els membres de la Federació estan exempts de responsabilitat personal. La seva responsabilitat queda limitada a complir les obligacions que ells mateixos hagin contret voluntàriament.  El raonament net que resulti de la liquidació s’ha de lliurar directament a l’entitat que es dediqui a finalitats semblants que s’hagi determinat.  Les funcions de liquidació i d’execució dels acords a què fan referència els apartats anteriors d’aquest mateix article són competència de la Junta Directiva, si l’Assemblea General no confereix aquesta missió a una comissió liquidadora especialment designada.\nLes controvèrsies que sorgeixin per raó del funcionament de l’associació seran sotmeses a arbitratge o mediació.\nDISPOSICIÓ ADDICIONALEs fa constatar que, en aquests Estatuts, s’ha pres el criteri d’emprar el gènere masculí com a no marcat; per tant, s’ha d’interpretar que es fa referència, en tots els casos, als dos gèneres: masculí i femení.\nQueden derogats i sense efecte, a partir de la data d’aprovació d’aquests Estatuts, els que han estat vigents fins avui.\nDiligència: Aquests són els nous Estatuts de la Federació d’Ateneus de Catalunya que, adaptats a la nova regulació establerta al llibre tercer del Codi civil, han estat aprovats en l’Assemblea General Extraordinària de socis de la Federació, celebrada en data 7 de març de 2015.\nAnna Pruneda i Serra Secretaria\nSalvador Casals i Romagosa vist-i-plau President


Troben mort als 57 anys el cantant Prince - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nTroben mort als 57 anys el cantant Prince\nEl cos de l'intèrpret ha estat trobat al seu estudi de Minnesota\nredacció 22.04.2016 | 14:17\nEl cantant Prince ha estat trobat mort aquest dijous als 57 anys. Arxiu/EFE\nEl cantant Prince ha mort aquest dijous als 57 anys a Minnesota, segons ha confirmat el seu publicista aquest mateix vespre.\nEls rumors sobre el possible decés de l'intèrpret de 'Purple Rain' han començat a circular a mitja tarda, quan la web nord-americana TMZ ha anunciat que Pince ha estat trobat sense vida al seu domicili a Chanhasse (Minessota), localitat de la que era originari i on residia actualment.\nEn un primer moment altres mitjans han fet públic que la policia investigava la troballa d'un cadàver al seu domcili que podria estar relacionat amb l'entorn del cantant. No ha sigut fins a primera hora del vespre que l'agència Associated Press i el propi agent del cantant, Yvette Noel-Schure, han confirmat que es tractava de l'intèrpret.\nEl cantant, compositor, arranjador i instrumentalista estava considerat com un dels músics més innovadors de la seva era i comptava amb èxits mundials com "Little Red Corvette", "Let's Go Crazy" i "When Doves Cry". Nascut a Mineápolis, va irrompre en l'escena musical a final dels setanta i va aconseguir l'èxit una dècada després amb àlbums eterns com "1999" o "Purple Rain".\nL'intèrpret, el nom real del qual és Prince Rogers Nelson, va patir una emergència mèdica el passat dia 15 d'abril, que va obligar el seu avió privat a realitzar un aterratge d'emergència a Illinois. No obstant això, va aparèixer en un concert l'endemà per assegurar als seus seguidors que es trobava en òptimes condicions. Llavors, fonts del seu entorn van indicar que l'artista estava fent front a un episodi de grip.


Oli Son Naava – Agromart\nL’oli de Son Naava és un dels productes de kilòmetre 0 que pots trobar entre les més de 2500 referències a #Agromart.\nSon Naava està ubicat a Montuïri, envoltant la zona arqueològica i talaiòtica de Son Fornés. Un lloc emblemàtic ple de riquesa històrica que fa que el sòl sigui abundant amb molts d’aspectes.\nLes oliveres son de la família Arbequina amb un sabor aromàtic terrós. Aquests tipus d’arbres, floreixen als estius secs i alcalins de calor i de sec. El sòl de Son Naava és ric en calci i té un nivells de Ph baix que ajuda a la producció d’un oli d’oliva verge extra especial. Es produeixen uns 12.000 litres d’oli d’oliva anuals.\nUtilitzen una agricultura biodinàmica supervisada per Demeter. És un mètode de cultiu que asseguren que el sòl es nodreix de manera natural sense utilitzar productes químics.\nLes organitzacions ecològiques Demeter i Oil of Mallorca l’analitzen abans d’embotellar-se.\nPer tant, els olis Son Naava tenen el segell de certificació Demeter. Aquest segell garanteix la màxima qualitat dels productes cultivats en una agricultura biodinàmica, per persones totalment compromeses amb la natura.\nLas organizaciones ecológicas Demeter y Oil of Mallorca lo analizan antes de embotellarlo.\nPor lo tanto, los aceites Son Naava tienen el sello de certificación Demeter. Este sello garantiza la máxima calidad de los productos cultivados en una agricultura biodinámica, por personas totalmente comprometidas con la naturaleza.\nEntrada anterior « Càpsules de café compostable\nSegüent entrada Som Varietats, som locals »


Motel 6 Ennis TX Ennis (TX) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 9 allotjaments a Ennis (TX).\n100 South i-45, Ennis, Ennis (TX), Estats Units, 75119 - Veure al mapa\nMés informació sobre Motel 6 Ennis TX\nConvenientment situat a Ennis (TX), Motel 6 Ennis TX és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Gàcies a la seva bona ubicació, des de l'allotjament es pot accedir fàcilment a les visites obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb televisió de pantalla plana, aire condicionat, calefacció, escriptori, despertador a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Motel 6 Ennis TX és una selecció idònia per a la vostra estada a Ennis (TX).


Cordada AEE: Super-Suau: Salt del Mir (Santa Maria de Besora)\nSuper-Suau: Salt del Mir (Santa Maria de Besora)\nTitle: Super-Suau: Salt del Mir (Santa Maria de Besora)\nEffort: Very low [?]\nKm de recorregut: 10 Km\nDesnivell acumulat: 120 m\nLloc de trobada 2: Santa Maria de Besora (Hora: 9.15h)\nInterest: Sporting, Nature, Sightseeing, Social, Health, Other\n(Transport no inclós (aprox. 10€))\nEn aquesta sortida visitarem un dels salts d’aigua més importants de la zona, el Salt del Mir, amb 35 mts d’alçada i situat en un paratge realment bonic.\nSortirem del poble de Santa Maria de Besora en direcció al veïnat del Mir, d’on agafa el nom el salt d’aigua que veurem més tard. Durant aquesta primera part del recorregut caminarem entre els diferents masos de la zona, rodejats de camps de conreu, que ara, amb el cereal ben crescut, semblen catifes enormes de color verd.\nTot seguit arribarem a l’espectacular salt d’aigua del Mir; la raconada on es troba, a recer de la Serra de Bellmunt és de gran bellesa. Podrem visitar l’antic molí fariner del Molí, on avui dia, encara es poden veure les pedres que molien el gra.\nDesprés de gaudir d’aquest espectacular salt d’aigua, podríem dir que comença la segona part de la caminada. Ara caminarem per un frondós bosc de faig, el que farà que caminem per l’ombra, ideal si aquell dia fa calor.\nI caminant xino-xano arribarem a l’ermita de Sant Salvador del Prat, romànica, bellament situada enmig d’uns camps, molt petitona, se li ha retornat el culte i s’hi celebra un aplec.\nJa d’aquí només ens quedarà arribar a Santa Maria de Besora i anar al restaurant a omplir la panxa de bon menjar.\nTota aquesta ruta es fa per camins amples i de molt bon fer.\nInformation updated by Cordada AEE at 26/05/2016


Arxiu i Museu de l'Educació de les Illes Balears-Novembre 2012\nPROCEDÈNCIA: SERVEI D'INSPECCIÓ\nTÈCNICA EDUCATIVA (SITE)\nNIG: A 434\nAquest aparell era de reduïdes dimensions, 0’11x0’34x’040, d’acord amb la finalitat per a la qual era emprada. Els membres de la inspecció educativa l’utilitzaven en les seves visites a les escoles i als instituts per poder elaborar documents, com determinats informes o obertura d’expedients al professorat.\nEns referim a l’època dels seixanta-setanta, inclús abans. El paper de la inspecció no era exactament el mateix que ara. En moltes ocasions tenia un paper sancionador. Mestres ja jubilats han indicat que l’arribada de l’inspector amb la màquina d’escriure podia ser presagi de no molt bones noves.\nLa peça que presentam fou cedida a l’AMEIB per part del Servei d’Inspecció Educativa a finals de 2001.\nBreu història de la fabricació de màquines d’escriure a Espanya\nDurant el segle XX Espanya va participar al sector industrial de màquines d’escriure. La denominada Victoria, de 1913, fou una màquina d’escriure d’impressió frontal, fabricada a València com altres models de la casa. L’any 1929, la companyia italiana Olivetti fundà la seva primera planta estrangera a Barcelona. Hispano-Olivetti arribaria a transformar-se en la fàbrica més productiva del món del seu segment, ja que va arribar a produir un milió de màquines per any durant la dècada dels 70. Per altra banda, ‘Talleres Alonso’ posà al mercat una ‘màquina portàtil’ als voltants de 1945: la anomenada Regia. Aquesta mateixa companyia produí amb posterioritat les "màquines portàtils" Talbos i Andina, com també la Junior, una seductora màquina de molt escàs tamany, que també era coneguda amb el nom de Windsor. Entre altres noms de cèlebres màquines d’escriure espanyoles hem de citar també la Iberia: una màquina d’oficina produïda a Barcelona sobre els anys 30. També a Barcelona sobre l’any 1945 es fabricà la Remer; i La Patria, una "portàtil" manufacturada a la població de Eibar, província de Guipúscoa. Presentada sobre l’any 1947, estava basada en una altra suïssa amb idèntic logotip i que, més tard, es denominaria Amaya.


Els sindicats CCOO i UGT de Catalunya han alertat aquest dimecres que segueix l'augment dels preus al març i es manté la pèrdua de poder adquisitiu, per la qual cosa han reclamat una pujada dels salaris i les pensions.\nL'increment de preus es manté al 3,1% al febrer a Catalunya\nEn sengles comunicats després de la publicació de l'IPC del març, els sindicats han lamentat que l'evolució salarial per sota de la inflació està consolidant la "pobresa laboral", i han subratllat que no hi haurà recuperació econòmica fins que no es produeixi una expansió salarial i ocupació de qualitat.\nLa UGT ha constatat que un 12,2% dels ocupats a Catalunya (més de 390.000 persones) està en risc de pobresa a causa de l'ocupació inestable i amb condicions de precarietat.\nL'Índex de Preus del Consum (IPC) a Catalunya es va mantenir el passat mes de març respecte al febrer i la taxa interanual va decréixer al 2,5% segons les dades fetes públiques aquest dimecres per l'Institut Nacional d'Estadística (INE).\nEn el conjunt d'Espanya, la inflació també es va mantenir al març respecte al mes anterior, i va retallar set dècimes la seva taxa interanual, fins al 2,3%, registrant el seu primer descens en set mesos.\nCatalunya és una de les comunitats amb una taxa interanual més alta, tan sols superada per Galícia (2,7%), Castella i Lleó i Castella-la-Manxa, ambdues amb un 2,6%, i igualada per Cantàbria amb un 2,5 %.\nCom a conseqüència de la fi de la temporada de rebaixes, els preus de la roba i el calçat són els que més van pujar, asssolint un augment del 3,7%.\nPel que fa a les caigudes, la més pronunciada la van registrar els preus de l'habitatge, amb un descens del 1,4%, seguits dels d'aliments i begudes no alcohòliques i el transport, tots dos amb una reducció de quatre dècimes.\nLa inflació es va mantenir en les províncies de Barcelona, Tarragona i Lleida, mentre que Girona va registrar un lleu decrement d'una dècima.


Albert Batalla és reelegit alcalde, en minoria\nEl líder de CiU, que va accedir per primer cop al càrrec el 2008, ha rebut els set vots favorables del seu grup. Els sis regidors de Compromís x La Seu han votat per Òscar Ordeig, mentre que els tres electes d'ERC i el nou regidor de la CUP han votat en blanc\nARA ANDORRA Andorra la Vella 13/06/2015 20:30\n651x433 Investidura d'Albert Batalla / Ràdio Seu Investidura d'Albert Batalla / Ràdio Seu\nAlbert Batalla, el cap de llista amb més vots les darreres eleccions municipals, ha sigut investit aquest dissabte a la tarda en el ple de constitució del consistori per a la legislatura 2015-2019, que s'ha celebrat en una Sala d'Actes municipal que s'ha omplert per a l'ocasió. El líder de CiU ha rebut els set vots favorables del seu grup. Com ja s'havia avançat, els sis regidors de Compromís x La Seu han votat per Òscar Ordeig, mentre que els tres electes d'ERC i el nou regidor de la CUP han votat en blanc, i per tant l'alcalde governarà en minoria en la seva tercera legislatura –va accedir al càrrec l'any 2008.\nSegons ha informat Ràdio Seu, en el seu discurs de presa de possessió, Batalla ha assegurat que, després d'uns anys difícils, "la Seu està més viva que mai" i s'ha compromès a seguir escoltant tots els veïns i a treballar per reactivar la ciutat. Batalla s'ha marcat com a prioritat màxima "lluitar contra l'atur i crear llocs de treball" i ha fet una crida a la col·laboració constructiva de tots els grups pel bé de la ciutat. El reelegit batlle ha agraït que s'hagi facilitat la seva elecció com a candidat més votat i ha remarcat que el fet de governar en minoria implica tenir voluntat de cercar acords els més amplis possibles. Amb tot, ha demanat una oposició constructiva per evitar que la Seu quedi paralitzada. Sobre aquesta vitalitat, Batalla ha posat d'exemple les moltes activitats que viu la ciutat aquests darrers dies.\nDes de Compromís x La Seu, Òscar Ordeig ha felicitat Albert Batalla i ha agraït la tasca feta per la nova plataforma que lidera. Alhora, ha advocat per "un projecte de ciutat oberta i integradora" i per treballar "al costat de la gent per aturar el descrèdit que pateix la política". Ordeig ha reivindicat algunes de les propostes presentades en la campanya electoral.\nPer ERC, Francesc Viaplana ha defensat la seva aposta per buscar acords els més amplis possibles per afavorir el municipi i el funcionament del consistori. Viaplana ha justificat l'aposta per mantenir-se a l'oposició per les diferències existents amb CiU sobre aspectes econòmics i socials i amb Compromís sobre el procés sobiranista que viu Catalunya.\nEl primer regidor de la CUP a la Seu, Pau Lozano, per la seva banda ha dedicat la presa de possessió a tots els qui des de fa anys han lluitat des del carrer per la defensa dels drets socials i nacionals de la gent treballadora dels Països Catalans. Lozano també ha tingut un record pels polítics i ciutadans que van ser represaliats, empresonats o assassinats durant la dictadura franquista per defensar els seus drets. Alhora, ha aprofitat per convocar els veïns a la concentració que es farà aquest dijous vinent contra la Trobada Empresarial i, en particular, contra la visita a la Seu del ministre espanyol d'Hisenda, Cristóbal Montoro.\nOnze dels disset nous regidors i regidores han jurat el càrrec "per imperatiu legal" i, alhora, s'han compromès a treballar "amb totes les forces pel bé de la Seu i per la independència de Catalunya". Així, la majoria dels electes urgellencs (els de CiU, ERC i la CUP) han expressat, amb diferents matisos, el seu suport a les decisions que pugui acordar els pròxims mesos el Parlament de Catalunya sobre el procés sobiranista.