Lo Càntich -Revista de Literatura, Art i Cultura-: «Per tu» Amelie El racó de la poesia musical "La música és sens dubte un poema". Vanessa Mies Iborra\nDesaparegut, en un racó amagat,\npensant en els records que queden i se'n van volant,\nobro els ulls i veig que ja no estàs aquí,\nno has dit adéu, amb tu t'endús tot el que et vaig donar.\nSi tu te'n vas, ben lluny d'aquí...\nSi tu te'n vas, ben lluny de mi...\nJo voldria seguir el teu camí.\nes perd en la foscor,\nm'atrapa dins d'aquest malson.\nSé molt bé que res és per casualitat.\nMai vaig voler escoltar i tu d'això te'n vas cansar.\nSi tu jo, si jo tu,\nEstimar-te no és tan fàcil, però he triat aquest camí.\nEstimar-te no és tan fàcil i he triat aquest camí.\nSi estimar-te fos més fàcil,\nsi estimar-te fos més fàcil!\nDel disc "Somiant desperts"\nSegon videoclip del disc "Somiant desperts" dirigit per Javier García\nAmelie neix l'agost de 2009 a Barcelona, quan l'Albert Segú (guitarra), en Carles Ribes (cantant i guitarra) i l'Àlex Pla (cantant i sintetitzador) decideixen unir-se per emprendre el camí cap al seu somni. Ben aviat, i després d'alguns canvis de formació, el grup es consolida de forma definitiva amb l'entrada d'en Marcel Selva (bateria) i l'Edgar Regincós (baix).\nSeguint el corrent dels sons més actuals i energètics del pop rock nord-americà, Amelie introdueix una dosi de guitarres i melodies que dóna aire fresc a la música catalana. Grups com Simple Plan, Paramore, Mcfly o All Time Low s'erigeixen com alguns dels seus referents.\nEn els primers mesos de rodatge del grup, i després d'una bona rebuda a les xarxes socials del seu primer tema "Somiant despert", Amelie guanya el concurs que va organitzar la promotora Under Eighteen per obrir el primer concert a Barcelona dels americans All Time Low. Més de 2.000 vots recollits per tot l'Estat van possibilitar que la banda catalana obrís el concert a la sala Apolo de Barcelona.\nUn any després d'emprendre aquest projecte i havent signat per la discogràfica Música Global, Amelie presenta aquest 2011 el seu primer àlbum, "Somiant Desperts". Un disc amb 11 temes plens d'energia que\npretenen fer vibrar tothom i no deixar ningú indiferent.\nAny i mig després del seu debut amb el primer treball d'estudi "Somiant Desperts", Amelie torna a escena amb "És el moment", un segon disc que pretén consolidar un projecte que ha aconseguit arribar al cor dels adolescents i joves catalans amb cançons com "Per Tu" o "Dia i Nit", després d'haver estat sonant a les principals emissores i llistes d'èxits del país.\nEtiquetas: Amelie, El racó de la poesia musical, Música, Número 19, Seccions, Vanessa Mies Iborra


Polèmica al Casal Cardener per la plantada del grup de sardanes perquè els obliguen a cobrar el curs - L'independent de Gràcia\nFotografia recent del grup de sardanes del Casal Cardener | Cedida\nLa decisió de la junta del Casal Cardener de cobrar a partir de la temporada 2022-2023 per activitats que històricament s'han impartit a l'equipament de manera gratuïta ha provocat una rebel·lió en el curs de sardanes que coordina Albert Vilamitjana de manera voluntària des de fa 12 anys i molt probablement l'any que ve els dansaires s'hauran de traslladar a algun altre lloc.\nLa polseguera s'ha aixecat en l'últim mes, quan s'ha comunicat oficialment una decisió que ja corria des del novembre de 2021, i des del grup de sardanes es dona per fet que aquest mes de juny ja es faran les últimes classes. "Perdran sardanistes i perdran socis", explica Vilamitjana a aquest setmanari.\nEl grup de sardanes, que fa classe tots els dimarts de 19 a 20.30 hores (amb la majoria dels seus membres que també es troben els divendres al 2Estones), és un referent de l'activitat sardanista per tot Catalunya des de fa set anys, sota el nom de Cardener, que llueixen en les samarretes identificatives. Ara els ànims, però, estan baixos i amb voluntat de continuïtat, sempre amb la idea que la difusió del fet sardanístic es faci de manera voluntària. "S'ha trencat un pacte entre el Districte i el Casal Cardener", apunta Vilamitjana com a raó que ha desencadenat la plantada.\nDes del Casal Cardener, la junta gestora argumenta el canvi en una adaptació general de l'oferta lúdica a partir d'una decisió del consell rector. "Aquest ja era l'únic curs gratuït i abans ja es van adaptar els tallers de pintura o la coral", apunta Àngel Martín, tresorer de l'equipament, vinculat a l'entitat Ciberdona. El proper setembre, si no hi ha un canvi radical dels esdeveniments, el Casal Cardener oferirà un curs de sardanes al preu de 25 euros per trimestre (si el professor és voluntari). "Volem seguir fent sardanes però no podem fer excepcions de funcionament", diu.


Macedonio Fernández - Flaneur Assegut\nFlaneur en el límit/ Macedonio Fernández /\n1872, ú de juny, neix a Buenos Aires, al carrer Maipú, 507, cantonada carrer del parque (avui Lavalle), a la parròquia del Socorro, fill d’una important família criolla. La seva mare fou Rosa del Mazo Aguilar de Fernández (1850-). El seu pare era l'”estanciero” i militar Macedonio Fernández Pastor (1828-1891). Va morir quan Macedonio tenia 32 anys. El seu pare era un partidari de Bartolomé Mitre i va participar activament en el continu clima bèl·lic, de guerra civil, de l’època. L’avi de Borges va morir en aquella època, deixant orfe a Jorge Guillermo Borges, nascut també el 1874, que serà amic de Macedonio. El seu fill, Jorge Luis, coneixerà a Macedonio gràcies a aquesta amistat.\nVa tenir dos germans, la Gabriela (1872) i l’Adolfo (1876). La família va tenir quatre varons més, Ricardo i Arturo, que moriran de petits, i Mariano i Eduardo.\nFins als sis anys li és permès entrar al provador que tenia la seva mare, que cosia, on es canviaven les dones que encarregaven roba feta a mida. “Todo fue descubrirse en casa que yo había cumplido los seis años (…) para prohibírseme la entrada bajo pretexto que antes yo veía y ahora miraba”\nAls set anys cau des d’un balcó de la casa “diez metros seguidos, en perfecta vertical y sin entretenerme nada”.\n1887, ingressa en el Colegio Nacional de Buenos Aires. Tot és ple de professors pedants i grotescos, segons Jorge Guillermo Borges, company seu d’aula. La seva família ja s’ha traslladat al carrer Piedad 2021. Continu estat de guerra civil al país.\n1891, mor als 63 anys el seu pare. Macedonio ingressa a la Facultat de Dret. S’hi quedarà fins el 1896, a la vella casa d’estudi del carrer Moreno 350. Durant aquest temps acredita tenir una enfermetat, que el porta a residir al camp, per la qual li donen seixanta dies de permís. Tant al Colegio Nacional com a la Universitat, resulta ser un excel·lent estudiant. Publica articles en una revista d’estudiants, “El Progreso”, on s’observa ja el seu personal humor.\n1897, publica un primer article públic, de defensa del socialisme, titulat “La desherencia”, a la revista “La Montaña”, nº 3. Inicia la seva tesi, que tindrà 49 fulls, amb el títol “Las personas”, una defensa de l’autonomia individual com a fonament jurídic de la societat. L’11 de maig li aproven la tesi, i el 8 de juliol el nomenen Doctor en Jurisprudència. La seva promoció va resultat plena de futurs alts càrrecs, i al baixar de l’estrada se li van abraçar, emocionades, la seva mare i la seva germana Gabriela. Ell, però, des del primer dia va rebutjar pertànyer a aquell club tant selecte, que es reunia al Jockey Club cada 8 de juny, fins que el van esborrar de la llista perquè es pensaven que era mort. La seva cordialitat la va guardar per a camins molt diferents dels camins dels seus companys. Publica a “El Tiempo” tres articles entre 1896 i 1897: “Psicología atomística”, “El problema moral” i “La ciencia de la vida”. Al final d’aquest darrer escriu: “Hay una educación para sentir la belleza, una educación para amar…y una educación para morir: la metafísica“. Ja en aquell moment es troba dedicat als problemes existencials, llegint i estudiant filosofia. Comença a escriure aforismes i reflexions breus, en alguns dels quals declara la necessitat del pensador d’aillar-se.\nAl juliol marxa al Paraguai amb dos amics, seguint les idees del geògraf llibertari francès Eliseo Reclus, activista durant la Comuna de 1871, que ja havia fundat una comuna libertaria a Colombia el 1851. Els dos amics eren Julio Molina Vedia i Arturo Múscari, personatges que tindrien biografies excepcionals i inclassificables, com el mateix Macedonio. La comuna llibertària, molt poc esmentada per Macedonio, no s’arriba a fer o fracassa. Segons sembla, van acabar per marxar per culpa dels mosquits.\n1905-1906. Escriu un seguit de postals a la seva tia Ángela del Mazo, on va desgranant la seva intució d’una recerca metafísica profunda.\n1908 –1917. Té quatre fills amb Elena de Obieta. Fa una vida laboral mediocre, i es lliura totalment a cuidar el “nido“. En moments de soledat, llegeix i escriu. Assisteix a moltes tertúlies de cafè, molt habituals en el Buenos Aires de primers de segle. Entre 1900 i 1920 tot just publica alguns articles i quatre poemes breus. S’escriu amb diferents filòsofs, entre els quals hi ha William James, que li contesta una carta. En general els hi fa preguntes, totes tendents cap a una idea: l’abolició de la consciència com a categoria central del pensament. Serà un lector insistent de l’obra de William James. Durant tot aquest temps, fins els 46 anys, sembla un senyor culte, però normal. Però per dins ell ja està elaborant en dues llibretes un tractat sobre la felicitat (Libro para sí mismo), on crea la seva eudaimonologia, en la que resulta central no perdre el temps en laments ni queixes i aprofitar cada emoció o pensament. Llegeix molt a Schopenhauer.\n1908-1913, fiscal a Posadas, 33.000 habitants, capital del districte de Misiones, al nord de l’Argentina, entre Brasil i Paraguay. Coneix allí a Horacio Quiroga, que ja té llibres publicats, però no congenien gens. Anava i tornava, primer amb un vapor pel Paranà, i després amb la nova lína de tren, amb la qual tardava 36 hores, la qual cosa va entusiasmar a Macedonio. Allí, una tarda de 1911 té una visió del seu pare, que li parla. A l’agost de 1913 el desplacen del càrrec, perquè fa un dictàmen a favor d’un treballador, pel qual s’inicia a Buenos Aires una investigació sobre la corrupció de la justícia a Misiones.\n1920. Se li acut de presentar-se com a candidat extrapartidari a les eleccions presidencials, per les quals faltaven dos anys. Té una etapa de conspiració política. La seva idea és que com ningú vol ser president, és més fàcil ser president que no pas obrir un estanc. A més a més, només calia que cada amic fes deu vots, i cada nou vot, deu més, etc. També idea posar paperets a les butxaques de les persones amb el seu nom. Aquesta situació la repetirà el 1922, amb una novel·la escrita amb altres amics (El hombre que serà presidente), de forma paròdica, i fa servir aquesta idea per fer publicitat del seu llibre de metafísica, el 1928. La mateixa idea surt a La Novela de la Eterna, on ell es fa anomenar “El Presidente”. Tot plegat resulta un humorisme macedonià.\nPerò una freda nit de maig mor de manera súbita Elena de Obieta. El 28 de Maig ella es troba malament. A l’hospital Durand li diagnostiquen una hernia crural estrangulada. Entra a cirurgia, però mor a 2/4 d’11 de la nit. Ell havia escrit la majoria dels seus poemes per a la seva esposa. Els fills tenen 12, 10, 7 i 3 anys. Provisonalment, i després definitivament, deixa els fills entre diversos familiars. La vida de Macedonio gira 180 graus. A partir d’ara serà un solitari, i es dedicarà absolutament a la metafísica. Escriu el poema “Elena Bellamuerte”, que quedarà perdut en un calaix durant vint anys, fins que el seu fill Adolfo el recuperarà.\n1921. Comença a residir en habitacions de pensions. Jorge Luis Borges, que ha tornat amb la seva família d’un llarg viatge per Europa, comença a escoltar l’oratòria de Macedonio. Tertúlia a La Perla, del barri del Once. Els joves comencen a admirar a Macedonio, i l’incorporen a la revista Martin Fierro durant la dècada dels anys vint. Macedonio comença a donar forma a la seva metafísica. Durant uns quans anys té relacions femenines esporàdiques amb joves de les pensions.\n1922. Escriu Adriana Buenos Aires, incialment Isolina Buenos Aires, que serà reescrita el 1938, amb l’afegit d’una quants capítols finals, on es reflecteix el món de les pensions, i el tardà erotisme de Macedonio, que sovint anava de pensió en pensió seguint un assumpte femení, i inicia La Novela de la Eterna, la seva novel·la metafísica, novel·la inacabada, en la qual La Eterna estarà inspirada primer en Elena, però més tard en Consuelo Bosch, a qui coneixerà a finals de la dècada, dona culta, i viuda. La novel·la serà anunciada com d’imminent publicació diverses vegades, el primer cop l’any 1924, en la solapa d’un llibre d’Oliverio Girondo. Però encara l’última nit de la seva vida, la del 9 al 20 de Febrer de 1952, la novel·la estava inacabada. Quedarà en els llimbs fins el 1967.\n1926. S’instal·la a Morón, un poble a 23 quilòmetres de la capital. Allí fa nous amics, al voltant de la família dels Dabove. Viu a Sarmiento 976, al costat de l’estació. Allí sent passar els trens, la qual cosa li resulta molt agradable. La casa està molt malament, i ell viu a la seva manera, cuinant per tota la setmana, i abrigant-se amb mantes i jerseis i gorros (era molt fredolic) . És l’època que rep els caps de setmana la visita dels joves, principalmnet de Jorge Luis Borges, que ja publica i escriu a tot arreu. La casa no està enrajolada, i tot està bastant brut i desordenat. Hi ha una pissarra on Macedonio escriu observacions fisiològiques, dades de lectures, reflexions, noms femenins, comptes econòmics i citacions d’autors. Tres o quatre cops al mes va a Buenos Aires.\nContra el que s’ha dit, Macedonio escriu i poleix els seus textos, i no els deixa abandonats. Va necessitar, això si, ajuda per ordenar i treure cadascun dels seus llibres. Fins a 1929, Macedonio creu encara en la glòria literària. El 1928 va publicar la seva metafísica, i el 1929 els Papeles de Recienvenido, ajudat per alguns del joves. A partir de 1930, Macedonio abandona la idea de ser conegut i llegit i es tanca en la soledat. Serà el seu fill Adolfo qui a partir de mitjan anys 30 va cuidar dels seus papers i va aconseguir, ja en la dècada dels 60, fer publicar unes obres completes del seu pare.\n1928. A finals de juny publica No toda es vigilia la de los ojos abiertos, gràcies a l’ajuda de Scalabrini Ortzi, Leopoldo Marechal i F.L.Bernárdez, que ordenen el manuscrit i fan la correció de les proves. Editat per M.Gleizer, lliber-editor, el propi Macedonio va pagar l’edició, de 200 exemplars. Van sortir a 3 pesos, i va costar 240 pesos. N’envia a amics, i a Gómez de la Serna i a Unamuno. El d’Unamuno no va arribar mai. Fan un sopar per cel·lebrar l’edició, enterbolit per un comentari de Guillermo de Torre, futur gendre de Borges i cap de l’ultraisme, fet a la “Gaceta Literaria” de Madrid, on menyspreava a Macedonio. D’aquí va sorgir un batibull doble: entre argentins i espanyols, i entre Borges i la seva germana Norah, i de manera entrecreuada i involuntària, entre Borges i Macedonio. Encara que la cosa no va anar lluny, la relació entre Borges i Macedonio es va refredar. Aquest fet, anecdòtic, va tenir la seva importància, ja que des d’aquella època, neix la voluntat de Borges d’anul·lar l’obra de Macedonio, titllant-lo de mestre “oral”, especialment quan uns defensors de Macedonio van amenaçar Borges de treure-li els plagis que feia de la seva obra, cosa que no hagués molestat gens a Macedonio, que era ferm defensor de la intertextualitat, però que evidentment preocupava a Borges, creador de la intertextualitat en el text, però gelós de la glòria literària.\n1929. Publica els Papeles del Recienvenido, editats per Evar Méndez, entusiasta de Macedonio. Allí reuneix els textos publicats en revistes entre 1922 i 1929. Tindrà una segona edició ampliada el 1944. Llibre humorístic on ja queda escrita el seu Para una teoría del humorismo, on critica sense pietat les tesis de Bergson i Freud, i explica la funció fonamental de l’humorisme com a element comprensiu i revelador del fet o estranyament metafísic.\nAquell any es dissol el grup de “Martín Fierro”, essencialment per qüestions polítiques, i el cercle de joves a l’entorn de Macedonio es comença a allunyar.\nEl 16 de maig, al Teatre Odeón, en un concert del violinista rus Natahn Milstein, veu en un palco a Consuelo Bosch de Sáenz Valiente, viuda, mare, de 36 anys, de família important i cristiana. El dissabte ell, de nit, la telefona. El diumenge, ella el rep a casa seva, la mansió dels Bosch, a Quintana 250. Macedonio té 55 anys. A tots dos els omple un gran pudor social. Ells miren de mantenir en secret la seva relació. Familiars de les dues bandes destruiran les proves escrites d’aquest amor. La història, però, es produeix en la realitat, i també en la ficció: l’amor impossible entre el Presidente i La Eterna, no pas per qüestions socials, sinó, en la novel·la, metafísiques, a saber, l’absoluta diferència d’estat metafísic entre ell, l’home, i ella, la dona. Consuelo l’ajuda a organitzar els papers de la novel·la, la passa tota en net amb la seva cal·ligrafia femenina (exemplar que s’ha guardat). Ella li proporciona llocs per viure, prop de la naturalesa i la tranquil·litat necessàries, d’un Macedonio cansat d’anar i venir entre pensions urbanes. Durant mesos sencers s’instal·la, entre altres llocs, a La Verde, una finca situada a Pilar, fora de Buenos Aires. Allí hi resideix per temporades, tot sol amb un criat. Allí el visiten Consuelo, i els fills de Macedonio. Allí penja als arbres objectes, una tetera, una llauna… Son els “preguntadores” de Macedonio; serveixen perquè la gent pregunti, simplement. Són uns desvetlladors de la consciència. Durant tota la dècada dels 30 Macedonio anirà i vindrà de La Verde. La relació durarà més de vint anys, i tot just es pot seguir en les dedicàtories que Consuelo escrivia en els llibres que regalava a Macedonio. La resta si va existir, ha estat destruit. Consuelo Bosch va morir uns mesos més tard que Macedonio, el juliol de 1952.\n1931. Arriba a Buenos Aires Ramón Gòmez de la Serna, que ja admirava a Macedonio des de 1924, quan va llegir, a Madrid, uns textos d’ell, i li va escriure una carta. Des de llavors s’escriuen cartes, i el propi Ramón li cercarà editors per les seves obres, especialment el 1943, per poder publicar La Eterna, amb no gaire sort. Macedonio admira Ramón perquè ell l’admira. L’esperpentisme histriónic del fals vanguardista que fou Ramón de la Serna, llavors en el punt més alt de la seva fama, no podien interessar a Macedonio. Però Ramón de la Serna, sota la gelosia de Jorge Luis Borges, que menyspreava al madrileny, dedicava gran atenció i protecció a Macedonio. Però mentre Ramón de la Serna va de gira per tot Argentina, omplint els teatres, Macedonio está de camí cap al seu viatge interior. Durant els anys 30 es clausura l’època social de Macedonio, i s`inicia una lenta ascesi.\n1936. Borges i Bioy Casares, llavors amb 22 anys, funden la revista “Destiempo”. Allí publica algunes coses Macedonio, i també Xul Solar, seudònim de Agustín Schulz Solari (1887-1963), de pare prussià i mare italiana, personatge inclassificable de la vida “porteña”, astrònom, inventor, metafísic, pintor, escriptor, que es guanyava la vida fent horòscops i que menyspreava la fama, el qual, juntament amb Macedonio, fou qui donà el caràcter mític a la ciutat de Buenos Aires. Amics tots dos, a la mort de Macedonio, Xul, a la casa de Las Heras 4015, després d’estar una llarga estona en silenci, va treure una llibreta, i va fer diversos retrats de Macedonio, a llapis. Macedonio hi apareix serè.\n1938. El 18 de febrer se suicida amb cianur Leopoldo Lugones, i el dia 24 mor, d’una hemiplegia, Jorge Guillermo Borges, que els ultims anys s’havia quedat cec, igual que s’hi quedarà el seu fill. Les dues morts conmouen profundament a Macedonio. El 25 d’Octubre es suicida Alfonsina Storni, internant-se al mar des de la platja de La Perla, a Mar del Plata. Un any abans, s’havia suicidat Horacio Quiroga. Macedonio pasa a residir en un petit-hotel, amb jardí i reixa, de la familia Bosch, a Virrey del Pino 2765, al barri de Belgrano. El demantellament de l’entorn de Macedonio és un fet. Consuelo Bosch i el fill Adolfo, serán la seva companyia en endavant.\n1941 Ramón Gómez de la Serna, retirat en un exili voluntari a Buenos Aires, demana el manuscrit de La Eterna a Macedonio, que viu retirat en una finca de El Pilar, fora de Buenos Aires. Macedonio li envia i també li fa arribar el recull Continuación de la nada, el seu segón llibre humorístic. Les gestions de Ramón a Editorial Sudamericana no fructifiquen. Tambe Editorial Losada s’interesa, però la cosa no arriba a res. En aquells anys, Buenos Aires és el centre editorial de la llengua castellana i dels republicans a l’exili.\n1943 els seus fills Adolfo i Jorge, juntament amb uns amics, funden la revista “Papeles de Buenos Aires“, que fins el 1945, arribarà a treure cinc números, i en deixaran un sisè a la impremta. Allí Macedonio publica diversos textos, com El Bobo de Buenos Aires.\n1946 Se’n va del seu refugi a El Pilar, i s’instal·la, per mediació del seu fill, que llavors conviurà amb ell, als baixos de La Heras 4015, on encara ara hi ha, a la finestra, tot un seguit de fotografies de Macedonio, tot i que l’apartament està ocupat per una consulta mèdica. Aquests anys rebrà altre cop visites, i ja no es mourà de la finestra que dóna al Jardí Botànic, ocupat en fer entendre al seu fill la seva lletra i en intentar una síntesi, que no farà, del seu pensament.\nDes de principis dels anys 40, Macedonio renuncia totalment a la vida social, i com que se’l convida a molts llocs, i no hi va mai, comencen a sortir un seguit de llegendes sobre la seva inexistència, que si és una invenció de Borges, que si ja fa anys que és mort… I malgrat que el conviden i li posen un taxi a la porta, si no és a casa seva, Macedonio no es deixa veure. Alguns comencen a titllar-lo de boig o d’estrambòtic. Borges es dedica a considerar-lo un “geni oral”. Ell, conscient del seu proper final, es queixa de falta de temps per acabar, polir, tancar la seva obra, però l’edat ja no li permet treballar gaire estona seguida. El cercle social, però, s’anava allunyant d’ell, perquè en realitat aquell vellet prim i fredolic, d’ulls blaus i veu dolça, era un tipus molt perillós, que deia veritats com punys, i que despullava la falsa solemnitat social. I contra ell no s’hi podia lluitar, perquè ell no volia res. Només quedava aillar-lo amb el silenci i l’oblit. I és el que Argentina va fer. Menys el seu fill, Adolfo Obieta.\n1948 Arriba a la ciutat Juan Ramón Jiménez i la seva esposa Zenobia Camprubí. De seguida omple teatres en les seves conferències. En un acte multitudinari de la SADE, al carrer México, qui es troba a davant portant l’acte és Macedonio Fernández, el qual, segons sembla, estava prou despistat. Juan Ramón coneixia els textos de Macedonio, i n’era un admirador. Amb molta dificultat, per desig de Juan Ramón, en un dia de pluja i fred, i sense cap taxi a la vista, Macedonio va acudir a presentar l’acte. Juan Ramón el va abraçar emocionat. La gent està més atenta al “desaparegut” Macedonio, que no al poeta andalús. Durant la seva estada, Juan Ramón visita diverses vegades a Macedonio, i es fa fer fotografies amb els gorros de l’argentí. L’obra final, culminant, de Juan Ramón està completament inspirada en les idees del vell d’ulls blaus. Vuit anys més tard, l’espanyol rebrà el premi Nobel.\nMacedonio viu ja en els silencis. De tant en tant mira per la finestra, o surt a fer un passeig i xerra amb la gent del carrer, explicant acudits que ell mateix inventa. Un dia, un mosso que passava tot cantant, el fa entrar i li regala la seva guitarra. Fuma, beu molt mate, menja quan té gana i dorm quan té son, despreocupat, i només dins del seu cervell, que va escrivint. El fill, molt conscient de la feina del seu pare, i una veïna, la Maria Teresa, que s’acabarà casant amb el fill, el cuiden sol·lícitament.\n1950 Li arriba, des de Mèxic, per part de Natalicio González (1893-1966) un paraguai, que havia arribat a ser President de la seva república, i que estava exiliat, que havia residit molts anys a Buenos Aires, la possibilitat d’editar tota la seva poesia, que no passa de cinquanta poemes, alguns dels quals, però, són decisius dins el context de la seva obra. Macedonio li escriu una carta afectuosa, acceptant l’edició, però la carta, escrita en algún moment de 1951, no va ser enviada en vida.\n1951 S’agreuja el seu estat de salut, sobretot del cor, que ja havia tingut dos atacs durant els anys 40. Els últims mesos ell s’entreté observant com anava venint la mort, la qual esperava, com havia dit, amb els ull oberts. Cap metge es va acostar per la casa. No ha va haver diagnòstic.\n1952 El 10 de febrer, a ¾ de 10 d’un matí lluminós, mor Macedonio Fernández. Va ser incinerat, i les seves cendres van ser dipositades en una urna a la bòveda familiar del cementiri de la Recoleta. Uns quants amics, entre ells Jorge Luis Borges, van parlar en el seu enterrament. Borges va explicar un humorisme de Macedonio, i els assistents van riure. Els fills, reunits, deixen tot el llegat en mans d’Adolfo. Son centenars de manuscrits que cal ordenar i fer inteligibles i mirar de publicar. Li portarà anys, tota la seva vida.\n1953 S’editen, a Mèxic, els poemes de Macedonio. Uns pocs exemplars arriben a Buenos Aires.\n1972 Manuel Pampín, d’Ediciones Corregidor, inicia la publicació de l’obra completa en deu volums. Encara ara són les edicions canòniques de l’obra de Macedonio, en molts casos exhaurides.\n1999 Poc abans de morir, Adolfo de Obieta publica Macedonio, memorias errantes, com a homenatge i memòria del seu pare i del laboriós procés de publicació dels textos. De manera semblant al cas de Pessoa, l’obra important de Macedonio fou pòstuma, i no és ben segur que estigui tota èdita. Al menys, que se sàpiga, i segons testimoni d’Ana Maria Camblong, la seva principal estudiosa, queda encara per editar el seu voluminós quadern, denominat Actas, on ell hi escrivia de tot, i que mai va abandonar.\nInformació extreta de Macedonio Fernández, la biografía imposible, d’Àlvaro Abòs, Plaza y Janés, Buenos Aires, 2002.


IB3 | Els taxistes d’Eivissa han convocat aturades parcials per Setmana Santa\nEls taxistes d’Eivissa han convocat aturades parcials per...\tPortada > notícies > Els taxistes d’Eivissa han convocat aturades parcials per Setmana Santa notícies\tEls taxistes d’Eivissa han convocat aturades parcials per Setmana Santa Vaga de 4 hores diàries entre els dies 23 i 28\nVaga en el sector del taxi a l’illa d’Eivissa. Quan falten dos dies pe a l’inici de l’aturada parcial convocada pels titulars de llicències per a aquesta Setmana Santa, no hi ha hagut cap nou acostament de postures entre el Consell i la Federació Insular de Taxistes. Així ho han confirmat avui tant des de la patronal com des de la mateixa institució insular. Els titulars estan en desacord amb el repartiment de llicències temporals per al pròxim estiu que va acordar el Consell amb els ajuntaments eivissencs. Raó per la qual han convocat una vaga de 4 hores diàries entre els dies 23 i 28.


Solà - Sagalés | Mapes de Patrimoni Cultural\nSolà - Sagalés Oristà\nA 2300 metres per pista forestal de la carretera C-670, punt quilomètric 6'300\nL'edifici es troba en runes. Conserva els murs de càrrega amb una altura mitjana pròxima als tres metres, tot i que completament coberts de vegetació. Conserva alguna obertura, tot i que la majoria de carreus treballats que les emmarcaven s'han extret, probablement per utilitzar-les en altres construccions.\nRef. cad.: 006A00034\nSolà - Sagalés és una antiga masia, actualment en runes, situada al sud del carrer de la Ruixeda, a mig camí entre la Casanova de Solà -Sagalés i la masia de Sagalés.\nEs tracta d'una masia de grans dimensions molt enrunada, formada originalment per un volum principal i diverses estructures agropecuàries adossades. Els murs de càrrega, conservats fins al nivell de primer pis, són de maçoneria de pedra lligada amb morter i actualment estan totalment coberts de vegetació.\nLa façana principal de l'edifici estava orientada al nord-est i és en l'única façana on es conserva alguna obertura, concretament una finestra emmarcada amb pedra bisellada. De la resta de l'edifici se'n conserven trams dels murs de càrrega i dels murs mitgers de la distribució interior, tot i que molt enrunats i tapats per vegetació.\nUns metres a l'est de l'edifici, a l'altre costat d'un camp, es conserva una estructura construïda amb murs de càrrega de maçoneria de pedra que per la seva tipologia podia haver estat la masoveria o algun altre tipus d'habitatge.\nSolà-Sagalés, antigament coneguda com Solà de Sagalés o simplement Solà, es troba documentada en el fogatge de 1553, en el que hi ha una relació de noms de caps de casa on es troba Joan Solà de Sagalers. L'edificació actual, molt malmesa, data del segle XVII i alguns dels seus elements arquitectònics, entre els que es compta una porta datada l'any 1689, van ser aprofitats per a la construcció de la Casanova de Solà-Sagalés.


Europa deixa Grècia a l'espera de rebre més crèdits d'emergència\nEls ministres de Finances dels països de l'euro ajornen fins al juliol la decisió d'atorgar 12.000 milions. Diuen que els grecs han d'endurir les mesures d'austeritat abans de rebre més diners\nAGÈNCIES Luxemburg 20/06/2011 07:32\n260x366 El nou ministre de Finances grec, Evangelos Venizelos, amb la seva homòloga francesa, Christine Lagarde / EFE El nou ministre de Finances grec, Evangelos Venizelos, amb la seva homòloga francesa, Christine Lagarde / EFE\nEls responsables de les carteres de finances dels països de la zona euro han decidit aquesta matinada de dilluns ajornar la decisió final d'atorgar 12.000 milions d'euros més en crèdits d'emergència a Grècia. La raó ha sigut que, a parer general, el país ha d'introduir mesures més dures d'austeritat abans de rebre l'ajuda. Els ministres, que han estat reunits durant més de set hores, han dit que esperen poder atorgar els diners al mes de juliol. Els crèdits formen part del següent tram d'un rescat de 110.000 milions d'euros que la Unió Europea i el Fons Monetari Internacional van acordar per a Grècia. Per la seva banda, el govern grec ha advertit que necessita els crèdits per evitar no poder fer front als seus deutes.\nPerò mantenint la pressió sobre Atenes, on l'oposició pública a l'austeritat ha anat creixent, els ministres insisteixen en el fet que el desemborsament dependrà del fet que el Parlament grec aprovi abans les lleis que conduiran a una reforma fiscal i a la venda de béns estatals. "Per moure els pagaments, necessitem estar segurs que el Parlament grec aprovarà el vot de confiança i suport al programa, així que la decisió es prendrà a començaments de juliol", ha dit el ministre belga de Finances, Didier Reynders.\nEl president de l'Eurogrup, Jean-Claude Juncker, ha comentat, al final de la reunió, que cal comprovar també l'estabilitat política del país grec. "Hi haurà un vot de confiança al Parlament grec demanat pel primer ministre, aquest dimarts. Caldrà esperar el resultat i després caldrà esperar el vot final sobre el programa que Grècia s'ha compromès a tirar endavant amb els socis europeus i internacionals", ha dit Juncker. El comunicat consensuat pels ministres insisteix en la necessitat d'arribar a un acord entre les diferents forces polítiques gregues sobre les reformes econòmiques exigides per les institucions internacionals a canvi dels diners. "Atès l'abast, magnitud i naturalesa de les reformes requerides a Grècia, la unitat nacional és un requisit previ per a l'èxit", diu el text.\nNou pla de rescat\nEn una declaració que s'ha fet pública després de la reunió, que s'ha celebrat a Luxemburg, els ministres també han anunciat que proposaran un segon rescat a Grècia, que no ha assolit els objectius de deute en el primer pla de rescat per marges considerables. El nou pla, que es podria fer públic a principis de juliol, inclourà més crèdits oficials i, per primer cop, una contribució d'inversors privats. S'espera que comprin de manera voluntària nous bons grecs i que mantinguin les inversions que ja han fet. La declaració no anuncia la quantitat del nou rescat, ni dóna detalls de la contribució privada més enllà de descriure-la com a "substancial". Fonts oficials de l'eurozona han dit a Reuters que s'espera que el nou pla financi Grècia a finals del 2014 i amb una quantitat pròxima als 120.000 milions d'euros. D'aquests, uns 60.000 serien nous crèdits oficials, 30.000 serien del sector privat i 30.000 més arribarien del procés de privatització a Grècia.


A la vora del foc: de juliol 2009\nTom Ripley em fa por. I a tu te’n faria també, Elena, t'aviso. És mediocre, però amable, no destaca per sobre de res ni de ningú, es diria que mai ha estrenat roba, que mai ha estat petit, que mai serà gran. Tendeix a visitar sempre els mateixos bars i els mateixos ambients, fins que canvia de residència, perquè s'ha barallat amb l’idiota que li lloga una habitació, o perquè no aguanta més en aquest barri o per qualsevol altra excusa que li permeti començar una nova vida.\nEn un dels bars que ja no sol freqüentar, Mr. Greenleaf li ofereix absolutament de franc la possibilitat de viatjar a Europa, més 600 dòlars en xecs de viatges. Només a canvi que trobi Dickie Greenleaf al petit poble de la costa italiana on viu, i el convenci de tornar als Estats Units i fer-se càrrec de l’empresa familiar. Un viatge lluny de la seva pròpia existència només a canvi de retrobar un vell conegut i mirar de fer-lo entrar en raó.\nRipley arriba a Mongibello, i troba Dickie i la seva amiga Marge, una noia una mica tonta que escriu llibres i està enamorada de Dickie. I amb Dickie i Marge, troba la platja, el sol i la vida relaxada, sortir a navegar i prendre martinis a la terrassa. Fugir de la seva vida és el que Tom porta tota la vida fent, però la seva mediocritat el troba fins i tot a Mongibello: en Dickie comença a cansar-se del nou amic, que pretén separar-lo de la Marge i que es torna més i més possessiu, i ell sent el seu rebuig en el fons de la seva ànima, ferit en el més profund de la seva autoestima. El dia que Dickie el pesca emprovant-se la seva roba a la seva habitació la relació entre ells es torna distant i freda, i Dickie li suggereix que potser és hora que se’n vagi.\nTom Ripley manté una relació ambigua d’amor i admiració i desig amb Dickie Greenleaf, i una de gens ambigua d’odi i menyspreu per la seva amiga Marge. Tom resulta ambigu en tots els sentits, ambiciós i covard, mediocre i optimista, segur del seu talent i paranoic fins a l’obsessió.\nPerò Tom Ripley ha tastat aquesta vida, i no hi renunciarà tan fàcilment: mai havia estat tan a prop de no ser ell mateix. Per aconseguir-ho del tot, només cal matar Dickie aprofitant un cap de setmana que estan passant tots dos fora del poble, i tornar al poble i dir a la Marge que Dickie ha decidit traslladar-se a Roma. Vendre el veler i la casa. I anar a Roma, i registrar-se a l’hotel amb el passaport de Dickie. Aprendre a fer la seva signatura i cobrar mensualment els xecs de la renta de Dickie. Escriure cartes a Nova York i a la pròpia Marge amb la seva màquina d’escriure. Convertir Dickie Greenleaf en el pintor excèntric i bohemi que sempre hauria volgut ser. Imitar els gestos, l’accent en parlar l’italià i els mateixos errors gramaticals. Enrossir-se una mica els cabells i posar-se els seus anells. Deixar les explicacions a Tom Ripley, i sobretot, esperar no haver-ne de donar gaires. Amagar Dickie fent creure a tothom que passa una època de baixa autoestima i de necessitat d’aïllament.\nPerò fins i tot una ciutat gran com Roma pot ser massa petita per amagar-se de tothom qui Dickie hagués conegut, i ja se sap que abans s’atrapa a un mentider que a un coix, i a més no és or tot el que llueix, i tota la pesca. La pilota es fa tan gran, que al final pot fins i tot amb el propi Tom Ripley i el seu talent per a l’engany. Però quan hom està decidit a deixar de ser un mateix, és molt complicat poder-lo aturar. Sobretot si és un encantador personatge d’una novel·la de la Patricia Highsmith.\nCom amb Mar de fons, faré un comentari sobre el títol. Algunes edicions el titulen "Tot sota el sol" (perquè la primera versió del cinema d'aquesta història es titulava així), que no està gens malament, però personalment, prefereixo "El talent de Mr Ripley", perquè insinua aquesta excel·lència, una mica terrorífica. Encara més en la versió en anglès: The talented Mr Ripley.\nFriso per continuar amb la lectura d’El noi que va seguir Ripley.\nEtiquetes: Highsmith, Italia, negra, USA


Reparació i restauració | January 2020\nCom utilitzar el client torrent a l’ordinador\nL'Elecció De L'Editor January 23,2020\nPrincipal Reparació i restauració\nRecupera les fotos esborrades a Android a DiskDigger\nSovint, quan es tracta de la recuperació de dades al telèfon o a la tauleta, cal restaurar les fotos de la memòria interna d'Android. Abans, el lloc va considerar diverses maneres de recuperar dades de la memòria interna d'Android (vegeu Recuperació de dades a Android), però la majoria d'ells impliquen executar el programa en un ordinador, connectant el dispositiu i el procés de recuperació posterior.\nRecuperació de dades: R-Studio\nEl programa de recuperació de dades R-Studio és un dels més sol·licitats entre els que necessitaven recuperar fitxers d'un disc dur o d'un altre suport. Malgrat el preu relativament alt, molts prefereixen R-Studio, i això es pot entendre. Actualització 2016: en aquest moment el programa està disponible en rus, de manera que el nostre usuari us sigui més còmode que abans.\nEl programa per recuperar dades sobre Android MobiSaver Free\nAvui mostraré un altre programa gratuït de recuperació de dades EaseUS Mobisaver per Android Lliure. Amb ell, podeu provar de recuperar fotos, vídeos, contactes i missatges SMS esborrats al telèfon o a la tauleta, tot això gratuïtament. Immediatament us adverteixo que el programa requereix drets root sobre el dispositiu: com obtenir els drets de root per Android.\nRecuperació de fitxers a R.Saver\nMés d'una vegada va escriure sobre diverses eines gratuïtes per a la recuperació de dades, aquesta vegada veurem si serà possible recuperar fitxers esborrats, així com dades d'un disc dur formatat utilitzant R.Saver. L’article està dissenyat per a usuaris novells. El programa va ser desenvolupat per SysDev Laboratories, especialitzat en el desenvolupament de productes de recuperació de dades de diverses unitats, i és una versió lleugera dels seus productes professionals.\nRecuva: recuperar fitxers suprimits\nEl programa gratuït Recuva és una de les eines de recuperació de dades més populars des de una unitat flaix, targeta de memòria, disc dur o una altra unitat en sistemes de fitxers NTFS, FAT32 i ExFAT amb bona reputació (dels mateixos desenvolupadors que la coneguda utilitat CCleaner). Entre els avantatges del programa: facilitat d’ús fins i tot per a un usuari novell, seguretat, llenguatge d’interfície rus, la presència d’una versió portàtil que no requereix instal·lació en un ordinador.\nEl Windows no pot completar el format ... Com formatar i restaurar la unitat flaix?\nBon dia. Avui, cada usuari d’ordinador té una unitat flash USB i no una. De vegades, necessiten ser formatats, per exemple, quan canvieu el sistema de fitxers, en cas d’errors o només quan necessiteu eliminar tots els fitxers de la targeta flash. Normalment, aquesta operació és ràpida, però passa que s’ha produït un error amb el missatge: "El Windows no pot completar el format" (veure\nEl portàtil està calent. Què fer\nEl sobreescalfament dels portàtils és el problema més freqüent que s'enfronten els usuaris de portàtils. Si el temps no elimina les causes del sobreescalfament, l’ordinador pot funcionar lentament i, finalment, es pot trencar. L’article descriu les principals causes de sobreescalfament, com identificar-les i els mètodes més habituals per resoldre aquests problemes.\nSi Internet no funciona després de reinstal·lar Windows ... Alguns consells\nBon dia. En instal·lar un Windows nou, per regla general, el sistema ajusta automàticament molts paràmetres (instal·la controladors universals, estableix la configuració de tallafocs òptima, etc.). Però va passar que alguns moments en què no es reinstal·lava Windows automàticament.\nRecuperació de fitxers amb UndeletePlus\nAnteriorment, ja vaig escriure sobre dos programes per recuperar fitxers esborrats, així com recuperar dades dels discs durs i de les unitats flash formatades: BadCopy Pro Seagate File Recovery Aquesta vegada discutirem un altre programa d’aquesta manera - eSupport UndeletePlus. A diferència dels dos anteriors, aquest programari es distribueix gratuïtament, però, les funcions són molt més baixes.\nUna unitat flash (disc dur) sol·licita el format i hi ha fitxers (dades)\nBon dia. Treballeu amb una unitat flaix, treballeu i, a continuació, bam ... i quan es connecta a un ordinador, es mostra l'error: "El disc del dispositiu no està formatat ..." (exemple a la figura 1). Tot i que esteu segur que la unitat flaix estava formatada prèviament i tenia dades sobre ella (fitxers de seguretat, documents, arxius, etc.)\nÉs possible recuperar dades d'una targeta SD formatada com a memòria interna a Android?\nLes versions modernes d'Android us permeten formatar la targeta de memòria SD com a memòria interna del vostre telèfon o tauleta, que molts usen quan no n'hi ha prou. No obstant això, no tothom és conscient d’un matís important: al mateix temps, fins al següent format, la targeta de memòria s’adjunta específicament a aquest dispositiu (el que significa més endavant en l’article).\nFeu doble clic (feu clic): faci-ho vostè mateix reparant el ratolí de l’ordinador\nLa clau més utilitzada en totes les tecnologies informàtiques és sens dubte el botó esquerre del ratolí. S'ha de pressionar gairebé sempre, sigui el que facis a l’ordinador: ja siguin jocs o treballs. Amb el pas del temps, el botó esquerre del ratolí deixa de ser tan sensible com abans, sovint es produeix un doble clic (clic): tones.\nEls millors programes per recuperar i copiar fitxers a partir de discos CD / DVD danyats\nHola Molts usuaris amb experiència, crec, tenen bastants discs de CD / DVD a la col·lecció: amb programes, música, pel·lícules, etc. Però hi ha un inconvenient per als CD: es grata fàcilment, de vegades fins i tot de carregar amb precisió a la safata de la unitat ( sobre la seva petita capacitat avui mantenir el silenci :)).\nRecupera el document de Word no desat\nBon dia. Crec que molts que treballen freqüentment amb documents en Microsoft Word es van enfrontar a una situació molt desagradable: van escriure el text, van editar-lo i, de sobte, es va reiniciar l’ordinador (van apagar la llum, es van omplir un error o només van tancar Word, informant alguna cosa fallada interna).\nCom fer una còpia de seguretat del disc del sistema amb Windows i restaurar-lo (en aquest cas)\nBon dia. Hi ha dos tipus d’usuaris: el que fa la còpia de seguretat (també se'ls crida còpies de seguretat) i el que encara no ho fa. Com a regla general, aquest dia sempre arriba, i els usuaris del segon grup es mouen a la primera ... Bé, above La moral anterior es va dirigir només per avisar als usuaris que esperaven còpies de seguretat de Windows (o que mai no passin PE).\nPantalla negra en encendre l’ordinador i arrencar Windows. Què fer\nHola "Fa olor de querosè", vaig pensar quan vaig veure per primera vegada la pantalla negra després d'encendre l'ordinador. Va ser cert, fa més de 15 anys, però molts usuaris encara tremolen (especialment si hi ha dades importants al PC). Mentrestant, la pantalla negra és negra, la gran discòrdia, en molts casos, pel que s'escriu en ella, podeu orientar i corregir errors i entrades incorrectes al sistema operatiu.\nMuntatge de la memòria interna d'Android com a emmagatzematge massiu i recuperació de dades\nLa recuperació de dades, les fotos i els vídeos esborrats, els documents i altres elements de la memòria interna dels telèfons i tauletes Android moderns s'ha convertit en una tasca difícil, ja que l’emmagatzematge intern es connecta mitjançant el protocol MTP i no l’emmagatzematge massiu (com una unitat flash USB) i els programes habituals de recuperació de dades no poden trobar i recuperar fitxers en aquest mode.\nRecuperació de dades amb recuperació pràctica\nTot i que es paga el programa de recuperació de dades Handy Recovery, haureu d'escriure sobre ell, potser aquest sigui un dels millors programes que us permetran recuperar fitxers de discs durs i unitats flash USB a Windows. Es pot descarregar una versió de prova del programa des del lloc web oficial http://handyrecovery.com/download.\nPrograma de recuperació de dades Drill de disc per a Windows\nEn aquest article, proposo examinar les possibilitats del nou programa de recuperació de dades lliure Drill de disc per a Windows. I al mateix temps, intentarem, com serà capaç de recuperar fitxers des d’una unitat flash formatada (no obstant això, és possible jutjar quin serà el resultat en un disc dur normal).\nDiagnosi i solució de problemes del PC (millor programari)\nHola Quan es treballa en un ordinador, de vegades es produeixen diversos errors, errors i descobrir el motiu de la seva aparició sense programari especial no és una tasca fàcil. En aquest article d’ajuda vull col·locar els millors programes per provar i diagnosticar ordinadors que ajudin a resoldre tot tipus de problemes.\nhttps://termotools.com ca.termotools.com © Reparació i restauració 2020


Centre de Documentació i Museu Tèxtil | connecTerrassa\nEl CDMT és un espai per a la recerca, la conservació, la difusió i la inspiració a més d’una plataforma pedagògica i divulgativa que vol arribar a tot tipus de públics. Conserven més de 130.000 objectes diversos i procedents de vàries col·leccions que expliquen la història tèxtil d’arreu del món, des del segle I fins a l’actualitat.\nSón un Consorci integrat per la Diputació de Barcelona i l’Ajuntament de Terrassa. Afegit a les aportacions públiques es financen amb l’explotació de serveis que ofereixen i amb col.laboracions privades eventuals.\nActivitats infantils, adults i escoles: auladidactica@cdmt.es\nConsultes tècniques: scarbonell@cdmt.es\nInformació general: info@cdmt.es\nQuins SERVEIS TÈCNICS ofereix?\nTractaments de restauració de peces tèxtils de tipologia diversa. Servei obert a altres museus, entitats i particulars que inclou tractaments preventius, desinsectació amb gas inert, processos de restauració.\nSUPORTS D’EXHIBICIÓ i BODYTECA\nEstudis per a l’exhibició de peces soltes, conjunts i col·leccions. Disseny i producció de maniquins i suports personalitzats per a cada objecte i sota estrictes criteris de conservació.\nEl CDMT compta amb seixanta cossos model per a la reproducció de maniquins històrics, datats entre 1650 i 2000. Aquesta col·lecció de matrius permet recrear fidelment la forma d’un cos estàndard pertanyent a una època històrica concreta.\nLa Bodyteca -fruit d’un conveni de col·laboració amb la investigadora Carmen Lucini- facilita la reproducció de suports per a peces patrimonials i permet resoldre de manera àgil possibles encàrrecs d’altres museus o institucions.\nAssessorament global i sobre problemàtiques concretes que afecten la conservació dels objectes tèxtils: realització d’informes, plans de conservació preventiva, estudis i projectes d’emmagatzematge.\nAssessorament puntual i estudis d’investigació sobre aspectes històrics i tècnics vinculats als teixits, la indumentària i els complements: valoracions, inventaris, informes, anàlisis tècniques, fotografia.\nCursos monogràfics i a mida, jornades tècniques i sessions dirigides a professionals del patrimoni o persones vinculades al món del disseny i la producció tèxtil, així com a investigadors i/o estudiants (convenis de pràctiques).\nCom es DIFON el patrimoni tèxtil?\nUN BANC D’IDEES: IMATEX\nAmb aquesta base de dades posen a l’abast del públic més de 30.000 documents tèxtils de totes les èpoques i cultures: teixits, dissenys originals, mostraris, indumentària, complements i parament litúrgic i de la llar. Cada document consta d’una o més imatges amb informació sobre matèria, tècnica, cronologia i decoració, entre d’altres.\nImatex és un suport als professionals del disseny i de la producció tèxtil i de moda, un recurs per a la inspiració i la creació així com una eina de consulta per a investigadors i persones interessades en el patrimoni tèxtil.\nUNA BIBLIOTECA ESPECIALITZADA\nLa biblioteca del CDMT està especialitzada en els diversos aspectes del tèxtil i la moda i en la conservació i restauració del patrimoni relacionat amb aquest sector. La seva funció és la d’apropar la cultura tèxtil al públic i donar resposta a les necessitats d’informació tant del propi personal del centre com dels usuaris externs.\nL’accés a la biblioteca és lliure i gratuït (cal demanar cita prèvia).\nLes exposicions són un eix de la seva tasca difusora; la temporalitat permet anar traient a la llum diferents parts del patrimoni vastíssim que conserven, alhora que anar-lo estudiant, restaurant i publicant.\nLa majoria d’exposicions són de producció pròpia o en co-producció amb altres museus però eventualment dónen cabuda a exposicions d’interès procedents de l’exterior.\nL’Espai Zero és una sala recentment adaptada per a mostrar l’obra d’artistes tèxtils contemporanis i altres iniciatives sorgides de col·lectius locals.\nELS PÚBLICS – SERVEI DIDÀCTIC\nDifonen el patrimoni tèxtil entre públics molt diversos a partir de la idea de producte tèxtil com a creació i també com a objecte d’ús.\nL’Aula Didàctica proposa tallers i recursos per a públic escolar i s’adapta al currículum de tots els nivells educatius. En to més lúdic programen activitats de descoberta del patrimoni tèxtil pensades per a infants, famílies i adults.\nEn els darrers temps treballen en xarxa amb entitats o altres museus per donar forma a projectes i cicles de llarga durada amb temàtiques i metodologies actuals (moda sostenible, art tèxtil, activitats intergeneracionals) que permeten fidelitzar públics i incorporar-ne de nous.


Hotel Europa Fit Hévíz Hongria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nJokai u.3., Héviz Centre, Hévíz, Hongria, 8380 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Hotel Europa Fit?\nMés informació sobre Hotel Europa Fit\nRenovat l'any 2012, el Hotel Europa Fit garanteix els seus hostes una estada plaentera a Hévíz tant per negocis com per oci. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Hotel Europa Fit, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, estació de càrrega elèctrica per a cotxes, servei de neteja diari, recepció 24 hores, magatzem d'equipatge.\nHotel Europa Fit té 234 habitacions, totes amoblades amb gust per tal d'oferir comforts com televisió de pantalla plana, connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat, calefacció. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen bany, centre esportiu, sauna, piscina exterior, piscina coberta estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Hotel Europa Fit no troba competidors en cap categoria.\nComentaris d'Agoda (6)Comentaris de Booking.com (711)


Cassola i lletera d’alumini | Museu de les Terres de l´Ebre\nTEMA: Cuina i alimentació\nOBJECTE: Cassola i lletera d’alumini\nNom de l’objecte: Cassola i lletera d’alumini\nNúmero de registre dels objectes: 12.170 i 12.310\nDimensions: 24 cm altura x 11 cm amplada x 9 cm profunditat; 11 cm altura x 27’5 cm amplada x 23 cm profunditat (amb la tapadora)\nTècnica: procés industrial\nDatació: Anys 1960\nLloc de procedència: Amposta; Freginals (el Montsià)\nUna cuina és un aparell domèstic per a escalfar aliments que pot funcionar amb diversos combustibles o, actualment, també per electricitat. Segons la manera de cuinar els aliments, una cuina és capaç de bullir, coure, fregir, rostir o fondre. Els aliments es cuinen en general mitjançant estris de cuina, de diferents formes i funcions. Les cassoles i les lleteres són estris de cuina, la primera per a cuinar aliments, i la segona per a la compra i el transport de la llet.\nAntigament, a les cuines hi havia una gran quantitat d’objectes de fusta, de terrissa i de metall. Fins i tot les pròpies cuines eren de ferro colat i s’alimentaven amb carbó: les conegudes popularment com “cuines econòmiques”. Van tenir un gran èxit a partir del XIX (a partir de cap al 1850), primer revolucionant la cuina per a grans col·lectius (als hospitals, convents, casernes militars, hotels i grans vaixells), i després introduint-se a les cuines domèstiques i de la restauració, és a dir, a les cuines de les fondes i, més tard, dels hotels.\nLa bateria d’alumini es va imposar durant un temps a la cuina, perquè a diferencia del fang cuit i envernissat i dels objectes de metall (ferro colat, bronze i coure) l’alumini era un material lleuger, resistent i relativament fàcil de netejar. Antigament l’alumini no es polia ni es tractava, però avui en dia es tracta industrialment, per tal d’evitar accidents i intoxicacions.\nLa bateria de cuina d’alumini estava composada per moltes eines i estris, abans de metall o de terrissa: olles i cassoles amb tapadora, paelles, casos, lleteres, plats, escorredores, ribelles, motlles per a flam, carmanyoles... fabricats en diferents mides; i també motlles per a fer coquetes, cullerots, culleres grosses, etc.\nEl processat industrial de l’alumini és molt modern, i també els objectes que es van fabricar amb ell, perquè abans del segle XX (1900-2000) era pràcticament desconegut per a la majoria de la població.\nEs tracta d’un element metàl·lic, mal·leable i dúctil, molt abundant en la naturalesa, tot i que no es troba en estat pur. Per a aconseguir-lo calen dos procediments: primer, l’obtenció d’òxid d’alumini a partir de la bauxita i, segon, l’electròlisi de l’òxid per a obtenir l’alumini pur.\nHistòricament el problema de disposar d’alumini barat i en quantitat no va ser l’extracció del metall, sinó el poder produir prou electricitat, de forma barata i contínua, per destinar-la a la producció industrial d’objectes d’alumini.\nL’alumini va ser aïllat el 1.827 per un químic alemany, com un metall rar i valuós, igual que altres metalls que va descobrir: el titani i el mètode de purificar el níquel, per exemple. Va resultar un metall que, com l’or, no es rovella, per això al principi va ser utilitzat per a fer objectes valuosos, com ara joies i objectes de decoració, que pocs podien pagar. Va acabar sent molt popular, precisament com a objecte de cuina, perquè l’alumini, a més a més molt de ser molt lleuger, és un bon conductor de l’escalfor, molt apropiat per a fer bateries de cuina i carmanyoles.\nAl catàleg “La Industria Metalúrgica Nacional” de l’Exposició Internacional de Barcelona de 1929, apareixen, a més a més de diverses fabriques europees, dos empreses de bateries de cuina d’alumini properes: Manufacturas del aluminio, amb seu a Madrid i representació a Catalunya, i Cinto Guallant (José), una fàbrica ubicada al carrer Urgell de Barcelona.\nAls anys 1930 aquest tipus de parament es va començar a difondre a Catalunya i això es pot comprovar fàcilment mirant revistes femenines de la segona meitat dels anys trenta com “El hogar y la moda”, on els anuncis de bateries de cuina presentaven l’alumini com un metall “higiénico, económico, duradero”, que si es cuidava i netejava presentava sempre un bon aspecte.\nAvui en dia, la fireta d’alumini és una joguina tradicional encara molt popular. Un tret molt característic de cada peça són les nanses, sempre de color blau o verdes, depenent del fabricant. És tracta d’un joguet molt antic, que passava tradicionalment de mares a filles, perquè no es trencava com la fireta feta de terrissa, o de ceràmica, que eren les més comunes. També en feien de llauna els artesans d’aquest material, és a dir, els llauners.\nGràcies a la fireta d’alumini molts infants coneixen i han manipulat gairebé tota la bateria de cuina d’alumini tradicional. Amb ella han jugat a imitar la vida quotidiana dels adults, encara que, de fet, els infants d’avui en dia ja no veuen utilitzar aquest metall a la cuina dels seus pares, perquè ha estat substituït per altres materials. Alguns, però, encara tenen ocasió de veure olles i cassoles d’alumini tractat a la cuina de la seva escola.\nA Comer! Alimentacion y Cultura, cátalogo de la exposición . Museo Nacional de Antropología. Madrid, 1998. (Disponible al Museu de les Terres de l’Ebre)\n“Fireta d’alumini, un clàssic ben viu” entrevista amb Elisenda Dòria a Revista Cuina, 2011, p. 29 http://firetacuinart.blogspot.com.es/2012/12/apareixem-revista-cuines.html\nvídeo “Els aliments de l’aigua: la nostra cuina a través del paisatge”. Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya, 1991. Durada: 23 minuts (Disponible al Museu de les Terres de l’Ebre)\nPreparar un taller on es puguin visualitzar i comentar fotografies de diferents plats cuinats directament; i treballar el tema, tot fullejant llibres de cuina.\nAssistència a algun taller de cuina tradicional dels que s’organitzen a diferents poblacions de les Terres de l’Ebre.


El conseller de Cultura es congratula de l'a... - Govern.cat\nEl conseller de Cultura es congratula de l'acord assolit entre direcció i treballadors del Gran Teatre del Liceu\nquery_builder 22 febrer 2012 18:53\nEl conseller de Cultura, Ferran Mascarell, es congratula de l’acord al qual han arribat la direcció del Gran Teatre del Liceu i els representants dels treballadors. El conseller felicita a tots els membres del Gran Teatre i posa de relleu que “aquest acord ha estat possible gràcies a l’esforç de totes les parts”.\nEn aquest sentit, ha assenyalat que “després de les converses mantingudes amb els diferents col·lectius del Liceu i coneixedor de les seves inquietuds i els diferents punts de vista, agraeixo la voluntat de tots de posar el prestigi i el futur del Liceu per sobre dels interessos particulars”.\n“L’acord assolit avui és el punt de partida que garanteix un sòlid futur per al Gran Teatre del Liceu. En primer lloc, torna a situar tota la gran família liceística en la mateixa via de llarg recorregut i dóna al Liceu més potència per afrontar amb totes les forces les següents temporades. Permet, a més, afrontar amb garanties els efectes que ja està provocant la greu crisi econòmica i evita que el Liceu hagi d’arrossegar dèficits per a exercicis posteriors, el que sense dubte posaria en risc la qualitat de la programació i de la resta d’activitats”.\n“En definitiva, amb aquestes eines, l’acord posa les bases perquè el Gran Teatre del Liceu endegui una nova etapa que el torni a situar com a emblema per al teatre líric modern i com a referència internacional per al món de l’òpera”.


Escacs ambaixador - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEscacs ambaixador, posició inicial\nEls escacs ambaixador són una variació dels escacs creada el 2005 per Kevin Hill. Pren dels Escacs gran de Christian Freeling la forma d'obertura però adaptant-la a un tauler de 10x8 caselles.\nEs tracta d'una variació dels escacs aleatoris de Capablanca gratuïta i no comercial, jugada en un tauler de 10x8 amb dos peons addicionals per bàndol i dues peces d'escacs màgiques: el canceller i l'arquebisbe.\nEl canceller es mou com la torre i el cavall.\nL'arquebisbe es mou com l'alfil i el cavall.\nL'enroc en aquesta variació dels escacs es materialitza movent el rei tres caselles en direcció a la torre (vegeu el diagrama de la dreta). Totes les altres normes, com en passant són les mateixes que les dels escacs normals.\nEnroc en els escacs ambaixador. Les blanques fan l'enroc el flanc de rei, les negres en el flanc de dama.\n1 Implementacions a la informàtica\nImplementacions a la informàtica[modifica]\nEls escacs ambaixador amb el suport d'almenys tres programes de múltiples variacions disponibles al món de les variacions dels escacs. És seleccionat per un dels set jocs amb tauler 10x8 a SMIRF (desenvolupat per Reinhard Scharnagl). Va ser seleccionat com un dels onze jocs amb el tauler 8x10 que apareixen a ChessV (desenvolupat per Gregory Strong). En ambdós programes, a l'inici de la partida es pot programar per jugar contra la màquina.\nTambé és possible jugar als escacs ambaixador a Zillions of Games utilitzant un arxiu de regles, com ara aquest.\n↑ normes dels escacs ambaixador per Filip Rachunek. (en anglès)\nGame Courier | Escacs ambaixador\nBrainKing - un servidor en el qual es pot jugar escacs ambaixador.\nCRC | els valors materials de peces\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Escacs_ambaixador&oldid=18096715»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 3 feb 2017 a les 01:27.


Jocs Matar Matar reproducció Jocs en línia\nCercar Joc matança Total de Jocs: 47 resultats trobats.\nDayz fosc - Prologue\nSobreviure en un món apocalíptic ple de zombies que tenen tota la intenció de matança vostè, obtenir armes i recollir tot el que vostè troba que necessita tant per repel·lir l'atac dels zombies que aguaiten com ...\nAjuda Bart i Homer Simpson el famós personatge de la sèrie animada de la televisió tots saben i recollir tots els anells d'escuma que són possibles, però aquesta vegada armat bart això acaba matança tots els matons poder-te ...\nVols atropellar zombis, conduint pels carrers amb el seu cotxe en aquesta ciutat fosca plena de zombis, mogui sobre tots ells contra matança més aconseguir més diners i obtenir millors actualitzacions i millores ...\nAfina la teva punteria i ajuda a eliminar les titelles del escuradents dimoni que han estat condemnats a l'infern pel mal. demostra el bo que ets en tir amb arc matança a tots els enemics. Cada nivell requereix d'una sèrie de tasques pendents esborrat ...\n... Més coses per menjar, l'objectiu del joc és arribar a un nombre determinat de destrucció en cadascun dels nivells, no s'aturen matança, Completa amb tot! ...\n... Nivells 20 completament plens d'acció i trets. missions extrems matança seus oponents. ...\n... va sortir malament i això gorrila es va escapar, ajuda matança tots els científics que troben. ...\nZombies matança joc amb molta acció, trets i plataformes en el qual hauràs de ser ràpid i intel · ligent. Un estrany virus va infectar una de les estacions espacials per a l'experimentació científica, el resultat ...\nAquest joc de One Piece és una combinació explosiva, una peça de Maple Story amb un gran joc per a totes les plataformes i lluita. acompanya a Luffy en la seva nova aventura amb l'objectiu de matança totes les criatures ...\nNivells nous! Després d'arribar a l'helicòpter i sortir d'allà amb vida, l'Apocalipsi no ha acabat encara. El muntar en un cotxe i conduir a un trepig segura de la ciutat i matança a tots els zombies. ...\nCamí dels Morts 2\nDiverteix-te amb aquest molt bon zombie matança, La ciutat ha estat envaïda per zombies i estan arribant a la zona de quarantena, escapar d'allí amb el seu cotxe mentre atropellas l'exèrcit no-mort intentant aturar ...\nEl Darkman 2\nen aquest joc se li acusat de ser un home fosc, i has de disparar amb les seves fletxes l'arc, estil Robin Hood has d'apuntar i llançar unes poques quadres sense matança els homes que porta unes sobre el seu ...\nZombies per tot arreu!\nM'agrada matança zombies en aquest joc vostè és un soldat acusat de matança zombies molts, el joc és simple, però pot ser una mica addictiu, sobreviu a tots els atacs dels zombies. ...\nEls zombis no corren\nNomés vull tenir una carrera matança uns zombis? aquest és el teu joc, agafa el bat de beisbol i comença a rebentar caps de zombis, corre molt que no et enxampin, els zombis no poden córrer, saltar els obstacles en aquest ...\nJoc d'acció amb dues maneres de joc diferents, un a manera aventura i l'altre en la manera arcade, gaudir matança molts enemics amb formes de monstres, mentre que el progrés en el camí no va a haver de deixar cap ...\nLi agrada matança jocs de zombies, aquest és el teu joc, lluitar amb el seu katana contra milers de hordes de zombis, en les actualitzacions de la botiga per al teu personatge ninja d'comprar-li una armadura millor, més força i ...\nJuga com un assassí terrible amb una escopeta a la seva disposició. Sobreviu a l'onada de zombies tractant de menjar assassins. Actualitza i personalitza la teva arma amb els diners que guanya després d' matança els zombies. ...\n... en un món on els nens són segrestats a la nit dels dimonis i el seu objectiu és protegir-los. La construcció / millora torres d'or costos. Vostè guanya l'or per matança enemics. Usant encanteris de mannà costos. Raja ...\nJocs de Tirs, Shawn és un assassí professional prestigiós cap assignació que falten. Llegiu acuradament la missió que han de complir tot està en anglès i quan estigui clar qui s'ha de matar a la missió ...\nKatawa Shoujo Joc\nJoc de lluita amb un estil retro, on has d'ajudar a derrotar colegiala Hisao per augmentar les seves habilitats. Ella sembla dolç i inofensiu, però és un matança màquina. Superar els obstacles i recollir els bons ...


Ematsa participa en la 25a Setmana de la Ciència | Notícies TGN - Notícies de Tarragona Diari Digital\nEmatsa participa en la 25a Setmana de la Ciència\nLa companyia estrena el vídeo divulgatiu del projecte ‘Detecció i quantificació de Sars-Cov2 en aigües residuals’\nL’Empresa Municipal Mixta d’Aigües de Tarragona, Ematsa, participa en la 25a edició de la Setmana de la Ciència que impulsa la Fundació Catalana per a la Recerca i la Innovació (FCRI). Aquest any, amb motiu de les mesures sanitàries per prevenir la Covid19, s’ha adaptat la proposta al format online i el dia 19 de novembre a les 12h, s’estrenarà en el canal de Youtube de la companyia d’aigües un vídeo divulgatiu sobre el projecte “Detecció i quantificació de Sars-Cov2 en aigües residuals”.\nLa Setmana de la Ciència recull propostes d’entitats i organismes que volen apropar la seva tasca científica a la comunitat educativa i a la població en general. En aquesta edició, el protagonisme gira al voltant del SARS-Cov2 i les seves implicacions en la societat. Tal com explica el president Jordi Fortuny, “el Laboratori d’Ematsa realitza una tasca que pot passar desapercebuda, però la Setmana de la Ciència ens ofereix una bona oportunitat per explicar-la i fer arribar a la ciutadania una iniciativa que ha aconseguit, en temps rècord, establir un mètode vàlid d’anàlisis i extreure dades útils per a la presa de decisions en la gestió de la pandèmia per part del departament de Salut de la Generalitat de Catalunya”. Fortuny ha afegit, “sovint percebem la ciència com una activitat allunyada de la nostra vida diària, amb aquesta setmana divulgativa la ciutadania pot comprovar que la ciència i la investigació es troben molt més presents en el nostre dia a dia”.\nEn el vídeo que s’estrenarà dijous, els tècnics responsables del projecte detallen tot el procés d’anàlisis, des de la presa de la mostra fins al resultat final que determina i quantifica la presència del virus a les aigües residuals. A més, es ressenyen els projectes de recerca internacionals que s’han posat en marxa per compartir dades i metodologies i en els quals el Laboratori d’Ematsa s’hi ha integrat des de l’inici.


El sector frutícola no pot baixar la guàrdia - Digues la teva! - Altanto!! Revista\ncrisi econòmica handbol mobilitzacions ciutadanes centres educatius festes i celebracions Partits polítics Generalitat Seròs Festa Major ajuntaments Lleida Aitona Massalcoreig Unió Pagesos agricultura, fruticultura, ramaderia Catalunya empreses DAAM Alcarràs delictes sindicat agrari Torres de Segre Soses Mossos d'Esquadra futbol\nEl sector frutícola no pot baixar la guàrdia\nDes de la sectorial de fruita dolça de JARC voldríem agrair explícitament la feina feta per totes aquelles persones i entitats que han intervingut d'una manera o altra a fer possible la creació de la DO Pera de Lleida. Sabem que ha estat una feina que ha suposat anys de dedicació i esforç, de llargues reunions per aglutinar el sector amb la mirada posada en un únic objectiu: diferenciar la qualitat de la nostra fruita, en aquest cas la pera, de la que es produeix i comercialitza en altres països. I és que la fruita de Lleida destaca per la seva dolçor que es fruit de les condicions que té el nostre terreny, el clima i les hores de sol de les quals podem gaudir. Felicitats!\nTot i això, com a organització agrària que som, des de JARC volem fer també un toc d'alerta, ja que no es pot abaixar la guàrdia i adormir-nos en el passat. I ho diem perquè hem detectat que en els darrers anys hi ha una tendència generalitzada a recollir la fruita abans que es trobi en el seu òptim punt de maduració per a ser comercialitzada i això provoca que una bona part de les pomes, peres i préssecs que produïm a Lleida arribin a les centrals i als lineals amb uns deu dies d'antelació i això provoca que perdem justament l'avantatge competitiu que se'ns reconeix amb Pera de Lleida: la seva dolçor. Per això, volem reiterar que si el que pretenem és que el consumidor aposti per la nostra fruita, aquesta ha de ser de la millor qualitat. I això ho hem de tenir molt clar des del mateix moment en el que plantem el primer arbre.\nA JARC considerem que tots els agents de la cadena alimentària: agricultors, consumidors i comercialitzadors hem de valorar d'una vegada per totes allò que produïm a casa nostra i que en el cas de la fruita hem vist que és tant o més bo que el que arriba de fora. I és que avui, la Golden de qualitat arriba de França o del nord d'italià, la Conference ho fa des dels Països Baixos, la nostra Blanquilla no es preua... i poc a poc anem matant la fructicultura catalana i amb ella els agricultors que volen fer la feina ben feta. Fins al punt que en els mercats, pel sol fet de ser de Lleida la nostra fruita és ven a menor preu. Per això, des de JARC fem un crit a la societat en general i li demanem que d'una vegada per totes sigui una mica més xovinista, és a dir que apreciï el que és nostre en detriment del que ens arriba de fora. Els nostres veïns no tenen cap problema per a fer-ho.\nFinalment, dir que des de JARC som crítics amb el sector perquè volem treballar per millorar allò que sabem que és millorable. Aquest és el motiu pel que també volem fer un repàs al nou Govern que aviat complirà els seu cent dies al capdavant de la Generalitat. Des del passat 20 de febrer hem estat demanant una reunió amb el Conseller d'Agricultura a qui volem fer arribar les nostres propostes, que creiem innovadores, per al sector de la fruita i transcorregut gairebé un mes, encara no hem rebut cap resposta al respecte. Sembla ser que tot queda emmascarat per la crisi, però de moment, les reunions encara són gratuïtes.\nEl sector agrari, i en especial el de la fruita necessita una administració més àgil que estigui disposada a apostar per noves propostes. No oblidem que aquesta ja serà la tercera campanya que la fruita de llavor es comercialitza per sota dels costos de producció. Ens sap greu que mentre les nostres idees són ben rebudes a Madrid i a Brussel·les, no siguem capaços de liderar-les i impulsar-les des de la terra que és reconeguda per la seva producció fructícola. Amb aquesta parsimònia, ens hi juguem el pa i la continuïtat del sector.


Inici / Actualitat / Notícies / El tancament temporal del CAP la Cruïlla per tasques de manteniment es manté\nL'Institut Català de la Salut informarà de la reobertura.\nTot i que la reobertura estava prevista per aquest dimarts, les dificultats tècniques sorgides durant les operacions de manteniment i revisió del sistema de ventilació i de climatització del CAP La Cruïlla han fet necessari ampliar uns dies més el tancament del centre.\nDurant aquest temps l’atenció de matins i tardes als usuaris es farà als altres CAP de la zona: Lliçà de Vall, Santa Eulàlia de Ronçana, Palaudàries i Bigues i Riells. D’altra banda, l’atenció urgent a les nits (de 21 a 24 h.) es farà al CAP Lliçà de Vall.\nL’Institut Català de la Salut demana disculpes per les molèsties que es puguin causar als usuaris.\nDes de l’Ajuntament de Bigues i Riells informarem de la reobertura un cop l’ICS ho notifiqui.


Andreu Subies deixa la presidència de la Federació Catalana - Futbol Catalunya Futbol Catalunya\nSet anys després, Andreu Subies deixa la presidència de la FCF per anar-se com a vicepresident a la junta de Luis Rubiales. Joan Soteras inicia el procés d’elecció\nAndreu Subies ja ès expresident de la FCF FCF/ FOTO: ÀLEX GALLARDO\nEn l’última junta directiva de la temporada va saltar una esperada notícia a la Federació Catalana de futbol: Andreu Subies deixa enrere un mandat de set anys i obre la presidència de la FCF a un nou procés electoral. El reglament marca Assemblea a primers de setembre i urnes per a primers d’Octubre.\nSubies, que ha estat i és un dels grans suports de Luis Rubiales per ser president de l’Española, acabava mandat en la Federació en el 2020 –va ser reelegit el passat 20 de juliol del 2016- i, encara que podria haver cedit el seu lloc al vicepresident primer, Joan Soteras, la junta ha decidit aquest dimarts que hi hagin eleccions.\nL’expresident del CE Sabadell queda com a màxim responsable de la Catalana des d’avui mateix i dimitirà quan doni inici el procés electoral.


Blog Institut Les Salines - Novembre\nEsdeveniments ANTERIORS DEL MES DE NOVEMBRE\nVideocurrículum alumnes GA2\nData publicació: 26-11-2018\nData esdeveniment: Abans del dia 20-11-2018\nVideocurrículums creats per al mòdul MP3 - "Operacions administratives de RRHH" per part dels alumnes de 2n del CFGM Gestió administrativa.\nCV de l'alumne Hamza Chahouati\nCV de l'alumna Polec\nCV de l'alumna Tamara Abigail Gómez\nCV de l'alumne Mohamed Zinebi\nAcompanyament dels usuaris del Centre de dia l'Onada del Barri de Sant Cosme\nEl dia 13 de novembre un grup d'alumnes del Cicle Formatiu de Grau Mitjà de Cures Auxiliars d'Infermeria realitzarà l'acompanyament dels usuaris del Centre de dia l'Onada del Barri de Sant Cosme a posar garlandes nadalenques als arbres que els negocis del barri han posat a les seves portes. Primer recollirem els residents al Centre de dia i anirem passejant fins a la plaça que hi ha al Carrer Guadalquivir on fan una xocolatada. Finalment, els tornem a acompanyar al centre de dia.\nEstudis: CFGM Cures Auxiliars d'Infermeria\nData publicació: 20-11-2018\nData esdeveniment: 13-11-2018\nData publicació: 09-11-2018\nData esdeveniment: Des del 07-11-2018\nEls de l’IFE començarem aquest dimecres a provar de fer de voluntaris al centre d’acollida d’animals de companyia de la ciutat de Barcelona (CAACB). Aquest és un centre on van a parar tots els gats i gossos trobats pel carrer o abandonats que no poden ser acollits a les protectores.\nEls objectius d’aquest centre són: acollir els animals (amb una mitjana anual de 2.500 animals de companyia) mentre no són adoptats i fer-se càrrec del seu benestar; fomentar i promoure les adopcions, mitjançant programes generals de sensibilització; fomentar la tinença responsable, i ajudar els propietaris dels animals perduts a retrobar-los. El centre compta amb una vintena de professional i un equip de voluntaris. Aquests s’encarreguen de passejar els gossos i tenir cura dels gats.\nEls alumnes de l’IFE tindran cura dels gats i, entre tots, passejarem un parell de gossos, sempre comptant amb el suport i el vistiplau dels etòlegs de l’equipament.


Els peixos amb més mercuri que pots trobar al supermercat - ACU\nEls peixos amb més mercuri que pots trobar al supermercat\nJun 3,2019 Fes un comentari consum alimentacio, consum, mercuri, peix, salut\nTots sabem la importància que té per a la nostra salut mantenir una dieta equilibrada, rica en nutrients i baixa en greixos. La varietat i la qualitat dels aliments que mengem tindrà un efecte directe en el nostre desenvolupament, la nostra salut i en la nostra qualitat de vida.\nEl peix és un gran aliat a l’hora de planificar una dieta sana i equilibrada. Són molts els beneficis que aquest aliment ens aporta.\nPer començar, el peix té molt menys greix que la carn i el que té és més saludable, el peix blanc (rap, lluç, bacallà…) encara en té menys que el blau (sardines, tonyina o salmó) i si tenim cura a l’hora de cuinar-lo, evitant fregits i arrebossats en excés, doncs encara millor.\nLa conseqüència del menor nivell de greix i de la seva millor qualitat repercuteix directament en la nostra salut cardiovascular. D’aquesta manera, els àcids grassos poliinsaturats del peix blau augmenten el colesterol bo (HDL) i en redueixen el dolent (LDL), el que ens pot ajudar a prevenir malalties de cor.\nUn altre aspecte destacat del peix és la seva aportació de minerals en la nostra dieta. D’aquests en destaquem el zenc, el fòsfor, la vitamina A, B12 i l’àcid fòlic, tots els nutrients que intervenen en la concentració, la memòria i l’aprenentatge.\nI és precisament en aquest aspecte, el de la capacitat cognitiva, la concentració i l’aprenentatge, on alguns tipus de peix poden resultar perillosos per la salut humana, sobretot en dones embarassades i en nens. El causant d’aquesta alerta n’és el mercuri.\nEl mercuri és un metall pesant i és considerat una neurotoxina. El mercuri és un element que es troba de forma natural a l’aire, a l’aigua i a terra, però la nostra exposició al mercuri ens pot comportar seriosos problemes de salut, i és especialment perillós per al desenvolupament del fetus i dels nounats, ja que pot afectar el creixement del cervell i del sistema nerviós.\nEl mercuri també pot afectar el sistema immunitari, a l’aparell digestiu, la pell, els pulmons, els ronyons i els ulls. La principal via d’exposició al mercuri que tenim les persones és el consum de peix i marisc contaminat amb metilmercuri*, un compost orgànic que es troba present en aquests aliments.\nAixí, hauríem d’evitar el consum de peix amb elevats nivells de contaminació per mercuri, però no hauríem d’eliminar de la nostra dieta aquelles espècies que no estiguin contaminades.\nL’Agencia Catalana de Seguretat Alimentaria recomana evitar el consum d’aquelles espècies que siguin depredadores, és a dir, evitar consumir peixos que s’alimentin d’altres peixos, ja que es produeix un efecte multiplicador en el mercuri que acumula l’animal. Una altra recomanació també seria la de triar peixos criats en piscifactories, que no han estat exposats al cicle d’alimentació en llibertat.\nD’aquesta manera, l’Agencia Española de Seguridad Alimentaria informa que els peixos que presentem una major quantitat de mercuri són:\nTonyina d’ulls grossos, tonyina blanca o bonítol (Thunnus alalunga)\nÉs una espècie de tonyina que pot arribar a mesurar 140 cm i pesar fins a 60 kg. És molt similar a la tonyina vermella, però es diferencia en tenir una aleta pectoral més gran i unes ratlles obliqües de color fosc als dos costats del dors. Aquest animal viu en zones tropicals i subtropicals de l’Atlàntic, de l’Índic i del Pacífic.\nPer tant, no s’ha de confondre aquest peix amb la tonyina vermella o la tonyina clara (Thunnus albacares), peixos mediterranis amb uns nivells de mercuri molt inferiors i més aptes pel consum humà.\nÉs un dels peixos que presenta una major quantitat de mercuri, és un gran depredador marí i és, sense cap mena de dubte, un dels més afectats per aquest problema i molt habitual en el consum humà.\nÉs indiscutiblement el major depredador del mar, i com a resultat, un dels peixos amb més quantitat de mercuri de tots.\nLuci o lluç de riu (Esox lucius)\nÉs un peix de riu i un gran depredador, que pot arribar a pesar 16Kg. El 2003 va ser catalogat com espècie exòtica invasora i la seva carn presenta una quantitat alarmant de mercuri.\n(*) el metilmercuri és un component tòxic que cal diferenciar del etilmercuri. L’etilmercuri és un element que s’utilitza com a conservant en algunes vacunes i no suposa cap risc per a la salut humana.


🕊 Dos menors furten més de 100 coloms en l'Horta Nord\nDos menors detinguts per furtar més de 100 coloms, valorats en 30.000 euros, en l'Horta Nord\nS'han furtat més de cent coloms en menys de dos mesos\nper Sonia Pla 05/03/2021 13:35h\nEstan valorats en més de 30.000 euros | Guàrdia Civil València\nLa Guàrdia Civil de Massamagrell, en la comarca de l'Horta Nord (València), ha detingut a dos menors d'edat per ser presumptes autors de 15 fets delictius, d'ells 14 robatoris amb força, a través d'escalament i 1 delicte de robatori amb força en grau de temptativa.\nL'Operació SOMOLAP es va iniciar el mes de desembre passat després de tindre coneixement de la comissió els robatoris amb força, a través d'escalament, en diferents clubs de columbicultura comesos en les localitats de Massamagrell, Albalat dels Sorells i la Pobla Farnals, totes elles en l'Horta Nord.\nEls delictes es venien produint amb mètode paregut, en el que entraven escalant en el club de columbicultura i furtaven els coloms dels socis. S'ha tingut coneixement que en total s'han furtat més de cent coloms en menys de dos mesos.\nEls coloms robats estan valorats en més de 30.000 euros\nLa busca i investigació de l'operació SOMOLAP ha sigut de gran complexitat tant amb motiu de produir-se els fets en diferents localitats de l'Horta Nord, com per ser presumptament comesos per menors d'edat, els que es movien en transport públic, motiu pel que passaven més desapercebuts i causaven menor sospita. Durant l'operació van ser sostrets més de cent coloms amb un valor aproximat d'uns 30.000 euros.\nAmb motiu de l'explotació d'aquesta operació SOMOLAP, s'ha procedit a l'esclariment d'un total de quinze (15) fets delictius, catorze (14) d'ells robatori amb força amb escalament, i un (1) delicte de robatori amb força en grau de temptativa. Les diligències instruïdes han sigut remeses a la Fiscalia de Menors de València en ser competent la mateixa per l'edat dels presumptes autors.\nProvoca incendis forestals en una zona protegida en localitats de la Marina Alta\nUna menor denuncia un presumpte abús grupal en una localitat de l'Horta


Data i hora oficials: 29/10/2020 21:30\nActes previstos per al dia : 12-10-2020\nFins Ds.28/NovembreConcurs de punts de llibre amb motiu del 70è aniversari de la Biblioteca Pública\nHi poden participar totes les persones que ho vulguin i de totes les edats.\nTema: La celebració dels 70 anys de la Biblioteca Pública.\nCategories: Infants de 3 a 5 anys (P3-P5); Infants fins a 8 anys (fins a 2n de Primària); Infants de 9 a 12 anys (de 3r a 6è de Primària); Joves de 13 a 17 anys; Adults (de 18 anys en endavant).\nFormat: El format ha de ser de 6x21 cms de cartolina blanca i dibuix a una sola cara. El dibuix ha de ser inèdit i es pot realitzar en qualsevol tècnica, sense límit de colors i de manera que faciliti la seva reproducció impresa. Cal evitar relleus, purpurines, plastificats i desplegables. El dibuix pot incloure una frase o el text breu que es vulgui, sempre només a una cara. La Biblioteca Pública es reserva el dret d’incloure a la contraportada del punt de llibre informació relativa a la Biblioteca (horaris, serveis...), el nom de l’autor, així com els logotips de les institucions que la gestionen.\nPresentació: Només es pot presentar un punt de llibre per persona. La data límit de presentació serà el dissabte 28 de novembre de 2020 a les 13.00 h. El punt de llibre es presentarà dins d’un sobre, on hi constarà a l’exterior el pseudònim o lema del participant. A dins d’aquest sobre, a més del punt de llibre, s’inclourà un sobre més petit i tancat (a la part exterior també hi constarà el pseudònim o lema), a dins del qual hi haurà les dades personals del participant (nom i cognoms, edat, curs, adreça i telèfon). Els treballs s’han de presentar a la següent adreça: Biblioteca de Súria, carrer Tarragona, 17-19, 08260-Súria.\nPremis: Hi haurà un únic premi per a cadascuna de les categories, que consistirà en un diploma, un lot cultural i l’edició del punt de llibre per a repartir entre els usuaris i també per a la utilització de la Biblioteca Pública.\nJurat: El jurat estarà format per representants de la Biblioteca Pública, de l’àmbit cultural i de l’ensenyament. El jurat pot declarar nul·la alguna de les categories si ho considera oportú. En cas que es plantegi alguna dubte, serà resolt pel jurat. El veredicte del jurat serà inapel·lable.\nVeredicte: El nom dels guanyadors/es es donarà a conèixer durant el mes de desembre, en el dia de l’acte final de a commemoració del 70è aniversari de la Biblioteca Pública, que s’anunciarà oportunament.\nAltres consideracions: Els punts de llibre guanyadors restaran en propietat de la Biblioteca de Súria, la qual es reserva el dret d’explotació i reproducció. Amb tots els punts de llibre presentats es farà una exposició a la mateixa Biblioteca. El fet de participar en el concurs significa acceptar aquestes bases. Qualsevol aspecte no previst a les bases serà resolt per l’organització del concurs.


ULLERES AMB LENTS FOTOCROMÀTIQUES | Optica Salas\nSovint els usuaris d'ulleres graduades quan sortim de casa cal que fem memòria d'agafar les ulleres de sol graduades i després, en funció de la situació, hem de canviar les que portem posades per les altres.\nLes lents fotocromàtiques s'adapten a les condicions de lluminositat i s'enfosqueixen o s'aclareixen, oferint un major confort visual. D'aquesta manera, amb unes úniques ulleres unifiquem les funcions que farien tant les graduades com les de sol alhora.\nAvui dia, la tecnologia està tant avançada que en els espais interiors, aquestes lents són molt transparents, tant que és impossible distingir-les d'unes ulleres graduades sense ser fotocromàtiques.\nA l'exterior, a més, el dinamisme d'aquest tipus de lent permet l'adaptació total a les diferents situacions d'il·luminació i s'enfosqueixen de forma gradual. És com portar les ulleres de sol perfectes per a cada moment!\nSi vols saber-ne més, als establiments OPTICA SALAS t'assessorem.


salut | El bloc del foment de les vocacions científiques\nEl 20 de juny, La Pedrera celebrarà una conversa amb Siddhartha Mukherjee, metge, genetista, investigador especialitzat en oncologia i biòleg expert en cèl·lules mare. Guanyador del premi Pulitzer de no-ficció … Continua llegint →\n2 Juny, 2017\t· Deixa un comentari\nBojos per la salut i l’alimentació, inscripcions obertes!\nDins del programa Bojos per la ciència de la Fundació Catalunya-La Pedrera, Bojos per la salut i l’alimentació és un programa orientat a estudiants de Batxillerat amb vocació científica interessats en els estudis … Continua llegint →\n3 Abril, 2017\t· 2 comentaris\nSalut i alimentació: Tallers de cuina per a persones amb restriccions alimentàries\nHeu de cuinar plats sense gluten? Ja sigui per a vosaltres com per a algú de la vostra família? Aquest és el vostre taller! El dissabte 8 d’abril inaugurem els … Continua llegint →\n29 Març, 2017\t· Deixa un comentari\nCiència After Work a La Pedrera. “Sardina en xarxa: alimentació, salut i sostenibilitat”\nArticle escrit per Toni Massanés, director de la Fundació Alícia. “En la vida, tot té el seu moment, el seu punt dolç, la seva oportunitat -la seva tràgica o fascinadora oportunitat.” … Continua llegint →\n2 Juny, 2016\t· Deixa un comentari\nLliurament de diplomes a la 4a edició dels Ajuts Germans Trias Talents\nAhir va tenir lloc a la Pedrera, l’acte de lliurament de diplomes dels onze becats en la quarta edició dels Ajuts Germans Trias Talents impulsats per l’Hospital Universitari Germans Trias i … Continua llegint →\n3 Desembre, 2015\t· Deixa un comentari


06 maig 2017 - “És època de recollir fruits” | Joan Martí | BARCELONA | Hoquei patins/ OK Lliga | L'Esportiu de Catalunya | Notícia\nMÀNAGER DEL FC BARCELONA LASSA\n“És època de recollir fruits”\nEl Barça serà campió de l'OK Lliga demà si puntua a Reus\nEn les renovacions de Gual i Egurrola no hi haurà “problemes”, i pel que fa al nou tècnic estan en fase de “valoració de candidats”\nToni Miró, al palau, davant de fotos de la història del club Foto: JOSEP LOSADA.\nEl Barça Lassa pot ser campió demà a Reus (18.05 h / El Punt Avui TV) si guanya o empata al coliseu roig-i-negre contra un rival que aquesta temporada li ha oposat una forta resistència i que, a més, és el segon classificat, a 11 punts quan en queden només 12 en joc. Toni Miró, el mànager de la secció d'hoquei sobre patins del club blaugrana, valora el bon rendiment del seu equip fins ara, tant en el campionat com en la copa, i espera que pugui alçar el segon títol del curs. La setmana passada fins i tot ja hauria pogut ser campió diumenge sense jugar si el Vic i el Reus haguessin empatat. Però Miró té clar que preferirien guanyar-lo i celebrar-ho a la pista.\nDe moment estan fent una gran temporada.\nEstem molt contents. Ara ve l'època de recollir els fruits del treball que hem fet durant tot l'any. Diumenge passat hauríem pogut ser campions i no es va produir el resultat en l'altre partit, però als esportistes ens agrada més guanyar i celebrar-ho a la pista i competint, i esperem ser-ho com més aviat millor. Sigui de la manera que sigui, si finalment fóssim campions seria perquè ens ho hem guanyat.\nEl substitut de Ricard Muñoz a la banqueta està pensat, emparaulat o fitxat?\nEstem en una fase de valoració de diferents candidats que tenim al pensament i al final de temporada anunciarem el tècnic.\nCosta de creure que prendran la decisió a final de temporada.\nSí, però ara estem immersos en dues competicions. Ens queda la lliga i hem de jugar la final a quatre de la lliga europea. Tots plegats ens hem de centrar en els objectius.\nHem d'entendre que el Barça, a diferència d'altres equips, no ha de córrer a triar un candidat?\nEn la valoració dels candidats possibles crec que no hem de tenir cap problema.\nTindrà la mateixa plantilla el Barça el curs vinent?\nAixò també es veurà al final de la temporada.\nSi el Barça guanya l'OK Lliga es reobrirà el debat sobre la conveniència del ‘play-off'?\nHi estem a favor, pot ser una bona fórmula, sempre que hi hagi una reducció d'equips. Estic a favor de tot el que sigui bo per a la competició. Sense una reducció, el calendari no dona per a tant i la conseqüència seria incrementar el nombre de jornades intersetmanals, que des de l'Associació de Clubs s'ha mirat de reduir al màxim possible; i provoquen moltes queixes dels clubs per la poca assistència de públic. Si volem instaurar el play-off, hem de treballar en un projecte com a mínim a dos anys de vista.\nSi el Reus hagués demanat la final a quatre al pavelló olímpic i no pas a la seva pista, amb més caliu i més ambient, el Barça hauria demanat igualment organitzar-la al pavelló Barris Nord de Lleida, la seu concedida.\nVam comunicar al Reus el dilluns posterior a la doble classificació tant d'ells com nostra que la nostra intenció era demanar la final a quatre. Com que l'ocupació del Palau Blaugrana no ens va permetre fer-ho a casa, vam optar per la via de Lleida. El Reus, per tant, estava avisat des del primer moment de les nostres intencions. Nosaltres els ho vam comunicar per la bona relació que tenim amb la seva presidenta, Mònica Balsells.\nQuin raonament van seguir?\nNosaltres, fins i tot abans de classificar-nos, ja teníem la intenció de demanar-ho. El que ens hauria agradat és fer-la al Palau, però crec que serà bo per a l'hoquei anar a Lleida a jugar-la, amb un aforament de gairebé 5.000 espectadors, en una pista en què estem intentant que només hi hagi les ratlles de l'hoquei sobre patins. A més, l'Ajuntament de Lleida ens ha ajudat i ja vam tenir una molt bona experiència en aquest recinte perquè l'equip de futbol sala va guanyar el títol europeu.\nGual i Egurrola són els dos únics jugadors que acaben contracte i que encara no han renovat. Hi ha algun problema?\nNingú no discuteix la seva categoria i estem en procés. La confiança entre el club i els jugadors és molt alta i no crec que hi hagi cap problema.\nVan vinculades a l'arribada d'un nou tècnic, les renovacions?\nNo té res a veure, estem parlant amb ells.\nL'Esportiu. Nacional 06-05-2017 Pàgina 19\nL'Esportiu. Comarques Gironines 06-05-2017 Pàgina 20


PAU Education - IN2 Consultoría Tecnológica\nPAU Education és una empresa especialitzada en educació i comunicació. Els seus 20 anys d’experiència els permet als seus clients compartir coneixement, crear consciència i canviar comportaments. Creuen en mètodes participatius per crear una connexió duradora entre els seus clients i les seves audiències. Posseeixen un equip de 40 persones amb una àmplia formació multicultural, reuneix habilitats complementàries en els camps de l’educació i la comunicació.\nPau Education és un client amb el qual hem col·laborat, sota la seva adreça i disseny, en la construcció i manteniment de nombrosos projectes basats en Drupal (ERS Charter, Open Education Challenge o Open Education Europa).\nD’entre aquests projectes destaquem We Love Eating: un portal impulsat pel departament de Salut i Consum de la Comissió Europea per conscienciar sobre una alimentació sana. El portal aporta informació molt valuosa sobre receptes i també sobre hàbits per portar una alimentació saludable. El portal permet accedir a les ciutats que col·laboren en el projecte i a informació específica en la fitxa de cada ciutat. Informació com a activitats, receptes i esdeveniments relacionats. Es va crear un sistema d’enquestes per controlar els hàbits alimentaris i amb recordatoris automàtics via e-mail per millorar els hàbits. Addicionalment es va crear un sistema d’estadístiques per relacionar els hàbits alimentaris de cadascuna de les ciutats col·laboradores amb el projecte.\nTècnicament, en aquest projecte s’ha usat Drupal no tan sols amb les seves característiques de CMS, sinó també com Framework de desenvolupament. Es va desenvolupar un portal web amb el paradigma code-driven-development: Profiles, Features, Drush and Migrate. Es va proporcionar un generador de llocs, per crear noves ciutats d’una forma dinàmica, per part dels editors. Es van migrar i sincronitzar les receptes des de diferents fonts, utilitzant el mòdul Migrate.\nEl portal és responsive web design, usant el tema Bootstrap com a base; és multi-idioma amb 7 diferents idiomes usant Entity Translation. Es van definir diversos rols d’edició, amb workflow editorial, autor, editor, contribuidor, facilitador i administrador i diferents regles per mostrar informació depenent de la secció. Es van crear serveis JSON, per a la seva futura integració amb l’APP MOBILE i es va integrar amb App Unity 3D.