24.04.2020 Category: Promocions\nSembla que la temporada de vendes de vacances comença una mica més aviat cada any. El 2019 vam començar a veure ofertes de VPN a principis de novembre quan proveïdors com CyberGhost i NordVPN van llançar ofertes sobre el Cyber Month. Aquesta setmana, ExpressVPN i PureVPN van participar en l’acció quan van llançar les seves ofertes de Black Friday una setmana més aviat. Aquesta és una gran notícia, ja que no haureu d’esperar el Black Friday / Cyber Monday per obtenir els millors preus VPN de l’any. Per descomptat, actualitzarem aquesta publicació amb les darreres promocions.\nMillors ofertes de VPN Black Friday – Resum\nA continuació, feu una ullada a la nostra llista de les millors ofertes de VPN per a Black Friday i Cyber Monday.\n$ 99 durant 15 mesos\n49% de descompte 30 dies\n$ 125 durant 39 mesos\n70% de descompte 30 dies\n$ 33 durant 12 mesos\n79% de descompte 45 dies\n47 dòlars durant 27 mesos\n85% de descompte 30 dies\n29 dòlars durant 12 mesos\n76% de descompte 7 dies\n$ 39 durant 12 mesos\n73% de descompte 7 dies\n107 dòlars durant 36 mesos\n75% de descompte 30 dies\n79 dòlars durant 60 mesos\n88% de descompte 31 dies\n60 dòlars durant 60 mesos\n90% de descompte 30 dies\n49 dòlars durant 24 mesos\n83% de descompte 30 dies\n60 dòlars durant 24 mesos\n80% de descompte 30 dies\n52 dòlars durant 12 mesos\n25% de descompte 30 dies\n30 dòlars durant 12 mesos\n50% de descompte 7 dies\n72 dòlars durant 36 mesos\n89 dòlars durant 36 mesos\n81% de descompte 30 dies\n144 dòlars durant 24 mesos\n40% de descompte 30 dies\n56 dòlars durant 24 mesos\n74% de descompte 3 dies\n38 dòlars durant 12 mesos\n54% de descompte 30 dies\nTBA 15 dies\n77% de descompte 45 dies\n49 dòlars durant 12 mesos\n58% de descompte Cap\n59 dòlars durant 12 mesos\n50% de descompte 30 dies\nDurant la propera setmana hi haurà centenars d’ofertes VPN. Algunes de les empreses de les que no heu sentit a parlar mai. Passa cada any. Aneu amb compte amb les ofertes i promocions VPN de tota la vida. Com a consumidor, heu d’anar amb compte a l’hora d’escollir un proveïdor VPN. Heu de poder confiar en la vostra VPN per protegir la vostra privadesa i actuar en conseqüència. Ens sembla bé recomanar els serveis que apareixen en aquesta publicació. Tots ells figuren entre els nostres 10 serveis VPN més importants. Podeu llegir una revisió completa de cada empresa per obtenir més informació sobre les seves ofertes.\nSense més dilacions, aquí teniu una llista de les 10 millors ofertes de VPN de Black Friday per al 2019:\n1. Promo ExpressVPN Black Friday, VPN il·limitada a partir de només 6,67 dòlars al mes\nExpressVPN és un servei VPN premium que té molt a oferir. Comencen amb els protocols normals (OpenVPN, L2TP, PPTP) i afegeixen els seus anys d’experiència i experiència per ajudar els usuaris a escalar el Gran Firewall de la Xina i altres restriccions que d’una altra manera bloquejarien el seu accés. Us recomano que mireu el seu pla de dotze mesos que inclou tres mesos addicionals d’accés VPN gratuït. ExpressVPN ofereix a tots els nous membres una garantia de devolució de 30 dies que us donarà molt de temps per provar el servei. Crec que quedareu molt impressionats amb la rapidesa i la fiabilitat.\n2. Descompte del Black Friday de NordVPN: VPN il·limitada a partir de només 3,49 dòlars al mes\nNordVPN és un dels serveis VPN més coneguts per un motiu. Proporcionen una gran barreja de seguretat i rendiment a un preu baix. Trobareu el seu programari molt fàcil d’utilitzar. Connecta’t a la seva xarxa VPN des d’escriptori mòbil. També podeu utilitzar els serveis Smart DNS per desbloquejar les restriccions geogràfiques i veure els vostres serveis de reproducció favorits des de l’estranger. Aquells que siguin més conscients de la privadesa apreciaran algunes de les funcions addicionals del client de Windows. Podeu doblar el salt entre servidors VPN per obtenir una capa addicional de privadesa. NordVPN ofereix a tots els nous clients una garantia de devolució de 30 dies, que disposa de temps per provar el servei.\n3. Promoció CyberGhost Black Friday: VPN il·limitada a partir de només 2,75 dòlars al mes\nCyberGhost ofereix una gran combinació de VPN per a la protecció de la privadesa i el desbloqueig de restriccions geogràfiques. Podeu registrar-vos a un any de VPN i estalviar el 79% de descompte. L’avantatge és la velocitat. Quan voleu desbloquejar contingut en un altre país, la seva aplicació VPN és perfecta. Per exemple, podeu utilitzar la seva aplicació Windows per canviar de biblioteques Netflix, inclosos els Estats Units, el Regne Unit, Alemanya, França i Dinamarca. Això vol dir que podeu canviar entre regions i gaudir de contingut que d’una altra manera quedaria bloquejat. El mateix és cert per desbloquejar la BBC iPlayer al Regne Unit o TF1 a França. CyberGhost admet una àmplia gamma de dispositius, inclòs Amazon Firestick.\n4. Acord de Surfshark Black Friday: VPN il·limitada a partir de només 1,77 dòlars al mes\nTrobeu difícil trobar una VPN amb més funcions que Surfshark. Tant si voleu activar el tunelatge fraccionat com si us heu de protegir del malware, Surfshark inclou totes les funcions que necessiteu per protegir-vos i gaudir-vos en línia. El servei està enfocat a ajudar a eludir les restriccions oferint adreces IP ubicades a tot el món. Surfshark ofereix una varietat completa d’aplicacions d’escriptori i mòbils personalitzades. També disposen de guies per ajudar-vos a configurar l’encaminador. Surfshark celebra el Black Friday amb un 85% de descompte. Tots els nous membres tenen la seva garantia de devolució de 30 dies.\n5. Descompte del divendres negre PIA: VPN il·limitada a partir de només 2,42 dòlars al mes\nPotser la VPN més coneguda entre estudiants universitaris i activistes de privadesa als Estats Units, l’accés a Internet privat és conegut per oferir accés VPN fiable a un preu assequible. L’equip de PIA ha estat molt amable a oferir als nostres visitants un descompte per sobre del seu cost diari. Podeu registrar-vos a dotze mesos de VPN il·limitada per 29 dòlars, que us permeten obtenir només 2,42 dòlars al mes. Els usuaris de Torrent s’han acostat a PIA al llarg dels anys. Trobareu que el servei és molt fàcil d’utilitzar per a qualsevol ús. No inicien sessió i han estat molt focals en donar suport a les causes de privadesa en línia als Estats Units. Amb servidors de més de 30 països, podeu protegir la vostra privadesa i desbloquejar els vostres canals favorits amb PIA.\n6. Descompte IPVanish Black Friday: VPN il·limitada a partir de només 3,25 dòlars al mes\nIPVanish és el meu servei VPN preferit i el que faig servir diàriament. De fet, ho estic utilitzant per escriure aquesta publicació. Trobareu que la seva xarxa és molt ràpida i fiable. Això és perquè gestionen una xarxa de primer nivell, cosa que significa que tenen el control total del seu maquinari i de les seves connexions. Vostè pot tenir un excel·lent suport i tota una gamma de programari de clients. Ara estic executant el seu client VPN a Windows 10. També tenen aplicacions per a Mac OS X (amb un interruptor de matar VPN), iOS i Android. Els usuaris d’Amazon Firestick també poden utilitzar l’aplicació IPVanish per a Kodi i altres aplicacions divertides.\n7. Descompte de HMA Pro VPN Black Friday, VPN il·limitada a partir de només 2,99 dòlars al mes\nOculta la xarxa de cul és enorme. Administren una àmplia i creixent selecció de servidors VPN a tot el món. Us ajuden a aconseguir la millor velocitat possible mitjançant el client VPN HMA Pro. Us permetrà saber si el servidor que trieu està ple i us recomanarà un a la mateixa ubicació. Per a mi l’avantatge d’Hide My Ass és la mida de la seva xarxa. Especialment quan es viatja a zones fora de les ubicacions normals per a empreses VPN. Tenen anys d’experiència en treballar amb centres de dades i tenen més d’un suport en moltes ubicacions. Això et proporciona més opcions.\n8. PureVPN Black Friday especial – VPN il·limitada a partir de només 1,32 dòlars al mes\nEn aquest moment, PureVPN és un element bàsic en la indústria de les VPN personals. Han anat creixent la seva xarxa al llarg dels anys i afegint funcions de privadesa avançades. Les darreres notícies de PureVPN van incloure una auditoria de tercers. El resultat és que PureVPN ha estat certificat com a proveïdor VPN sense registre. Això és important per a molts usuaris de VPN i garantirà als clients que no s’estan registrant les seves activitats. Connexió des del vostre ordinador o dispositiu mòbil. La promoció PureVPN Black Friday inclou un 88% de descompte. Tindreu un mes per provar el servei lliure de risc amb la seva garantia de devolució de 31 dies.\n9. Ivacy Black Friday especial – VPN il·limitada a partir de només 0,99 dòlars al mes\nIvacy és una novetat a la nostra llista d’ofertes del Black Friday d’enguany, però no us deixem espantar. Ja porten uns anys a la indústria i ofereixen una de les millors promocions del Black Friday d’enguany. Això el converteix en el moment perfecte per inscriure’t a Ivacy. A més dels descomptes enumerats anteriorment, també hem notat un popup al lloc web d’Ivacy que ofereix 5 anys de VPN il·limitada per només 0,99 dòlars al mes. Hi ha diversos avantatges que ajuden a ressaltar Ivacy. El primer és la seva dedicació a la privadesa i el suport als usuaris del torrent. Això s’aconsegueix mitjançant una política de registre zero que vol dir que el servei no segueix el vostre ús.\n10. Descompte ZenMate Black Friday: VPN il·limitada a partir de només 2,05 dòlars al mes\nAmb més de 45 milions d’usuaris, és segur dir que ZenMate confia en usuaris de tot el món. La companyia té seu a Alemanya, però el seu equip està distribuït per 20 països i 17 idiomes. Tal i com indica el seu lloc web, l’objectiu de ZenMate és ajudar-vos a evitar les restriccions, mantenir-vos en l’anonimat i gaudir d’una Internet gratuïta. Quan us subscriviu a ZenMate, obtindreu accés immediat als servidors VPN de més de 30 països i en creixement. Podeu connectar fins a 5 dispositius alhora. ZenMate ha desenvolupat aplicacions VPN personalitzades per a Windows, Mac, iOS i Android. També podeu instal·lar l’extensió del seu navegador a Chrome, Firefox i Opera.\nVoleu més opcions? En cas afirmatiu, podeu veure les nostres 10 VPN més importants que ofereixen promocions del Black Friday.\nDit wil voorkom asof die vakansietydperk ‘n bietjie vroeër elke jaar begin afskop. In\nDet ser ud til, at feriesalgssæsonen starter lidt tidligere hvert år. I 2019 begyndte\nEs scheint, als ob die Weihnachtsverkaufssaison jedes Jahr etwas früher beginnt. Im Jahr 2019\nIl semble que la saison des ventes des Fêtes débute un peu plus tôt\nΦαίνεται ότι η περίοδος πωλήσεων των διακοπών ξεκινά λίγο νωρίτερα κάθε χρόνο. Το 2019\nيبدو أن موسم مبيعات العطلات يبدأ في وقت مبكر من كل عام. في عام\nMillors VPNs per FUNimation\nΤα καλύτερα VPN για το Μίσιγκαν\nНай-добрите VPN за Nvidia GeForce сега


L'art de recuperar instruments medievals a Sant Pere de Rodes - Diari de Girona\nL'art de recuperar instruments medievals a Sant Pere de Rodes\nEl musicòleg Antoni Madueño protagonitza un cicle dedicat a la música medieval que inclourà la construcció en directe d'una giga o rabec, una peça ja desapareguda que apareix a la bíblia del monestir · També s'han organitzat concerts i un taller de cant de l'època\nlaura fanals 22.08.2019 | 01:08\nAntoni Madueño, amb una de les seves creacions. Diari de Girona\nAntoni Madueño, amb una de les seves creacions.\nLa giga o rabec era un instrument medieval que pot ser considerat com «l'avi» del violí. Servia, sobretot, per acompanyar el cant, ja fos religiós o dels trobadors. Avui ja no se'n troben, però es coneix com era gràcies a la imatgeria i els llibres de l'època. El musicòleg Antoni Madueño, dedicat especialment al repertori medieval, vol recuperar la memòria històrica d'aquest instrument perquè no caigui en l'oblit. I per fer-ho, ha posat en marxa el cicle de Música Medieval a Sant Pere de Rodes, que comptarà amb actuacions i també oferirà dues sessions en què construirà un exemplar d'aquest instrument en directe. Es tracta d'una iniciativa que ja va gaudir d'una molt bona acollida al mateix monestir l'any passat, i que també s'ha celebrat al monestir de Santa Maria de Ripoll. SegonsMadueño, l'objectiu és que aquest tipus de música arribi al gran públic sense perdre, això sí, el rigor històric.\nEl cicle va començar el diumenge passat amb el concert El cor és un castell, una actuació lírica de trobadors medievals que va tenir lloc a l'església de Santa Helena de Rodes, un paratge exclusiu que només té capacitat per a mig centenar d'espectadors. Demà, el cicle continuarà amb un taller en què Madueño construirà una giga en directe i davant del públic. Segons explica, l'instrument ha estat escollit perquè apareix a la bíblia de Rodes, actualment conservada a la Biblioteca Nacional de París. És gràcies a les il·lustracions que es poden veure en aquest volum que es podrà reconstruir l'instrument, ja que els llibres són l'única manera de conèixer com eren els instruments de l'època medieval.\nMadueño explica que l'activitat té una part «científica i intel·lectual» molt important, que és recuperar la memòria d'un instrument històric ja desaparegut. Però, de l'altra, també hi ha la part divulgativa: segons indica Madueño, aquest tipus d'instruments solen tenir un públic reduït, format bàsicament per acadèmics i estudiants de música, però amb activitats com les de Sant Pere de Rodes volen arribar a un públic més ampli, per tal d'oferir-li «una aproximació intel·lectual i emocional» a la música d'aquella època. I, segons subratlla, amb l'experiència de l'any passat ja es va demostrar que podia tenir èxit: «La gent es va emocionar, va recordar familiars a qui els agradava la música medieval... va ser molt bonic i aquest és, precisament, l'esperit del projecte», recorda.\nAprendre cant medieval\nA banda de construir la giga -activitat que repetirà el dia 29 d'agost-, el dia 7 de setembre organitzarà un taller de polifonia medieval per tal d'acostar els assistents als cants medievals. Aquell dia, a més, oferirà també un concert amb Lucia Samitier i Arturo Palomares, i tots tres oferirean diverses peces de músiques litúrgiques antigues. A més, els participants en el taller que ho desitgin també podran participar en el concert.\nDe fet, per a Madueño la participació del públic és molt important, i per això ha explicat que, a partir de la tardor, organitzarà cursos en què els assistents podran aprendre a construir els seus propis instruments. A més, l'entorn també és rellevant per al musicòleg: «Poder treballar a Sant Pere de Rodes, per a un especialista en música medieval, és un privilegi, amb les vistes a davant del mar i totes les facilitats que hi posen», assenyala.\nEl cicle de músiques medievals a Sant Pere de Rodes es tancarà el dia 11 d'octubre, a les set de la tarda, amb un concert del quartet Mos Azimans, que interpretaran peces del seu primer treball discogràfic, En un Miralh, un treball centrat en cançons del trobador Bernat de Ventadorn i precisament enregistrat al mateix monestir.


Resum: Utilitza aquestes opcions per revisar la política de privacitat de l’ID d’Apple i tancar la sessió de l’ID d’Apple. Consulta Iniciar sessió a les preferències de l’ID d’Apple al Mac.\nNom, telèfon i correu electrònic: Utilitzeu aquestes opcions per introduir el teu nom, el número de telèfon, la informació de correu electrònic i altres dades de contacte associades al teu ID d’Apple. Consulta Configurar el nom, el telèfon i la informació de correu electrònic del teu ID d’Apple al Mac.\nContrasenya i seguretat: Utilitza aquestes opcions per canviar la contrasenya i la configuració de seguretat associades al teu ID d’Apple. Consulta Configurar la contrasenya i la informació de seguretat del teu ID d’Apple al Mac.\nPagament i enviament: Utilitza aquestes opcions per configurar la informació de pagament i d’enviament associada al teu ID d’Apple. Consulta Configurar el mètode de pagament i l’adreça d’enviament del teu ID d’Apple al Mac.\niCloud: Utilitza aquestes opcions per seleccionar les funcions de l’iCloud que vulguis utilitzar i per gestionar l’emmagatzematge a l’iCloud. Consulta Configurar el ajustos de l’iCloud del teu ID d’Apple al Mac.\nContinguts i compres: Utilitza aquestes opcions per canviar els ajustos de continguts i compres associats al teu ID d’Apple. Consulta Configurar el ajustos dels continguts i les compres del teu ID d’Apple al Mac.\nDispositius de confiança: Utilitza aquesta llista per revisar els dispositius de confiança que utilitzen el teu ID d’Apple i per seleccionar i canviar les opcions d’un dispositiu de confiança. Consulta Veure i gestionar els teus dispositius de confiança de l’Apple ID al Mac.


El taller 'Consum d'aigua responsable' a Reus ajuda a pagar menys en les fa\nEls ciutadans de Reus aprenen a pagar menys en les factures amb els tallers d'Aigües de Reus\nCentenars de persones han après un seguit de pautes per estalviar\ndivendres, 22 de març 2019 - 06:00h\nEls tallers s'imparteixen en els diversos centres cívics de Reus | Cedida\nL'aigua, un bé tan essencial per la vida humana i que pot provocar mals de cap quan s'han de pagar les factures pel seu consum. Des d'Aigües de Reus, amb la col·laboració de l'Ajuntament i de Benestar Social, fa dos anys van engegar el projecte 'Tallers de consum d'aigua responsable i Consells d'estalvi'. Una iniciativa destinada a tota la ciutadania que ensenya a estalviar en el consum amb l'objectiu de pagar menys en les factures.\nEl taller ha ajudat centenars de persones\nDes del 2017 el 'Taller de consum d'aigua responsable i Consells d'estalvi' està en marxa i ja ha ajudat centenars de persones. El responsable de l'oficina d'atenció al client d'Aigües de Reus i encarregat d'impartir els tallers, David Garcia Martínez, ha explicat a TarragonaDigital que amb els tallers «ajudes a aquelles persones que més ho necessiten a fer petits canvis en el seu dia a dia per estalviar i fer un ús amb consciència de l'aigua».\nLes persones que es beneficien l'ajut social, han d'assistir als tallers d'estalvis. | TarragonaDigital.com\nEls 'Tallers de consum d'aigua responsable i Consells d'estalvi' estan oberts a tota la ciutadania però, sobretot, van dirigits a aquelles persones que es troben en una situació de vulnerabilitat econòmica i no poden afrontar el cost de les factures. Es realitzen als centres cívics de la ciutat i a cada sessió s'hi reuneixen una vintena de persones. A banda d'aconsellar com gestionar el consum d'aigua a les llars, també es donen a conèixer tots els ajuts dels quals es pot beneficiar la ciutadania per pagar les factures.\nEn aquesta línia, hi ha subvencions per les persones en situació vulnerable que han de fer front a les factures de llum, gas i aigua. Els beneficiaris, en un primer moment, han de pagar les factures i després a final d'any el consistori els retorna l'import pagat. Aquest col·lectiu, principalment, són els que assisteixen als tallers de consum responsable.\nDavid Garcia és l'encarregat d'ensenyar als assistents com gestionar l'aigua a les cases | Cedida\nAssessorament en els ajuts\nEl projecte dels 'Tallers de consum d'aigua responsable i Consells d'estalvi' va néixer l'any 2017 davant la problemàtica d'alguns ciutadans per fer front al pagament de les factures. El primer any es van realitzar 31 tallers. L'any 2018, es van fer 12 tallers i enguany ja s'està treballant per programar-ne altres. Aquest 2019 el nombre de tallers es va reduir perquè es van augmentar les assistències personalitzades, on assessoren sobre els ajuts que pot tenir la persona i alhora es donen consells de com estalviar.\n«Diàriament rebem sol·licituds d'ajuts des de Serveis Socials i l'any passat es van ajudar 399 famílies», explica el responsable d'impartir el taller, David Garcia Martínez. Una xifra que es va reduint però que encara és preocupant i que segons les lleis de vulnerabilitat econòmica permet bonificar les factures, modificar-les, fraccionar-les o ajornar el pagament. D'altra banda, Aigües de Reus té una partida anual d'uns 100.000 euros per ajudar a pagar factures d'aigua, ja que des de l'entitat no els hi poden suspendre el servei durant el període d'un any, segons la normativa.\nLa mitjana del consum d'aigua a Reus es manté en la línia europea | Cedida\nEl món de les factures\nEls tallers comencen amb una introducció de l'aigua a Reus, explicant els problemes d'abastament que ha patit constantment la ciutat i d'on s'obté l'aigua actualment —que prové del riu Ebre, dels pous i mines i del pantà de Riudecanyes—. Posteriorment el responsable d'impartir el taller, David Garcia, s'endinsa en el món de les factures i com interpretar-les, que en paraules de Garcia, «és la part més important del taller». En aquesta línia el responsable del taller destaca que «de mitjana a Reus es consumeixen 100 litres d'aigua d'ús domèstic per persona al dia».\nLes factures és la part que més preocupa als assistents i per això s'explica com es calcula la mitjana de consum i el preu de les factures de l'aigua. «Intento que la gent sàpiga interpretar en quina situació es troba», explica el responsable David Garcia, ja que «els assistents poden veure si paguen més o menys de la mitjana establerta». «Donem una eina per interpretar la factura i sobretot saber on s'està, saber si es fa bé o es pot fer millor» comenta David Garcia.\nA cada taller hi participen una vintena de persones | Cedida\nCanvis en el dia a dia que fan estalviar\nUn cop la gent està situada, es donen un seguit de pautes per reduir el consum d'aigua a les llars. Algunes són tan senzilles com reutilitzar l'aigua freda que surt de la dutxa abans que surti la calenta per regar les plantes, posar ampolles de dos litres plenes d'aigua dins la cisterna del vàter perquè ocupi més espai i gastar menys litres, o bé consumir aigua de l'aixeta i no embotellada, ja que un litre de l'aixeta no costa ni un cèntim.\nUn seguit de consells que ajuden als reusencs i reusenques a ser més conscient del consum d'aigua i com afrontar les factures. «Amb aquestes xerrades animem a la gent que sigui més conscient de la importància de l'aigua», explica el responsable de l'oficina d'atenció al client d'Aigües de Reus, David Garcia i afegeix que «normalment no donem importància a l'aigua fins que cada dos mesos ens arriba la factura».


Una glacera alpina, l'indret "ideal" per simular una missió tripulada a Mart - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nUna glacera alpina, l'indret "ideal" per simular una missió tripulada a Mart\nAl planeta vermell hi ha glaceres cobertes per una capa de roca i pols, igual que als Alps\nluis lidón/efe | viena 15.08.2015 | 00:00\nDos participants en el simulacre es mouen en una zona escarpada, amb gel cobert de pedres i pols FòRUM AUSTRíAC DE L'ESPAI/EFE\nUna glacera alpina a 2.700 metres d'altura no és l'entorn desèrtic que habitualment s'associa amb Mart, però és on s'han trobat "les condicions ideals" per entrenar una missió simulada al planeta vermell.\nÉs la primera vegada que es recrea una missió a Mart en una glacera, expliquen fonts del Fòrum Austríac de l'Espai, que va organitzar la missió i que té una dilatada experiència en aquests exercicis, com els desenvolupats abans en una zona del Sàhara (Marroc), a Río Tinto (Espanya) o al desert de Moab (EUA).\nLa majoria d'aquestes simulacions es desenvolupen en ambients desèrtics, però des de fa un temps se sap que a Mart hi ha glaceres fora dels pols.\nLa glacera alpina de Kaunertal, a Àustria, on s'ha fet la recreació, ofereix aspectes comparables a les masses de gel marcianes: en els dos casos, les glaceres estan cobertes per una capa de roca i pols.\nEl donostiarra Íñigo Muñoz Elorza, de 36 anys, és un dels sis "astronautes" seleccionats per a aquesta simulació, que es va cloure ahir després de dues setmanes, i en què han participat un centenar d'investigadors, tècnics i científics de 19 països.\nMuñoz Elorza, que ha estudiat empresarials a Karlsruhe (Alemanya) i enginyeria aeronàutica a Madrid, i treballa al Centre Aeroespacial Alemany, parla amb entusiasme sobre l'experiència i els seus somnis des que era un nen de ser astronauta.\nEn els seus "passejos espacials" per la glacera, tant ell com els seus cinc companys anaven embotits en un vestit espacial de 45 quilos, equivalent a uns 135 quilos a Mart, que triguen unes dues hores a posar-se. S'han hagut de moure també amb un "exosquelet" que recrea les condicions de pressurització que tindrien a Mart i que dificulten els seus moviments en un entorn molt escarpat.\nEn aquest ambient, els sis "astronautes" s'han hagut d'adaptar a rutines de treball i comunicació en situacions molt difícils, i dur a terme experiments de diferents camps, com robòtica, astrobiologia o medicina.\nUn dels reptes més grans ha estat treballar amb un flux de comunicació molt lent, ja que els missatges trigarien a arribar uns 10 minuts des de la Terra a causa dels 200 milions de quilòmetres de distància. "El temps mitjà d'un missatge a arribar a Mart des de la Terra serien deu minuts, més els altres deu minuts de la resposta. Vint minuts de retard", explica Muñoz Elorza. Aquest temps fa que l'astronauta hagi d'actuar de forma més autònoma fins a rebre les instruccions. "El que volem és avaluar bé quin és el nivell d'autonomia necessari, sense que es perdi el control de la situació per part de gent més experta en els experiments i les proves que estarien a la Terra", afegeix.\nA més, s'han desenvolupat diversos experiments, com una nova dutxa de vapor, que gasta una mínima quantitat d'aigua -els astronautes de l'Estació Espacial Internacional usen tovalloletes humides-, una tecnologia que l'enginyer basc considera que pot usar-se "en ambients extrems, en situacions d'emergència o en països en desenvolupament sense gaire accés a l'aigua".\nUn altre experiment dut a terme als Alps austríacs va consistir a oferir solucions dentals als astronautes que sentin dolors sobtats a l'espai. "En cas que tinguis un problema, com perdre una corona, el dolor et deixa fora de joc i no és el millor en una situació crítica com és una missió", destaca. Gràcies a un escàner dental portàtil, es pot enviar la informació sobre la peça necessària al centre del control terrestre, des d'on es remetrien les dades per crear una peça dental a una impressora en 3D. Aquesta tecnologia, que es podria fer servir en el futur també en zones remotes del planeta, és una mostra dels grans retorns que genera la investigació espacial, subratlla Muñoz Elorza.\nTambé s'han desenvolupat experiments per rastrejar la vida en entorns extrems, i un grup de psicòlegs ha avaluat la marxa de la missió i la gestió de les situacions per part dels participants.\nPer a Muñoz Elorza, ha estat una satisfacció generar una base de coneixements que podrà utilitzar-se en una missió real i contribuir d'aquesta manera a "l'expansió que tindrem més enllà del nostre planeta". En qualsevol cas, encara manquen de 20 o 30 anys per a una missió a Mart. "M'agradaria veure-ho, almenys", confia.


Detingut un home a Portbou per transportar gairebé 20 quilos de marihuana i haixix - El Gerió Digital\nEls mossos el van enxampar recollint dues maletes on amagava la droga\nDimarts, 8 d'octubre de 2019 17:15h\nEls Mossos d'Esquadra han detingut un home, de 49 anys i nacionalitat italiana, a Portbou que va utilitzar un servei de paqueteria per transportar gairebé 20 quilos de marihuana i haixix. Els fets van passar el 2 d'octubre quan agents de la Unitat d'Investigació va tenir coneixement d'un possible cas de tràfic de drogues a través d'un servei de transport.\nCap a les dotze del migdia, els agents van fer un dispositiu al carrer Alcalde Cabré per confirmar les sospites. Durant la vigilància, van detectar un individu amb una actitud inquieta i vigilant. Poc després va arribar una furgoneta de repartiment que es va aturar al seu costat. El repartidor va descarregar dues maletes de grans dimensions que l'home va intentar guardar ràpidament al portal d'un edifici. Efectius de paisà el van interceptar, identificar i escorcollar. En preguntar-li pel contingut de les maletes, no va donar cap explicació coherent. Finalment, va reconèixer que hi havia droga.


Més d´una trentena de nadons nascuts l´any 2011 es van aplegar per participar a la tradicional foto de nadons de Vilassar de Dalt | La Clau -Revista gratuïta del Maresme\nMés d´una trentena de nadons nascuts l´any 2011 es van aplegar per participar a la tradicional foto de nadons de Vilassar de Dalt\nFoto dels nadons nascuts l´any 2011\nMés d´una trentena de nadons nascuts l´any 2011 es van aplegar el passat diumenge 20 de maig al parc de can Rafart per participar a la tradicional foto de nadons de Vilassar de Dalt. En aquesta 12ª edició, la trobada va reunir 33 nadons dels 94 que es van inscriure al Padró Municipal al llarg de l´any 2011.\nL´impulsor i organitzador d´aquesta trobada de nadons, Joaquim Vidal, continua donant vida a aquesta trobada que acaba sent un bon record per a tots els nadons i les seves famílies. Ja fa dotze anys que organitza aquesta particular cita anual i any rere any s´ha consolidat entre els pares i mares que fan que sigui un èxit de participació.\nCom a dades curioses dels naixements del 2011, cal destacar que dels 94 nadons, 49 van ser nens i 45 nenes i hi va haver tres bessonades. Els noms més posats de nen van ser Martí i Bernat i, de nena, Emma i Berta.\nA banda de la tradicional foto, com cada any, hi va haver jocs per la mainada.\nL’organització de l’acte vol agrair el suport de l’Ajuntament de Vilassar de Dalt, la regidoria de Cultura i Comunicació, Foto Estudi Lluis Pintor, i a tots els nadons i els seus pares i mares, que sense ells no hauria estat possible aquesta foto.


Punts de llibre solidaris per ajudar l'Aina | Fundació Josep Carreras contra la Leucèmia\nDesprés de rebre la notícia del diagnòstic de leucèmia de la seva amiga Aina (7 anys), la Georgina (10 anys) va tenir la iniciativa de confeccionar punts de llibre solidaris per vendre'ls i recaptar fons per a investigació.\nSón 'Punts d'Il·lusió'. És així com els ha batejat la Georgina, de la Garriga. Després de conèixer la notícia de la malaltia de la seva amiga, va decidir contribuir a la lluita contra la leucèmia confeccionant aquests punts de llibre de fusta.\nDesprés de vendre'n més de 1.000 exemplars, la iniciativa segueix creixent i ja hi ha més de 18 punts de venda confirmats entre la Garriga, l'Ametlla del Vallès, Granollers, Vic i Barcelona per a les seves manualitats.\nLa venda de cada punt de llibre es tradueix en 1 € que se suma a la nostra investigació. Moltes gràcies Georgina!


Un cap ben fet o un cap ben ple? - Blog de l'Associació de Mestres Rosa Sensat\nTot el que passa al món no pot ser aliè a l'escola. L'escola és al món i és el món. No té sentit estudiar què passa a la Roma del segle primer i passar per alt els naufragis de milers de persones que moren mentre intenten arribar a Europa, o fer els ulls clucs al desnonament dels veïns de la casa del costat.\nEncara em ressonen les paraules i les acusacions que hem patit com a mestres en els darrers temps. A Catalunya, a l’escola, s’adoctrina? Eduquem o adoctrinem? Quina frontera hi ha entre tot plegat. Què fem cada dia a les escoles, als instituts? Parlem del que passa al món? Ho podem fer?\nVull pensar que cada dia som més els mestres del país que treballem per l’emancipació total dels individus, que treballem per ensenyar els infants i joves a raonar, a pensar, a tenir criteris per veure les diferents opinions, els punts de vista i les ideologies.\nAdoctrinar rima amb un ensenyament purament transmissor, que té com a objectiu dir què s’ha de pensar, omplir els caps sense passar per cap sedàs. Educar, en canvi, rima amb moblar els caps: investigar, informar-se, conèixer, valorar, comparar, decidir què és rellevant, anar a les fonts, processar, pair, i arribar a conclusions per formar-se un pensament propi.\nI tot això, com ho fem, en un món tan saturat d’informació? On trobem el coneixement? Segons Edgar Morin “el coneixement només és coneixement en tant que organització, relació i contextualització d’informacions. Les informacions constitueixen parcel·les de saber disperses”.\nÉs cert que de vegades hi ha una certa confusió entre el que és la informació i què és el coneixement… Sento a dir, sovint, que com que els infants i joves d’avui tenen tanta informació, els objectius de l’escola queden desdibuixats, quan justament és al contrari. Vivim immergits en un món amb un excés tan gran d’informació, que el que ens cal és justament molt més coneixement per poder discernir la validesa i la credibilitat de la informació que ens arriba.\nI quines són les nostres fonts d’informació? Què veiem a la televisió? Què diu la Viquipèdia? Què trobem a internet? Què ens arriba al whatsapp? En són tantes, aquestes fonts, que ens calen criteris i tenir el cap clar per reconèixer què s’amaga, què no es diu, qui ho diu, i quins objectius hi ha darrera d’allò que se’ns transmet pels diferents canals.\nI enmig d’aquest tsunami, encara hi ha escoles on l’única font d’informació és el llibre de text o els apunts dels professors…\nÉs per això que, ara més que mai, la responsabilitat de l’escola passa per donar criteris, perquè els infants i joves sàpiguen llegir i validar tota la informació que els arriba, i per poder fer això necessitem més coneixements, més contrast i més estudi. Ens cal aprendre a pensar.\nTot el que passa al món, tant al més proper com al més llunyà, no pot ser aliè a l’escola. L’escola és al món i és el món. No té sentit estudiar què passa a la Roma del segle primer i passar per alt els naufragis de milers de persones que moren mentre intenten arribar a Europa, o fer els ulls clucs al desnonament dels veïns de la casa del costat…\nI és per això que les notícies reals dels mitjans de comunicació han de ser una de les fonts d’informació dels estudiants, a més dels llibres, internet, viquipèdies, fonts orals, i d’altres… Tot el que passa al món és part de l’escola, ha de ser matèria d’estudi i ens ha de condicionar i encaminar en la nostra actuació.\n“Pensar és la clau”, diu Joan Pagès en la presentació del monogràfic sobre pensament crític, de la revista Perspectiva Escolar, núm. 398. Aprendre a pensar és sinònim d’educar-se: amb esforç, amb coneixement i amb criteri per arribar a formar un pensament propi i esdevenir així, més lliures.\n1 Comment on Un cap ben fet o un cap ben ple?\nJosep Maria Turuguet Salgado // 06/04/2018 a les 10:20 // Respon\nTot el que hi ha a internet, a les notícies, als mitjans de comunicació són intercomunicacions adultes, conxorxa d’adults que porten el món a la seva i discutible manera. Els programes infantils, els llibres infantils, són unes gotes del mar que els hi devem, i a sobre moltes vegades responen a interessos d’aquesta mateixa “conxorxa d’adults”. I per introduir-los en aquest món discutible, els “formem” amb productes industrials encarregats a empreses especialitzades que responen a dictats del poder. Els anomenem “llibres de text”. Poden ser preciosos, es poden construir castells medievals encisadors, però no en el segle XXI.\nEl mar que els devem seria l’explicació del món tal com ha resultat en llibres, programes, jocs i ginys (a raó de 600M€ a l’any, segons dades d’ANELE, se n’acabarien acumulant molts) fets per tota mena d’adults amb totes les ideologies possibles i de tots els temes que caben i els que no caben en els llibres de text. El grup de classe, amb el mestre posarien ordre en les lectures i els nens aprendrien a discriminar. Què hi faria que algú llegís un llibret per a nens sobre la Guerra Civil escrit per en Pío Moa, i algú altre un d’en Josep Fontana. De la discussió a classe sortirien aproximacions versemblants a la raó. Per què no? Ens estalviaríem infinitat de discussions absurdes sobre els continguts dels llibres de text. Cada claustre construiria el curriculum en un mercat de literatura, divulgació i assaig per a nens que aixecaria noves llibreries i potser, de passada, podríem oblidar les campanyes d’animació a la lectura. Ningú ha d’animar a la locomoció, és cosa natural. Llegir ho hauria de ser, però el llibre de text ho mata. Quedaría només per quan es comencen els estudis professionals (batxiller inclòs) perquè aleshores és indicat l’ “estudi”, que és una feina. La feina dels nens és entendre el món al que els hem portat i que hauríem d’intentar que fos més coherent i amable. Ara, els posem a opositar per a la professió des que saben llegir, cap a 3r de primària. Que tinguin una bona imatge d’un món discutible només depèn de la qualitat de les persones que hi troben pel camí. I per això no podem posar la mà al foc. Un món discutible fa moltes persones discutibles.


KURMI - El Circulo de la Vida\nEL CERCLE de la VIDA, un espai per compartir i conèixer l'espiritualitat ancestral druídica, una cultura milena-ria vinculada als cicles solars-lunars, i els cultes a la Natura.\nUn viatge espiritual per restablir la connexió amb tu mateix des de la sintonia i comunicació amb la Mare Natura i els seus cicles. Un espai per celebrar i viure les principals dates del calendari de l'Any segons el xamanisme ancestral europeu, que ens ajudarà a viure amb més consciència tots els cicles i estacions de l'Any, per acompanyar-nos en el nostre creixement interior, benestar natural i despertar de consciència.\nQue és el CERCLE DE LA VIDA?\nCelebrar el CERCLE DE LA VIDA és celebrar la Roda Sagrada Anual a traves 8 TROBADES en dies assenyalats segons els antics calendaris solars i lunars ancestrals. 8 dates importants que tenen l'intenció de celebrar els cicles vitals de la Natura amb les seves corresponents festes i practiques espirituals principals.\nCelebrar el CERCLE DE LA VIDA amb consciencia ens ajuda a comprendre que “Som Natura” i que tots els cicles i estacions de l'Any tenen una energia especifica que ens alimenta i ens nodreix, i que son cicles que podem viure també interiorment si aconseguim entrar en sintonia amb la Mare Natura.\nViure la sacralitat de la Roda Anual es apropar-te a viure aquests cicles d'una manera molt vivencial interiorment despertant la teva part intuïtiva i interpersonal en relació a l'ànima de la Terra, aprenent a connectar-se a la Natura i amb un grup de persones des d' una practica espiritual conscient, on la practica ritual i les cerimònies estacionals ens facilitaran la connexió amb la nostra pròpia saviesa interior.\nFotos Cercle de la Vida 2019\nCom celebrem les 8 trobades anuals?\nCada trobada de les 8 que té la Roda Sagrada, té la intenció de treballar algun aspecte energètic connectat al moment on ens trobem de l’Any, i on es realitzen dinàmiques vivencials, meditacions, cerimònies-rituals a travès de practiques espirituals personals i grupals, amb la finalitat de despertar el nostre mestre interior (druida-druidessa) i poder accedir al coneixement sagrat de la Natura a traves de la vivència de cada cercle.\nLa celebració de cada trobada te la intenció de potenciar diferents aspectes en tu, com:\n- Familiaritzar-se amb la practica cerimonial i ritual , per desenvolupar i incorporar una practica espiritual conscient i incorporar-la a la teva vida quotidiana.\n- Fomentar la unio de la comunitat i el Cercle, enfortint aixi vincles sans entre persones a traves d'una practica espiritual ancestral i grupal. Sentir que som familia i com la Natura ens uneix. Tots som Un amb la Natura.\n- Recuperar i fomentar l´us de pràctiques xamaniques (connexió amb els 4 elements, comunicació amb els esperits de la Natura, animals de poder, la música ancestral, etc...) com a vehicles per comunicar-nos amb la Natura, amb el nostre Ser interior i amb tots els participants dels cercles.\nL'ESSÈNCIA DEL CERCLE DE LA VIDA\n- Recuperar la practica ESPIRITUAL i els seus VALORS\n- UNIR les persones, reunir a la COMUNITAT que som\n- Restablir la comunicació amb la Natura i les seves\ncelebracions i cerimònies ancestrals\n- Facilitar espais d' autoconeixement, de salut, de\nconnexió espiritual i despertar de consciència\n- Conèixer la pràctica espiritual xamànica de la\ntradició Druídica, cultura mare d'Europa.\nQuins beneficis t'aporta el CERCLE?\nViure un procés de creixement espiritual i despertar de consciència en connexió a la Natura\nSincronitzar-te amb els ritmes cíclics de la Natura i conèixer l'essència de les estacions de l'Any\nGaudir de l'Espiritualitat i de la Natura desde una visió ancestral xamànica i coneixèr els seus rituals, per fomentar la unió grupal, la naturalitat, el benestar i el despertar de consciència.\nConèixer i practicar l'espiritualitat de la tradició Druídica d'una forma sencilla, pràctica i vivencial\nObrir un proces de sanació personal i establir la connexió amb la teva saviesa interior i la saviesa ancestral de la Terra.\nA on ho celebrem?\nUn espai al peu del Parc Natural del Montseny.\nArbúcies (Girona). www.nuitat.cat\nParticipació al CERCLE de la VIDA\nL'essència del Cercle de la Vida és un viatge dissenyat per viure desde la experiència personal la roda energètica de l'any a consciència, formada per 8 trobades, que seguiran un viatge interior cíclic que s'iniciarà el mes de Maig i finalitzarà al Març de l'any següent.\nLes 8 trobades tenen un nexe i fil conductor que les uneix i les inter-relaciona, en sintonia a les estacions de l'Any.\nA la Natura, tot te un inici i un fi, i en un temps concret de l'Any, i viure tot els CICLES et facilita conèixer en profunditat el CERCLE SAGRAT de la VIDA i fer conscient els teus cicles i procesos personals.\nINICI 4rta RODA ANUAL\n08 Maig Beltane - Cerimonia de la fertilitat masculí-femeni\n23 Juny Solstici d'estiu\nUnió del masculí i femení\nInformació i inscripcions - Reserva ara!\nUn viatge espiritual pels\ncicles de la Natura\nReconnecta amb la saviesa de la Terra


Butlletí número 547 (dimecres 02/11/2011) - Continguts triats i enviats per Eugeni S. Reig\n1) Abelard Saragossà - Ressenya de la III Jornada de Taula de Filolofia Valenciana\n2) VI Seminari de Terminologia de la SCATERM «Terminologia de les ciències de la vida: criteris i recursos»\n3) Ferran Suay - Educació en espanyol per a què?\n4) Lluís Montserrat - No tot depèn de tu\n5) El Temps s'aboca a l'era digital\n6) Rebentar IB3 des de dins\n7) El Govern avisa que el Twitter en català s'aconseguirà amb la pressió i la demanda dels usuaris\n8) Neix la Coordinadora Targarina per la Llengua, entitat que vetlla pel futur del català\n9) Rigau defensa que la llengua ajuda a que Catalunya pugui continuar construint el seu propi model d'escola\n10) Novè número de la revista electrònica Llengua, Societat i Comunicació\n11) Crida d'articles- Revista LSC, Llengua, Societat i Comunicació\nRessenya de la III Jornada de Taula de Filolofia Valenciana\nEl dia 22 d'octubre, dissabte, es va fer en la Casa de la Cultura de Tavernes de la Valldigna la «III Jornada sobre el valencià», impulsada per Taula de Filologia Valenciana . Les Jornades busquen un ensenyament del valencià més basat en les estructures fonamentals del valencià, que són sensiblement diferents de les que té el castellà. Realment, els alumnes valencians haurien de saber que la llengua pròpia del poble valencià té una personalitat acusada en el lèxic bàsic, en el lèxic gramatical i en les estructures fonètiques i morfològiques.\nEl segon objectiu de les Jornades és ajudar a augmentar l'ús social del valencià. Eixe objectiu correspon als moviments socials i al partit polític que governe en cada institució pública. Però pensem que l'Escola Valenciana pot potenciar l'ús del valencià si el seu ensenyament contribuïx a augmentar la consciència i la voluntat de ser valencians. Si un valencià es sent identificat com a valencià i considera que el valencià és un factor important de la personalitat valenciana, eixes conviccions fan estar a favor de l'ús públic del valencià i impulsen a superar les dificultats sociolingüístiques.\nPensem que també facilita l'ús públic del valencià el fet que el model lingüístic siga identificador per als valencians de cultura mitjana, així com assimilable i practicable. Els professionals de la llengua hem de contribuir a fer que el valencià viu i el valencià culte siguen carn i ungla, amb influències mútues, de tal manera que el valencià escrit i el valencià oral vagen acostant-se d'una manera significativa.\nEnguany, els senyors Jordi Juan (alcalde de Tavernes) i Josep Llàcer (regidor de promoció lingüística) han acollit magnifícament els assistents a la Jornada. Com ja és habitual, l'Acadèmia Valenciana de la Llengua i la Caixa Popular (representades respectivament per Ramon Ferrer i Paco Femenia) han donat dos premis. El de l'Acadèmia (dedicat a Joaquim Garcia Girona, del Maestrat) ha correspost a un treball crític davant del procés de Bolonya: «¿És superior l'educació superior?». L'autor (J. L. González Geraldo, pedagog d'Albacete en la Universidad de Castilla-la Mancha) posa la convergència educativa europea dins dels principis de l'humananisme i critica el corporativisme i la falta d'implicació social de molts professors. El premi de la Caixa Popular (homenatge a Jordi Valor, d'Alcoi) ha sigut donat a M.C. Barcos (Museu de l'Horta, Almàssera), que reflexiona sobre quines maneres d'ensenyar el valencià han facilitat el seu aprenentatge (la seua llengua materna ha sigut el castellà) i quines altres maneres dificultaven el procés d'identificar-se com a valenciana i assimilar el valencià.\nEn la resta dels treballs presentats, en destaquen cinc de pegagogia. Josep Vicent Cabrera (professor de valencià del Campello, Camp d'Alacant) reduïa un trio que cap docent sap per a què aprofita (oracions substantives, adverbials i adjectives) a una dualitat simple (dins de les oracions subordinades, hi ha una classe especial, les oracions relatives o adjectives). Quique Moreno Baldoví (llicenciat enguany) mostrava que un manual de batxillerat donava una informació marginal i incompresible sobre la flexió verbal, en compte de descriure quines són les estructures dels verbs valencians. Maite Amat (Universitat Politècnica i Universitat Catòlica) parlà sobre «els reptes i els entrebancs d'un docent de valencià en secundària». Pura Santacreu (professora de valencià d'Alzira) i Estefania Grau (becària de l'AVL) oferiren una pàgina web per a treballar en classe les Cròniques dels reis valencians. Encara en la literatura, Antoni López (Universitat de València) mostrava com d'estructurada estava una obra (Lo juí de Paris) d'un gran escriptor valencià clàssic, Roís de Corella. Per una altra banda, Germà Llorca (Universitat de València) mostrava una manera original per a aconseguir que un escriptor reflexiu veja el seu treball en forma de llibre.\nSobre el model lingüístic, Joan Castellano (llicenciat enguany) mostrava els prejudicis que s'amaguen darrere dels tractaments habituals de valencià anomenat «apitxat». Jo vaig analitzar una publicació de les universitats valencianes, Gripau. El llibre dóna una imatge degradada del valencià, de manera que difícilment contribuirà a augmentar la consciència i la voluntat de ser valencians. Finalment, Leo Giménez i Jordi Giménez (tècnics lingüístics d'Alzira i de Petrer) presentaren les «aportacions de Ferrer Pastor al model lingüístic valencià».\nUnes Jornades científiques tenen poc de sentit si no arriben a una publicació. La institució Alfons el Magnànim publicarà una revista anual, Aula de Lletres Valencianes, dirigida i assessorada per professors universitaris. El primer número està a l'espera d'acabar el disseny, que va a càrrec d'un pintor valencià ben destacat, Manuel Boix.\nAbelard Saragossà (Universitat de València, president de Taula de Filologia Valenciana)\nVI Seminari de Terminologia de la SCATERM «Terminologia de les ciències de la vida: criteris i recursos»\nData: 17 de novembre de 2011\nLa Societat Catalana de Terminologia, filial de l'Institut d'Estudis Catalans, anuncia el VI Seminari de Terminologia, «Terminologia de les ciències de la vida: criteris i recursos», que tindrà lloc el dijous 17 de novembre, al matí, a la Sala Pere i Joan Coromines de l'Institut d'Estudis Catalans (carrer del Carme, 47 - Barcelona).\nTrobareu tota la informació necessària i la butlleta d'inscripció al web de la SCATERM\nArticle publicat en EL PUNT dimecres 19 d'octubre del 2011\nRecentment, una tal Rocio Casanova ha demostrat, en una entrevista emesa per Canal 9 que Oscar Wilde tenia molta raó quan deia que “les opinions són com els culs; tothom en té una”. I més encara, ha deixat ben clar que es poden tenir les dos coses opinió i cul al mateix lloc i aproximadament amb les mateixes funcions.\nAixí doncs, perquè balafiar recursos en ensenyar un idioma que s'aprén gratuïtament i sense esmerçar-hi cap esforç deliberat? Les famílies valencianes farien bé (sobretot aquelles que no estan capacitades per a transmetre el valencià en l'àmbit familiar) de dur els fills a l'escola en valencià. Així pel cap baix els regalen un idioma més. I encara més, els eviten de caure en la penosa condició de ser individus tristament monolingües, i preparen els seus cervells per a una recepció més senzilla i exitosa de l'aprenentatge futur de noves llengües.\nQuè més volem? És evident que l'educació en valencià és un valor afegit i una manera de fer un ús racional dels recursos públics en l'educació. I per si això fóra poc escolaritzant-los en valencià evitarem molt probablement que algun d'ells acabe convertint-se en un fantotxe capaç d'expressar públicament segons quines opinions, el destrellat de les quals avergonyiria fins i tot alguns dels culs menys primmirats de la història.\nPublicat en NacióDigital.cat dissabte 15 d'octubre del 2011\nNo tot depèn de tu\nD'aquí a ben pocs dies es complirà un any de la mort de l'eminent filòleg Joan Solà. Recordar la seva figura en aquest humil article ens ajudarà també a refrescar algunes idees cabdals que, amb la seva insuperable capacitat d'anàlisi, ens va llegar el doctor Solà i que, tot sovint, s'enterboleixen amb la polseguera de la brega diària.\nLa llengua, per desgràcia, és matèria de debat i de conflicte constant en aquest nostre país. D'una banda assistim diàriament als atacs constants dels qui, des del poder espanyol i espanyolista, malden per anorrear el català, colgant-lo sota la llosa imperial –i imperiosa- del castellà. De l'altra, contemplem impotents com l'oportunisme polític imperant a casa nostra, utilitza la llengua exclusivament com a moneda de canvi per a les seves negociacions, de manera que la legislació que hauria de donar la cobertura legal imprescindible per a garantir la supervivència del català va quedant relegada al calaix de les renúncies, una vegada i una altra.\nEl proppassat 30 de setembre, el president Pujol va publicar un article al lloc web del Centre d'Estudis que porta el seu nom. Duia per títol "Què posa en perill el català?" i, sortint al pas dels darrers atacs al sistema d'immersió lingüística, feia una anàlisi de la situació actual de la llengua des de diversos aspectes. Insistia el president, com ha fet sempre des que tenim noticia publicada del seu pensament, en la responsabilitat dels catalanoparlants en l'ús social del nostre idioma. Ens encoratjava a no canviar de llengua quan advertim que el nostre interlocutor és d'una altra nacionalitat o quan, tot i veient que ens entenen, ens contesten en una altra llengua. Són raonaments fruit d'una observació real i correcta. Hem d'estar d'acord que el capteniment majoritari continua essent mesell, quan no és, directament, irresponsable, esquizofrènic o botifler. Només cal que vostès, amables lectors civilitzats, facin una ullada a l'estol de comentaristes ocasionals que, a peu d'articles com aquest, clamen –sovint amb inusitada contundència i manca d'educació- fent gala, en la majoria de casos, d'una manca absoluta de respecte per la llengua. Sembla que el català no es mereix el respecte d'escriure'l amb un mínim de correcció ni per aquells que se n'arroguen les defenses més abrandades.\nDit això, i concedint al president Pujol una part de raó en aquest extrem, els recomano que recuperin la intervenció que va fer el doctor Solà al Parlament de Catalunya el juliol del 2009. Amb arguments incontestables, Joan Solà va explicar a tots els representants polítics del país (llevat d'algunes absències del tot esperables: Albert Rivera, Joan Ferran...). Transcric alguns fragments que sintetitzen clarament allò que els voldria destacar: “Els ciutadans percebem clarament que moltes de les accions que l'administració realitza a favor d'aquesta llengua són de poc fruit... Altres accions ens arriben fins i tot a humiliar o a molestar, com ara aquella consigna d'anys enrere, el depén de tu, o, recentment, el dóna corda al català. Totes aquestes iniciatives topen amb el handicap d'una societat esgotada de tanta lluita estèril i incrèdula davant unes accions que es perceben com a substituts impotents d'una voluntat política absolutament indiscutible que hauria de proporcionar d'una vegada a aquesta llengua el mateix estatus de les que són políticament 'reconegudes'”.\nPublicat en la web d'EL TEMPS dilluns 17 d'octubre del 2011\nEl Temps s'aboca a l'era digital\nL'històric setmanari dels Països Catalans renova el seu lloc web amb actualitzacions diàries i l'accés a les xarxes socials.\n'Tota la nació a la teva pantalla'. Així ha anunciat el setmanari El Temps el necessari pas endavant que ha fet en el terreny digital al renovar la seva web per adaptar-la als temps actuals. La publicació actualitzarà diàriament els continguts de la nova pàgina i aportarà noves opcions d'interactivitat a través de les xarxes socials i amb la possibilitat de comentar els continguts. L'objectiu, doncs, és que la web faci de complement del setmanari en paper, que continuarà editant-se com fins ara. "A partir d'una revista setmanal d'alt valor afegit, s'aprofita la xarxa amb una web d'actualització diària que permet de fer el seguiment, tant de les informacions que ja han aparegut a la versió paper i que tenen continuïtat, com de tot allò que passa al món i que cal fer arribar al lector de forma immediata", ha explicat Jordi Font, un dels responsables de desenvolupar la nova plataforma digital.\nEls subscriptors podran llegir la revista íntegrament a través d'internet, mentre que els no subscrits podran accedir a alguns continguts de franc i a d'altres pagant. Amb l'avenç, segons Font, "El Temps se situa al costat dels grans setmanaris europeus i nord-americans, que han bastit una xarxa de relació potent amb el seu lector, cosa que els permet de millorar dia a dia el producte, seguint les noves necessitats de la societat".\nPublicat en tribuna.cat dilluns 17 d'octubre del 2011\nLes declaracions, però, no han passat desapercebudes i l'oposició ja ha valorat la mesura del Govern popular. El diputat del PSIB-PSOE, Cosme Bonet, ha acusat el nou govern balear de voler "retallar" la presència del català a l'ens públic i ha lamentat que continuï trencant consensos polítics assolits per la gran majoria de partits illencs, com ha fet amb la llei de la funció pública, el decret de mínims, la llei de normalització lingüística o l'educació illenca.\nPublicat en directecat dilluns 17 d'octubre del 2011\nRepresentants de la Generalitat parlaran amb responsables de Twitter 'en poques setmanes'\nEl director general de Telecomunicacions i Societat de la Informació, Carles Flamerich, ha assegurat que la traducció del twitter al català s'aconseguirà amb 'la influència del Govern però també amb la pressió de tots els usuaris que ho demanin'. D'aquesta manera, s'ha referit a la carta que el secretari de Comunicació, Josep Martí, va enviar el passat 20 de setembre al conseller delegat de Twitter, Dick Costolo, en què li comunicava el seu suport a la petició de la comunitat catalana a Twitter perquè la xarxa social sigui traduïda al català. Flamerich ha explicat que el Govern espera reunir-se 'en poques setmanes' amb responsables de Twitter i s'ha mostrat 'convençut' que entendran la demanda.\nCarles Flamerich ha assegurat que 'òbviament' la traducció del Twitter a la llengua catalana s'aconseguirà amb la 'influència del Govern'. Tot i així, ha indicat que Internet i les noves tecnologies han canviat les relacions de poder i que la traducció també s'aconseguirà amb la influència dels usuaris que ho demanin i facin pressió. Flamerich ha anunciat que d'aquí unes setmanes el Govern parlarà amb els responsables de Twitter i s'ha mostrat 'convençut' que entendran la reclamació. Flamercih ha fet aquestes declaracions a Cardedeu (Vallès Oriental), després d'assistir a la inauguració d'un centre de suport a les empreses.\nAquest contacte arribarà arran de la carta que el secretari de Comunicació, Josep Martí Blanch, va enviar al conseller delegat de Twitter, Dick Costolo. La missiva va ser enviada tres dies després de la piulada massiva per demanar la traducció al català. Milers d'internautes van piular amb l'etiqueta #twitterencatala, una iniciativa que va sorgir com a resposta a la traducció de la xarxa social a diverses llengües però no a la catalana. El hashtag es va convertir en 'trending topic' a l'Estat.\nEn la carta. Josep Martí Blanch remarcava que el català 'ocupa una posició particularment forta al món d'internet i de les xarxes socials', i en aquest sentit assenyalava que 'és la vuitena llengua més poderosa a la blogosfera i la catorzena a Google', a més de gaudir d'una versió en català del Facebook o del Youtube.\nNeix la Coordinadora Targarina per la Llengua, entitat que vetlla pel futur del català\nAquest associació és l'encarregada de l'organització del Correllengua, que tindrà lloc del 28 al 31 d'octubre a la capital de l'Urgell\nJa està en marxa la propera edició del Correllengua de Tàrrega. Aquesta festa, que ja fa anys que es celebra, ha anat prenent força any rere any amb l'objectiu de reivindicar l'ús social del català. L'edició d'enguany serveix per presentar la Coordinadora Targarina per la Llengua.\nLa Coordinadora, que aplega fins a sis associacions de la capital de l'Urgell (Agrupament Escolta i Guia Mestre Güell Roger de Llúria, Associació Cultural Guixanet, Casal Popular El Rostoll, GIC esplai, Agrupació Excursionista de l'Urgell i Ateneu), ha nascut arran de la sentència del TSJC contra el model d'immersió lingüística català.\nAquesta entitat vol ‘garantir un futur digne pel català', i per això ha escrit un manifest en la seva defensa, que ha estat signat per més d'una desena d'entitats locals, com l'Esbart Albada, la Fal·lera Gegantera o l'Associació Alba. En el manifest es remarca que l'atac de la sentència és un més dels molts que està rebent la llengua arreu dels Països Catalans i que el problema ‘és de fons' amb la ‘situació de subordinació o diglòssia' que el català pateix.\nCorrellengua de Tàrrega 2011\nAquesta edició del Correllengua s'iniciarà el divendres 28 d'octubre amb una xerrada sobre la immersió lingüística a càrrec del col·lectiu Som Escola. El dissabte 29 es realitzaran diverses actuacions: a les 17.00 hores començarà des dels Jardins de l'Ateneu una cercavila reivindicativa de cultura popular pel centre de la vila. Finalitzarà a la Plaça del Carme, el Pati, on hi haurà una xocolatada i un espectacle per a nens. Durant la xocolatada, els nens hauran de fer entrega d'una paraula escrita en català en un foli per rebre la xocolata, folis que serviran per fer un mural. El dia acabarà amb el concert de Pepet i Marieta i el grup Minimal 21 al local social de l'Ateneu a les 23.00 hores.\nL'endemà, 30 d'octubre, hi ha preparada una caminada fins al Castell del Mor, on s'hissarà una senyera. Abans i després de l'excursió es podrà esmorzar i fer el vermut. A la tarda, al Casal Popular El Rostoll s'hi farà el Concurs de Garrotins, cant típic de les comarques del Pla de Lleida. El darrer dia serà el dilluns 31 que, coincidint amb la celebració de la castanyada, es realitzarà un correbars i un sopar popular a la plaça Sant Antoni, i en acabar de menjar s'iniciarà el IV Concurs de Porronaires. A mitjanit tindrà lloc a l'espai MerCAT el concert que tancarà aquesta edició del Correllengua amb els joves ponentins Kinton Cloud, els maresmencs Ebri Knight, el grup local de La Terrasseta de Preixens i els cerverins Pànic.\nPublicat en directecat dimecres 19 d'octubre del 2011\nNovè número de la revista electrònica Llengua, Societat i Comunicació\nS'ha publicat el novè número de la revista electrònica Llengua, Societat i Comunicació. Aquest nou número, coordinat per Ana M. Fernández Planas, porta per títol "Lingüística Forense" i es composa de vuit articles que poden distribuir-se en dos blocs: El primer fa referència al paper de la lingüística en l'obtenció del material objecte d'estudi en contextos policials i judicials (Braz, Ortega i Cireres). El segon bloc ens parla de l'anàlisi lingüística dels materials obtinguts en aquests contextos amb l'objectiu de determinar o verificar-ne l'autoria, o, en cas contrari, de descartar-la en els informes pericials que se n'extrauran, ja sigui a partir de mostres de veu (Cerdà, Farrús, i Gavaldà) o de textos escrits (Queral et al. i Turell).\nPodeu consultar la revista a http://www.ub.edu/cusc/revista/lsc.htm\nNúmero 10: Lingüística mèdica: les paraules de la salut (2012)\nLlengua, societat i comunicació és una revista electrònica de periodicitat anual que té l'objectiu de difondre treballs centrats en la interfície entre llengua i societat. La proposta de la revista té la voluntat expressa de transferir el coneixement interdisciplinari entre llengua i societat a la comunitat científica i també a la societat. D'aquesta manera, i atès que l'àmbit en què es mou la revista és interdisciplinari i molt sovint les àrees que s'hi aborden estan incomunicades, el propòsit central de la revista és presentar estats de la qüestió sobre diferents connexions entre la llengua i la societat en un sentit ampli.\nEl tema previst per al proper número de la revista és: Lingüística mèdica: les paraules de la salut. La data màxima per a la recepció de resums de 150 mots és el 30 de desembre de 2011; un cop acceptats els resums (abans del 20 de gener), la data màxima per a la recepció d'articles és el 20 de març de 2012. Podeu enviar els resums i els articles a: cusc@ub.edu\nLes instruccions per enviar els originals es poden trobar a l'enllaç següent:\nInstruccions per als autors i criteris per enviar originals: http://www.ub.edu/cusc/revista/lsc/hemeroteca/numero8/lsc_actual.htm\n19. La motivació de les meves activitats és el gran amor pels Països Catalans i la meva gran passió per la llengua catalana.


Figueres convoca tots els grups i sindicats per intentar aturar la vaga d'escombraries - Diari de Girona\nFigueres convoca tots els grups i sindicats per intentar aturar la vaga d'escombraries\nEl govern acusa dos dels sindicats de bloquejar les negociacions per manca de voluntat d'arribar a un acord\ncarme vilà figueres 28.11.2016 | 18:24\nEl director de Serveis Urbans i l´alcaldessa, Marta Felip, demanant que es desconvoqui la vaga C.Vilà\nEl govern de Figueres ha convocat a la una del migdia tots els grups del consistori i els sindicats CCOO, CO.BAS, UGT i CSIF per intentar salvar la negociació i evitar una vaga el 12 de desembre del servei de neteja, recollida de residus, jardineria i enllumenat dels treballadors d'Ecoserveis. L'alcaldessa, Marta Felip, acusa dos dels sindicats, CCOO i CO.BAS de bloquejar les negociacions per "manca de voluntat d'arribar a un acord".\nSegons Felip, se'ls estan garantint que es mantindran els llocs de treball en les mateixes condicions actuals i que no s'acomiadarà ningú. A més, assegura que van més enllà i es garanteix que es contrarà el personal que ara és temporal quan s'ampliï la plantilla. "Anem més enllà del diu la llei", assegura Felip, sense que serveixi per arribar a un acord pel bloqueig dels dos sindicats. Remarca que justament es va anunciar la vaga el dia que s'havia convocat la mesa de negociació, el 22 de novembre.\nEl govern els va fer arribar una proposta la setmana passada. Els sindicats tenen a punt una contraproposta que encara no han negociat que incideix en intentar evitar acomiadaments. S'espera que al migdia, amb la presència de grups de l'oposició com a mediadors com van demanar els sindicats, es pugui reconduir la situació. L'alcaldessa fa una crida a aturar "aquesta mesura de pressió, per no dir de xantatge" amb una vaga que perjudicaria molt a la ciutat, sobretot al comerç durant la campanya de Nadal.\nLa polèmica sorgeix per l'extinció de la concessió de l'empresa mixta de serveis Ecoserveis d'enllumenat, jardinera, neteja i recollida de residus. L'Ajuntament té previst assumir jardineria i enllumenat a través de l'empresa cent per cent municipal, Fisersa. La neteja i recollida de residus previsiblement es treurà a concurs. Hi ha diferències salarials entre els treballadors de Fisersa i Ecoserveis. Els sindicats temen perquè no es mantinguin les condincions o se'ls acomiadi per contractar personal nou. L'Ajuntament insisteix que això està garantit que no passarà.


Publicat per Almàssera a 21:56\nÉs per això que ens calen els Tallers per la Llengua, llibres com "Sortir de l'armari lingüístic" i una bona dosi d'assertivitat per no eixir de cada situació "bilingüe" amb dolor de panxa.\n19 d’octubre de 2010 a les 23:19\nLa meua opinió, Eva, és que amb el Valencià està passant una cosa similar a la del feminisme, és a dir: les dones han estat sota un masclisme en tots els àmbits al llarg de la història i ara, alguns col·lectius de dones volen combatir-lo amb un altre extrem totalment oposat, el feminisme.\nEm pareix que amb la llengua s'està fent una cosa pareguda i no pense que siga el camí correcte. No n'hi ha per què negar-se a parlar-ne una en concret.\nParticularment, els que et demanaren si podies fer la reunió en castellà l'altre dia, si no m'equivoque no porten més de 6 anys en València, així que també haurien de tindre dret a escolar-la en castellà (el que no entenc és com van fer eixa proposta si després te digueren que sí l'entenien...).\n25 d’octubre de 2010 a les 19:35\nManuel, la frontera està en sis anys? Aquesta persona té dret a escoltar-me en castellà, però jo no tinc dret a expressar-me en valencià? Per això sóc extremista? Intolerant potser?\nMontserrat Roig: "Vull forçar-me a viure com si em trobés en una societat sana i normalitzada."\n[sempre amb un somriure]\nIsabel-Clara Simó: "M'agradaria poder deixar-me de plantejar la meva nació o el meu sexe com a problema." [mentrestant, he de ser nacionalISTA i he de ser feminISTA]\n27 d’octubre de 2010 a les 0:03\nEva, estic d'acord amb tu que és una tasca difícil la de poder parlar valencià en la vida pública per tot arreu i, pot ser et parega graciós, però sempre ho he comparat amb el món de la informàtica (que és molt més meu que no el de la llengua): els usuaris de Linux estem sotmesos al que el gran gegant, Windows, mane. No podem fer ús sempre de programes lliures perquè sempre acabarem trobant-nos el problema de la incompatibilitat.\nAmb el meu comentari no volia desprestigiar la tasca de normalització de la llengua que tu fas (o com hui has dit, de simple exercici del teu dret), ni molt menys! Tampoc dir-te extremista o intolerant. Puc assegurar-te que la meua opinió haguera sigut la mateixa per a la situació lingüística de l'altre dia, però a la inversa.\nÉs només que cadascú tria en què lluitar i gastar la seua energia i per a mi la qüestió lingüística no és la més important (igual que per a qualsevol altra persona la meua causa -quan la tinga- també pot paréixer-li supèrflua).\n27 d’octubre de 2010 a les 18:30


Victor Jurado | Jo sóc Sant Boi\nTag Archives: Victor Jurado\nVictor a Ràdio Sant Boi\nA “Jo soc Sant Boi” ens ha visitat un santboià apassionat per la historia. En Victor Jurado un jove de 21 anys, autor d’un llibre publicat en 2014 “No s’hi enterra a cap traïdor”!\n“Per escoltar la entrevista “cilc” en el reproductor:”\nhttp://www.ivoox.com/victor-jurado_md_4261064_wp_1.mp3 Ir a descargar\nVíctor Jurado Riba debuta amb aques-ta novel•la, que ha estat apadrinada per l’escriptor Francesc Miralles i s’ha documentat seguint els consells bibliogràfics del professor d’història moderna de la Universitat de Barcelona, Àngel Casals.\nNo s’hi enterra cap traidor Autor Victor Jurado\n“No s’enterra a cap traïdor”\nEn Pere, un sabater vidu que viu al barri del Born, es troba enmig d’una guerra en què es va prometre que no tornaria a lluitar. Pare de dos fills, en Joan i l’Ignasi, haurà d’enfrontar-se amb l’enemic. Mentre el setge avança, la vida a la ciutat continua…\nEns situem poc abans de la batalla de l’11 de setembre, quan els barcelonins, primer els homes de més edat i més tard els fills barons adolescents van ser cridats a defensar la ciutat, en un dels setges més cruels que Barcelona havia patit mai…\nSens dubte, la novel•la sorprèn molt gratament per una gran qualitat literària. Per l’equilibri entre els personatges de ficció i els personatges històrics. Quan comences a llegir-la, ens costa entendre que darrera d’ella, la persona que li va donar vida, només tenia 19 anys quan va començar a escriure-la!\nVictor a les Rambles de Sant Boi\nUs recomano que no deixeu de llegir aquesta una novel•la històrica, molt recomanable per que sorprèn i impressiona. En Victor Jurado es un jove autor a qui caldrà seguir amb molt d’interès. Actualment treballa sobre un personatge històric com és en Marco Polo.\nVictor, moltes gracies per la teva companyia. Ha estat tot un plaer parlar amb tu i conèixer de la teva mà, aquesta novel·la. Et desitjo molts èxits en el teu proper projecte!


Unió de Pagesos alerta d’una davallada de producció d’olives en aquesta campanya a Catalunya. - El Montònec de Font-rubí\nA l’Alt Penedès, calcula entre el 70% i el 80% inferior\nPel que fa a l’Alt Penedès, el sindicat calcula que la collita serà entre el 70% i el 80% inferior a la de l’any passat.\nLes causes de la reducció de collita han estat molts problemes en la fase de floració i quallat del fruit. A part d’aquest problema, la tendència pròpia del conreu a l’alternança productiva i un llarg període sense pluges durant l’agost i el setembre fan difícil concretar la previsió. Finalment, cal esperar les conseqüències que tindran per a aquest conreu les darreres pluges d’octubre, molt abundants.\nPel que fa al preu en origen de l’oli d’oliva, el sindicat adverteix d’una forta caiguda al llarg de la campanya actual que sumat a la disminució de la producció prevista, pot abocar els productors a una pèrdua de renda amb un risc per a la viabilitat de les explotacions.\nSegons dades del Ministeri, mentre que la caiguda en origen del preu en l’oli d’oliva verge extra era el juliol del 2018 d’un 30,03% menys respecte de la campanya anterior, el preu al consum només s’havia reduït el 0,98%. Si s’analitza la variació mitjana respecte a les dues anteriors campanyes s’observa que mentre el preu en origen cau un 9,3% el preu al consum s’incrementa un 5,22%.\nPodeu llegir el comunicat complet aquí


Així sí | FET a TARRAGONA\nUpdated: 16 d'abril, 2017\nL’equip celebra el gol de Molina que ens donava l’empat momentani, per sort. Foto: LaLiga\nFeia setmanes que demanàvem intensitat a l’equip. Feia setmanes que demanàvem arriscar-nos. Feia setmanes que demanàvem treure’ns la por de sobre i anar de cara a barraca. Ahir vam fer-ho. Ahir vam guanyar, vam aixecar-nos, vam cridar i vam somriure, per fi, al Nou Estadi de Tarragona.\nTocava, i molt, poder celebrar una victòria a Tarragona. Els punts valen el mateix a casa que a fora però anímicament l’afició necessitava una injecció d’orgull, de gols, de bogeria. I és que una cosa és guanyar, i una molt diferent és guanyar remuntant i marcant quatre gols.\nUna vegada més demostrem que podem, i el més important: que sabem com fer-ho. Aquell mètode que es trobava tant a faltar ahir va ser-hi. Sortir a mossegar demostra ser conscients de tot el que ens estem jugant. El compte enrere ha començat i sembla ser que ens hem recol·locat després uns partits per oblidar.\nTot plegat ha de ser l’inici d’un final de temporada adrenalític i positiu\nSom persones, som humans i no podem programar-nos. Però encara ens sorprèn més veure aquestes dues cares tan diferents del Nàstic només amb una setmana de diferència. Quin és el factor que canvia? Què és el que s’ha d’activar perquè l’equip funcioni com ahir?\nMolina va liderar el caràcter d’un Nàstic que va ser guanyador: en resultat i en actitud. La força, la ràbia continguda i adrenalina després del gol no necessita més descripció que la visual. Tejera va rebre la recompensa a la constància, a aquella delicadesa estètica del futbol que sempre proporciona sobre el terreny de joc. Lobato va reclamar-se amb un gol ajustadíssim des de fora l’àrea i Emana va subratllar la seva essència des del punt de penal. I sí, Jean Luc va tornar a cridar una titularitat que esperem que es repeteixi.\nEn un partit que més que clau s’havia convertit en indispensable vam saber respondre a les necessitats d’un equip que fa un pas cap amunt però que no ha de despistar-se. El d’ahir no ha de ser més que l’inici d’un final de temporada adrenalític però positiu. #FinsAlFinal amb la mateixa actitud d’ahir, amb les mateixes ganes de reivindicar-nos per tornar a somriure.\nSigui com sigui, a fora i a Tarragona, hem de tornar a reconstruir aquestes “sis lletres” per acabar-les fent, una vegada més, infinites.\nAlegria entre els jugadors després el segon gol que certificava la victòria que més tard s’ampliaria. Foto: LaLiga


Dr. Ollé: “Les dues coses més importants de la cooperació són la continuïtat i la implicació dels locals” – El blog del teu col·legi professional\nInici dels anys 1980. El doctor Jaume Ollé va marxar de Nova York, on portava una dècada estudiant per especialitzar-se en medicina interna, malalties infeccioses i salut pública, i es va instal·lar a Haití, un país gairebé desconegut en aquell moment, per dedicar-s’hi a tractar pacients amb tuberculosis. Des d’aquell moment, la cooperació i la salut internacional han estat el motor de la seva trajectòria professional i personal. Bolívia, República Dominicana, Mali, Uganda, Etiòpia, Djibouti…El doctor Ollé ha posat en marxa un bon grapat de projectes i iniciatives que han contribuït a millorar les condicions sanitàries i educatives de cada comunitat amb la que ha conviscut. De fet, avui dia continua molt lligat a aquests projectes a través d’ACTMON, l’associació que va fundar l’any 1993. Tot i que des de Barcelona i des d’una altra vessant molt diferent, la de buscar finançament i mecenes, el doctor Ollé continua incansable en el seu empeny per continuar fent possible que moltes persones tinguin unes condicions de vida millors.\nCom va conèixer el projecte del doctor Mellon a Haití?\nVaig llegir un article sobre el doctor Mellon. Pertanyia a una família molt rica de Texas i inspirat pel doctor Albert Schweitzer, va decidir estudiar Medicina i dedicar tota la seva fortuna a crear un hospital per millorar la salut de la població. Va escollir Haití perquè va veure que era un país molt necessitat. Li van donar l’oportunitat de treballar-hi i va fundar l’Hospital Albert Schweitzer a Deschapelles, una zona rural en la vall de l’Artibonita. Als anys 1970 jo treballava a Nova York en malalties infeccioses i un any vaig decidir anar a Haití de vacances. En el viatge vaig conèixer el projecte i vaig pensar que allà era on em necessitàvem. De fet, els hi vaig dir que quan pogués hi aniria. Tan bon punt vaig acabar la meva feina a Mali amb l’OMS hi vaig anar. Em vaig quedar quatre anys seguits treballant a l’hospital.\nQuin tipus de patologia tractava a l’Hospital Albert Schweitzer?\nTractàvem molts malalts de tuberculosi. És una malaltia que m’agrada perquè a qualsevol país pots tractar el malalt. És a dir, a tot arreu del món hi ha programes específics de tuberculosi, i per tant, sempre hi ha tractament. Haití vivia en una gran inestabilitat política i social. Teníem pacients que vivien en unes condicions molt difícils i que venien de molt lluny. Li donàvem el tractament, s’hi estava uns dies, però quan es trobava una mica bé, desapareixia. Així el percentatge de malalts que es curava era molt baix.\n“A Haití vaig conèixer el projecte del doctor Mellon i vaig pensar que allà era on em necessitàvem“\nVa trobar alguna solució?\nUn altre metge i jo vam veure que calia canviar l’estratègia. En lloc que el malalt vingués a buscar els medicaments, seriem nosaltres els que portaríem els medicaments a casa seva. Vam fer una formació molt senzilla a ex-malalts, molts dels quals no tenien feina, els vam comprar bicicletes i els hi vam donar un sou. Cada una d’aquestes persones, a les que vam anomenar “acompanyants”, es responsabilitzava de la seva zona i d’una sèrie de malalts. Anava amb la bici i portava una mica de menjar i la medicació. L’adherència al tractament va augmentar a quasi bé el 100%.\nAquest és un exemple molt clar de la importància d’implicar a la comunitat local en els projectes…\nÉs molt important, a més jo no faig res que els locals no em demanin. Un altre exemple, una de les patologies pediàtriques amb més casos era el tètanus. El tètanus és terrible. Als nadons els hi tallaven el cordó umbilical i la tradició era fregar la ferida del melic amb excrements de vaca. Es pensaven que el nadó tingués convulsions era part del procés fisiològic del part. Canviar aquest concepte no era gens fàcil. Saps com vam poder posar-hi fi?\nL’hospital té set dispensaris distribuïts per la regió, que és de molt difícil accés. Tot i així, la taxa de vacunació ara és pràcticament del 100%. Teníem agents de salut repartits per aquests dispensaris i en el moment que hi havia un cas de tètanus, volia dir que hi havia una cobertura incompleta de la vacuna. Fèiem fora a l’agent de salut perquè ells havien de responsabilitzar-se de la seva població i si hi havia un cas, volia dir que alguna cosa no s’havia fet bé. Va ser molt radical i molt dur, però així és com vam acabar amb el tètanus. Hi ha una cosa que continua sent un repte i per la qual no trobo finançament i és crear la unitat de malnutrició infantil de l’hospital. És un fracàs absolut.\nPer què diu que és un fracàs absolut?\nÉs molt difícil en un país on no hi ha per menjar. Tenim un àrea de malnutrició a l’hospital a la qual venen els nens i les mares, s’hi estan uns dies i quan es recuperen, marxen. S’ha fet de tot: vigilància per comprovar que les mares donen el mejar cada dia, per instruir-les, però és molt difícil. Una de les coses que passen és que les mares marxen al mercat a vendre i deixen als nens a casa, que es queden sota la vigilància dels germans més grans, que no tenen més de 7 o 8 anys. Llavors els més petits es queden sempre sense menjar. Dius, com és possible que encara es morin nens de gana? Doncs és així. Muntar la unitat ens costaria uns 25.000 dòlars l’any, que realment no és res…\n“ACTMON és un projecte sòlid, de llarg recorregut. Una vegada l’any, la junta envia una carta a tota la gent que ens ajuda per què vegi que sobre tot som honestos i que els comptes estan quadrats”\nCom aconsegueix els fons necessaris per finançar aquests projectes?\nL’any 1993 vam crear ACTMON, una associació per intentar aconseguir fons pel projecte de tuberculosi de l’Hospital Albert Schweitzer. Llavors necessitàvem uns 20.000 dòlars, ara són uns 50.000 euros. No són molts diners, però el mèrit és que ho fem cada any i ja portem 25 anys! Al llarg d’aquests anys ens hem anat obrint a altres projectes de salut en països com Bolívia, Uganda o Djibouti; i també a altres àrees, com l’educació. Des d’ACTMON no volem fer publicitat, per això em moc entre amics i coneguts. Funcionem gràcies a les donacions privades. Hi ha una sèrie de persones que són molt generoses, però el dia que ho deixin de fer, s’ensorra tot. Si tingués 500 donants que donessin 50 euros l’any… La veritat és que cada vegada és més difícil. Una vegada l’any, la junta d’ACTMON envia una carta a tota la gent que ens ajuda per tal que vegin que darrere hi ha un projecte sòlid, de llarg recorregut, i sobre tot que som honestos i que els comptes estan quadrats.\nDiu que també promouen projectes educatius vinculats a la salut, com va arribar la iniciativa?\nVaig treballar molts anys a Uganda, un país pobre, però que funciona millor que Haití perquè la situació política és estable. Vaig anar a reconvertir un leprosari en un hospital general. Ens vam implicar molt perquè vam començar a pagar l’escola als nens dels pares que havien patit tuberculosis o que tenien lepra. Aquests nanos sortien de casa i només havien pres una tassa de te i el professor de l’escola es queixava perquè s’adormien a classe. Gràcies a Tere, la meva esposa que es va posar en contacte amb la Fundació Creatia, vam aconseguir fons per pagar el dinar a prop de 700 nens. Fa anys que també col·laborem amb l’escola de secundària, ajudant joves sense gaires recursos a estudiar i a inserir-se en el món laboral. Tenim alumnes que ha pogut estudiar infermeria i que treballen a l’hospital, altres que són lampistes o que treballen a la recepció d’un hotel. Ara els estem ajudant a acabar de construir una nova escola.\n“La cooperació és el més maco del món. Si tu estàs aquí, hi ha gent que està millor, que ha acabat els estudis, que meja, que s’ha curat. És un feedback continu”\nPer a vostè, quines són les claus per fer cooperació?\nQuan treballes a països en vies de desenvolupament hi ha dues coses molt importants: la continuïtat, i la implicació dels locals. Hi haurà algun dia que tu marxaràs i, per tant, has de motivar-los. A vegades és molt difícil, com en el cas que explicava del tètanus, però de mica en mica, es poden canviar les coses.\nQuè li ha aportat la cooperació al llarg de tots aquests anys?\nJo penso que és el més maco del món. Si tu estàs aquí, hi ha gent que està millor, que ha acabat els estudis, que menja, que s’ha curat. És un feedback continu. La medicina és una feina duríssima, però té una part molt positiva i és que pots veure l’efecte que has tingut sobre les persones. Ara només vaig cap allà una o dues vegades a l’any. ACTMÓN és el meu cordó umbilical i el que em fa sentir que encara estic fent coses.\nCooperació i salut internacional: lliurament de les Beques Bada 2020


Es destina quasi un milió d'E a recuperar la façana marítima\nLluc García | 11 novembre 2003\nL'Ajuntament ja ha aprovat posar en marxa a través del Pla d'excel·lència la reforma de l'oratori de Sant Ramon de Penyafort del Port, que serà convertit en un espai cultural. Aquesta actuació està emmarcada dins una de molt més ambiciosa: la reforma i l'embelliment del carrer Sant Ramon per convertir-lo en un ampli passeig d'acord amb el nou entorn portuari. Aquest passeig suposarà a partir d'ara la imatge més important del Port, ja que serà el primer que es veurà des de la mar.\nEl projecte d'embelliment d'aquest passeig, que serà la façana marítima, serà realitzat pels arquitectes Hauf, Mayol, Lucena i Pérez-Villegas i té un pressupost de 809.489 euros. La restauració de l'oratori té un cost de 149.585 euros. Ambdues actuacions tindran una inversió total de quasi un milió d'euros. Paral·lelament l'Ajuntament també ha encarregat un projecte per a l'embelliment del carrer de Santa Catalina. La redacció d'aquesta actuació té un pressupost de 12.000 euros i ha estat encarregada a l'empresa d'enginyeria Fermín Miró S.L. Les obres es consideren de la màxima importància per regenerar la zona.\nD'altra banda, la Comissió Insular de Medi Ambient ha donat finalment el vistiplau per a l'obertura del segon vial del Port que ha d'anar a través del polvorí del Cingle. Per a l'obertura del vial la Sala haurà d'adquirir i demolir un xalet, també a través del Pla d'excel·lència, pel qual pagarà 180.000 euros.


El TC espanyol anul·la la rebaixa de l'IRPF per a les rendes més baixes aprovada per la Generalitat de Catalunya\nEl TC espanyol anul·la la rebaixa de l’IRPF per a les rendes més baixes aprovada per la Generalitat de Catalunya\nLa sentència accepta un recurs que va presentar el govern espanyol, format per PSOE i Unides Podem, per invasió de competències\n07.11.2021 - 16:44\nActualització: 07.11.2021 - 17:44\nEl Tribunal Constitucional espanyol ha decretat inconstitucional la rebaixa de l’IRPF a les rendes més baixes que va introduir el govern de la Generalitat de Catalunya al pressupost de l’any passat. La sentència accepta un recurs que va presentar el govern espanyol, format per PSOE i Unides Podem, per invasió de competències, segons que ha pogut saber VilaWeb.\nLa decisió de la Generalitat, que ara el tribunal declara nul·la, pretenia de beneficiar les rendes inferiors a 12.451 euros. La sentència apel·la a la seguretat jurídica i diu que l’anul·lació no afectarà aquells qui ja es van beneficiar de la mesura a la declaració del 2020, que no hauran d’abonar els diners que es van estalviar. Tanmateix, l’exercici vinent no es podrà aplicar la rebaixa.\nLa mesura del govern formava part del pacte del pressupost a què Junts i Esquerra van arribar amb els comuns, a final del 2019, per a l’exercici del 2020, i en aquell moment es va anunciar que beneficiaria vora 200.000 contribuents. Ara els comuns formen part de la coalició de govern a Madrid que ha recorregut contra la mateixa mesura.


No li diguis mai a ningú que calli.\nPublicat per lutxana art el dia d’octubre 26, 2010\nPunts forts, i febles…\nPensa en les coses bones que les dolentes vénen soles…\nJa l’has portat en góndola?, per Barcelona?...\nVols dir en golondrina?, t’imagines en golondrina pel mar?\nAllà remant… entre el vent… i les onades?\nValora les coses bones de la gent…\nNo cerquis més sentit al teu dolor, no diguis més veritats a mitges…\nDigues la veritat, tal com raja…\nDesvetllada, de bon matí, de bon dia…\nTots els “No”.\nTot el temps que et passes….\nRedirigint les meves passes..\nSi em pares els peus em surten ales…\nEt perds la vida, la sorpresa, la oportunitat de descobrir-te, més, millor….\nCada vegada que caig i em torno a despertar….\nDe vegades els somnis, les expectatives, es fan reals… i és llavors quan arriba la satisfacció, que, si és conscient, llavors és quan sentim a la fi un fil de felicitat…\nL’intercanvi és imprescindible….\nAquella que al·lucina amb cada nova posta de sol… amb cada lluna plena…\nAquella a la que li fascina improvisar, fluir, deixar-se portar pel vent…\nDies de nervis, potser d’angoixa…\nRespira deu vegades cada hora,, profundament… però no cal que siguin totes seguides….\nDeixa’t portar i somriu… mira el cel, ha sortit el sol avui?\nCinc minuts de carícies cada matí…\nEns quedem amb el primer que trobem?\nReconec portes, que, s’obren només alguna vegada…\nA poc a poc, necessito velocitat…\nTots tenim moltes coses per fer, potser, tots patim la falta de temps…\nPerò has d’intentar no tenir presa….\nRacons d’estil cubà…\nRecorda el teu passat, profunditza el teu pressent i somia amb el teu futur…\nAixí podràs descobrir el teu destí…\nFes tot allò que se’t passi pel cap, no dubtis… no tinguis por…\nPer què… tot és ben be relatiu…\nNo tornis a dir-li a ningú que calli, cadascú ha de dir la seva, si vol, si pot…\nHas de permetre’t el luxe de descobrir-te….\nAprenc que el present és efímer… aprenc que no deixis res per lligat, no ballis en el limbe, perquè no existeix ja….\nBalla en la inconsciència… no deixis mai de somiar….\nEl tub de la credibilitat, l’estratègia del caramel…\nObjectius reals, sensacions il·limitades …\nCrema sempre tots els mistos, si cal…\nA la vegada que cau la sorra de cada instant de cada hora per entre els teus dits….\nDe la bellesa de viure….\nDe sentir, de somriure, de compartir…\nDe ballar, de viure sense tant de control….\n(donar només el que et sobra no és compartir...\nTrenca la teva màscara, s’ha acabat la farsa, baixa el teló...


PODEU CONSULTAR LA PROGRAMACIÓ A ALELLAJOVE.CAT · Programació primavera 2019 - Espai 16·30\nL'estil Hatha Vinayassa és dinàmic i fluid, alhora que es treballa l'alineament i la correcció postural.\nProfessor: Diego Diaz\n•Grup de dimarts: De 20 a 21.30h (del 30 d'abril al 18 de juny)\n•Grup de dijous: De 20 a 21.30h (del 2 de maig al 20 de juny)\n• 1 dia/setmana (dimarts o dijous): 30€ (8 sessions)\n• 2 dies/setmana: 55€ (16 sessions)\nDinamitzat per: Arnau Secall.\nDia i hora: Dimarts de 20 a 21.30h (del 30 d'abril al 18 de juny)\nPreu: 20€ (8 sessions)\nESPAI DONA Continuem!\nGrup autogestionat per a noies i dones on es treballen temes com l'apoderament, l'autodefensa, la relació amb els nostres cossos, la sexualitat i totes aquelles temàtiques que esdevinguin de la necessitat del grup.\nDia i hora: Dimarts de 18:30 a 20:00h (del 30 d'abril al 18 de juny)\nPreu: Gratuït i autogestionat\nSORTIDES A LA ROCA\nDiumenges 12 de maig i 9 de juny\nPreu: 5€ per la resta.\nDescobrirem quins tipus de feines podem fer a l'estiu adreçades a joves i els millors canals de cerca de feina. A més, l'orientadora lligarà les possibilitats de trobar feina amb possibles formacions que poden millorar el nostre èxit en la recerca de feina estival.\nAprofitant que arriba el bon temps, sortim a fer ioga a l'aire lliure, concretament, Acroioga, la fusió de acrobacia i ioga, que es practica en parelles o grups de tres o més persones.\nDissabte 1 de juny (NO el 25 de maig)\nHorari: 11.30 – 14.00\nPreu: gratuït per les persones apuntades a ioga el segon trimestre/ 5€ per les no inscrites\nLloc: (per determinar)\nFACILITACIÓ DE GRUPS Aprofundiment!\nTaller d'aprofundiment a la facilitació de grups, de treball personal i vivencial, relacional i grupal per a desenvolupar les habilitats necessàries per facilitar des de la perspectiva del Treball de Processos. Facilita la cooperativa Fil a l'Agulla.\nNOUS GÈNERES I DIVERSITAT SEXUAL\nA través del debat i les introduccions teòriques es replantejarà l'ideari social sobre el sexe i el gènere, s'analitzaran les sancions de gènere a través de casos pràctics en un espai de seguretat i confiança per a que els i les assistents puguin expressar els seus dubtes, compartir experiències, prendre consciència de les diferents formes d'identitat i expressions de gènere, etc.\nVine a estudiar a la Sala d'estudi de l'Espai Jove. Espai de silenci, tranquil•litat i obert els caps de setmana!\nAmb wiﬁ i un espai habilitat per a menjar i beure


Per Jenni Rodà\t Última actualització 5 juny, 2018 89\nQuan la policia va trucar al timbre de casa de la Victòria per explicar-li el que uns caçadors havien trobat, la dona no s’ho podia creure. De l’impacte, un dels ganxets de fusta que estava a punt de subjectar la camisa rosa sedosa —si es penjava amb cura no s’havia ni de planxar— li va fer un pessic a la carn del dit índex. Va deixar anar un “ai” que inclús va espantar el gat que jeia, confonent-se amb el sol de la tarda, ben aliè a tot. I va adonar-se que aquella visita inesperada li deixaria marca i que l’hematoma que se li començava a formar s’expandiria molt més enllà de la mà. Segurament fins a les entranyes.\nFinalment, al cap de quasi tres anys, els agents, que gesticulaven tant com podien per estalviar-se les paraules —perquè totes, sense excepció, sonaven massa dures i crues—, li comunicaven, drets al peu de la porta principal, que havien aparegut les restes òssies del seu marit. Tant que l’havien buscat d’ençà que va desaparèixer, un matí de primavera, sense deixar cap rastre, ni tan sols una petita nota, ni sense fer cap comentari que pogués fer sospitar res.\nEn aquell instant, amb l’uniforme de l’autoritat al davant, la Victòria va recordar que aquell dia remot en què va sentir aquella fiblada al cor —va saber des del primer moment que no era presagi de cap cosa bona— estava fent exactament el mateix que llavors: estendre roba, la més delicada i de tons pàl·lids, amb un arsenal de ganxets. I és que per més peces que sortissin de la rentadora ella estava convençuda que no s’arribarien a acabar mai.\nEntre aquelles dues bugades, la de la desaparició i la de la recuperació —tot i que només fos del cadàver—, ningú no es podia fer el càrrec, perquè era totalment inimaginable, el calvari que la dona havia viscut. Preguntes retòriques, preguntes plenes de dubtes i també de silencis, i preguntes que dolien, que coïen, que feien massa mal. Perquè no hi havia cap resposta per a elles. I això encara la feia baixar més fins a les tenebres de la seva existència, fins als costats més foscos de la seva persona, fins a les catacumbes dels seus pensaments i records.\nLa Victòria, durant molt de temps, ni menjava, ni dormia, ni sortia, ni tenia cap relació amb ningú més enllà del que era estrictament necessari per a la seva feina de recepcionista. Va arribar a odiar l’espècie humana, amb aquelles cares de pena que li dedicaven, i també tots els éssers divins, per haver-li arrabassat de la seva vida, sense compassió, el que més s’estimava. De vegades era conscient que potser només es podia refiar del seu gat, tan menut i, alhora, tan melindrós i servicial.\nPerò aquell dia, després de tants de silencis, de tants perquès, de tantes incerteses, els policies li deien que amb l’època de caça aquella part boscosa i feréstega estava més transitada que de costum i que sí, que el cos, o el que en quedava, era del seu marit. Tantes quantitats substancioses que havia arribat a oferir per tenir qualsevol pista que la conduís cap a ell —perquè estava convençuda que havia d’estar viu—, i al final havia mort, com qualsevol animal, sol i agonitzant, en plena muntanya. Sense saber si aquest comiat del món havia estat volgut o bé imposat per algun malaurat accident.\nDesprés de fer-li el funeral, el germà de la Victòria va insistir perquè anessin a dinar. Deia que no volia deixar-la sola, aquell dia sí que no, i que amb ell, la seva dona i els seus tres fills estaria més bé. Ella es va deixar endur. No tenia forces per a res, i molt menys per pensar.\nD’aquell dissabte només recorda una sola cosa: que quan va entrar al restaurant que els seus familiars havien reservat i va veure el cap de porc senglar penjat a la paret, com un trofeu, va notar com si el centenar de ganxets que tenia a casa, dins d’aquella cistella de vímet, se li enganxessin tots de cop a cada una de les parts del cos fins a fer-li perdre el coneixement pels hematomes que li havien provocat els diversos pessics. I aquell mal no es podia alleugerir ni exclamant una infinitat d’“ais”.\n"CALAIX DE SASTRESSA"fustaganxetpessicspoliciaporc senglarsilencitrofeu\nEntre la nació inventada i la real


Complex Esportiu Municipal El Turó - Entorn Sense Fum\nTots sabem que el tabac és una causa d’una llarga llista de malalties (càncer, bronquitis crònica, problemes cardíacs, etc.) i que és la primera causa de pèrdua de salut i mort prematura i evitable. En aquest sentit, seria desitjable que l’hàbit de fumar en públic no es convertís en un fet normal, especialment en entorns on hi ha infants o gent jove.\nPer això l’Ajuntament de la Llagosta i la Generalitat de Catalunya van endegar la campanya Entorn Sense Fum amb la qual es pretén aconseguir que no es fumi a les entrades de les escoles, dels recintes esportius o dels centres culturals. L’equip directiu del Complex Esportiu Municipal el Turó, valorant positivament aquesta campanya, ha decidit adherir-s’hi.\nPer tal que la campanya tiri endavant, necessitem la vostra implicació i que respecteu els espais del municipi amb la retolació Entorns Sense Fum. És el cas de la façana principal i de tot l’entorn del Complex Esportiu Municipal el Turó.