"Cada cop voten menys Messi per temes polítics i per canviar de cares"\nTancar sessió "Cada cop voten menys Messi per temes polítics i per canviar de cares"\nActualitzada el 08-01-2013 18:18\nLa cinquena Pilota d'Or de Messi serà possible, però no serà fàcil. El president del Barça, Sandro Rosell, creu que "cada vegada hi ha més jugadors que creuen que Messi és el millor del món però que voten per a un altre jugador per qüestions polítiques o per canviar de cara". Rosell creu que cada vegada serà més complicat que els jugadors del Barça estiguin entre els millors del món, tot i mantenir el nivell actual. En una entrevista a El món a RAC1, el president del Barça, Sandro Rosell, ha dit que:\n- "D'aquí a 100 anys recordaran Leo Messi. A banda de ser el millor jugador de la història és una gran persona. Ho demostra amb les dedicatòries que ahir va fer als seus companys."\n- "No sé on és el límit de Messi. Cada any em sorprèn millorant amb el seu joc i fent millors els seus companys. L'any que ve és probable que anem a buscar la cinquena Pilota d’Or."\n- "Algun dia s'haurà de fer justícia amb Xavi i Iniesta. Però Messi fa els gols, i és amb el que tothom es fixa. Xavi i Iniesta s'ho mereixen igual, però el futbol és així."\n- "És injust que Sergio Busquets no estigui a l’11 de la FIFA, però que no surti és bo, perquè així no es fixen en ell. Per més que [el Madrid, com avui publica Miquel Rico a Mundo Deportivo] poguessin aproximar-se, veig difícil que jugadors com el Sergio escoltin altres propostes. Quan hagi passat un temps, segur que hi ha voluntat de millorar-li el contracte. Ja és, i cada dia serà, un dels més importants de l'equip."\n- "No pateixo per la timidesa de Messi. El fa més gran. Darrere del gran futbolista hi ha un esperit infantil, de nen entremaliat, que fa que encara l'estimis més. Ahir comentàvem que fins i tot el vestit ens havia agradat, i vam riure molt."\n- "No sé qui li va escollir el vestit. Suposo que al final també és ell."\n- "No em preocupa que Valdés digui que vol conèixer altres cultures. Ho va dir de passada, crec que vol començar i acabar aquí, igual que Xavi o Puyol. Això de ser porter del Barça no és fàcil. Ser papa de Roma, president dels Estats Units i porter del Barça és molt difícil: poca feina que fas i l'has de fer bé. Tenim la voluntat absoluta de renovar Valdés."\n- "No em preocupa que Florentino ataqui el Barça amb fitxatges. Estem tan confiats del nostre grup i de la família del vestidor que no preocupa gens. Saben quin escut porten sobre el cor."\n- "Neymar és del Santos fins al 2014. Si un dia ve, ja entendrà la filosofia del nostre club. No sé si Neymar només vindria a Europa per jugar al Barça. Ahir vam saludar-nos en un passadís."\n- "Ara descarto que qualsevol pugui ser entrenador durant molt de temps, perquè ho és el Tito. Del Bosque és admirat. Té seny, que podríem dir ‘català’, però avui el nostre entrenador és el Tito. No pateixo per ell, però sí que ens preocupem perquè el primer és ell, i la seva salut, i després la part professional. Sempre l'estarem esperant."\n- "[Sobre l’absència de Mourinho] A mi no m'agrada parlar dels rivals. Només dels nostres. Però en qualsevol festa que et conviden has de donar la cara. El nostre Pep ho va fer, tot i saber que el premi segurament no seria per a ell. Crec que el que s'ha de fer és el que va fer el Pep."\n- "Amb el Pep no vaig preguntar-li on anava, ni en vam parlar. Ell no deixa de ser un professional i és normal que a la seva edat i un any després de carregar les piles segueixi entrenant."\n- "Descartada absolutament la cessió de David Villa al mercat d'hivern. És nostre i el necessitem."\n- "El Barça està de moda. Només cal viatjar pel món i mirar les samarretes o dir en un taxi que ets de Barcelona. Aïllar-se dels elogis forma part de la formació dels jugadors: una de les grandeses del club és que sents parlar-los en català. Són del Barça i és veritat. Tenen una bona ambició i humilitat absolutament adquirida."\n- "Al final acaba sent humà i serà molt difícil que els nostres jugadors estiguin entre els tres primers. Conec jugadors que van votar altres persones per qüestions polítiques o de posar una altra cara, tot i pensar que Messi és el millor del món. Cada any ens costarà més malgrat que seran igual de bons."


La Bretanya - Juliol 2019\nTema: La Bretanya - Juliol 2019\n06/07/2020, 23:15 #1\nBerga - Auch - Condom\nEl mes de juliol començava en dilluns, de tal forma que era complicadíssim per mi agafar-me tres setmanes completes, així que vaig haver d'agafar-me del dijous de la primera setmana al dimecres de la tercera, però mentre feia totes aquestes càbales a la Núria li van agendar una auditoria pel dijous i el divendres de la primera setmana, complicant-nos molt l'aprofitament dels dies, així que vam decidir el mateix divendres marxar cap a Berga a l'hora que es podés, doncs era igual arribar-hi tard i no calia tocar res de l'equipatge, doncs duríem una bossa específica amb la primera muda i deixaríem la roba bruta allà. El dissabte, va ser dutxar-nos, esmorzar i sortir de ruta en direcció nord, doncs ens dirigíem cap a La Bretanya i Normandia.\nLa nostra intenció era fer etapes no gaire llargues per tal que la Merlès no s'agobiés, però intentant no haver d'agafar contínuament autovies i autopistes ni perdre massa temps en la pujada i en la baixada. Sobre el mapa, la primera etapa ens deixava una mica al mig camí entre Tolouse i Bordeus, doncs tot i no ser molts quilòmetres, sí que comptàvem que trigaríem una bona estona i que havíem de fer descansos llargs. Vaig estar mirant els pobles que hi havia per allà i la disponibilitat d'allotjament i em va fer gràcia el poble de Condom. A l'hora de la veritat, ja en ruta el dissabte, vam anar empitjorant les nostres previsions: com que no havíem matinat i ens havíem trobat bastant trànsit, al punt del migdia estàvem passant per Tarascon-sur-Ariège, on ens vam aturar, circumstància que va aprofitar la Merlès per estirar les cames.\nEls locals que teníem a la vora estaven tancats o es veien del tipus restaurant per entaular-se, vam seguir cap al riu i al Quai Armand Sylvestre vam trobar una espècie de kebab i una pizzeria que més tard vam descobrir que tenia molt bons preus, decidint-nos pel primer tot pensant que aniríem més ràpids.\nMentre dinàvem a la terrassa, la Merlès va començar a moure's i va acabar caient de la cadira, donant-se un cop contra una caixa de la llum, llavors vam baixar les escales que hi havia a tocar d'allà a una espècie de balcó sobre el riu que era l'entrada als lavabos i allà vam curar el cop amb aigua miraculosa, tornant cap a dalt ja amb un somruire a la cara.\nEns feia gràcia entrar a Tarascon, doncs està agermanat amb Berga i havíem passat pel davant molts cops i la veritat és que ens va agradar. De fet, des de la mateixa terrassa teníem una bona vista de la Tour du Castella, l'antiga fortificació que controlava el pas del riu, però feia massa calor, estava molt amunt i teníem una bona ruta per endavant, així que vam decidir deixar la visita turística a la torre i a la resta de la part alta del poble, antigament dintre de la muralla medieval, per a un altre moment. Això no treu que la Núria no aprofités per fotografiar la torre mentre la Merlès i jo buscàvem un lloc a l'ombra per fer una migdiada fictícia.\nVam aprofitar que havíem creuat a l'altra riba del riu per circular per la D618 enlloc de fer-ho per la coneguda i principal N20 una estona i vam seguir ruta, aturant-nos només per repostar fins que vam arribar a Auch. Tot i que podíem circumval·lar la capital històrica de Gascunya, vam entrar-hi i vam anar cap al centre històric, vam aparcar el sidecar, vam entrar a un Carrefour Express a comprar berenar per la Merlès i vam dirigir-nos cap a la Place de la Libération, presidida per l'ajuntament i guarnida per una font central a la que donava ganes de ficar-s'hi per la calor que feia.\nCom que totes les terrasses estaven al sol i els bars no tenien aire condicionat, vam anar cap a la Rue de la République, que fa d'unió de la Place de la Libération i de la Place de la République o, el que és el mateix, de l'ajuntament i la catedral i vam seure a l'ombra a la terrassa del Lou Troket, on posaven bona música.\nEns va sorprendre molt la quantitat de casaments que se celebraven tant a l'ajuntament com a la catedral, però encara més que en cadascun d'ells hi hagués codi de color, doncs no podia ser de cap altra manera que tantes persones vestissin la mateixa tonalitat. A més de comentar el tema dels casaments, també vam fer una passejada, descobrint que es tracta d'una ciutat més turística del que pensàvem i molt costeruda (existeixen uns carrers -Pousterles- que ja tenien escales a l'edat mitjana per tal de baixar al riu o a alguna de les portes de la ciutat, a més de molts altres carrers amb escales més noves), tot i que a la Merlès el que li va agradar va ser poder còrrer cap aquí i cap allà lliurement.\nA tocar de la catedral, però just a l'altra banda de per on vam començar la passejada, ens va cridar l'atenció la Casa en Colombages, una casa de´l segle XV de quatre plantes amb la planta baixa de pedra massissa i els desmanegats nivells superiors d'entramat de fusta amb maons vermells. Hi destaca a més per estar on està i per conservar el traçat antic del carrer, a més de ser molt visitat perquè al seu interior hi ha instal·lada l'oficina de turisme.\nRealment, ens va agradar força i va quedar pendent una visita una propera vegada, però ja dúiem una horeta aturats i havíem d'arribar a Condom, per tant vam anar cap a la moto i vam continuar la ruta.\nEn arribar a Condom, ens va costar una miqueta (no vam perdre més de deu minuts) trobar l'hotel Le Logis des Cordeliers. Vam aparcar, vam fer el check-in, vam descarregar, ens vam posar els banyadors i vam aprofitar la piscina una estona abans no ens vam tornar a vestir i vam anar caminant cap al centre. Vam mirar quines opcions hi havia per sopar i vam seure al Café des Sports per fer una cervesa tranquil·la mentre decidíem on sopar, en acabat ens vam dirigir cap a tocar de la catedral, on vam trobar-nos una escultura de D'Artagnan i els seus mosqueters que data de 2010.\nProp d'allà, vam demanar taula a L'Origan, un restaurant-pizzeria que ens va agradar i on ens van dir que havíem d'esperar una mica, estona que vam aprofitar per passejar una mica més mentre la Merlès feia el cabra. Finalment, ens van donar una taula a l'interior, on vam passar calor, doncs el forn de llenya de les pizzes afegia temperatura a la pròpia del mes de juliol, però també s'ha de dir que el sopar va estar molt bé.\n06/07/2020, 23:27 #2\n06/07/2020, 23:42 #3\n07/07/2019Condom - La Rochelle\n06/07/2020, 23:52 #4\n07/07/2020, 06:30 #5\nUn cop llevats, dutxats i vestits, vam anar a la boulangerie Saint Nicolas a comprar-nos l'esmorzar i d'allà cap a la placeta que hi havia a la confluència de Rue de la Fourche i Rue Sardinerie, on hi havia uns quants locals que ens havíem mirat el vespre anterior per sopar-hi tant per la bona fila que feien com per la placeta i l'ambient. De tota manera, si no havíem pogut sopar, tampoc no vam trobar on seure i esmorzar, però allà al costat, a la Place de la Solette, vam poder seure en uns bancs. A més, vam aprofitar per entrar al pàrquing on hi havia el side per recollir alguna cosa.\nAmb les panxes plenes, ens vam dirigir un altre cop al nucli antic de l'altra banda del canal, on ens va sorprendre que molts dels carrers eren porxats, prova de la molta activitat comercial que hi havia (els venedors es protegien de la pluja i del vent oferint la seva mercaderia sota els porxos després d'haver pagat la taxa corresponent), i que estava farcit de palauets i cases senyorials.\nEns vam acostar a Les Halles, el mercat del centre de la ciutat, al davant del qual hi havia tot de paradetes que omplien la plaça sencera. Sota la teulada de l'edifici del segle XIX, les parades són majoritàriament de formatge i d'ostres d'Oléron. És bastant atracció turística, però vam veure com hi compraven els vilatans, com també eren molts vilatans els que es demanaven unes ostres llestes per menjar i una copa de vi per assaborir allà mateix. A nosaltres a aquella hora del matí no ens va venir de gust menjar-nos unes ostres i només vam xafardejar.\nVam fer una volta per la zona més comercial, la Merlès i la Núria es van estar emprovant roba i fins i tot es van comprar alguna cosa i tot passejant vam tornar a aparèixer al Cours des Dames, on una font ens va ajudar a suportar la calor.\nAllà al costat teníem una barca al mig del passeig que feia de restaurant i que a la Núria li havia fet gràcia el dia anterior quan el va veure. Vam mirar l'oferta cuilinària i els preus i vam decidir dinar-hi, però abans ens vam acostar a O'Délices de Véro, un local on venien menjar per emportar, on vam comprar una ració de pasta per a la Merlès.\nDe tornada a Le P'tit Bleu, la barca-restaurant, ens vam demanar unes sardines a la planxa, uns calamars i unes gambes que ens van confirmar que havíem escollit bé i no només per l'emplaçament.\nVam tornar cap a l'hotel, passant a tocar de l'Église Saint-Sauveur, una església d'estil Louis XIII, reconstruida a finals del segle XVII sobre una església primitiva del segle XII, i un cop a l'habitació ens vam posar els banyadors i vam anar a la piscina.\nDesprés del bany, jo em vaig acostar a una bugaderia propera que havíem vist durant els passejos per posar una rentadora, no pas de roba, sinó de bolquers, doncs la Merlès n'embrutava uns quants cada dia. Quan ja estava acabant d'eixugar la roba, van aparèixer les dues dones que em venien a buscar i amb elles vaig entrar a La Guignette, una espècie de taverna destartalada en la que servien per gots o ampolles una beguda, la guignette, que podia ser de diferents colors. Més tard, consultant per internet, vam saber que es tractava d'un aperitiu a base de vi i de fruita.\nAmb la bugada ja enllestida i la roba neta a l'habitació de l'hotel, vam tornar a sortir a passejar i al Quai Duperré vam seure a la terrassa de Les Enfants du Rock, un local farcit de fotos i referències als grups de rock més famosos.\nCom que ja teníem bastant vista tota aquella zona del port vell, ens vam dirigir cap al Quai du Gabut, on hi havia tot de restaurants, un a tocar de l'altre. Nosaltres ens vam decidir per un del tipus informal, el Kadoura, on vam sopar la mar de bé, acompanyant el menjar amb unes cerveses de blat La Bête Blanche.\nTot aquell districte es veia bastant nou, exteriorment era de fusta i de colors diferents i llampants i suposo que intentava recordar les antigues cases dels pescadors. Realment, curiós i agradable.\nAl final del moll i a tocar de la bocana del port custodiada per les dues torres, vam trobar una sorpresa amagada, La Belle du Gabut, un autèntic centre cultural d’esdeveniments, popular, gratuït, de gran diversitat artística, lloc de reunions intergeneracionals, escenari obert a totes les tendències artístiques, espai participatiu de la vida local i cruïlla d’animacions que a nosaltres ens va semblar interessant, però no vam poder gaudir-lo plenament per la barrera idiomàtica, així que només vam prendre'ns una cervesa en calma, que feia molta calor i no volíem deshidratar-nos.\nJa enfilant el camí de tornada cap a l'hotel, vam poder gaudir de la vista de tres de les quatre torres més famoses de La Rochelle, la Tour de Saint-Nicolas i la Tour de la Chaine que tanquen el port i al fons la Tour de la Lanterne, que en el passat a més de la funció de far havia realitzat la de presó.\nMalgrat que ja era tard, vam aprofitar que havia baixat una miqueta la temperatura (seguia sent alta, però) i vam deixar que la Merlès jugués una estona al parc infantil de davant de l'hotel. Hi havia passarel·les, passadissos, cordes... i ella va jugar tota sola, amb nosaltres i fins i tot amb alguna altra criatura. També es va acostar al carrussel, però el que la va enlluernar totalment va ser la font d'aigua nebulitzada que brollava del terra.\nLa veritat és que tots tres, no només la Merlès, que és la que va protestar, ens hi hauríem estat una bona estona més, però era tard i havíem d'anar a dormir, que l'endemà teníem ruta.\n07/07/2020, 06:44 #6\n07/07/2020, 07:00 #7\nLa Rochelle - Nantes - Vannes\nEntrem a La Bretanya\nVam sortir de La Rochelle i ens vam dirigir per carreteres secundàries cap a Nantes, alentint molt la nostra marxa l'elecció de ruta, però vam acabar arribant-hi i dirigint-nos cap al centre, on vam aparcar el side.\nEns vam acostar a la catedral, tal i com havíem fet el 2007, i també en aquesta ocasió vam decidir no entar-hi per manca de temps. A més, la Merlès havia de menjar ja i vam decidir anar a buscar un lloc on seure, prendre alguna cosa i servir-li el dinar. Vam agafar la Rue de Verdun i ja vam poder admirar algunes de les construccions que vam anar veient.\nA la confluència d'aquest animat i comercial carrer amb la Rue du Château i la Rue de la Marne hi ha una plaça de forma triangular, la Place du Pilori, on vam aprofitar la terrassa del Bar-Brasserie Le Pilori per descansar, hidratar-nos i donar de dinar a la nena.\nTota aquella zona era molt comercial, vam passar per davant d'unes Galeries Lafayette instal·lades a l'antic edifici dels grans magatzems Decré que el 1931 es va convertir en la botiga més gran d'Europa, i vam veure un C&A en l'antic edifici del Marché de Feltre.\nEn la nostra visita llampec a la capital del Departament del Loira Atlàntic, ens vam deixar portar per la guia turística que dúiem, que ens va indicar que ens dirigíssim a la Place Royale, una plaça concebuda a finals del segle XVII per l'arquitecte nantenc Mathurin Crucy i que necessità de la destrucció de les muralles medievals per a la seva construcció. Acollí una font monumental gairebé un segle més tard i des dels seus inicis va tenir un marcat caràcter comercial que amb el pas del temps ha quedat en vocació, potser perquè durant uns anys va concedir molt del seu espai al trànsit rodat com a rotonda.\nEns van sorprendre les set-centes escultures que ens hi vam trobar. Es tractava del projecte Reconstituer de l'artista de Le Mans Stéphane Vigny, una al·legoria visual de la reconstrucció en un escenari, la Place Royale, que va ser reconstruida després de quedar molt malmesa durant la segona guerra mundial. Quina és la diferència entre la reconstrucció i la còpia? Aquesta és la pregunta que ens plantejava i ho feia amb una col·lecció d'escultures 'prefabricades' fetes de pedra reconstituïda, com els típics nans dels jardins. A més, al costat de rèpliques de David, Venus de Milo de Michelangelo o La Victòria Alada de Samotràcia, reproduccions de déus, al·legories de les estacions i escenes de la pintura clàssica, hi havia facsímils de columnes, pedestals, gerros, animals, tot en un laberíntic arranjament que convidava els visitants a perdre's (nosaltres ho vam fer) en aquest museu de falsificacions.\nEn aquell moment, no ho sabíem, pero la instal·lació formava part del projecte Le Voyage à Nantes, un catàleg de sorpreses d'art contemporani que aterra durant l'estiu a Nantes, dirigit pel director artístic i agitador urbà Jean Blaise, i que n'incorpora alguna de forma permanent, engrandint poc a poc la colecció d'art urbà. De la possibilitat de ser part d'una d'aquestes instal·lacions no se salven espais, monuments ni edificis emblemàtics, doncs l'única regla que han de complir és que sorprenguin, facin somriure i/o tinguin alguna utilitat i justament per això és normal que hom toqués, s'hi pugés, dibuixés o petonegés les escultures.\nPer la Rue Crébillon ens vam endinsar en el Barri Graslin, un barri elegant ideat per Joseph Louis Graslin a finals del segle XVIII. Les botigues d'aquesta zona tenen la fama de ser cares i elegants i de fet el nom del carrer és la base etimològica del verb nantès crebillonner, que significa anar a passejar davant dels aparadors. El centre neuràlgic d'aquest barri és la Place Graslin, una plaça d'elegància burgesa en la que hi destaquen el Théâtre Graslin, l'edifici de l'òpera, i la Fontaine Graslin.\nTornant enrere, vam entrar al Passage Pommeraye, una galeria comercial de la primera meitat del segle XIX d'estil barroc, on hi destaca sota el sostre de vidre la monumental escala central en ferro, a més de tota mena de decoració en forma de columnes, làmpares, medallons amb cares de personatges famosos i fins i tot vint estàtues al·legòriques del comerç, la indústria, les belles arts, l'espectacle i les ciències.\nAquesta galeria comercial, juntament amb la Place Graslin i la Brasserie La Cigale, un restaurant Art Nouveau de finals dels segle XIX, van ser escenari de la película Lola (1961) del director Jacques Demy. Nosaltres ens vam saltar la visita al restaurant i a la galeria vam mirar-nos tots els aparadors, visitant la botiga Nature & Découvertes, on vam comprar una maleteta isotèrmica.\nNo volíem entretenir-nos gaire més, així que vam anar directes cap al castell, el Château des Ducs de Bretagne, on només vam entrar al pati d'armes un momentet, tal i com havíem fet el 2007. Allà ens vam tornar a sorprendre per una altra de les instal·lacions de Le Voyage à Nantes, el Payssage Glissé, un tobogan que permetia gaudir d'una forma diferent del baluard Saint-Pierre, des de la Tour des Espagnols als peus del pont llevadís. Era de franc, però l'alçada mínima no permetia que la Merlès s'hi llancés, així que vam marxar cap al sidecar i vam tornar a agafar la carretera.\nLa nostra destinació era Vannes, doncs era una bona base per explorar la zona dels voltants i allà havíem trobat un apartament prop del centre que s'ajustava al nostre pressupost, tot i que després de reservar vam rebre un mail en el que ens deia que els llençols i les tovalloles no estaven inclosos i que havíem de pagar 10€ de suplement, malgrat que al web de reserves posava explícitament que estaven inclosos. A més, quan vam avisar via whatsapp que no arribaríem entre les cinc i les sis, sinó que ho faríem cap a dos quarts de set (vam acabar arribant a un quart i escaig, el que molta gent gent consideraria un endarreriment normal), la resposta no va ser pas cordial. Si a això li sumem que ens va intentar escaquejar l'aparcament i que quan ens el va ensenyar no ens va agradar massa perquè la finca no tenia cap tipus de control i la porta del nostre aparcament no tancava, les primeres impressions no van ser pas les millors, malgrat que vam veure de seguida que teníem molt propera una porta medieval.\nUn cop instal·lats, vam decidir donar una volteta per trobar un lloc per sopar i situar-nos una mica. L'apartament el teníem a la Rue Lt. Colonel Maury, a tres-cents metres d'un supermercat i a menys de dos-cents de la Porte Prison i a més el carrer paral·lel, la Rue de la Fontaine, conservava edificacions del segle XIV al segle XVIII i estava plena de restaurants.\nEns vam desil·lusionar una mica perquè els llocs per sopar no ens acabaven de convèncer i ens semblava que un carrer, una porta i algun edifici aïllat que havíem vist mentre buscàvem l'apartament no justificava passar-hi dues nits en l'antiga capital bretona. Vam anar a mirar-nos els locals a tocar de la porta i ens van agradar, però semblava que un anava tancar i no teníem clar què passava amb l'altre. Llavors la Núria va proposar creuar la porta, que per cert tenia dos ponts llevadissos, un per carruatges i l'altre per persones. Vam veure edificis que tampoc no ens acabaven de fer el pes, molt poca gent, les botigues tancades. Ja érem a la Place Bûlée quan vam veure edificis una mica macos, encara que seguíem sense veure ambient, però com que encara era una mica d'hora vam decidir seguir passejant.\nNo vam fer gaire cas de la catedral, doncs era d'aquestes amb els carrers del voltant tant estrets que realment no les veus en el seu esplendor, i vam passejar per altres carrers fins que vam aparèixer a la Place Lucien Laroche, on va semblar que hi havia una mica més de vida, tot i que seguia estant tot tancat i no hi havia bars ni restaurants.\nLa Place de Lucien Laroche enllaçava amb la Place des Lices, la plaça on antigament s'havien celebrat els tornejos i combats dels ducs de Bretanya i en un raconet vam veure la Crêperie La Taupiniere, on vam decidir sopar unes galetes sarraïnes. Tot sopant, vam sentir una mica de xivarri i en acabat ens vam acostar al carrer per sota del mercat per descobrir que hi havia el Restaurant Derrière que feia molt bona fila i tenia música en directe i si no hagués estat perquè no hi havia lloc, encara hi hauríem fet una copeta.\nVam seguir la passejada en sentit contrari a la direcció del nostre apartament per la Rue Saint-Vincent, ja més comercial, més turística i amb més vida, fins que vam travessar la Porte Saint-Vincent.\nA l'altra banda de la muralla hi havia la Place Gambetta, aquesta sí molt animada, amb restaurants, terrasses i alguna botiga de souvenirs. A continuació, la Rue du Port, amb unes quantes edificacions juntes dignes de foto.\nLa Rue du Port era paral·lela al Quai Eric Tabarly, un dels molls del port esportiu del canal Marle, on hi havia embarcacions de lleure, moltes d'elles velers, tot i que antigament hi atracaven vaixells mercants i sinagots, que són canoes de vela que s'empraven per agafar ostres salvatges. I allà al moll la Merlès va xalar d'allò més aprofitant una instal·lació artístico-decorativa per la que va còrrer amunt i avall.\nVam tornar a creuar la muralla per la Porte Saint-Vincent, que data de principi del segle XVII, tot i que va haver de ser reconstruida el segle XVIII. A la part alta hi ha la figura del sant (Sant Vicenç Ferrer, malgrat méixer a València, va passar l'última part de la seva vida a Vannes i les seves despulles són a la catedral) i sota seu hi ha l'escut amb l'ermini (símbol de Bretanya) coronat amb tres torres que representen la muralla i dos llebres, un regal del rei de França a Vannes el 1532.\nPer no fer el mateix recorregut que a l'anada, vam girar a Rue Porte Poterne, que com el seu nom indica, acaba a la Porte Poterne, molt més sòbria, decorada únicament amb una imatge de la mare de déu amb el nen.\nDes del pont sobre el fossar, es veu l'edifici dels safareigs, que és curiós per tenir dos pisos, el més elevat amb el clàssic entramat de fusta bretó, i xemeneies, doncs es bullia aigua per fer blanca la roba.\nVam baixar a la part del fossar ara convertida en jardí, des d'on es gaudia d'una passejada agradable (o d'un lloc per còrrer, com va fer la Merlès) i d'una bona vista de la muralla, que s'ha conservat fins als nostres dies entre altres coses perquè durant el segle XVII es va vendre a particulars que la van utilitzar per construir les seves cases i el cost de recomprar-la no ha estat assumible quan s'ha plantejat derribar-la per deixar crèixer la ciutat lliurement.\nEs conserva un 70% de la muralla i fins i tot hi ha una part de la muralla galorromana primigènia del segle III, però per a visitants inexperts com nosaltres el que hi destaca és la tríada de torres, la Tour du Connétable, la Tour Poudriére i la Tour Joliette. En tot cas, entre la muralla els safarejos, el port amb el seu ambient i el barri intramurs ens van convèncer que havíem escollit molt bé on establir la nostra primera base i vam anar a dormir amb un somruire a la cara.\n07/07/2020, 07:14 #8\n07/07/2020, 07:29 #9\nVannes - Rochefort-en-Terre - Carnac - Vannes\nVam sortir de Vannes i ens vam dirigir a Questembert per veure el mercat, doncs Les Halles de Questembert és un dels quatre mercats amb l'estructura de fusta que resten a França i a més és un dels més antics a l'hora de construir-lo, doncs data del 1552, tot i que va ser restaurat el 1675.\nDe tota manera, apart de la seva bellesa, la dada que més em va impressionar a mi és que és viu, doncs cada dilluns s'hi celebra el mercat setmanal i cada dimecres els agricultors locals hi ofereixen els seus productes.\nDe Questembert vam anar a Rochefort-en-Terre, que és molt a la vora. Malgrat que a l'entrada del poble hi vaig veure aparcaments, vaig seguir endavant per apropar-me el màxim i gairebé sense adonar-me'n m'hi vaig ficar dintre sense saber si estava permès i sense veure on aparcar. Finalment, vaig sortir per l'altre cantó i em vaig ficar a l'aparcament que hi havia a mà dreta. Totes les places de cotxe estaven ocupades i hi havia motos sobre la vorera, malgrat que unes tanques dificultaven el pas. Vam ficar-nos-hi i vam aparcar complicant la sortida d'una altra moto, però no teníem lloc per maniobrar.\nCom que havíem creuat tot el poble pel carrer principal (en realitat, havíem entrat per la Rue du Château, havíem passat per la Rue des Scourtets i havíem sortit per la Rue Saint-Michel), vam intentar fer un recorregut diferent; vam baixar per la Rue Candre i vam aparèixer davant d'una porta de la muralla, però abans de tornar a pujar cap al centre vam decidir mirar què hi havia fora i vam trobar-nos els safarejos.\nLa pujadeta de tornada al centre va ser tot un regal, però per gaudir s'ha de patir. Vam entrar a la Col·legiata de Notre-Dame-de-la-Tronchaye. Construida el segle XIV, tot i que té alguna part del segle XII, és un dels edificis destacats. Nosaltres hi vam entrar per la sagristia i vam trobar-nos els que ens van semblar que eren el mossèn i uns quants feligresos fent tasques de neteja, manteniment i restauració.\nA primers del segle XX, l'artista i propietari del castell en aquell moment Alfred Klots va organitzar un concurs en el que es premiava la casa amb les flors més maques. Tots els vilatans van voler guanyar el premi, així que les decoracions florals van pujar de nivell, aportant al poble una merescuda fama de vila bonica de veure que ha portat a més d'un a proclamar-la com la vila més maca de França. El cert és que el 2006 va guanyar quatre flors en el concurs Villes et Villages Fleuris, està inclosa en les llistes de Les Plus Beaux Villages de France i de les Petites Cités de Caractère.\nNosaltres vam tenir la sensació d'estar en una vila de mentida, com en un decorat. No gaire diferent, per no dir igual, que la sensació en uns quants altres llocs d'aquest estil plens de botigues per a turistes i en els que sembla que no hi visqui ningú.\nEl cert, però, és que sí que hi viu gent, al voltant d'unes set-centes persones, i que la majoria de les cases són originals de pedra i construides entre els segles XV i XVII. Suposo que el fet d'estar tan ben cuidat i l'afegit de les flors fa que tot sigui massa perfecte i d'aquí la sensació que vàrem tenir.\nCap a quarts d'una, jo vaig anar cap a la moto per agafar el dinar de la Merlès i quan ja anava a tornar vaig veure arribar els propietaris de les motos que tenien complicat sortir per culpa nostra i vaig moure el sidecar primer per ajudar-los a sortir i després per posar-lo a l'ombra. Mentre, la Núria va comprar unes pastes a Le Puits des Gourmandises, una botiga d'especialitats bretones, i quan jo vaig arribar vam dinar plegats en un banc a la cèntrica Place de Puits.\nDesprés de menjar una mica, vam continuar la passejada tot mirant-nos les cases, les flors i els aparadors de les botigues. Fins i tot, vam acabar comprant cacauets garrapinyats en una botiga abans d'arribar a la moto i saludar-nos amb una parella que anava en una Triumph.\nLa nostra següent visita era al jaciment megalític de Carnac i per arribar-hi vam optar per anar cap a la costa i crear a l'altra banda de la badia en ferri, enlloc de tornar cap a Vannes, però un cop a Port Navalo no ens va fer la impressió que es podés embarcar el vehicle. La Merlès i jo ens vam esperar a l'aparcament mentre la Núria confirmava que efectivament només podien embarcar persones.\nPer tant, vam haver de tornar sobre les nostres passes i rodejar Vannes per anar cap a l'altra banda de la badia. Això sí, abans d'arribar a Carnac, ja vam poder veure uns quants menhirs arrenglerats des de la carretera i no és estrany perquè n'hi ha més de tres mil disposats en uns quants camps (Menec, Kerlescan, Kermario i el Túmul de Saint-Michel són els més importants), que estan vallats per evitar la seva degradació.\nVam buscar la Maison des Mégalithes i un cop allà vam aparcar el side a l'ombra. Ens vam mirar l'oferta que hi havia i vam descartar entrar al centre interpretatiu perquè la Merlès no ho hauria gaudit i entre el petit autobús i el trenet vam decidir-nos pel primer que sortís, que va ser el tren. Ens va dur primer de tot cap a la ciutat de Carnac, ens va ensenyar les seves platges, ens va explicar les salines de la zona, el clima (amb 2.000 hores anuals de sol, és de les zones de La Bretanya que en té més) i les possibilitats d'aprofitar totes les ofertes turístiques.\nDe tornada a l'aparcament del centre interpretatiu, vam donar de berenar i vam canviar el bolquer de la Merlès abans de tornar a la carretera, que com ja he explicat passava a tocar dels jaciments.\nCom a bons mediterranis, l'efecte de les marees sempre ens sorprèn i ens captiva, sobretot quan es veuen embarcacions amb la panxa a terra.\nTambé ens vam acostar al Port de Locmariaquer, un port esportiu i d'oci, on vam coincidir amb la parella de la Triumph a Rochefort-en-Terrre, amb qui ens vam tornar a saludar. Vam decidir no prendre res i marxar cap a Vannes.\nUn cop a l'apartament, vam sortir a comprar al supermercat que hi havia a la vora i, malgrat que a la Rue de la Fontaine hi havia programat un concert a l'aire lliure, vam decidir sopar a l'apartament abans d'anar a dormir.\n07/07/2020, 07:40 #10\n« Diari d'un viatge en moto (Turn left and go ahead) | Nordkapp 2012 »\nEL fus horari és UTC +1. L'hora actual és: 08:44.


Som el que fem | El bloc d'en Carles Herèdia\nPeriodista i politòleg, he treballat en diferents mitjans com Ràdio Sant Cugat, el meu primer contacte amb el periodisme i la radiofórmula musical, Ràdio Flaixbac , Flaix FM, l’edició local vallenca de Vilaweb i el diari Sport. A destacar la tasca en l’equip de periodisme en temàtica castellera d’El Punt-Avui durant més de quatre anys. He col·laborat també en la revista Foc Nou de la Colla Joves Xiquets de Valls, el programa radiofònic “Pilar de Vuit” i “Tres rondes” i el programa televisiu “Finet i pel mig” de Tac 12 i “Quarts de Nou” de TV3.\nEn el món de les entitats, administracions i associacions, he treballat com a tècnic de comunicació a Concactiva, compaginant la comunicació amb tasques d’orientació laboral i formació a les persones desocupades, així com també he format part del Departament de Comunicació de la UAB.\nEn el camp de l’orientació i la formació, he treballat de tècnic d’orientació laboral al Servei d’Ocupació de Catalunya i com a formador d’acollida lingüística a la Plataforma per la Llengua, amb conveni amb el Centre de Normalització Lingüística.


M+S ALGEMESÍ ET NECESSITA. ENS VEGEM A LES 18 H PER PUJAR AL PLENARI | M+S per TU\nEstimats amics i amigues de M+S ALGEMESÍ.\nLa majoria de vosaltres sereu coneixedors de les greus acusacions que, sense fonament, ha llençat dissortadament el Sr Alcalde contra nosaltres, contra els companys d’EUPV i fins i tot, incomprensiblement, contra associacions culturals que sols treballen per difondre el nom d’Algemesí i la cultura, tal i com són la Casa Cantonera i la Nova Muixeranga.\nEn tres ocasions de manera implícita o explícita -en una entrevista al Mundo, en altra al Levante i en el plenari- ens ha acusat de ser els que hem portat i fins i tot finançat als activistes antitaurins que vingueren la setmana passada. Major destrellat no és possible.\nCom molts sabreu M+S ALGEMESÍ ja condemnà l’ambient de violència verbal que s’havia cridat, considerà improcedent la protesta, demanà que no es repetira i condemnà tot acte de provocació i violència vinguera de qui vinguera. Malgrat tot el Sr Alcalde, en la seua estratègia electoral i la seua visió simple i deformada de la realitat, continua tancant el nom de M+S ALGEMESÍ i dels altres col·lectius.\nCom que aquestes associacions han decidir fer acte de presència en el plenari extraordinari que se celebrarà demà dilluns a les 6:30 de la vesprada animem a tots els membres i simptatitzants de M+S ALGEMESÍ a assistir també a eixe plenari per a enviar-li un clar missatge al Sr Alcalde: no es pot anar així per la vida, no es pot acusar sense fonament a ningú.\nEns vegem demà dilluns en la plaça a partir de les 6 de la vesprada per pujar tots junts i fer acte de presència en el plenari per escoltar la petició retractació i petició de disculpes del Sr Alcalde.


Miki Núñez inicia la gira d’estiu amb un concert en acústic - Diari de Barcelona | Diari de Barcelona\nMiki Núñez inicia la gira d’estiu amb un concert en acústic - Diari de Barcelona\nMiki Núñez inicia la gira d’estiu amb un concert en acústic\nEl cantant terrassenc repassa l'àlbum debut 'Amuza' i avança nous temes del proper disc\nMiki Núñez va iniciar ahir al Cruïlla XXS la gira en format acústic que el portarà aquest estiu per escenaris com el festival Vibra de Manresa o el Sons del Món de l'Empordà. El públic barceloní congregat a l'Anella Olímpica de Montjuïc ha estat el primer a tastar el format més proper amb què el cantant de Terrassa ha adaptat els concerts després de la pandèmia. Moments més intimistes, però sense eclipsar l'energia del seu directe festiu amb què s'està forjant un inici de carrera musical després del seu pas per l'acadèmia d'Operación Triunfo i el festival d'Eurovisió. Miki Núñez ha ofert temes del seu àlbum debut, Amuza (Universal/Música Glogal, 2019), i ha sorprès amb noves cançons que formaran part del seu proper disc.\n"Quins nervis", escrivia el jove artista poques hores abans del concert a través d'Instagram i repetia una vegada dalt de l'escenari. Però el punt de partida de Miki Núñez sempre és amuza, títol del seu primer disc i traducció a l'idioma esperanto de la paraula "diversió". Així ho ha fet durant una hora de concert, divertir-se sobre l'escenari i contagiar-ho al públic, molt jove, amb temes vitalistes com el seu últim single, Me vale, o el festiu Celebrem.\nMiki Núñez ahir al festival Cruïlla\nI així com el cantant terrassenc combina català i castellà indistintament, també troba un equilibri entre les cançons més inquietes pròpies de festa major i temes més reposats. L'exemple més clar, Escriurem, tema que ha fet fortuna els últims mesos per iniciatives com la versió solidària amb múltiples artistes per la campanya #JoEmCorono. I precisament, el format reduït del cicle impulsat pel Festival Cruïlla, amb 800 cadires i taules separades a l'esplanada de davant del Palau Sant Jordi, ha convidat a sentir i percebre pausadament temes com aquest.\nEntregat i casolà —tant com el videoclip de Me vale, que va gravar ell mateix a casa amb la seva família durant el confinament—, Miki ha desgranat temes del seu disc com Nadie se salva o Coral de arrecife, acompanyat de quatre músics, amb especial protagonisme del saxo. Sense la banda al complet, doncs, ha presentat també noves melodies i lletres que té preparades per entrar a gravar aquest estiu i que conformaran el seu segon disc, previst per a la tardor. Una amb ritmes rumberos, una altra titulada Mi lugar, i dues més en català, Cada pas del camí i No m'ho esperava.\nNo ha faltat La venda, cançó escrita pel cantant de La Pegatina, Adrià Salas, que el va dur al festival d'Eurovisió el maig del 2019. La relació amb Salas va arribar fins al disc Amuza, amb qui col·labora a la cançó Eterno verano, acompanyat també de Nil Moliner i Arnau Griso. Un tema que ha sonat aquest dimecres, sense les veus citades del tema original, però amb un missatge estiuenc que ha pres més sentit que mai després d'una primavera grisa.\nConcert de Miki Núñez a l'Anella Olímpica de Montjuïc, amb el públic assegut i mantenint les distàncies de seguretat\nMiki ha actuat a la mateixa esplanada on el 2018 va fer cua per fer el càsting per entrar al programa de RTVE Operación Triunfo. Per fer honor a aquells inicis, ha cantat Prefiero d'Antílopez, ja que és el tema que va escollir per entrar al programa. I fent honor també als seus orígens com a grup de versions amb Dalton Bang, ha interpretat L'Empordà de Sopa de Cabra (que ha fet aixecar els primers espectadors de les cadires) o Somnis de petit de Margarett.\nI si bé Miki Núñez tenia una cinquantena de concerts programats per a aquest estiu arreu de l'Estat abans que esclatés la pandèmia, el cantant ha volgut mirar endavant i celebrar la nit amb què ha tornat a pujar a dalt d'un escenari. Ho tornarà a fer aquest divendres 10 de juliol al Vibra de Manresa amb Sara Roy, el 18 i 19 al Festival Strenes de Girona, el 7 d'agost al festival Sons del Món de Roses, el 15 d'agost a les Barraques de Sitges i el 23 d'agost al parc de les ribes del Ter en el marc del Girona White Festival.


Ciència | Promoció Mahatma Gandi.Escola Cooperativa el Puig\nEl nostre company Marc E. ens ha presentat unes impressionants informacions sobre fenòmens naturals que sovint produeixen grans catàstrofes. Ell ha explicat molt bé les conseqüències que poden tenir : terratrèmols, tsunamis, tornados… Hem pensat en la sort que tenim a casa nostra de no patir aquests fenòmens. Tot i així hem explicat que a Esparreguera de tant en tant es produeixen petits terratrèmols i hem recordat que tenim molt a prop aigües sulfuroses que ens fan pensar en una zona volcànica propera. Hem felicitat també a en Marc.\nThis entry was posted in Ciència, Ciència i Societat, Classe, Clima, Col·laboració, Conferències, Cooperació, Empatia, Valors, Vida a la Classe on maig 18, 2013 by pbatall1.\nConferència sobre “Els ossos polars”\nEl nostre company Enric ha fet una interessant conferència sobre els ossos polars. Ell ha explicat moltes curiositats sobre aquests animals que estan en perill a causa del Canvi Climàtic. Al final de la conferència a part de felicitar-lo hem explicat els efectes que té la contaminació en els hàbitats naturals. Hem vist un vídeo que explica molt bé la fosa de la banquissa del Pol Nord.\nThis entry was posted in Ciència, Ciència i Societat, Classe, Clima, Conferències, Empatia, General, Pares i mares, Vida a la Classe on maig 4, 2013 by pbatall1.


Tema: Sortida Km 0 Cervera | Km0 Ponent\nHome›Fòrums›Històrics. Tancats›Entrenaments en grup›Sortida Km 0 Cervera\nSortida Km 0 Cervera\n23 d'agost de 2008 a les 22:51 #2281\nQuines coses ! La feina em porta dilluns, dimarts i dimecres de la propera setmana a Cervera. Dies enrera ni m’ho podia imaginar.\nNo us vindria de gust una sortida col·lectiva per allà, a pocs dies vista de la cursa ? Jo sóc dels que ha agafat l’auto "només" per això.\nQuè fariem ? Alguna que altra pujada, no ? :twisted:. En tot cas, serà consensuat. Hi ha terreny de tota mena, com vaig poder comprovar "in situ" en una memorable sortida llarga amb en segarrenc l’any passat.\nNo et vull trepitjar el terreny que t’és propi, segarrenc. És més, espero que si pots vinguis, i si no que ens assessoris amb la teva saviesa respecte a possibles recorreguts.\nLa proposta està feta: tres dies a escollir, posem a les 19’45 hores ?\n25 d'agost de 2008 a les 22:12 #16161\nNo em resigno, algú hi ha d’haver amb ganes d’entrenar per Cervera i rodalies. Val molt la pena, en pocs llocs es troba tant de tot. Cap targarí : 🙄 😈\nUs ho poso fàcil: podria ser fins i tot dijous o divendres, del cap de setmana no hi confio gens. O potser sí ? 🙄 Us ho poso més fàcil encara: podriem sortir també al matí. Us ho poso ja en safata de plata: ens podriem dutxar, en acabar !!!!\nYes, m’he pres la llibertat de fer una gestió al respecte. Dimecres al matí podria ser ideal, però teniu moltes portes obertes.\nTanquem-les, no ? que hi ha corrent.\nP.S. La setmana de la que parlo és AQUESTA SETMANA, no la de la cursa.\n26 d'agost de 2008 a les 6:26 #16163\nalbertbo, company, jo avui no puc però demà… Encara m’estic recuperant de l’esguinç però si anem xino-xano. T’ho confirmo demà al matí, jo fins les 18:30 no plego aquesta setmana (faig una setmana de matí, una altra setmana matí-tarda 🙄 ). Miro els trens i autobusos i m’hi poso en contacte. Hem vindria mol de gust, per sortir de la "rutina" i veure-li la cara a la pujada. 😈\n26 d'agost de 2008 a les 11:33 #16168\nJo que soc Cerverí, ja fa dies que vaig proposar al grupet que habitualment coincidim al "last minute" de fer una sortida a reconeixer el circuit (ja que hi ha un parell o tres de debutants). No hi va haver massa interés\nA mi demà a la tarda em va bé de fer una expedició. Jo poso el cotxe. Podem concretar una hora per sortir de Lleida, anem fins Cervera (40′), fem el circuit (50′) i tornem\n26 d'agost de 2008 a les 12:33 #16169\nDoncs fantàstic! Jo plego a les 18:30. D’on ets MACH3? Jo soc de Lleida. Compartiriem, no obstant despeses, no voldria pas sentir-me en deute!\nSi a l’albertbo li va bé, doncs venim demà. Ja direu quelcom.\nAlgú/na més s’animaria?\n26 d'agost de 2008 a les 21:24 #16173\nBé, bé, molt bé, MOLT BÉ !\nJa som tres, multitud ! Confirmeu-m’ho, sisplau: demà ens trobem poc abans de les 19’45 a la Piscina Coberta (en MACH3 segur que sap on és ). Això de fer el recorregut sencer no ho veig tan clar, ja ho decidirem, però sí que havia previst un petit itinerari dintre Cervera amb pujada a la Pça. Portalet inclosa, baixada per la Ctra. de Granyena com a la cursa, escurçant camí si convé i això sí (sagrat !) fer tota la mítica i encisadora pujada final des del Camí dels Horts per la Carretera Vella i el Camí dels Pagesos.\nEns ho passarem d’allò més bé, xino-xano.\n26 d'agost de 2008 a les 23:48 #16197\nPerdoneu el retard en dir res, però s’ha complicat la tarda (ahir). Lagatija, ja ens coneixem (abans de mach3 era Ferran) i hem coincidit algunes vegades rodant per Lleida.\nM’hauries de dir l’hora i lloc on t’he de recollir.\nAlbertbo, ens trobem a la piscina coberta i ja decidirem que fem.\nPoso un avís al last minute, a veure si s’anima algú més\n27 d'agost de 2008 a les 6:54 #16207\nFerran, ostres! Què despistada!\nDoncs treballo a Cap Pont, i si vols, per no perdre temps, a les 18:30 quedem al mercat de Cap Pont? O a l’alçada del "Capbrabo"?\nalbertbo, prepara’t que vinc lesionada però amb ganes de guerra!\nEl meu telèfon per si hi ha res d’ultima hora 691342134.\n28 d'agost de 2008 a les 15:48 #16236\nCom va dir l’albertbo: Bé, bé, molt bé, MOLT BÉ !\nFinalment, i encara que tot semblava que esdevindria un caos, per la falta de coincidències i una amenaçadora tempesta sobre el cap, els nostres "ángeles de la guarda" ens van fer trobar-nos i van retindre la tempesta fins que varem posar fi al recorregut, amb el deleït de una fantàstica dutxa al "peazo" poliesportiu!\nEfectivament li vaig veure la cara a la pujada, encara que també hem deixà veure-li el cul 😳 No res, pan comido! 😈\nUna vegada més, al darrera, però un plaer compartir-ne estones com aquesta.\n28 d'agost de 2008 a les 21:37 #16240\nCom a instigador de la proposta voldria incidir-hi, potser perqué no estic molt avesat a compartir sortides.\nVoldria agrair a lagartija, MACH3 i Sergi l’esforç de venir. Agafem el cotxe per anar a curses però no tant per anar a entrenaments. La diferència ? Feu-ho i us respondreu vosaltres mateixos, depèn del que busqueu.\nJo ahir vaig tornar a sentir la serena felicitat de les gambades compartides, jo sense presses (les sortides col·lectives són per anar plegats, no ?). Però al final també vaig posar la semi-directa.\nUna horeta maca de veritat. Gràcies.\n28 d'agost de 2008 a les 22:35 #16243\nVeig ara aquest fil 😳 😳 😳 , tampoc hauria pogut venir, però sí dir-vos alguna cosa. La Segarra és un llogaret fantàstic per entrenar.\n28 d'agost de 2008 a les 23:01 #16244\nBe, Lagartija i Albertbo, ja no se que més es pot dir: companyia excel.lent, sortida un exit i la dutxa "un puntazo". Crec que això s’hauria de repetir periodicament (em refereixo a fer un entrenament en grup fora de Lleida, la dutxa es dona ja per fet).\nLagartija, la teva crònica m’ha recordat (quan parles del caos) que fa una setmana vaig viure una situació similar: és a dir vam passar en poca estona (en un altra situació) del pijor escenari possible, al millor. Per tant sempre hi ha esperança..\nBé m’esta sortint una crònica molt filosofica, deu ser l’hora ….\n22 d'agost de 2009 a les 13:15 #23301\nA falta d’acabar de concretar amb el meu calendari laboral, el dijous 27 està previst que a quarts de 9 del matí fem el recorregut del circuit amb un amic. Si algú està ociós i disposa de temps i ganes és benvingut per afegir-s’hi. Com són dates de vacances per a molta gent i potser hi ha més disponibilitat que en altres èpoques de l’any…. al vostre criteri.\nM‘he permès la llibertat de trasplantar el teu missatge, segarrenc, del fil de la cursa aquí. L’any passat vaig llençar una iniciativa similar, amb bona resposta.\nAmb mi compteu-hi, només dieu on quedem i allí estaré com un clau !\n24 d'agost de 2009 a les 12:04 #23323\nEt pots permetre això i molt més albertbo….. quan a entrenaments i curses és clar. Aquesta setmana vaig de nit fins la matinada de dimecres, per tant, al meu company -de feina també- i a mi només ens queda dijous al matí. A dos quarts de nou a la sortida. A la Plaça Pius XII. Qui s’hi vulgui afegir serà ben rebut. A vegades tens dies ociosos que costa omplir, doncs només és una possibilitat. Per a gent que vol tenir una visió acurada d’un circuit…..\nJa que l’albertbo ha tingut la gentilesa de trasladar-ho aquí, si algú té la intenció de venir que ho manifesti i així sabrem quants som.\n24 d'agost de 2009 a les 20:21 #23327\nEi !, i després un bon esmorzar que us semblaria ? Seria la cloenda perfecta.\nAra que, per arrodonir-ho del tot, una dutxa posterior a l’entrenament i abans de l’esmorzar ja seria el no va més. L’any passat vaig fer una petita gestió a la Piscina Coberta i tot van ser facilitats. A més, a MACH3 ja el coneixien…\nsegarrenc, com ho veus, que us sembla ?


Moltes gràcies a tothom i bones vacances! | AMPA Escola Sant Jordi\nMoltes gràcies a tothom i bones vacances!\nJa ha arribat l’esperat fi de curs, un curs que ha estat molt intens i que des de l’AMPA hem mirat d’adaptar-nos el màxim possible sense parar de fer coses per als nostres fills i filles.\nVolem donar les gràcies a totes les famílies sòcies de l’AMPA, gràcies a la seva aportació, aquest any hem pogut entregar la fotografia de fi de curs i celebrar les Festes Internes de l’escola: la Castanyada, el Carnestoltes, el Sant Jordi i la festa de fi de curs.\nTambé hem pogut realitzar el Tallers de Ciències amb Bioescola i tallers emocionals ” Què penso i què sento? La meva vida amb COVID” amb Esalma.\nVolem donar les gràcies a la direcció de l’Escola Sant Jordi i a tot l’equip de mestres per la seva bona acollida amb totes les propostes que hem fet des de l’AMPA.\nTambé aprofitem aquest espai per agrair a l’Ajuntament la subvenció i la bona predisposició a ajudar-nos en tot el que els hem demanat, com la iniciativa de la Recollida de Brossa del dia Mundial del Medi ambient aportant una xerrada interessantíssima.\nI com no, volem donar les gràcies a les persones que, com cada any, hi ha empenyent l’AMPA que regalen el seu temps per a que les famílies i els alumnes puguin gaudir d’una pila de serveis com:\nEl Servei de menjador, proporcionat per Campos Estela a qui també volem agrair la seva professionalitat en la feina importantíssima que fan.\nLa compra de Llibres a través de l’AMPA que vol facilitar a les famílies la tornada a l’escola.\nLa realització d’Extraescolars, un servei imprescindible per a moltes famílies.\nLa Compra i Gestió dels Equipament Escolars, que des d’aquest any es poden comprar per la aplicació del TPV Virtual.\nLes Colònies d’Estiu que fem conjuntament amb Sot del Camp.\nLa Comunicació de tot allò que fem des de l’AMPA a través del Blog i de les Xarxes Socials.\nLa realització de les fotografies de l’escola, a càrrec del Grup fotogràfic de Sant Vicenç de Montalt.\nTot elles son persones que desinteressadament també han aconseguit que es puguin dur a terme accions solidaries que han sigut tot un èxit: la Panera Solidaria, la Xocolatada Solidaria i la Solidaritat amb la Noemí.\nUs desitgem un bon estiu i agafeu forces que tornarem amb ganes!


La Creu Roja detecta un increment del 20% en les persones que demanen ajuda alimentària - À Punt\nLa Creu Roja detecta un increment del 20% en les persones que demanen ajuda alimentària\nLa delegada del govern espanyol visita el centre de distribució d'aliments de l'ONG a València amb motiu de la primera fase del Programa 2020.\nUna imatge de la visita de la delegada del govern al centre de Creu Roja / Delegació del govern\n06 de juliol 2020 - 13:48\nLes persones que demanen ajuda alimentària a la Comunitat Valenciana ha crescut ja un 20%, segons estimacions de la Creu Roja. L'ONG distribuirà 11,5 milions de quilos d'aliments a Espanya entre persones vulnerables dins de la primera fase del Programa 2020 d'Ajuda Alimentària, dels quals més d'1,2 milions seran a la Comunitat Valenciana (652.876 quilos a Alacant, 162.335 quilos a Castelló i 415.470 quilos a la província de València).\nLa visualització d'aquesta ajuda es ben palpable al Centre d'Emmagatzematge i Distribució d'Aliments de Creu Roja a València, un dels que té la institució a la Comunitat Valenciana. La delegada del govern, Gloria Calero, ha visitat aquest dilluns les instal·lacions, junt amb el vicepresident i el coordinador de Creu Roja a la Comunitat Valenciana, Francisco Galvañ i Miguel Ángel Rodríguez, respectivament.\nDurant la visita, els responsables de la Creu Roja han mostrat el contingut habitual d'aquesta ajuda alimentària. La cistella d'aliments d'enguany inclou els següents productes: fesols cuits, pasta alimentosa macarró, macedònia de verdures en conserva, fruita en conserva, tonyina i sardines en conserves, conserva de porc (magre), batuts de xocolate, arròs blanc, llet UHT, tomaca fregida, galetes, potets infantils de fruita i de pollastre, i oli d'oliva.


BARCELOFÍLIA : 17/11/2010\n*1932.- Dues imatges de l'interior de La Criolla amb algunes parelles d'homosexuals ballant. Entre ells s'hi pot distingir a Lluiset Flor de Otoño.\n*1930's.- Actuació d'un travestit al bell mig de la pista de La Criolla (Foto: Gabriel Casas i Galobardes)\n*1934.- Sobre les columnes del local hi havia pintades fulles simulant palmeres (Foto: Agustí Centelles / Museo Nacional Centro de Arte Reina Sofía))\n*1932.- L'orquestra del local actuava sobre una mena de tarima protegida amb una barana de fusta. (Foto: Gabriel Casas i Galobardes / ANC)\n*1929.- El carrer del Cid en una imatge captada des de la cantonada amb Ramon Berenguer el Vell. A la mitgera de l'edifici que acollia La Criolla es pot veure un reclam publicitari del famós local. (Foto: Merletti / IEFC)\nPublicat per bar.cel.ona.uta a 22:58 19 comentaris:


Recordant el present: Sensibilitats vs. ideologia\nSento discrepar amb el rerefons del teu comentari. Des que érem petits el món ha canviat molt. Et podria posar dotzenes d’exemples de grans empresaris o empresaris clàssics que no han heretat l’empresa sinó que l’han creat ells solets partint de zero (Cirsa, Zara, etc.), de la mateixa manera que ho fan els "nous empresaris" que tu defineixes. I tant els uns com els altres treballen 25 hores al dia. Ser un gran empresari o un empresari clàssic no és necessàriament dolent com dissortadament massa sovint es dóna a entendre. De gent bona i gent dolenta te’n trobes a tot arreu. De fet molts dels "nous empresaris" aspiren a créixer i a acabar tenint una gran empresa. Una gran empresa no és necessàriament dolenta. Tant uns empresaris com els altres són contraris als excessius entrebancs que posen els governs, especialment els governs d’esquerres, que veuen l’empresari i l’empresa privada, així, en general i amb totes les excepcions que hi vulguis posar, com l’enemic a batre. Quant a la vaga de dimecres, ni l’empresari clàssic, ni el nou empresari, ni la majoria dels treballadors hi donen suport. La majoria de la gent que encara té feina vol treballar, i si finalment no ho fan serà per pressions, amenaces, silicona al pany i altres mesures contundents que tots coneixem. Precisament per evitar tot això conec empreses que van treballar dissabte passat o que ho faran dissabte vinent per "recuperar" la vaga de dimecres. Però aquestes coses no surten quasi mai als diaris, no és políticament correcte criticar el mundillo sindical. I així ens va. Disculpa la llargària del meu comentari.\n27 de setembre de 2010 a les 17:03:00 CEST\nMiquel, potser la ironia del meu missatge no t'ha permès interpretar les meves paraules...\nEl post en realitat només pretén ser una mena de reflexió d'una persona de 30 anys que ha tingut que sentir moltes coses durant els seus anys d'aprenentatge i entrada al món laboral.\n1. Que no hi ha bons i dolents, sinó més aviat tot costa.\n2. Que l'economia no és una qüestió d'explotadors vs. explotats sinó més aviat una qüestió de dedicar hores d'esforç (també amb l'estudi i la formació)o no fer-ho.\n3. Que els valors de determinat empresariat (no dic que sigui el majoritari i tampoc que abans no existeixi) coincideixen moltíssim amb molts assalariats. El vinculo a la nova economia simplement perquè és possiblement el que menys depèn del vell taylorisme.\n4. Critico frontalment el mundillo sindical, qui considero que no ha fet cap favor per la meva generació, més aviat ens ha cridat a queixar-nos per baixos sous que, per cert, ells també signen als convenis col·lectius. I mentre ha existit feina ningú ha parlat de productivitat, formació i fomentar la FP seriosament. Per tant, estic d'acord amb tu deixant la reflexió que he fet en visió de "despertar d'anys dels tradicionals inputs.\n27 de setembre de 2010 a les 18:47:00 CEST\nPer cert, moltes gràcies de nou per comentar al bloc. aprecio molt els teus comentaris.


Esquerra Republicana de Sitges i Sitges Grup Independent tanquen un preacord per formar govern a Sitges. - SITGES GI\nEsquerra Republicana de Sitges i Sitges Grup Independent tanquen un preacord per formar govern a Sitges.\nby David Martinez on 11 de juny de 2019 with No hi ha comentaris\nERC i Sitges GI han iniciat els mecanismes per formar un pacte de govern per aquest proper mandat a l’Ajuntament de Sitges. És la línia de treball de les dues formacions després d’una sèrie de trobades en les que s’ha posat de manifest la voluntat de buscar la millor opció per al Sitges d’avui i de futur.\nEl passat 26 de maig ERC va aconseguir 2.172 vots, essent la llista més votada i Sitges Grup Independent amb 1.287 vots, ha estat el partit municipalista amb més recolzament i per tant són els dos partits que han augmentat de forma notable en número de vots respecte a les eleccions del 2015.\nDe la lectura de l’escrutini del vot de les eleccions del passat dia 26 a Sitges, es desprèn que les sitgetanes i els sitgetans demanen un mandat on l’agenda social i les polítiques properes al ciutadà, en la que tots dos partits coincideixen, hi tinguin un paper destacat.\nLa preferència de la majoria de sitgetans i sitgetanes reflectida en urnes ha estat un dels factors claus a l’hora de voler unir esforços. Tot i això, tots dos grups segueixen treballant per obrir aquest acord a més formacions locals per tal d’assolir un govern progressista, fort i que representi una nova etapa política per a la vila.\nLes dues formacions municipals han mostrat la satisfacció per la bona predisposició que hi ha per continuar treballant en equip, assolint la formació de comissions entre els dos grups per treballar conjuntament altres temes com quadrar el programa, el pla de mandat 2019 -2023, les regidories o el funcionament intern de l’Ajuntament de Sitges, entre d’altres. Les dues formaciones valoren molt positivament les enriquidores converses mantingudes amb les altres formacions polítiques de la vila.


Seguim baixant - Balaguer Televisió\nAra no recordo si va ser un filòsof alemany o un pastor de cabres del Baix Maestrat que va dir que les coses sempre es poden acabar embolicant.\nJoan Fuster també va dir alguna cosa sobre el tema i un tal Murphy diu que va elaborar una llei que en parlava.\nLa justícia (sic) espanyola ja havia tocat les vores del que en diríem el ridícul internacional el dia que els partits polítics es van repartir, amb llum i taquígrafs, els tribunals, els càrrecs, els endolls, els copets a l’espatlla, els collars, les xapes i els nomenaments gratis.\nSemblava que ja no es podia caure més baix. Error. Sí que es podia.\nUn tal Cosidó que havia estat un càrrec important en l’anterior govern, era una de les mans del Fernàndez Díaz, i que actualment encara fa de polític, es va encarregar d’aclarir públicament que “de llum i taquígrafs res, que ells seguirien controlant la justícia des del darrere”, com han fet sempre.\nEra per si quedava algun dubte. Com que els del P.P. temien haver perdut la possibilitat de potinejar la justícia, allà va el Cosidó i aclareix que no, que tranquils que poden seguir potinejant, que ho tenen tot controlat.\nCom era d’esperar, però, no ha passat res. El Cosidó diu que no ha estat ben interpretat, que ell volia dir una altra cosa i que tal dia farà un any. El Casado ja ha dit que la culpa és del govern i el govern diu que tampoc no cal posar-s’hi pedres al fetge.\nArribat el cas, però, tots estaran d’acord a dir que la culpa és nostra.\nI pot anar més malament, t’aviso.


L'obsessió de Letícia amb Melania Trump: l'explícita imatge que ho confirma\nL'exprimera dama dels Estats Units, el mirall de la reina espanyola (i no és la primera vegada)\nBarcelona. Dimarts, 17 de maig de 2022. 16:38\nJa sabem que l'armari de la reina Letícia és molt gran i hi ha espai per desenes i desenes de modelets. Sovint, peces i vestits de dissenyadors espanyols com Felipe Varela. Però per gran que sigui, alguna vegada li ha fet males passades. No fa gaire, va viure un moment tierra trágame com a Presidenta d'Honor del Consell del Reial Patronat, quan va presidir la reunió a Mèrida, Badajoz, i va lliurar els Premis Reina Letizia 2021. Allà, sorpresa, sorpresa, va topar-se de morros amb una de les premiades, Inma Vivas Tesón, que rebia una menció especial per la seva trajectòria professional en el treball de les persones amb discapacitat. I com anava la premiada?... amb un vestit idèntic al de la reina. L'asturiana, mira que té on triar i remenar, i va i va triar un vestit idèntic absolutament al d'una de les premiades. Es tractava d'un vestit de Mango bicolor, en blanc i negre, una peça que causa furor i que està disponible a l'abast de tothom per 49,99 euros. Com descrivien a Vanitatis, "De pronto se fija en que una de las mujeres que está sentada en el extremo de una de las bancadas también ha sucumbido al modelo de la firma catalana. Se miran y la Reina, encogiéndose de hombros y con una gran sonrisa, se lo toma con filosofía y parece pensar: “Son cosas que pasan”.\nLetícia / @CasaReal\nLetícia, vestida idèntica a una guardonada / @CasaReal\nEl que va passar aleshores té a veure, única i exclusivament, amb l'atzar i les casualitats. Però no es pot dir el mateix amb una altra persona que ara sí, de manera gens indissimulada, sembla que és el mirall on es mira la reina espanyola. Una dona que sembla un referent per Letícia, si més no, estilísticament parlant. Una persona que no és la primera vegada, ni la segona, que veu com temps després de portar un modelet, l'asturiana li copia la idea. Parlem de Melania Trump. L'exprimera dama dels Estats Units i la reina espanyola han coincidit en una ocasió. Trobada el juny del 2018 a la Casa Blanca, on Letícia va triar un vestit fúcsia de Michael Kors que, qui s'havia posat ja abans? Bingo, Melania, un any enrere, però en blau. Hi ha més casualitats. Per exemple, tal i com destaquen a Vanitatis, un vestit negre amb estampat de flors de Dries Van Noten que totes dues tenen.\nLetícia i Melania Trump\nMelania Trump i Letícia\nI ja ho diu la dita, no hay dos sin tres. I Letícia ha tornat a imitar descaradament Melania Trump. Fixin-se en la dona de l'expresident nordamericà el mes de maig del 2019 en una visita d'Estat a Tòquio, quan en la cerimònia de benvinguda que van oferir l'emperador Naruhito i l'emperadriu Masako que van oferir en el seu honor, Melania es va posar aquesta peça de Carolina Herrera de màniga curta, blanc, amb estampat de flors, escot rodó tancat i llarg midi...\nI ara, mirin com anava avui Letícia quan ha aparegut al costat de Felip en la recepció que els hi han fet a l'emir de Qatar i la seva dona, el xeic Tamim bin Hamad Al Thani i Jawaher bint Hamad bin Suhaim Al Thani... els hi sona?\nFelip i Letícia, amb l'emir de Qatar i la seva dona, el xeic Tamim bin Hamad Al Thani i Jawaher bint Hamad bin Suhaim Al Thani / @CasaReal\nLes flors són diferents, però no hi ha dubte que Letícia ha tornat a tirar de Melania pel seu outfit... Una vegada pot ser casualitat. Dues pot ser homenatge. Tres ja sembla una obsessió. Quina serà la quarta? Esperem que no acabi com la pel·lícula aquella de Mujer blanca soltera busca.


Holiday home Toftekrogen Løkken Lokken Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nHoliday home Toftekrogen Løkken\n-, Nr. Lyngby, Lokken, Dinamarca, 9480 - Veure al mapa\nMés informació sobre Holiday home Toftekrogen Løkken\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Lokken, no busqui més enllà de Holiday home Toftekrogen Løkken. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Holiday home Toftekrogen Løkken asseguren una estada plaentera als seus clients. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses bany, sauna, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Lokken, faci de Holiday home Toftekrogen Løkken la vostra llar.


Heu cercat Escola Andorrana - Dona Secret\nResultats de la cerca “Escola Andorrana”\nescola andorrana de 2a ensenyança\nL’Escola Andorrana de 2a Ensenyança de Santa Coloma va celebrar el seu acte de graduació\nCésar De Pablos\t 10 jul. 2020\nL’Escola Andorrana de 2a Ensenyança de Santa Coloma va fer tot al seu abast per a homenatjar els alumnes de la promoció 2016-2020.\n140 nous batxillers de l’Escola Andorrana\nMari Carmen Grau Ribot\t 20 juny 2018\nUn total de 140 nois i noies de l’Escola Andorrana de Batxillerat van viure un moment important en la seva vida d’estudiant: la graduació. Una festa que va aplegar més de 900 persones al Centre de Congressos de la capital.\nDes del 2016, l’empresa andorrana de tecnologia, Witeklab, dissenya solucions en el camp de les telecomunicacions, l’electrònica i la informàtica incrustada, per a tota mena d’empreses, però para especial atenció en el sector de la…\nMari Carmen Grau Ribot\t 27 set. 2019\nTere Morató és l’única jugadora andorrana a les files del Barça B de futbol femení, un equip de la Primera Divisió B espanyola.


Un estiu de pelÂ·lÃcula! (juliol a l'Ateneu!)\nNotÃcies i novetats del mes de juliol a l'Ateneu\nl'agenda de juliol\n> Inici de taller (10h):\n> Activitat familiar (17.30h):\nEstampaciÃ³ de bosses de tela\n> Inici de taller (18.30h):\nMoviment i expressiÃ³\n> Tastet d'estiu (18.30h):\nElaboraciÃ³ de sals de bany\n> Tastet d'estiu (19h):\nDecoraciÃ³ de testos amb macramÃ©\n> Inici de taller (19h):\nNutriciÃ³ i cuina saludable\n> Observa el cel nocturn (21.30h)\n> Cinema a la fresca (22h):\n'MÃ gia i clown'\n> FormaciÃ³ entitats (18.30h):\n'La gestiÃ³ del personal a les entitats'\n> EcoTaller en clau de Re (18.30h): 'Joguines amb materials reciclats'\n'Bombolles de sabÃ³ gegants'\n'Taller de malabars'\nDecoraciÃ³ d'ampolles amb chalkpaint\n> Observa el cel nocturn! (21.30h)\n'Rastres de sÃ ndal'\nConstruÃ¯m un puzle\nFem un quadre decoratiu\nDecoraciÃ³ amb fusta\n'Boyhood.Moments d'una vida'\nBerenars divertits amb fruita\nCreps i pancakes\nUn estiu de pelÂ·lÃcula!\nLa Festa Major, amb bona mÃºsica, teatre juvenil i bon humor ha omplert l'Ateneu d'uns records que volem compartir amb vosaltres.\nAra Ã©s el torn del gruix d'activitats de la nova programaciÃ³, propostes amb un marcat carÃ cter estiuenc, i entre les que destaquem l'aposta per gaudir de bon cinema a la fresca.\nCompartim un estiu de pelÂ·lÃcula!\nSessions de cinema a la fresca > els divendres a la nit us proposem gaudir de bon cinema a l'espai exterior de l'Ateneu amb una selecciÃ³ de pelÂ·lÃcules destacades del 2014. TambÃ© hi haurÃ servei de crispetes! (+)\nActivitats familiars amb setmanes temÃ tiques > les tardes de juliol les reservem per passar-ho bÃ© en famÃlia amb setmanes d'activitats temÃ tiques entorn a les manualitats, el circ, el reciclatge i la cuina! (+)\nRecords de la Festa Major 2015 > fem balanÃ§ de les activitats que l'equipament ha acollit durant la Festa Major d'enguany i compartim algunes imatges dels records que ens ha deixat! (+)\nLa gestiÃ³ del personal a les entitats > us expliquem quins sÃ³n els trÃ mits que s'han de realitzar i quins sÃ³n els drets i obligacions que se'n deriven de la contractaciÃ³ de personal i el treball amb voluntariat. FormaciÃ³ per a entitats amb places disponibles! (+)\nUs desitgem bones vacances! > l'Ateneu Municipal tanca les seves portes de l'1 al 31 d'agost, ambÃ³s inclosos. Des de l'equipament us desitgem unes bones vacances i us emplacem a retrobar-nos el proper mes de setembre amb les bateries ben carregades!


Primària | Escola La Pau | Pàgina 7\nTercer, La Pau13/11/18\nEl passat dia 30 i 31 d’octubre, els alumnes de la comunitat de mitjans, 1r, 2n i 3r, vam passar dos dies fent tallers temàtics de la tardor.\nVam pintar paisatges amb colors càlids, vam preparar receptes de tardor i ens les vam menjar, i també… Llegeix més»\n1r, 2n, 3r, Primària comunitat de mitjans, tallers, tardor 7\nNoia vs Barça\nAquest dissabte 10 de Novembre els alumnes de Cicle Superior han assistit al partit Noia vs Barça d’hoquei lliga. La participació, tant de les famílies com dels alumnes, ha estat molt gratificant. Des de l’àrea d’educació física, conjuntament amb la col.laboració del club Noia d’hoquei,… Llegeix més»\n5è, 6è, Ed. Física educació física, hoquei, Sortides, Treballenequip 0\nHalloween Pumpkins… Llegeix més»\n6è, English, Primària 0\n4t i l’encís de La Dama D’Aragó\nA Quart estem treballant una bonica cançó tradicional catalana amb la qual la majoria dels alumnes s’han encandilat amb la seva música. A més, inspirats amb la imatge d’una persona molt apreciada a l’escola que ens reencarna l’Anna Maria d’Aragó, cantem i fem un acompanyament… Llegeix més»\n4t, General, Música 0\nL’avi que estima el Mar amb versió Ska-Reggae!\nA Tercer estem treballant una cançó molt bonica i divertida, l’Avi que Estima el Mar, a través de la versió del conjunt Reggae per Xics.\nA més d’aprendre la cançó, estem interpretant la part introductòria amb tubs… Llegeix més»\nAquest curs, els alumnes de cinquè ens hem proposat crear una obra de teatre des de zero.\nPer tal d’endinsar-nos en el món del teatre, els alumnes ja han començat a practicar la seva expressió oral, així com interpretació.\nPel que fa a l’obra ja tenim la trama sobre la qual girarà la nostra obra, els personatges que hi apareixeran i la introducció o pròleg que farà la veu en off a l’inici de l’obra.\nNo donem més pistes ja que volem que tot sigui sorpresa!!!\nCliqueu a la imatge per tal de veure algunes fotografies i vídeos d’uns quants alumnes de cinquè.\n5è teatre, TREBALL COOPERATIU, Treballenequip 0\nConeixem la Biblioteca del municipi\nEn aquest primer trimestre, els alumnes de cinquè de l’escola farem tres sortides a la biblioteca municipal per tal de conèixer el funcionament, la gestió del prèstec, etc.\nLa primera d’elles va ser la setmana passada, una primera pressa de contacte per tal de saber utilitzar el servei de prèstec i conèixer les instal·lacions.\nCliqueu a la imatge per tal de poder visualitzar les fotografies de la primera sortida, en aquest cas dels alumnes del grup de cinquè A.\n5è Biblioteca, Sortides 0\nEl Petit Príncep, Cançó del Baobab.\nContinuem amb el segon tema de la cantata del Petit Príncep, la Cançó del Baobab.\nDe ben segur que us agradarà! (Cliqueu les tres imatges).\nPadrins de lectura a P-5A i 5èA (Primera Sessió)\nEl dia 16 d’octubre, els alumnes de cinquè A varen preparar un conte per als seus fillols/es de p-5 A. En aquesta primera sessió l’objectiu era dinamitzar la lectura, apropar-la als més petits, interactuar entre tots/es, etc. A més, cadascú havia preparat un detallet per al seu padrí/fillol d’allò més original i que als més grans ens ha fet emocionar.\nPodeu visualitzar algunes fotografies clicant a la següent imatge.\nPer cert, entre tots ens ho vàrem passar d’allò més bé!!!\nCantata de 6è, El Petit Príncep.\nAquest proper any, el dia 25 d’Abril, els i les alumnes de 6è interpretaran el musical del Petit Príncep com a cantata conjunta de les escoles de Sant Sadurní.\nÉs per això que avui hem començat a conèixer la primera cançó que aprendrem, Dibuixa’m un Xai. Cliqueu a les tres imatges.\nAra Escric ART Bombers carnestoltes castanyada CASTANYERA Cavalls i Ponis Colònies comunitat de mitjans comunitat de petits comunitatgrans creació descobrim DESCOBRIR dia de la pau Eduacció en Valors educació infantil english entorn entorn proper FESTES foto de grup games gaudir infantil matemàtiques mates vivencials medi Nadal natura P3 P4 P5 Padrins i Fillols play Plàstica Racons Mates sortida Sortides tallers tardor Tercer TREBALL COOPERATIU Treballenequip Valors


Luis Suárez: “La decisió de Luis Enrique ens ha sorprès però s’entén”\nA més, l’uruguaià ha destacat: “Ara depenem nosaltres mateixos a la Lliga”, i ha afegit que són “capaços de capgirar qualsevol situació”, en relació amb la tornada dels vuitens de la Champions\nLuis Suárez és un jugador únic tant dins com fora del terreny de joc. L’uruguaià s’ha guanyat l’estima de tots els culers a base d’esforç, sacrifici i gols. Molts gols. El ‘9’ blaugrana en suma ja 111 amb la samarreta del FC Barcelona, a més de vuit títols. El crac culer ha passat pels micròfons d’Onda Cero i ha repassat l’actualitat barcelonista, abordant temes com la marxa de Luis Enrique, el liderat a la Lliga o la tornada dels vuitens de la Lliga de Campions.\nPel que fa a la marxa de Luis Enrique com a tècnic del FC Barcelona, Luis Suárez ha reconegut: “Ens ha sorprès una mica, no ens ho esperàvem, però és una decisió que s’entén i s’accepta”. “La funció de l’entrenador és molt difícil i es necessiten moltes hores de treball, i ell també ha de gaudir de la seva família”, ha afegit.\nRespecte al liderat a la Lliga, l’uruguaià ha ressaltat: “A nosaltres el que ens caracteritza és que no abaixem els braços en cap moment, sempre hi creiem, i ara s’han donat els resultats necessaris. Avui en dia depenem de nosaltres mateixos, però som conscients que queden partits molt difícils, cap rival és senzill”.\n“Som capaços de capgirar qualsevol situació, és una virtut que ens caracteritza”\nSeguint amb remuntades, el ‘9’ blaugrana també ha parlat del partit de tornada dels vuitens de final de la Lliga de Campions: “Creiem en l’equip. És molt difícil, però no impossible. Si marquem aviat es poden posar nerviosos, perquè saben que en som capaços”. “Tenim aquesta virtut que ens caracteritza, som capaços de capgirar qualsevol situació”, ha afegit. A més, ha recalcat: “Som un equip increïble, amb ambició i desig. Si vam ser capaços de marcar-ne quatre al Bernabéu, per què no al Camp Nou contra el PSG? Hem de ser positius”.\nEl bon ambient del trident, clau\nFinalment, també ha tingut paraules per als seus dos companys d’atac: “Cadascú té la seva manera de ser, però tenim molt bona relació. Compartim coses dins el vestuari, conversem, ens ho passem bé, i estem per la labor de fer les coses pel bé del Barça”. Sobre Neymar Jr, ha afegit: “És un noi molt alegre, sempre riu amb tot i ens ho contagia a la resta”. Pel que fa a Leo Messi, ha assegurat: “Futbolísticament és el millor del món i de la història, i com a company és espectacular. Des que vaig arribar sempre m’ha tractat de meravella, i sempre li estaré molt agraït”, ha conclòs.


Segòvia: lírica i monuments – ServiTravel – CaixaBank\nSortida Properes sortides el 2022\nPreu especial 1.210 €\nUna Segòvia insospitada t'espera per a descobrir uns jardins amb més fonts que Versalles o un Convent al qual només es pot accedir amb barca. Monuments, paratges, palaus i museus que no deixaran de sorprendre'ns.\nMentre passegem pels seus carrers empedrats ens trobarem amb el seu famós Acueducto, l’obra d’enginyeria civil romana més important d’Espanya. I el majestuós Alcázar, declarat Monument i una de les construccions més belles de la ciutat de Segòvia.\nGaudiràs d’un concert a San Lorenzo del Escorial per sentir el recital de Joyce di Donato, la mezzosoprano nord-americana amb una de les veus més valorades del món de la lírica actual.\nGaudiràs d’un concert a Sant Lorenzo de l’Escorial per a escoltar el recital de la mezzosoprano Joyce di Donato.\nPassejaràs pels carrers empedrats de Segòvia, on ens trobarem amb el seu famós Acueducto i admiraràs el majestuós Alcázar.\nDegustaràs la millor gastronomia segoviana en el famós restaurant Casa Duque, la fonda més antiga de Segòvia, va obrir les seves portes el 1895.\nDescobriràs la Real fàbrica de vidre de la Granja, un espai singular on es desenvolupen múltiples activitats, des de visitar el Museu Tecnològic, passant per la demostració real dels treballs en els forns, fins a rebre formació sobre tècniques aplicables sobre el vidre.\nConeixeràs la preciosa vila medieval de Pedraza, , declarada conjunt monumental per les seves “casonas hidalgas”, palaus i escuts heràldics.\nEt sorprendràs durant la visita al Real sitio de la Granja de San Ildefonso.\nBARCELONA – SEGÒVIA\nPresentació a l'Estació de Sants per a prendre l'AVE direcció a Madrid. Arribada i trasllat en privat fins a Segòvia per dirigir-nos al nostre hotel i efectuar el check-in. L'hotel es troba situat en el Monestir de Sant Antoni El Real, al costat del naixement del Acueducto, un emplaçament tranquil que s'alça majestuós entre els monuments i llocs més importants de la ciutat. Dinar. Després de menjar ens dirigirem a la Real Fàbrica de vidre de la Granja per a efectuar una visita del Museu del vidre. La fàbrica ocupa un enorme recinte que allotja en el seu interior un conjunt d'edificacions que sumen un total de 25.000 m² de superfície construïda. Retorn a l'hotel i allotjament.\nSEGÒVIA – LA GRANJA - SEGÒVIA\nEsmorzar a l'hotel. Al matí ens dirigirem al Palau Real de la Granja de San Ildefonso, on gaudirem de l'esplendor del seu conjunt històric monumental. Dinar. A la tarda ens dedicarem a passejar pels seus Jardins i contemplar les seves monumentals fonts. Finalitzarem la jornada dirigint-nos a Sant Lorenzo de l'Escorial per a assistir al Recital de la mezzosoprano Joyce di Donato. Retorn a l'hotel i allotjament.\nSEGÒVIA – PEDRAZA - SEGÒVIA\nEsmorzar a l'hotel. Iniciarem el matí efectuant una visita comentada per Segòvia, descobrint els seus famosos monuments com el seu Acueducto, considerada l'obra d'enginyeria civil romana més important d'Espanya. Dinar en el famós restaurant Casa Duque. A la tarda ens dirigirem cap a Pedraza, declarada conjunt monumental per les seves “casonas hidalgas”, palaus i escuts heràldics. Retorn a l'hotel i allotjament.\nSEGÒVIA – RIOFRÍO - BARCELONA\nEsmorzar a l'hotel. Iniciarem el matí dirigint-nos al Palau Real de Riofrío, el qual ens brindarà una atractiva combinació d'història i naturalesa. Dinar. Per la tarda ens traslladarem fins a Madrid per a prendre novament l'AVE de retorn a Barcelona.\nTren AVE Barcelona / Madrid / Barcelona en classe Turista Plus\nServei de Trasllats privats segons programa\nGuia acompanyant de parla castellana des de l'inici\n3 nits d'allotjament en Hotel 4* Superior\nMitja Pensió (Esmorzar i Dinar) des del Dinar del 1r dia fins el Dinar de l'últim (begudes incloses)\nEntrada al Recital de Joyce di Donato\nVisites al museu del vidre en la Real Fàbrica de vidre de la Granja\nVisita comentada per Segòvia\nVisites al Palacio Real de la Granja de San Ildefonso\nVisites als Jardins i fonts del Palau Real de la Granja de San Ildefonso\nVisites a Pedraza\nVisites al Palacio Real de Riofrío\nConsulti directament amb ServiTravel en cas de requerir transport regular des de la seva ciutat d'origen.\nContractació d'una assegurança de cancel·lació per 15€\nSuplement Classe Preferent en l'AVE 105€\nSortides: 13 de juliol, 28 de setembre i 26 d’octubre de 2022\nSortides: 01 d’octubre de 2022


Girona intervé l’empresa d’aigües amb una comissió amb sis tècnics | Aigua és Vida\n13 oct 2016 aiguaesvida\nCiU, PSC, ERC i CUP aproven un text per municipalitzar el servei si es veu que “és la millor opció”\nGIRONA – 11/10/2016\nEls principals grups del ple de Girona (CiU, ERC, la CUP i el PSC) van consensuar ahir per al ple una moció en què es comprometen a fer la municipalització del servei d’aigua, ara a les mans de l’empresa mixta Aigües de Girona, Salt i Sarrià de Ter (Agissa). Ara bé, no és un compromís incondicional sinó que dependrà de si els informes que n’han de determinar la viabilitat tècnica i econòmica la valoren com la millor opció. El document preveu l’elaboració d’un pla de treball –consensuat amb els ajuntaments de Salt i Sarrià, que són les altres administracions accionistes a l’empresa– per avançar en el desplegament d’accions per fer efectiva la municipalització dels serveis d’abastament i clavegueram. Tot el procés es regularà des de la taula de seguiment, que es va crear al gener. La taula es convocarà trimestralment, segons el text de la moció, o per indicació del regidor responsable. Un altre dels acords de la moció és mantenir un diàleg amb els representants dels treballadors d’Agissa durant la revisió de l’actual model, i incorporar-los al procés de decisió. Tot plegat ha d’anar acompanyat de la promoció d’un debat ciutadà sobre els models de gestió.\nL’alcaldessa, Marta Madrenas, va explicar que ha decretat “una intervenció tècnica” d’Agissa per fer un seguiment de la gestió que fa l’empresa i n’informarà trimestralment la taula. El regidor de la CUP Lluc Salellas va reclamar valentia a l’alcaldessa per tirar endavant la municipalització i es va referir a l’alcalde de Terrassa, Jordi Ballart (PSC), que les últimes hores ha denunciat amenaces pel fet de voler municipalitzar el servei. El regidor d’ERC-MES Martí Terés va reclamar que es pressupostin de cara a l’any vinent els treballs que cal fer per analitzar la municipalització, i va recordar que en d’altres municipis han calgut dos i tres anys per estudiar-ho; també va reclamar que la taula de seguiment sigui més activa del que ha estat fins ara. El portaveu de CiU, Carles Ribas, va referir-se al servei de Girocleta o de les zones blaves i verdes com a mostra de la predisposició del seu grup a canviar el model de gestió quan es demostra que és convenient. La portaveu del PP, Concepció Veray, va anunciar el no a la moció, però no va argumentar-ho per un enfrontament amb la CUP, que va excloure durant la seva intervenció el PP i C’s dels “partits democràtics” del ple. La portaveu de C’s, Míriam Pujola, va dir que no estan d’acord que la millor manera de gestionar el servei sigui la municipalització, i va qualificar de “falta de respecte” les paraules de Salellas.\nLa moció es va aprovar amb el vot dels partits que la subscrivien, el no del PP i l’abstenció de C’s.\nD’altra banda, el ple va aprovar fins a quatre reglaments: per a la creació i el funcionament de la comissió del nomenclàtor, del consell municipal de la formació professional i ocupacional de Girona, per regular el servei de taxi a la ciutat i del servei de bucs d’assaig a l’Espai Marfà.\nPel que fa al nomenclàtor, el regidor de la UMAT, Manuel Martín, va dir que el reglament garanteix la transparència i el rigor del procés complint “al peu de la lletra” lleis com la de la memòria històrica i la d’igualtat. Només ERC i la CUP es van abstenir en aquest punt. La portaveu de la CUP, Laia Pèlach, va considerar que un pla d’igualtat “no resoldrà el dèficit històric de noms de dones” als carrers i places de la ciutat. Maria Mercè Roca, portaveu d’ERC-MES, va considerar que el reglament no és prou compromès, que és estrictament formal i que li falta el contingut ideològic que, al seu entendre, ha de contenir. Amb relació al reglament del taxi, el regidor de Mobilitat, Joan Alcalà, va destacar que ha estat “molt treballat” amb el sector, que ajudarà a lluitar contra l’intrusisme, a ampliar el nombre de vehicles adaptats a un 20% de la flota (83, actualment) en deu anys i que serà un reglament comú amb Salt i Sarrià –que els hauran de sotmetre a la votació dels seus plens, també.\nMadrenas reitera que s’ajudarà econòmicament al parc de la UdG\nL’alcaldessa va aprofitar l’inici del ple per informar oficialment els regidors que ha enviat un ofici al Parc Científic i Tecnològic de la UdG en què es compromet a una aportació de dos milions d’euros en vint anys. Madrenas va ser molt emfàtica a l’hora de defensar el compromís, que va qualificar de “clar i diàfan”, i que va recordar que ja s’havia assumit abans per escrit. Hi va afegir que es votarà en el ple quan el parc surti del concurs de creditors i no ara, com els ho han reclamat l’Estat i la UdG. El motiu per no fer-ho ara és jurídic, va dir, i creu que donar-ne compte al ple “és més que suficient”, per concloure que “el problema és de qui no cregui que és un compromís”. Va dir que li sembla una “falta de respecte” haver dubtat de la paraula i els documents presentats pels governants de Girona i haver-los exigit l’aprovació plenària.\nL’alcaldessa va donar veu als diferents grups per si volien dir-hi la seva. Van fer-ho la regidora del PP, Concepció Veray; el de la CUP, Lluc Salellas, i el d’ERC, Martí Terés.\nVeray va donar suport al govern en l’aportació a què s’ha compromès, i va considerar que no es pot demanar més a l’Ajuntament perquè “sempre ho ha fet tot per la seva part”. Va reclamar, però, que el govern de Girona sigui més exigent amb la Generalitat de Catalunya, perquè considera que “no hi posen la seva part de manera proporcional”. Per Veray, la Generalitat “té la culpa de la situació actual del parc”, i va situar-ne l’origen en època del govern del tripartit i en la figura del conseller Josep Huguet (ERC).\nEl regidor de la CUP va anunciar que el seu grup no veu bé l’aportació, ja que, va dir Salellas, el projecte del Parc Tecnològic no ha complert expectatives i objectius, i va denunciar la falta d’un projecte que expliqui com ha d’evolucionar, i com serà el parc d’aquí a vint-i-cinc anys. Va criticar, a més, que no estigui justificat d’on surten les xifres que cada administració hi aportarà.\nPer la seva banda, Terés va expressar que ERC està d’acord en l’aportació compromesa per l’Ajuntament. Va recordar que els patrons assumeixen la responsabilitat a títol personal –Madrenas va qüestionar que jurídicament acabi essent així– i va dir a la regidora popular que és l’estat espanyol qui ha incomplert els compromisos amb Catalunya.\nParís i Barcelona anem de la mà per recuperar la gestió pública de l’aigua


- d’agost 19, 2010\nAquests dies, a Calaceit, vaig contemplar una varietat de correbous certament espectacular. Molt i molt divertida. A la plaça improvisada, els mossos del poble seuen en cercles de tres o quatre membres distribuïts per tot el perímetre. Absolutament immòbils. Alguns vestits de blanc; altres no tan discrets. Una vaqueta es passeja atreta per altres mossos atuïts de vermell que la fan anar d’una banda a l’altra. De tant en tant, s’atura davant dels mossos asseguts i arriba a posar-se a centímetres de la seva cara. Els mira de fit a fit. Normalment, canvia de direcció i continua endavant. Algunes vegades, decideix envestir-los i els mossos (un porta la samarreta esparracada) corren cames ajudeu-me fins a saltar fora de la plaça. La festa acaba amb un guanyador: l’últim, qui no s’ha mogut del seu lloc i no ha fugit. El veritable guanyador, però, a mi em sembla el brau, que ha demostrat la seva capacitat i força física.\nA alguns lectors els ha desplagut que no prefereixi l’Artur Mas com a president de la Gestoria. Diuen que és catalanista, que ha votat a favor de l’autodeterminació i que molts votants de CiU són independentistes. Tot això és cert. També, que es preferible valorar les pràctiques polítiques i no les conviccions íntimes. I que, segons les enquestes, hi ha un 56% de votants independentistes a CiU i un 35% al PSC. És cert que uns combaten les nostres idees i els altres s’ho miren. Però, donem les voltes que donem, girem del dret o de l’inrevès, al final, arribem a la mateixa constatació: l’Artur Mas no vol encapçalar la lluita per la llibertat del nostre poble. Es manté impertèrrit en l’autonomisme. És el mosso guanyador dels bous de Calaceit: amb la vaqueta de la llibertat situada a un pam del seu nas, ha decidit aguantar i aguantar, mentre la majoria dels altres ja han anat decidint rendir-se a l’evidència de la seva superioritat.\nAnònim 19 d’agost de 2010 a les 16:41\nM'ha agradat la comparació que fas! Els polítics els hem de valorar per la seva acció parlamentària, pel que voten. Del que diguin, poc cas n'hem de fer. I en aquest aspecte, en ben poc es diferencien socialistes i convergents.


El nou búlder en funcionament – Escola de Muntanya – Rocòdrom CMSC\n21 gener 2015 by escolademuntanya\nEl nou búlder en funcionament\nDes de dilluns dia 19 el nou búlder ja està en funcionament. Durant aquests dies encara estem acabant detalls (equipació blocs, detalls lavabo, pintura, etc…) però ja es totalment operatiu. Estem preparant també una bona inauguració amb representació de l’Ajuntament, del CMSC, de FEEC i dels nostres espònsors Vaude, Edelrid i Camp base i de l’empresa constructora del búlder, Gàrgola. També us podrem anunciar novetats futures que passaran en el búlder.\nEsperem que tothom que vingui pugui gaudir d’aquest nou germà del rocòdrom. Les imatges parlen per elles mateixes:\n← El nou búlder, en funcionament el dilluns 19 gener 2015\nHoraris ampliats d’obertura del Rocòdrom i Búlder →


Notícies » Ajuntament de Lleida » Trobada anual del Reial Aeri Club de Lleida per la patrona de l’Aviació, la Verge de Loreto\nTrobada anual del Reial Aeri Club de Lleida per la patrona de l’Aviació, la Verge de Loreto\nData de publicació: 15/12/2012\nMontse Parra acompanya els socis del club en aquesta celebració\nFoto 1. El Reial Aeri Club de Lleida ha fet la seva trobada anual amb motiu de la patrona de l’Aviació, la Verge de Loreto\n©Reial Aeri Club de Lleida\nFoto 2. Els actes s'han fet a l'aeròdrom d'Alfés\nFotografia 1 amb major resolució (3,6 MB)\nFotografia 2 amb major resolució (3,5 MB)\nEl Reial Aeri Club de Lleida celebra aquest dissabte el dia de la patrona de l’Aviació, la Verge de Loreto. La tinenta d’alcalde, Montse Parra, ha acompanyat els socis, els amics i els simpatitzats del club aeronàutic que han participat en els diferents actes que s’han organitzat amb motiu del dia de la patrona. La jornada ha començat amb una missa en honor a la verge, a les instal·lacions del club. Després s’ha fet la presentació del recull d’activitats d’aquest 2012 i li ha seguit un aperitiu per als assistents.\nParra ha felicitat el club pel treball que fa en la promoció de la seva activitat i de l‘activitat aeronàutica en general i ha destacat l'interès per divulgar les possibilitats que ofereix en aquest àmbit la ciutat i les comarques de Lleida.\nEl president del Reial Aeri Club de Lleida, Josep Ma Niubó, ha fet un repàs del que s’ha fet durant el 2012. Entre altres activitats, s’ha celebrat el Campionat d’Espanya de Vol Acrobàtic, que va tenir lloc al maig a l’aeroport Lleida-Alguaire. També s’ha fet la volta Aèria a Catalunya o els entrenaments oficials d'aterratges de precisió. Niubó ha subratllat la trajectòria d’un dels seus pilots, Toni Farré, cinquè classificat de la general en el campionat del món, qui, a més, ha estat campió d’Espanya per sisena vegada; campió de Catalunya per catorzena vegada i campió del món d’aterratges de precisió. També ha indicat que el pilot Roger Escribà va iniciar al novembre les activitats d’Escola ULM a l’aeròdrom d’Alfés.\nAquesta nit el Reial Aeri Club de Lleida clourà la jornada amb un sopar de germanor, que reunirà una seixantena de comensals.\nSegons el Reial Aeri Club de Lleida, possiblement és l'entitat esportiva més antiga de Lleida, el segon Aeri Club de Catalunya -actualment el més antic- i el cinquè de tot l'Estat Espanyol. El club lleidatà disposa de quatre avions operatius; dels quals, la Piper J-3 EC-ADS és el símbol més significatiu del club i la EC-FED Cessna C152 són avions de dues places, una de les quals s'utilitza a l'escola; i la Cessna C172 EC-DNX i la Piper PA28 EC-ERC són de quatre places i s'utilitzen per a viatges i bateigs de l’aire. Tots els avions es fan servir en els diferents actes esportius que es realitzen dins dels programes anuals del club. Una de les seves principals activitats és l'Escola de Pilots.


Mataró Cultural estrena web i amplia d'aquesta manera la seva presència a la xarxa | Mataró Cultural\nSeguim creixent i treballant al servei de la cultura i la cohesió social a la nostra ciutat. És per això que al nou web matarocultural.cat hi pots trobar, des de tota la informació sobre l’entitat, fins als detalls del contingut del programa que s’emet quinzenalment per Ràdio La Veu de Cerdanyola, passant per la descripció i contingut dels diferents projectes que porta a terme o impulsa l’Associació per la Cultural i la cohesió Social MATARÓ CULTURAL.\nA l’espai dedicat a l’“Entitat”, podràs conèixer qui som i que fem, però també podràs consultar l’agenda de les activitats programades, accedir al nostre àlbum de fotos i a l’arxiu de vídeos.\nEl següent dels apartats del menú principal del web, és el dedicat als “Projectes”. En el moment d’obrir el web ja s’hi poden trobar tots els detalls sobre el programa de ràdio que produeix i edita l’entitat, així com una descripció i la memòria completa de la proposta d’Intercanvi sociocultural amb l’Alguer. Properament aniran penjant d’aquí nous projectes que té previst impulsar l’associació.\nDe l’apartat que hem anomenat “Ràdio”, hi pengen les notes de premsa que fan referència als espais “Entrevista” i “La Veu de les Entitats” del programa de ràdio “Mataró Cultural” i també els possibles comunicats o notes de premsa sobre altres temes diversos de l’àmbit d’actuació de l’entitat. També des d’aquí, com des d’altres punts del web, es pot accedir al canal de “Ivoox” per escoltar els programes de ràdio emesos, ordenats per la seva data d’emissió.\nFinalment trobaràs un apartat de “Contacte” on ens podràs fer arribar tots els comentaris, propostes o suggeriments que consideris oportú.\nTant des de la mateixa fila del menú principal, com al peu de la pàgina, hi trobaràs l’enllaç als nostres perfils a facebook, twitter, instagram, flickr i youtube.\nUn altre element destacable de la pàgina d’inici són els logos de les entitats que participen i col·laboren amb el projecte d’intercanvi sociocultural amb l’Alguer. Clicant sobre les respectives imatges, accediràs a una breu descripció de l’entitat i l’enllaç a la seva pàgina web.\nTècnicament, el web ha estat realitzat sobre la plataforma WordPress gràcies al voluntariat de la mateixa associació.


Rosa Guàrdia Grau | Un projecte compartit | Las 3 cosas que he aprendido\nCoordinadora Moviment de Renovació Pedagògica de Girona / Mestra\nTinc una llarga experiència a l'escola com a mestra d'Educació Infantil i Cicle Inicial, Coordinadora de Cicle, set anys Cap d'Estudis... He estat formadora del Programa de Competència Social "Decideix", el 2001 acabo el Màster: "Exclusió Social i Diversitat Cultural" per l'Universitat de Girona, el treball de pràticum va ser: Un camí cap a l'escola acollidora. Durant nou anys formo part de l'Equip d'assessorament de Llengua, Interculturalitat i Cohesió Social del Departament d'Educació. El curs 2008-2009 tinc una llicència d'estudis: "Estils educatius que promouen les competències personals de l'alumnat i la convivència", la mostra van ser sis escoles catalanes i sis de Suècia. La primavera del 2011 visito amb les companyes del Grup d'Educació Infantil de l'ICE de l'UdG escoles de Pistoia (Itàlia). Ara fa dos anys, amb un grup de persones interessades en la qualitat de l'educació pública, vàrem recuperar el Moviment de Renovació Pedagògica de Girona. Actualment sóc tutora de primer a l'Escola Empordanet de la Bisbal d'Empordà.\nHe après que és important compartir activament el projecte educatiu del centre, pensat i definit entre mestres i famílies. Aquest projecte ha de recollir la declarció d'intencions (per a què volem treballar) i inspirar el treball, les relacions, els models d'intervenció docent, la vida de l'escola i les relacions amb l'entorn. He après que les persones són el primer, la comunicació i el diàleg, cal una visió global, holística, de l'equip i dels seus objectius que han de ser clars i transcendents i donen sentit al treball. La imatge interna i externa ha de ser acurada perquè parla de la comunitat que acull, la imatge té un paper educatiu. Les accions han de ser la concreció de les intencions: acollida dels nous membres de la comunitat siguin mestres, famílies o infants, personal no docent, voluntaris; organització de l'alumnat que permeti l'atenció personalitzada dins de grups heterogenis; relació fluida i de col.laboració amb l'entorn, relació amb altres centres educatius; avaluació interna.\nLa persona docent, eina de treball\nEl rol docent posa tota la persona en acció: valors, actituds, cultura, formació. Els motius transcendents, sentir-se part d'un projecte compromès en la transformació social, per assolir més justícia social i relacions basades en el respecte, augmenten la motivació. He après la importància educativa de les actituds proactives: ganes d'aprendre; pensament positiu (es fa la millor interpretació d'allò que passa); confiança i bon humor han de ser la base pel treball amb l'equip i a l'aula; humiltat a l'hora d'establir relacions amb les famílies; responsabilització del progrés de tot l'alumnat, amb un sincer interès pel seu creixement global. Concretar en uns models d'intervenció: treballar coordinadament amb l'equip; a l'aula actuar sense dirigir, acompanyar en els processos (l'infant construeix el propi aprenentatge); observar l'alumne comprensivament, amb voluntat d'entendre, promovent les interaccions; generant il·lusió; aportant cultura i coneixement científic; organitzant l'activitat amb estratègies inclusives.\nL'expressió lliure dels infants. El tresor de la creativitat\nSi ajuntem la capacitat creativa dels humans, per la riquesa que representa, i els nostres infants, per l'esperança que suposen, se'ns fa evident la necessitat d'educar la totalitat del ser, totes les seves potencialitats, perquè puguin afrontar amb garanties d'èxit un futur incert i per ajudar-los a fer alguna cosa bona amb ell. Amb els infants he après la importància d'afavorir la seva expressió lliure, intervenint de manera prudent per facilitar la creativitat, la manifestació de les diverses individualitats i la potencia creadora del grup. Amb els infants he après que quan valorem les seves aportacions i facilitem la creativitat les persones són més felices, es respecten més, aprenen més i millor. He après que cal donar temps, donar-nos temps; educar vol temps, tranquil·litat i confiança.