El reciclatge a Catalunya; medalla de plata a nivell espanyol.\nHome / Bloc. / Actualitat / El reciclatge a Catalunya: medalla de plata a nivell espanyol.\nEl reciclatge a Catalunya (3,4 cubs de separació de residus per llar) s’emporta la plata a nivell espanyol, només superat per Euskadi (3,7 cubs per llar).\nEls dos principals motius que pels quals la gent recicla a Catalunya són el civisme (93%) i el sentiment d’orgull per reciclar bé (66,1%). En canvi, el principal fre és la manca d’espai a la llar (19,4%). Aquests són algunes dades de l’Estudi d’Hàbits de Reciclatge dels Espanyols realitzat per Ecoembes.\nMés estadístiques sobre el reciclatge a Catalunya.\nEn un 35,7% de les ocasions són les mares qui donen el primer pas per començar a reciclar a les llars, enfront d’un 13,3% dels pares. De totes forma al 31,6% dels casos la decisió sol ser conjunta de tota la família, la qual cosa és una dada molt positiva que demostra que el compromís i la conscienciació van augmentant.\nRespecte a l’edat són els adults d’entre 35 i 54 anys els més compromesos, el 78,1% dedica espai al reciclatge, seguits pels joves entre 16 a 34 anys dels quals el 73,5% afirma reciclar; una dada molt semblant al del rang d’edat dels majors de 55 anys, dels quals 73,2% dedica temps al reciclatge.\nNo només ha augmentat la quantitat de gent que recicla, sinó que aquesta gent recicla millor: el 73,4% afirma tirar sempre al contenidor groc les ampolles, pots o garrafes de plàstic, i el 63,3% els brics. També associen les llaunes de begudes (56,4%) i conserves (50,3%) a aquest contenidor. Els residus que més confusió creen a l’hora de associar-los amb el contenidor groc són els aerosols, dels quals només es recicla un 31,3% i les tapes metàl·liques dels flascons (23,1%).\nEl reciclatge a Catalunya en xifres.\nA Catalunya es van dipositar 15 kg per habitant al contenidor groc i 19,6 quilos en el blau. En total es van reciclar unes 235.369 tones que representa un 3,4% més que l’any anterior.\nZicla i el reciclatge.\nSabem que cada any milers de tones de residus de gran valor es dipositen en abocadors o es cremen en incineradores. Per això, en Zicla, assessorem a empreses i entitats per transformar els residus en matèries secundàries per a la indústria. Realitzem un diagnòstic tècnic i econòmic del potencial de valorització dels residus, dissenyem els processos de transformació d’aquests en nous materials, i identifiquem oportunitats industrials i de negoci basades en la seva utilització. En aquest enllaç pots veure tots els projectes en què hem participat per donar una segona vida a aquests residus.\n1 Ago, 2017 I Categories: Actualitat I No Comentarios


La Vall d'Uixó acull aquest cap de setmana el I Falles Tournament de Futbol - Diari Valencià\nPortada » Esports » La Vall d’Uixó acull aquest cap de setmana el I Falles Tournament de Futbol\nLa Vall d’Uixó acull aquest cap de setmana el I Falles Tournament de Futbol\nL’Ajuntament de la Vall d’Uixó, Junta Local Fallera i el Club La Vall han presentat el I Falles Tournament, que se celebra aquest cap de setmana als Camps de Futbol de la Moleta i en el qual participen 12 equips juvenils entre els quals destaquen el Levante, Villarreal, Castellón, Alcoyano, dues acadèmies internacionals (Kaptiva de Barcelona i dos equips de Global Premier Soccer), i els dos locals, Club La Vall i UD Vall d’Uixó.\nEl regidor d’Esports, Higi Daniel, el vicepresident de Junta Local Fallera, Xavi Caso, el president del Club La Vall, David Pérez, i el director de GPS Spain, Jordi Gómez, han donat els detalls d’aquest torneig, que tindrà lloc els dies 17 i 18 de març a partir de les 9.00 hores. Les finals es disputaran diumenge a les 13.00 hores, després del qual es lliuraran els trofeus i els guanyadors rebran una sorpresa molt especial.\nDaniel ha destacat que el torneig “comptarà amb jugadors internacionals i posarà el nom de la nostra ciutat al mapa” i que “reunir tants jugadors i les seues famílies és positiu, perquè donem a conèixer la Vall d’Uixó i les nostres Falles”. Així, ha animat a tots els vallers i valleres a gaudir d’aquest cap de setmana “esportiu i festiu”.\nfalles Falles 2018 futbol La Plana Baixa La Vall d'Uixó\nSis joves artesans d’Altea es beneficiaran del projecte europeu ”Artisans do it Better”\nDemòcrates Valencians demanarà la derogació de la llei electoral si no hi ha acord per a baixar la barrera i que s’aplique el règim general


Jardins de l’Expo de 1929 |\nJardins històrics de Montjuïc\nAcompanya’ns en un recorregut a través dels jardins històrics de Montjuïc. Us mostrarem aspectes poc coneguts de la història de Barcelona i de l’extraordinària varietat vegetal d’aquesta muntanya.\nIniciarem la visita als Jardins de Joan Maragall, al Palauet Albéniz, on fonts i escultures es troben envoltades per una sorprenent varietat vegetal. Continuarem passejant a l’ombra d’arbres centenaris mentre descobrim la singular arquitectura i dissenys vegetals de JCN Forestier, el creador dels jardins Laribal. Visitarem la Font del Gat, on modernisme i llegenda comparteixen un mateix espai. I per acabar, us guiarem pel Jardins del Teatre Grec, un indret seré i evocador, ple de plantes aromàtiques i exòtiques.\nSi vols gaudir de la natura i la història de Montjuïc no et pots perdre aquesta visita comentada!\nDurada: 2 hores i 30minuts\nPreu adults: 15 euros


Una mirada al Sàhara Occidental en la inauguració de la 3a biennal de fotografia d’autor | elCugatenc\nEntrar a l’Espai És-fera 72, des d’ara i fins al gener, és endinsar-se en els camps de refugiats de Tindouf (Algèria), on s’apleguen centenars de milers de sahrauís desterrats del seu país per la invasió marroquina. És un recull fotogràfic del santcugatenc Bernat Millet en el que va estar el seu primer viatge pel món per captar imatges. Al Sàhara Occidental la precarietat és absoluta i per això a cada fotografia hi ha una petita mostra d’esperança: nens jugant, famílies prenent el te a la haima, escoles on es parla l’àrab hassania, un petit comerç i molts somriures enmig del desert.\nMillet va obtenir la menció d’honor de la tercera edició de la Beca Joan Cabanas-Alibau de fotografia per aquesta mostra, que ara es pot visitar acompanyada dels textos entre poètics, descriptius i literaris de Jorge Molinero, autor de Toda la muerte para dormir sobre el fundador del Front Polisario. En aquell viatge, explica, compartint vida durant un mes amb una família sahrauí, va voler mostrar la realitat de la vida enmig del desert, saber què suposa haver de viure en una zona en què l’única garantia de pau és que si l’exèrcit marroquí entra entraria en conflicte amb Algèria i, malgrat tot, mostrar els espais d’esperança que hi resten entre uns camps de refugiats que han esdevingut ciutats amb barris.\n“Va ser el meu primer viatge i hi ha moments en què vaig passar porˮ, explica l’autor, “recordo quan vam anar a veure el mur que separa al Sàhara ocupat del controlat pel Polisario perquè el company que m’hi va portar em va dir que havia de fer exactament els mateixos passos que ell, el terra era ple de minesˮ. A l’Esfera-72 es poden veure, sobretot, retrats de persones i famílies. El te esdevé, tal com ho és al Sàhara, un element central de fotografies i també dels textos, fent un paral·lelisme amb les tres rondes amb què el beuen els sahrauís, la primera amarga com la vida, la segona dolça com l’amor i la tercera suau com la mort.\nL’exposició sobre el Sàhara Occidental és només una de les recollides en la biennal de fotografia, que es pot visitar a la Casa Museu Cal Gerrer, l’Ateneu, el Restaurant l’Art i l’Abacus. La mostra s’ha inaugurat dijous a la tarda amb una primera exposició col·lectiva amb imatges de Jordi Camí, Oscar Bayona, Enric Curto, Helen Turnbull i Manel Simón a la Casa de Cultura. Es tracta d’una cerca introspectiva d’aquests autors santcugatencs amb imatges que pretenen representar les seves pors, anhels, somnis i inquietuds.


El GOB reclama al Ministeri que l'ampliació d'Alcudiamar es sotmeti a Avaluació d'Impacte Ambiental Ordinària.\nDimecres, 19 abril 2017 20:52\nEl GOB ha presentat un escrit al Ministeri advertint de les deficiències del Document Ambiental presentat per la promotora després que se'ls exigís la tramitació ambiental.\nTot i no haver fet la tramitació ambiental, el projecte d'ampliació -ara paralitzat- va ser autoritzat per Autoritat Portuària, motiu pel qual el GOB ha interposat recurs contra l'autorització.\nL'ampliació d'Alcudiamar continua sent un dels projectes més conflictius en matèria portuària amb les que treballa el GOB. Juntament amb la Plataforma Salvem es Moll, s'han constituït en la defensa de la necessitat de valorar els greus impactes negatius que aquest projecte tendria sobre la zona del port i especialment sobre els espais declarats LIC i ZEPA de la Badia d'Alcúdia.\nCal recordar que aquest projecte d'ampliació, ja compta amb l'autorització per part d'Autoritat Portuària de les Balears, malgrat no haver estat sotmès al tràmit ambiental. Aquest és el principal motiu pel qual el GOB va interposar recurs contenciós contra aquesta resolució. Recurs que va ser admès a tràmit pel TSJB.\nArran de la demanda del GOB i de la Plataforma Salvem es Moll, la Comissió Balear de Medi Ambient va sol·licitar que el projecte es sotmetès a Avaluació d'Impacte Ambiental Simplificada. Pel fet de tractar-se d'un port d'interès de l'estat, l'administració competent, en aquest cas el Ministeri, ha iniciat el procés de consultes per avaluar l'abast del procediment ambiental.\nEl GOB ha remès al Ministeri un informe complet justificant la necessitat de sotmetre el projecte a Avaluació Ambiental Ordinària, bàsicament pel fet que no s'han considerat tots els potencials impactes que pot generar el projecte, ni els efectes sinèrgics que pot tenir juntament amb els altres projectes prevists al port d'Alcúdia i que es troben actualment en tramitació. Cal tenir present els efectes acumulatius dels projectes de construcció de l'estació marítima (més de 40.000m2), a més del projecte seleccionat de MARINA AUCANADA GROUP S.L. que preveu una dàrsena de 11.000m2. més els 12.000’00 m2, d' ampliació de la dàrsena autoritzada a ALCUDIAMAR S.L., (Exp. APB núm. CPG 0871)\nDemà dijous, 20 d'abril, aquest serà un dels punts de l'ordre del dia del Subcomitè d'Avaluacions d'Impacte Ambiental que també ha estat consultat pel Ministeri. En aquest sentit esperam que la CMAIB coincideixi amb els arguments del GOB que justifiquen sobradament la necessitat d'una Avaluació Ambiental Ordinària i que posen de manifest totes les mancances relatives als impactes potencials del projecte que s'han detectat al document ambiental sotmès a consulta: afeccions LIC i ZEPA, contaminació de les noves activitats, dragatge, manca d'estudi complet d'alternatives, repercussions canvi climàtic, etc\nMés en aquesta categoria: « El GOB planteja que la nova Llei d'Urbanisme (LUIB) serveixi per establir límits reals al creixement i a l'especulació\tEl GOB recorda a l'Ajuntament d'Artà que la delimitació de la Illeta Molí de'n Regalat està pendent de resolució per part de la justícia »


Continuen els tractaments per al mosquit tigre a Alzira | Alzira Ràdio 107.9 fm\nDes de hui fins al dijous es farà la fumigació a diferents punts de la ciutat per tal de pal·liar la presència del mosquit. L’empresa Lokímica serà l’encarregada de revisar totes les zones de risc de la ciutat, com s’ha fet mensualment des d’abril. A més, la regidoria obrirà un correu electrònic a l’abast de la ciutadania per informar de casos concrets.\nEncara que les temperatures comencen a baixar, l’Ajuntament d’Alzira continua amb el pla preventiu contra el mosquit tigre en què participen diferents poblacions de la Ribera i, durant tres dies, realitzarà un nou tractament. L’objectiu és controlar la seua presència i evitar que l’arribada de les pluges puga afavorir la reproducció d’este tipus de mosquits.\nLa Regidoria de Sanitat ha posat a disposició de la ciutadania un correu electrònic perquè els veïns i veïnes puguen comunicar qualsevol incidència i avisar de la proliferació del mosquit tigre en una zona concreta. Caldrà indicar el nom, les dades de contacte i el cas específic del qual es vol informar a la següent direcció de correu: sanitat@alzira.es. Per últim, la regidora de sanitat ha celebrat que s’ha passat una campanya d’estiu tranquil·la i ha assegurat que el reforçament de les actuacions contra el mosquit tigre ha tingut bons resultats. Així ho ha explicat la regidora de sanitat, Gemma Alós en l’informatiu:\nCategories Informatius, Salut Etiquetes mosquit tigre Deixa un comentari Navegació per les entrades


Excessos – No cal que en facis gaire cas\nSeguim amb mal peu. Això del relleu a la corona no acaba de trobar el punt, ni la manera, ni les formes, ni res de res. De fet, va camí de ser un espectacle llastimós, propi d’una monarquia que no sap on és ni on va.\nD’una banda tenim un bon sector del partit del govern que veu que tot el que està previst per a l’assumpció al tro de Felip VI és poca cosa. Sembla que volen més llustre, més convidats, més passejada del nou monarca pels carrers de la vila i cort. Volen una coronació com cal, i no només una mena d’acte administratiu culminat amb desfilada militar (que no falti, sobretot).\nD’altra banda, s’està preparant un desplegament policial desproporcionat. De qui tenen tanta por? Que no havíem quedat que era un acte senzill? Que no havíem quedat que no hi ha tota la colla de caps d’estat estrangers? Per què, doncs, aquest desplegament? Per protegir el monarca, el Govern i les Corts? Decididament, excessiu.\nPerò Espanya ja les té, aquestes coses. Mai no acaba de trobar la justa mesura. O es passa de frenada -com ara amb tota la tropa policial-, o es queda curta, tal com denuncien alguns. I enmig de tot, la gran pregunta: prendrà possessió Felip VI vestit de militar? El detall no és menor, però pot ser molt “Marca España“, a major glòria dels seus avantpassats. No oblidem que ve d’on ve i que es diu com es diu.\nEstricta observança de la llei (o potser no tant) Sort que no passava res


Inici | Blog | Les competències en la LOMLOE\nSeguint en la línia d’aquestes setmanes continuem desgranant la LOMLOE per a vosaltres. Com sabeu, la nova llei educativa ja és una realitat, i com hem anat comentant, introdueix canvis i modernitzacions en diferents aspectes de l’educació que cal tindre presents. Ja us hem parlat de l’aprenentatge significatiu i de les situacions d’aprenentatge i ara abordem la qüestió de les competències clau.\nLa LOMLOE fixa el marc per al desenvolupament d’un nou model de currículum amb què es busca que l’alumnat adquirisca competències. També es vol que aquest currículum siga obert i flexible, que fomente l’educació inclusiva i valore la diversitat. Així, amb la nova norma es defineixen unes competències clau que tot l’alumnat ha d’haver adquirit i desenvolupat quan haja acanat la seua educació obligatòria.\nMés concretament, les competències clau són combinacions de coneixements, destreses i actituds que l’alumnat ha de desenvolupar per a ser capaç, en acabar l’ensenyament obligatori, d’aconseguir la seua realització personal, exercir la ciutadania activa, incorporar-se a l’edat adulta d’una manera satisfactòria i poder desenvolupar un aprenentatge permanent al llarg de la vida.\nLa LOMLOE pren com a referència la nomenclatura de la Recomanació del Consell d’Europa del 22 de maig del 2018 per a referir-se a les competències clau, però adaptada.\nQuines són les competències clau?\nL’anterior llei educativa, la LOMQUE, establia les competències següents:\n2.Matemàtica, ciència i tecnologia\n4.Socials i cíviques\n5.Consciència i expressió culturals\n6.Aprendre a aprendre\n7.Sentit de la iniciativa i esperit emprenedor\n8.Consciència i expressió cultural.\nD’aquestes radiquen les huit competències que composen la LOMLOE:\n8.Consciència i expressió culturals.\nÉs a dir, a les set competències de la LOMQE se n’afig una altra: la plurilingüe, i s’adapten les següents: la competència d’aprendre a aprendre passa a anomenar-se personal, social i d’aprendre a aprendre. La competència social i cívica passa a ser competència ciutadana i la competència de sentit d’iniciativa i esperit emprenedor s’anomena competència emprenedora.\nUn altre dels principals canvis al respecte de les competències és que desapareix la divisió entre competències bàsiques (o de disciplina) i competències transversals. No hi ha, ara, cap jerarquia entre elles.\nDefinim les competències\nComporta mobilitzar, de manera conscient, el conjunt de sabers, destreses i actituds que permeten identificar, expressar, crear, comprendre i interpretar sentiments, fets, opinions, pensaments i conceptes de manera oral i escrita en suports visuals, sonors i multimodals en contextos diversos i amb finalitats diferents.\nImplica utilitzar diferents llengües de manera apropiada i eficaç per a l’aprenentatge i la comunicació. Integra, així mateix, dimensions històriques i interculturals orientades a conéixer, valorar i respectar la diversitat lingüística i cultural de la societat per a fomentar la convivència democràtica.\nImplica la comprensió del món utilitzant el mètode científic, el pensament i la representació matemàtics, la tecnologia i els mètodes de l’enginyeria per a transformar l’entorn de manera compromesa, responsable i sostenible.\nImplica l’ús segur, saludable, sostenible, crític i responsable de les tecnologies digitals per a l’aprenentatge, en el treball i per a la participació en la societat, així com la interacció amb aquestes tecnologies.\nÉs l’habilitat de reflexionar sobre un mateix, gestionar el temps i la informació eficaçment, col·laborar amb els altres de manera constructiva, mantindre la resiliència i gestionar l’aprenentatge al llarg de la vida.\nÉs l’habilitat d’actuar com a ciutadans responsables i participar plenament en la vida social i cívica, basant-se en la comprensió dels conceptes i les estructures socials, econòmiques, jurídiques i polítiques, així com en el coneixement dels esdeveniments mundials i el compromís actiu amb la sostenibilitat i l’assoliment d’una ciutadania mundial.\nImplica desenvolupar un enfocament vital dirigit a actuar sobre oportunitats i idees, utilitzant els coneixements específics necessaris per a generar resultats de valor per als altres.\nImplica comprendre i respectar la forma en què les idees i el significat s’expressen de forma creativa i es comuniquen en les diferents cultures, així com a través d’una sèrie d’arts i altres manifestacions culturals.\nI quina és la raó de ser d’aquests canvis? Doncs com comentàvem en posts anteriors, la LOMLOE introdueix novetats que suposen deixar de banda l’aprenentatge basat en la memòria i centrar-se més en el que es coneix com aprenentatge significatiu. Perquè els continguts s'obliden, però les competències no.


Joc - Jo Pesco Peix • #JoMenjoPeix\nJoc – Jo Pesco Peix\nAquesta setmana volem presentar-vos un nou material didàctic. En aquesta ocasió volem compartir un joc que hem desenvolupat per ensenyar als nens i nenes a sortir a pescar. En aquest joc, haureu d’aprendre a buscar els millors productes, triar les millors ubicacions de pesca, controlar el consum de fuel i tenir una mica de fortuna, tingueu compte amb les meduses i sort amb els tresors.\nDes de #JoMenjoPeix continuem desenvolupant materials didàctics perquè els més petits de la casa juguin i aprenguin.\nAquesta setmana el joc de “Jo Pesco Peix”.\nDescarrega el joc – Jo Pesco Peix


FAADA | Turisme - Interaccions\nTurisme - Interaccions\nNombroses activitats turístiques promogudes per particulars o centres de captivitat ofereixen als visitants la possibilitat d’interactuar de manera directa amb els animals. Pels viatgers, doncs, és possible fer-se fotos amb animals salvatges (monos, lloros, tigres, etc.), donar el biberó a les cries de grans felins, nedar amb dofins o cocodrils, muntar en elefant o passejar amb un grup de lleons. Aquestes són només algunes de les activitats més conegudes.\nLes interaccions d’aquest tipus impliquen greus problemes per aquests animals que, al ser salvatges, no estan acostumats ni naturalment adaptats pel contacte amb les persones –inclús encara que hagin nascut en captivitat- i poden estressar-se i resultar perillosos. És per això que a la majoria d’interaccions resulta necessari sedar-los, encadenar-los, precintar-los la boca o mutilar-los (per exemple arrancant-los les urpes i les dents). Els turistes que participen en aquestes activitats s’enfronten també a importants riscos de salut, ja que les espècies involucrades poden ser transmissores de malalties zoonòtiques (els elefants, per exemple, poden passar la tuberculosi a les persones).\nL’entrenament al qual són sotmesos aquests animals representa un altre motiu de preocupació: aconseguir que un animal salvatge actuï en contra de la seva voluntat i dels seus instint sol implicar mètodes abusius com la manipulació per gana o l’ús d’eines de càstig (per exemple el boolhook que és el típic bastó amb ganxo punxegut utilitzat per dominar els elefants). Tots els elefants utilitzats a la indústria turística, per posar un exemple conegut, han estat sotmesos a un procés de “domesticació” anomenat al continent asiàtic Pajaan (literalment “trencar-los l’ànima”), que implica la separació prematura d’una cria d’elefant de la mare, el tancament a una gàbia rudimentària de fusta on amb prou feines li resulta possible mantenir-se dret, falta de son, menjar i aigua, i cops a les parts més sensibles del cos (ulls, cap i orelles) durant setmanes.\nCada any, entre 50 i 100 cries d’elefants són capturades a Birmània per la indústria turística tailandesa. Per cada cria capturada fins a 5 elefants adults de la seva família han de ser abatuts.\nEl fet d’haver de portar a terme activitats antinaturals implica greus problemes també des d’un punt de vista físic: en el cas dels elefants, haver de caminar durant llargues hores sobre terrenys asfaltats i no aptes per als seus peus, o portar al damunt de la seva delicada columna grans pesos, els perjudica greument la salut i els provoca a la immensa majoria artritis (una patologia que per a ells pot arribar a ser mortal) i desviacions de la columna.\nLes condicions de vida d’aquests animals representen un altre problema important, ja que, apartats dels ulls dels turistes, acostumen a ser mantinguts en instal·lacions insuficients, passen llargues hores encadenats, són alimentats de manera inadequada, no tenen accés suficient a fonts d’aigua i no poden interactuar amb altres elefants quan a la naturalesa, viuen en grans manades. En definitiva, aquests animals són utilitzats sense que es tingui en consideració les seves necessitats fisiològiques i cicles vitals.\nL’ús d’animals salvatges en interaccions amb turistes està portant a la desaparició d’espècies amenaçades: és el cas dels loris lents, caçats de la naturalesa per ser utilitzats en fotografies amb turistes als carrers més comercials de Tailàndia, i dels mateixos elefants asiàtics, la població dels quals ha descendit un 90% els últims 100 anys. Segons els informes de la ONG Elephant Family, cada any entre 50 i 100 cries d’elefants són capturades a Birmània per alimentar la indústria turística tailandesa. Per cada cria capturada, han de ser abatuts fins a cinc elefants adults de la seva família.\nUn altre aspecte a tenir en compte és el destí dels animals que són utilitzats en algunes d’aquestes activitats. Els lleons que es crien a les granges de Sud-àfrica per tal que els turistes puguin alimentar-los amb el biberó o fer-s’hi fotos, quan arriben a l’edat adulta, són venuts a les empreses de caça enllaunada convertint-se en víctimes d’aquesta indústria. Molts altres animals són rebutjats quan ja no resulten atractius o són massa perillosos pels viatgers. Així doncs, acostumen a acabar en mans dels traficants (com en el cas dels tigres, les parts dels quals tenen un gran valor al mercat negre asiàtic) o són abandonats a la naturalesa després d’haver patit importants amputacions i sense cap possibilitat de poder sobreviure (com el cas dels loris lents).\nEntreteniment Avistaments i safaris


La Llotja de La Mostra d'Igualada acull més de 700 professionals - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa Llotja de La Mostra d'Igualada acull més de 700 professionals\nEl gerent de la Fira assegura que és una "cita ineludible" per les companyies i programadors\nacn | igualada 12.04.2013 | 14:43\nAl voltant de 700 professionals del món del teatre familiar participen a la 24a edició de La Mostra Fira de teatre infantil i juvenil que se celebra fins diumenge a al capital de l'Anoia. La nova edició, continua apostant pel sector professional i enguany La Llotja compta amb 40 estands - que representen una seixantena de companyies - i la programació d'una desena d'activitats paral·leles dirigides, principalment, als programadors del sector. El gerent de la Fira, Òscar Balcells, ha assegurat que La Mostra és una "cita ineludible pels professionals del sector perquè és el mercat per excel·lència, tant pels programadors, que veuen allò que s'està coent, com també per les companyies".\nLa Llotja és l'espai de negoci exclusiu per a professionals de La Mostra d'Igualada i té per objectiu esdevenir un punt de trobada, d'intercanvi d'informació i d'establiment de relacions comercials entre les companyies i els programadors. Enguany s'hi ha instal·lat un total de 40 estands, que representen a una seixantena de companyies. A més, hi ha prop de 700 professionals acreditats, dels quals 400 són programadors.\nEl gerent de la Fira igualadina, Òscar Balcells, ha apuntat que La Mostra és una "cita ineludible" pels professionals del sector del teatre familiar, ja que "és una referència pels programadors -perquè poden veure les novetats, estrenes i els espectacles més innovadors-, però també per les companyies perquè saben la capacitat d'assistència que té la fira i, per tant, vénen a jugar-s'hi el pa". Segons ell, a La Mostra les companyies "hi tanquen gires i contractacions i també s'intercanvien contactes".\nUna oportunitat de negoci per les companyies\nEnguany a La Llotja hi ha establerts un total de 40 estands que representen una seixantena de companyies. Un d'aquests és l'estand de l'Associació Professional de Teatre per a Tots els Públics (TTP) que representa a La Mostra a 18 companyies d'arreu de Catalunya. El seu president, Ramon Molins, ha explicat que han decidit posar un estand de manera conjunta per mancomunar serveis i abaratir costos. "Ara tenim un espai molt gran i això possibilita pagar menys diners a cada soci i estar acreditat a la fira", ha explicat.\nMolins ha assegurat que a La Mostra d'Igualada és "bàsica pel sector" perquè "és la plataforma de venda i el lloc on les companyies ensenyem els espectacles als programadors". Segons ell, es tracta d'un mercat que s'ha de "cuidar i mimar" perquè "en les fires generalistes es descuiden bastant els espectacles per a tots els públics". A més, des de l'Associació consideren que el teatre familiar és "la masia del teatre també per al públic perquè als més petits de la casa els hem de donar els millors espectacles".\nDe la seva banda, Lluís Juanet, president de l'Associació Kacu Mensi -que agrupa una vintena de companyies i productores de teatre infantil i familiar-, ha explicat que per ells és important ser a La Mostra però creu que "degut als temps que corren és molt difícil vendre espectacles". Tanmateix, Juanet considera que "La Mostra és un bon aparador i un bon moment per a fer contactes".\nLa 24a edició de La Mostra continua apostant per les activitats paral·leles per a professionals i enguany se n'han organitzat una desena. Entre aquestes, destaca la jornada que va tenir lloc aquest dijous amb el títol de 'L'equipament teatral, més enllà de l'escenari'. Al llarg d'aquest divendres es desenvoluparà el quart Mercat de Projectes d'Espectacles, una iniciativa pròpia de La Mostra que té per objectiu propiciar la producció d'espectacles facilitant la trobada entre les companyies i els possibles agents productors.\nL'equip artístic de la Mostra va rebre un total de 282 propostes de companyies, de les quals se n'han acceptat 48. Dels espectacles que es podran veure a la fira igualadina, 18 són estrenes i s'oferiran un total de 90 representacions. Les funcions es podran veure en nou espais diferents, quatre de tancats i cinc a l'aire lliure, a més dels recorreguts dels espectacles itinerants. El pressupost previst per aquest any és de 265.311 euros, prop d'un 15% menys que l'edició anterior.


Gossos, cadells, El cadell i la vida amb els altres a Amimascota.com\nInici > Gossos > Articles de gossos > El cadell i la vida amb els altres\nEL JOC DEL CADELL: UN VINCLE AMB L'AMO\nL'aprenentatge dependrà que s'inclogui o no aquest comportament lúdic. Existeix una correlació entre la complexitat dels jocs i el grau d'evolució d'una espècie.\nLes característiques del joc\nEn els animals el joc sempre és espontani i sol reproduir situacions reals, encara que de forma exagerada. El gos sembla caçar alguna cosa, però els seus desplaçaments són desproporcionats.\nEn el joc, l'agressivitat no és admissible. S'observa un comportament d'inhibició de les mossegades.\nL'aspecte repetitiu del joc és evident en el cadell, que porta la pilota diverses vegades seguides.\nEl joc és un element molt important en l'ensinistrament del gos (Vedié/Cogis)\nEl paper del joc en el cadell\nEl joc permet gastar energia al cadell que no caça i es mou poc.\nA través d'aquesta activitat, el cadell rep nombrosos estímuls i ha d'enfrontar-se a situacions que ha de resoldre. Això li permetrà lluitar contra l'ansietat d'una situació nova en l'edat adulta.\nEl joc garanteix la bona cohesió social de la ventrada, la comunicació en el grup i l'aprenentatge del cadell.\nEl joc és un comportament voluntari, lliure de qualsevol límit, però que l'amo ha de controlar perquè prenguin forma les relacions jeràrquiques.\nEl joc és útil; el cadell té necessitat de jugar, no sempre com distracció.\nEl cadell juga de diferents formes, i s'han establerts diverses classificacions. Observi al seu cadell i podrà veure totes les sessions següents.\nEl joc social\nTé com objectiu establir relacions entre la mare i el cadell i entre els diferents individus de la ventrada. El joc social també pot fer intervenir a l'amo, com element de la tribu. El cadell, en aquest cas, porta a terme jocs de persecució o de lluita amb ell.\nDurant el joc de persecució, un cadell persegueix a un altre que corre, frena, gira.\nTambé trobem la baralla lúdica en els jocs socials, així com el joc de possessió, en el qual diversos cadells es disputen alguna cosa.\nEl joc «social» de l'amo amb el seu cadell ha de ser de breu durada, per a establir relacions amb ell. Però cura: l'amo ha de situar-se sempre jeràrquicament per sobre del cadell, pel que sempre ha de «guanyar» en les «baralles» o les persecucions.\nTingui sempre en compte el paper del joc, que no és únicament lúdic.\nEl joc solitari\nEn ell només intervé el cadell. Pot jugar solament, amb un objecte o amb una part del seu cos.\nDistingirem tres tipus de jocs solitaris: moviments com els salts, jocs amb una part del seu cos i jocs amb un objecte que el gos sacseja, rosega, persegueix.\nL'amo ha de deixar lliure albir a aquestes sessions de joc sense intervenir. El gos juga solament, ho necessita, no cal intervenir.\nEl joc de locomoció\nEl cadell descobreix els seus moviments, les seves capacitats de moure els membres. Pren consciencia del seu cos i de la manera en que el pot utilitzar. El cadell salta, cau, s'aixeca... Sembla que adquireix així certa destresa motriu.\nPot jugar solament o amb l'amo. Si cau, no cal anar a consolar-lo; no li haurà passat res, s'aixecarà de nou.\nEl joc de manipulació\nEs porta a terme amb objectes. El cadell aprèn així a descobrir el seu entorn. Olora l'objecte, ho empeny, ho mossega... Aquest joc té com objectiu l'exploració del mitjà exterior. És molt important donar-li objectes seus i no elements del nostre entorn (sabates, per exemple).\nLes lluites i les persecucions\nEl cadell sap que no està barallant-se, sinó que juga a barallar-se. Els cadells que no vegin la diferència podrien desenvolupar disfuncions importants, relacionades principalment amb les mossegades. I és que la baralla lúdica té com component la inhibició de les mossegades. El cadell mai mossega durant el joc. L'amo té una gran responsabilitat en aquestes fases del joc quan empeny al gos a mossegar, ja que està provocant un comportament patològic.\nEl cadell mai té un comportament amenaçador durant el joc. Si ho tingués, la mare sabria cridar-li l'atenció, i després ha de fer-ho l'amo. El joc evoluciona en funció de l'edat del cadell, de les relacions que tingui amb la seva mare i del seu entorn.\nEl joc i l'edat del cadell\nLa primera manifestació d'un comportament lúdic pot observar-se cap a les quatre setmanes, a l'inici del període de socialització.\nEls cadells, entre les dues i les quatre setmanes, tenen períodes de joc molt breus que solen incloure sessions de rosego. En rares ocasions són jocs solitaris. El cadell juga amb la seva mare o amb la ventrada. El joc és bastant maldestre. Durant aquest període, el cadell pren consciència del seu cos mitjançant el tàctil, a través del lameteo i del rosego mutu.\nEntre les quatre i les cinc setmanes, el cadell pren consciència que pot jugar solament amb un objecte. Llavors adopta una posició característica d'estar enfront de la presa i defensa la seva joguina quan s'acosta un congènere. El cadell descobreix també la baralla lúdica: pot agafar a altre cadell pel coll o per les orelles, aixecat i sacsejar-lo.\nUn cadell al que han mossegat durant una baralla descobreix el dolor i aúlla. Això permet al que ho ha mossegat prendre consciència de la seva mossegada i inhibit durant les sessions de joc. Quan un cadell mossegat aúlla, l'agressor deixa la seva presa. Per tant, és fonamental no intervenir, perquè ambdós prenguin consciència del «mossegat» i del «mordedor». Si l'amo intervé, l'aprenentatge d'aquesta noció no podrà portar-se a terme correctament.\nEntre les cinc i les set setmanes, les baralles de joc es perfeccionen. Els cadells es deixen caure i s'estableixen veritables estratègies de joc. Durant aquestes sessions apareixen nombroses actituds adultes de submissió o de dominació.\nA partir de les set setmanes i fins a l'edat adulta, el gos juga amb molta freqüència, i la intensitat dels jocs es fa important. És en aquest moment quan el joc pot implicar a l'amo i aquest ha de prestar molta atenció. L'exploració sexual fa aparició.\n. EL QUE CAL SABER\nLa presa de consciència de la inhibició de les mossegades durant les sessions de joc és imperativa per a un equilibri futur del gos.\nEls indicis d'invitació al joc\nEl cadell sap donar a entendre ràpidament que té ganes de jugar.\nDistingirem diferents tipus d'indicis que permeten al cadell donar a entendre que vol jugar.\nLa reverència lúdica és l'indici més conegut pels amos. Els membres davanters es mostren flexionats; el cadell aprèn a donar-se suport sobre els seus colzes amb la part del darrere aixecada.\nL'acostament exagerat és altre senyal. El cadell s'acosta al congènere molt ràpidament, botant i movent el cap d'un costat a un altre.\nDurant l'acostament-retirada, el cadell s'acosta i després retrocedeix saltant i torna a acostar-se.\nLa relació lúdica mare-cadell\nEls cadells demanen a la seva mare que jugui amb ells rosegant-li les orelles, el morro o la cua. Però la mare no sol jugar amb els cadells: la invitació queda sovint sense resposta. AL cadell només li quedarà, per tant, el joc amb els altres.\nEn canvi, la mare de vegades juga amb els cadells després del destete. Per això l'amo ha d'adoptar l'actitud de la mare amb el cadell si es vol que aquest entengui les relacions de jerarquia.\nJoc i raça\nExisteixen races més juganeres que unes altres? Algunes races tenen fama de ser més juganeres, com els boxer. Però són realment més juganeres o és que són més «alterables»?\nGeneralment són les races exuberants les quals tenen tendència a expressar-se amb més facilitat a través del joc i les quals solen mancar d'agressivitat. Efectivament, una raça amb fama d'agressiva no pot jugar amb facilitat, ja que les baralles lúdiques deixen de ser-lo al poc temps.\nLes races juganeres, en tot cas, saben reconèixer-se entre elles. S'han portat a terme experiments amb beagles i fox terrier. Els primers semblen ser més juganers, i els segons, més aviat agressius. Els beagles busquen la companyia d'altres beagles i eviten als fox terrier amb els quals, no obstant això, han estat criats. I els fox terrier fan el mateix: eviten a altres fox terrier!\nEL NOSTRE CADELL I ELS ALTRES ANIMALS\nEl cadell classifica ràpidament a l'animal amb el qual es troba. Pot tractar-se d'un amic, d'un rival, d'una presa o d'alguna cosa desconegut que cal explorar.\nL'amo ha de dominar el joc.\nEl joc: amb l'amic\nAmb els gats tenen lloc jocs de «baralla» i, sobretot, de persecució. Si el cadell s'ha acostumat des de petit a estar amb un gat, jugaran molt junts a l'amagatall, amb el gat corrent després del gos per a intentar agafar-li per la cua.\nEl joc forma part d'un comportament relacional amb els altres molt important. Els cadells juguen molt entre si.\nL'exploració: amb un desconegut\nEl cadell que intenta donar-li la volta a la tortuga és un exemple molt conegut. Adopta una posició d'exploració, donant-li petits cops amb el musell sobre la closca. La seva intenció és calibrar el perill eventual.\nLa baralla: amb el rival\nEl cas més freqüent és el de la trobada amb altre gos en el seu territori. Ambdós animals s'avaluen i el dominant pren la iniciativa en l'atac.\nLa caça: amb la presa\nL'ocell o el conill, si el cadell no ha tingut mai ocasió de viure en estreta convivència amb aquestes espècies, representen les preses ideals, i les posicions de caça enfront d'aquestes espècies són immediates.\nSi desitja que el seu cadell s'entengui a la perfecció amb un animal d'altra espècie, ha de posar-los en contacte molt prompte.\nQuan s'acaba el període denominat socialització, el cadell no admetrà amb facilitat a altre company. Encara que existeixen casos excepcionals: hi ha gossos vells, per exemple, que recobren cert dinamisme en contacte amb altre animal més jove que ell.\nBibliografia: "La educación del cachorro"


Col·lectius amb dificultats especials Accés directe als continguts\nExisteixen determinats col·lectius que, per les seves característiques o circumstàncies personals, han de superar inconvenients afegits als de la població en general en el moment de la incorporació al mercat laboral.\nPer minimitzar aquestes desigualtats, l'Administració ha posat a disposició de les empreses diverses modalitats de contractació que els reporten avantatges de tipus econòmic.\nAccediu al vídeo: Col·lectius amb dificultats especials\nAccediu al document PDF: Col·lectius amb dificultats especials\nHi ha alguns col·lectius de persones que a més de les dificultats inherents en qualsevol procés de cerca de feina se'ls en sumen d'altres en relació amb les seves circumstàncies i/o característiques personals.\nEn aquest document es fan uns breus apunts a l'entorn de tres d'aquests col·lectius: dones, majors de 45 anys i persones amb disminució. També es faciliten algunes adreces d'interès.\nExisteixen determinats col·lectius que, per les seves característiques o circumstàncies personals, han de superar inconvenients afegits als de la població en general al moment de la incorporació al mercat laboral.\nTambé us recomanem aquestes pàgines web:\nDepartament de Treball: http://www.gencat.cat/treball\nServei d'Ocupació de Catalunya: http://www.oficinadetreball.cat\nInstitut Català d'Assistència i Serveis Socials: http://www.gencat.cat/dasc\nInstitut Català de les Dones: http://www.gencat.net/icdona\nMinisteri de Treball i Immigració: http://www.mtas.es\nMinisteri d'Educació, Política Social i Esports: http://www.mec.es\nInstitut d'Ocupació: http://www.inem.es\nInstitut de la Dona: http://www.mtas.es/mujer\nL'accés al mercat laboral actual és més complex per a les persones majors de 45 anys. Per aquest motiu és convenient que utilitzin diferents estratègies que els permetin incorporar-se a un lloc de treball.\nEn molts casos, les persones d'una determinada edat són bons professionals en l'ocupació en la qual havien treballat durant la seva vida laboral. Tot aquest bagatge de competències cal aprofitar-lo i una forma de fer-ho és mitjançant l'autoocupació, ja sigui de manera individual (autònom), o de forma col·lectiva.\nTreballar per compte d'altri\nSi voleu treballar per compte aliè no oblideu que l'Administració, amb la finalitat d'incentivar la contractació de persones majors de 45 anys, ha posat a la disposició de les empreses uns contractes que bonifiquen la contractació d'aquest col·lectiu. És important que en l'entrevista de selecció, poseu de manifest els avantatges econòmics que li suposarà a l'empresa la vostra contractació.\nA més, tingueu en compte que hi ha determinades competències de tipus personal que s'adquireixen al llarg de la vida i que, per tant, són més pròpies de les persones que ja tenen una edat: maduresa, responsabilitat, constància, control emocional, etc. Per a determinats tipus de treball, aquestes competències poden suposar un avantatge enfront de persones més joves.\nCrear una empresa individualment o col·lectivament és un repte per a aquells professionals que tenen una visió particular del món laboral.\nLes persones amb discapacitats, com qualsevol altra persona treballadora, poden desenvolupar qualsevol feina adequada a les seves capacitats.\nMoltes han rebut una formació que els capacita per desenvolupar una feina. Poden treballar en qualsevol àmbit, tant en feines qualificades (banca, recursos humans, advocacia, etc.) com en llocs de treball no qualificats (auxiliars de cuina, impressors, telefonistes, jardiners, fusters, neteja, manipulats, etc.).\nEn un procés de selecció cal tenir en compte que aquestes persones són productives i constants, la qual cosa garanteix la qualitat i l'eficàcia de la seva tasca professional.\nUna part d'aquestes persones (sobretot les més afectades) treballen en Centres Especials de Treball amb el suport de personal tècnic qualificat. Aquestes empreses funcionen com qualsevol altra empresa, oferint una sèrie de serveis o comercialitzant béns. Es regeixen per criteris estrictament empresarials.\nQualsevol empresa que contracti persones treballadores amb disminució podrà gaudir d'avantatges econòmics:\nMitjançant la bonificació de quotes a la Seguretat Social, tant en la contractació indefinida com en la temporal\nContractes en pràctiques i de formació\nSubvencions per a l'adaptació del lloc de treball\nD'altra banda, l'Administració ha establert mesures d'acció positiva per les quals les empreses de més de 50 persones treballadores tenen l'obligació de reservar un 2% dels llocs de treball a persones amb discapacitat.\nAdreces que poden ser del vostre interès\nServeis de valoració i orientació per a persones amb disminució: Informació i orientació de les persones amb disminució. Valoració i qualificació del grau de disminució\nCentres Especials de Treball: Hi ha nombrosos Centres Especials de Treball. Els trobareu classificats per comarques i amb l'activitat productiva que desenvolupen\nUna altra via important d'inserció laboral de les persones amb discapacitat és l'empresa ordinària. En aquest sentit, la metodologia de treball amb suport ha fet possible aquesta alternativa.\nUn dels canvis més significatius que s'ha experimentat en les últimes dècades a les societats dels països del primer món ha estat l'accés cada vegada més elevat de les dones al treball remunerat, i s'han assolit taxes d'activitat i ocupació sense precedents.\nAra bé, l'increment de l'ocupació femenina no ha estat acompanyat necessàriament d'una major igualtat entre homes i dones, més aviat reflecteix formes diferents d'integrar-se al mercat de treball assalariat, més precàries per a les dones. Les desigualtats salarials, la forta segregació per gènere, la major presència de les dones en treballs temporals, a temps parcial i en les categories més baixes són algunes de les desigualtats que les dones afronten en el mercat laboral actual.\nPer afavorir la incorporació de la dona en el mercat de treball estan vigents diverses modalitats de contractació que afavoreixen econòmicament l'empresariat pel fet de contractar una dona.\nHi ha nombroses entitats que treballen per a la inserció laboral de la dona. Unes estan adreçades a dones amb baixa qualificació professional, d'altres a dones emprenedores i d'altres a dones d'un col·lectiu específic.


Jero Vaquero: “Veig Barcelona trista; ha perdut l’encant” | Actualidad | EL PAÍS Catalunya\nJero Vaquero: “Veig Barcelona trista; ha perdut l’encant”\nEl bàrman del mític Boadas de la ciutat catalana s'acomiada després de més de mig segle darrere de la barra\nBarcelona 1 SET 2021 - 17:35\tCEST\nJeronimo Vaquero, barman i propietari de la cocteleria Boadas, el passat 21 de juliol a Barcelona. ALBERT GARCIA\nMig segle darrere de la barra. Va entrar-hi amb 14 i avui diu prou. Gairebé ningú no el creu i els feligresos del Boadas, el mític bar barceloní, menys que ningú. No digui Jero Vaquero (Jerez, Cadis, 64 anys); digui negroni o drymartini.\nPregunta. 88 anys ens contemplen. El Boadas és més que un bar?\nResposta. Si no hi treballés, en seria client. I mira que és incòmode, com va dir El Perich en una vinyeta que hi ha al bar.\nP. Bé, hi ha llocs on no importa la incomoditat. Es busca una altra cosa.\nR. Sí... i fixa't com el va muntar el senyor Miguel Boadas: un local petit, sense taules, l'any 33, una època en què ningú no s'imaginava estar dret en un bar. El comentari en obrir era “ui, això durarà poc”. Per al senyor Miguel, que havia estat cantiner al Floridita de l'Havana, el Boadas va ser això, el seu Floridita particular...\nP. I després arriben la senyora María Dolores, la seva filla, i el Tío Pepe. I després arriba vostè.\nR. Vaig entrar-hi el juny del 71, amb 14 anys. Primer vaig estar de prova i després ja vaig ser cambrer amb nòmina. I vaig estar dos anys d'aprenent. Devia guanyar, no sé, al canvi actual, uns tres euros al mes. I aquí segueixo, arribant a les nou del matí i a la barra fins a les nou de la nit. Allà no tinc problemes; és com si els aparqués, perquè el que he de fer és tota l'estona crear il·lusió en el client.\nP. I sempre obligat a estar de bones, perquè a un lloc així la gent hi ve a comprar alegria.\nR. És la meva obligació.\nP. Ja, però potser li fa mal la panxa, o s’ha barallat amb la seva dona..., però, vinga, a ser graciós tota l'estona.\n“A la barra del Boadas cal saber de tot, però sense anar d'espavilat”\nR. Tinc problemes que no explicaré aquí, però al bar no m'enfado amb ningú. Així em va bé.\nP. Com el de l'acudit: “Escolta, Manolo, que bé que et veig! Com t’ho fas?”. “És que no discuteixo amb ningú”. “Home, però no deu ser per això!”. “Bé, doncs no ho deu ser”.\nR. Ha, ha, ha, exacte!\nP. Els bars són esglésies?\nR. Bé, a aquest sempre se li va dir La Catedral. És que en l'època que va obrir hi havia molts pocs bars de còctels.\nP. Vostè sap sempre si algú necessita confessió, a més de beuratge?\nR. Sí... Són molts anys.\nP. És clar, a més de bàrman,deu ser psicòleg, no?\nR. És clar. La gent es desfoga, deixa els problemes a la porta i vol conversa. A la barra del Boadas cal saber una mica de tot, però sense anar d'espavilat.\nP. Se sol fer fotos amb els famosos?\n“Ben aviat, tots parlarem en anglès sense voler, ja ho veuràs”\nR. Mai. Bé, quan va venir Kevin Costner vaig trucar a la meva dona i a les meves filles i van venir en un taxi per veure'l. Aquí hi han vingut advocats, polítics, actors, cineastes, intel·lectuals... Mai no els molesto. El famós ve perquè vol estar tranquil. Per això torna. Una vegada va venir l'actor Matt Dillon i va passar-se una setmana sencera tornant cada nit a prendre mojitos. I Juan Diego. Prenia cubata.\nP. La gent aquí parla molt del, anomenem-lo així, assumpte català?\nR. Com no n’ha de parlar! La política que tenim ara aquí és, doncs això, la independència. Escolta, que no em sembla ni bé ni malament, però a nosaltres ens afecta més una decisió de l'Ajuntament sobre la Rambla que sobre això.\nP. Sobre l'assumpte de si això és Catalunya o és Espanya...\nR. És clar. De vegades, parlo amb gent jove radical i els dic: “Mira; jo soc un català de Jerez de la Frontera. Tu vas fer alguna cosa per néixer aquí o allà? No, oi? Jo tampoc. Però potser soc més català que tu, encara que només sigui per l'edat”. Un és d'on està.\nP. I ara se’n vol anar. Però si només fa 50 anys que és darrere de la barra!\nR. Em vull retirar, però sempre estaré lligat al Boadas. L'important és que tingui temps per a mi, perquè fins ara sempre ha estat per al bar. El bar és esclau. I només es viu una vegada.\nP. Per què abans era bàrman i ara és bartender? Per què la cocteleria avui és mixologia?\nR. Perquè ben aviat, tots parlarem en anglès sense voler, ja ho veuràs.\nP. És un nostàlgic?\nR. Et vas fent nostàlgic. Imagina't quins records, el Boadas als setanta. S'omplia fins dalt. I només fèiem còctels. Ara diuen que els còctels estan de moda. Però si han estat sempre de moda!\nP. Doncs la nostàlgia sol tenir mala premsa.\nR. Però si és molt bonica! Mira les Rambles. Jo trobo a faltar les meves Rambles... Aquell era un món dia i nit. Avui surts a les deu i tot tancat. Barcelona ha perdut l'encant; la veig trista. Aquests carrils que posen per caminar per on no camina ningú, aquestes boles de pedra...\nP. Les van posar després de l'atemptat del 2017 a la Rambla. Era al bar aquell dia?\nR. I tant... Vam abaixar la persiana, es creia que hi havia gent armada per allà. Vam ser amb els clients fins a les nou de la nit. Vam treure aigua, cava, el que volguessin. Hi va haver uns nois francesos que van entrar ensangonats i dos d'ells es van posar a resar al bar. Tot va ser increïble.\nDescobreixi les millors històries de l'estiu a Revista V.


Espai Menut | TEA&Rock. Cultura, música i el treball en equip per la normalització\ndiumenge, 09 de agost de 2020\nPostejat 14 de octubre de 2019 per Ana Gómez Rosa\nSi hi ha alguna cosa que la música ens ha ensenyat és que és un llenguatge universal que permet que aflorin les nostres emocions, fins i tot si ens costa expressar-les, un idioma que no entén de diferències i és fàcil de comprendre per tots. És per això que Yolanda Arnau, mare d’Álvaro, xiquet amb TEA (Trastorn de l’Espectre Autista), amb l’ajuda de l’Ajuntament de Castelló, ha optat per unir a 6 alumnes amb TEA i els seus companys i companyes de classe per a la campanya “TEA&Rock” que té com a propòsit la inclusió i promoció del valencià a les aules. “Se’ns va ocórrer la idea de gravar un disc perquè vam creure que la música era una opció òptima perquè ells poguessin aflorar tot el seu talent, ja havíem realitzat el projecte TEA&Art i el resultat va ser increïble”, ens consta Yolanda. I és que la jornada del TEA&Art es va celebrar el passat 2 d’abril, Dia Mundial de l’Autisme, i va comptar amb diversos tallers en els quals xiquets i xiquetes van poder gaudir de la música o la pintura.\nCom ho ha fet? Perquè amb ajuda d’alguns dels centres escolars i associacions de Castelló: Col·legi Verge del Carmen (Vila-real), CEIP Juan Carles I (Almenara), CEIP Juan Ripollés (Castelló), IES Bovalar (Castelló), Centri El Cau (Castelló), Centri de diagnòstic i intervenció TEA-CAST (Castelló) i l’Associació L’auró (Castelló). Han gravat un disc, La Vida en Blau (perquè el blau és el color de l’autisme), en el qual s’inclouen temes com “La Xata Merenguera” o “La Lluna, la Pruna”: “Ens va semblar interessant que les cançons fossin tradicionals, així qualsevol que escolti el disc pot conèixer-les i també és una manera de preservar-les”. Al seu torn, en l’àlbum també es pot escoltar l’adaptació d’una de les cançons del grup castellonenc Los Criptozoos, “Mascarat”, i “Parla Valencià” de Dani Miquel.\nEl projecte compta amb una cançó exclusiva: “La Vida en Blau”, que dóna nom a aquest, composta pel productor del projecte, Juan Vives. L’adaptació dels temes ha estat a càrrec de Rubén Gómez, mentre que Verónica Fabregat ha estat l’encarregada de la imatge gràfica. També s’han implicat familiars, docents i terapeutes.\nEl disc es va gravar el passat 9 de setembre i va sonar el primer dia de l’inici del curs en els col·legis. Així mateix les escoles han participat en l’enregistrament d’un videoclip amb el tema “Parla Valencià” que ja porta més de 2.500 reproduccions en Youtube i serà un pas més en la promoció de l’idioma. Una campanya amb la inclusió com a premissa, tant del valencià com la dels alumnes amb TEA. Si vols passar una estona divertida, te’l deixem per aquí:\nAmb aquest projecte han volgut demostrar l’important que és eliminar les barreres de qualsevol tipus, ajudats per la “cultura, la música i el treball en equip”. “És cert que cada vegada existeix més informació respecte a l’autisme i això és genial”, explica Yolanda Arnau, “amb TEA&Rock volem canviar la percepció que té la gent sobre ell i demostrar que les persones que ho sofreixen poden fer coses meravelloses. Álvaro coneix perfectament les rutes del Google Maps i toca el piano, té una ment prodigiosa, no obstant això, quan el porto al parc no sap molt bé com jugar”.\nI per a trencar amb aquests obstacles el millor és la conscienciació, demostrar que no suposa un problema i aprendre a veure’l com una cosa normal, ja que 1 de cada 68 nens padeixen autisme. “He creat el projecte Superamics en el qual 5 companys de classe d’Álvaro i els seus pares vénen a casa a jugar amb ell alhora que reben una petita formació per part dels seus terapeutes”, ens explica.\n“La vida en blau” també ha estat seleccionada com a himne pel Institut Valencià de Cultura (IVC), que està pensant l’opció de gravar un documental de la campanya. Si vols fer-te amb algun dels discos, corre, que queden pocs, contactant amb Yolanda Arnau en lavidaenblau@gmail.com. Perquè tant Álvaro, com Hugo, Alejandro, Nacho, Aitor i Joaquín tenen un talent gegant. Des d’aquí la nostra enhorabona.\nAquesta entrada va ser postejada en Música, News, Tots els públics i etiquetada com La Vida en Blau, TEA&Rock, Trastorno del Espectro Autista per Ana Gómez Rosa. Bookmark the permalink.\nAug Taller de ball llatí i caribeny


El Grup Excursionista de la Riba prepara la propera sortida a l'Alzinar de la Pena | EL PORTAL NOU\nHome Esports El Grup Excursionista de la Riba prepara la propera sortida a l'Alzinar de la Pena\nEl Grup Excursionista de la Riba prepara la propera sortida a l'Alzinar de la Pena\nPortalNou Valls dilluns, de gener 09, 2017 Esports\nDissabte, dia 14 de gener, al Grup Excursionista de la Riba organitza una sortida a l'Alzinar de la Pena, al Paratge Natural d'Interès Nacional de Poblet. La sortida es farà a les 8 del matí, des de la parada del bus del Pont Nou, a la Riba, per anar amb vehicles particulars fins la Font de la Magnèsia, al costat de les Masies. Des d'allà començarà la caminada de dificultat mitjana, senyalitzada com a itinerari circular, de 9,2 quilòmetres, un desnivell de 467 metres i una durada aproximada de dues hores i tres quarts.\nLa caminada comença passant per la pedrera de l'Escolta, la plaça de la Llibertat, la casa forestal de la Pena, la font del Deport o Albaport, i s'arriba al mirador de la Pena. De tornada, el recorregut baixa per la senda del Mata-rucs, fins arribar novament al punt de partida de la caminada.


ᐅ Manteniment informàtic Sellent - Manteniment informàtica Sellent\nSom experts i comptem amb molts anys d’experiència en manteniment informàtic Sellent, serveis informàtics\nLa clau del nostre servei de manteniment informàtic Sellent és l’experiència i professionalitat del nostre equip tècnic i el nostre expert sistema de gestió\nEl nostre servei de manteniment informàtic Sellent i suport tècnic informàtic correspon a serveis constants preventius i resolutius en les instal·lacions del client i remotament, amb l'objectiu de prevenir i incentivar actuacions correctives. A Gestinet Sellent, també realitzem el monitoratge dels servidors i usuaris a cada client per a poder oferir més i millor control, donant una resposta més ràpida i efectiva en cada actuació i situació.\nA Gestinet Sellent només utilitzem plantilla professional pròpia qualificada\nÉs important destacar, sobretot en el sector outsourcing de serveis de manteniment informàtic Sellent, que tots els tècnics informàtics de Gestinet són professionals experimentats en plantilla, fixes ubicats a Sellent, pel que no utilitzem la modalitat de subcontractació i/o utilització de perfils freelance, ja que aquestes modalitats van en decrement del servei i satisfacció del client.\nEl servei de manteniment informàtic Sellent de Gestinet, és líder del sector per experiència, reputació i màximes garanties\nGestinet, empresa referent en manteniment informàtic Sellent, suport i serveis informàtics amb una llarga experiència i recorregut en el nostre sector, compta amb un gran equip tècnic professional en constant formació i reciclatge de coneixements que aporta als nostres clients el millor assessorament i experiència per tal d’aconsellar i recomanar en cada moment i situació la millor i més eficient solució.\nManteniment informàtic Sellent: Gestinet compta amb una de les respostes més ràpides del sector\nGestinet compta amb una de les respostes més ràpides sobre incidències informàtiques i qualsevol entrebanc informàtic que el client pugui patir. Inicialment, mitjançant resposta remota per a mirar de ser més eficients, ràpids i efectius, i el següent nivell és la resposta presencial per part dels nostres tècnics a la ubicació del client, oferint a Sellent una de les respostes més ràpides del mercat.\nIgual que oferim un servei de manteniment informàtic Sellent periòdic, preventiu, expert i exigent, també disposem d’altres serveis vitals per a qualsevol empresa avui dia, utilitzant sempre les tècniques i metodologies més innovadores i eficients.\nManteniment informàtic Sellent: Gestíó integral de backups\nEn totes les modalitats de manteniment informàtic Sellent que oferim, una de les facetes més importants i sensibles que el nostre servei gestiona i assegura és la correcta realització de backups (còpies de seguretat) de dades i sistemes de cada client, oferint diversos serveis i opcions en aquest sentit com a complement i/o millora d’aquest sistema de seguretat tan primordial i vital per a qualsevol empresa. Revisió integral de backups en local, realització de backups externes o en aparells extraïbles (LOPD), etc...\nEl nostre servei informàtic a Sellent disposa d'un temps màxim de resposta sobre incidències de 3 a 4 hores. Actualment donem resposta immediata.\nTots els nostres tècnics de suport informàtic a Sellent disposen com a mínim de Grau Superior Informàtic en Sistemes Informàtics.\nVinculem per a cada client de manteniment de sistemes informàtics a Sellent un mínim de 2 tècnics directes per a ser el més resolutius i precisos possible.\nEls clients disposen els telèfons mòbils dels tècnics vinculats per a que puguin contactar directament i ser més resolutius i efectius en el servei de suport informàtic a Sellent.\nDisposem de tècnics fixes i estables per a donar un servei de manteniment informàtica Sellent estable i ràpid sense sorpreses ni esperes.\nEls nostres clients de serveis IT a Sellent disposen d’una potent Extranet per a la gestió completa del seu servei.\nContractes de manteniment informàtic Sellent amb màximes garanties\nRealitzem contractes de manteniment informàtic Sellent de prevenció, reparació i seguiment constant dels sistemes informàtics de cada client. Comptem amb molts anys d’experiència i una important cartera de clients a Sellent aconseguida amb la rigorositat i professionalitat de tot l’equip humà de Gestinet, fet que ens posiciona com a una empresa referent i líder dins el nostre sector.\nManteniment informàtic Sellent, presencial, remot i monitorat\nEls nostres tècnics informàtics realitzen el servei de manteniment informàtic Sellent, xarxes, aparells i components informàtics de forma presencial a les oficines dels clients, juntament amb el monitoratge dels sistemes i resposta remota inclosa.\n100% Garanties en el nostre servei de Manteniment informàtic Sellent\nA Gestinet Sellent coneixem i som conscients de la importància d’un bon manteniment informàtic Sellent i una actuació en aquest sentit proactiva i responsable, i d’aquesta manera evitar tant problemes de seguretat com entrebancs en una gestió eficient de tot els recursos de la xarxa, servidors i usuaris de cada client.


Comencen les obres d’obertura del tap urbanístic en el C/ Riu Bidasoa\nCiutat de València » Marítim » actualidad\nEs vertebra així el barri de Torrefiel i s'afavorix la mobilitat del veïnat\nEl regidor de Desenvolupament Urbà i Vivenda, Vicent Sarrià, ha anunciat l'inici de les obres d'obertura i reurbanització que conformen el Programa d'Actuació Integrada en els carrers de Riu Bidasoa-Joan Piñol, del barri de Torrefiel. Este projecte té com a objecte fonamental l'obertura d'un vell coll de botella urbanístic que interromp el carrer de Riu Bidasoa, i s’aconseguirà així vertebrar el barri de Torrefiel i afavorir la mobilitat des del Camí de Montcada fins al carrer Comte de Torrefiel.\nAixí mateix, es reordenaran els vials de l'àmbit d'actuació per tal que queden perfectament delimitades les parcel·les edificables i la zona verda existent. L'àmbit de l'actuació ve conformat pel traçat dels carrers de Riu Bidasoa pel nord, Joan Piñol per l'est i Maria Teresa Oller i Benlloch per l'oest, que resulta en una superfície de 3.485 metres quadrats. Les obres es van adjudicar amb un pressupost de 150.867,33 euros, IVA no inclòs, i s'ha estimat un termini d'execució de quatre mesos.\nPel que fa a esta actuació, la Junta de Govern Local va aprovar l'octubre de 2017 l'adaptació del projecte d'urbanització i la seua addenda. L'empresa municipal AUMSA, encarregada de l'execució d’este PAI Riu Bidasoa-Joan Piñol, va licitar les obres d'urbanització i s'ha començat amb les labors a finals del passat mes de maig.


Construint vincles entre l’economia social i la convencional | Coboi\nConstruint vincles entre l’economia social i la convencional\nBuscar tenir impacte social alhora que es genera activitat econòmica requereix trobar noves estratègies, i per això l’any passat vam impulsar l’estudi Nous Models d’Anàlisi de l’Impacte Social per al Desenvolupament Econòmic del Territori.\nPer compartir amb vosaltres les principals conclusions d’aquesta recerca duta a terme per la Mercè Torras, i per continuar treballant en generar lligams entre l’empresa tradicional i l’economia social amb l’objectiu d’obrir camins comuns per a millorar l’entorn en el que es treballa, hem organitzar la jornada “Construint vincles – Sinergies, Oportunitats, Futurs“.\nLa jornada, organitzada conjuntament amb l’Ateneu Cooperatiu del Baix Llobregat, començarà amb un dinar informal on els assistents podran aprofitar per fer coneixences. Seguidament es farà la presentació de les conclusions de l’estudi i es durà a terme una sessió per generar vincles entre els assistents amb un taller on es tractaran alternatives de col·laboració des d’una vessant pràctica i personalitzada.\nLa trobada comptarà amb la presència de membres de les entitats de l’economia social, empresaris i associacions empresarial de Sant Boi i la comarca del Baix Llobregat, així com representants de diferents organismes institucionals com l’Ajuntament de Sant Boi, i altres actores de la comarca, el Consell Comarcal, Ateneus Cooperatius la Diputació de Barcelona.\nAquesta trobada manté l’esperit de co-creació iniciat amb la jornada Tendint Ponts que es va realitzar al novembre de 2016, i pretén ser un pas més en la creació d’oportunitats de negoci sostenibles.\nL’assistència és gratuïta i inclou el dinar, però les places són limitades i requereix inscripció prèvia a través d’aquest formulari (places exhaurides)


Sabadell, la ciutat que menys gasta en transport públic entre les principals d'Espanya\nLa despesa per habitant al 2018 va ser de 25,85 euros per habitant, la mitjana estatal és de 47,75 euros.\nSabadell destaca per ser la ciutat amb menys inversió en informació i promoció turística.\nL’ajuntament de Sabadell va invertir en transport públic el 2018 un total de 25,85 euros per habitant, gairebé la meitat de la mitjana estatal, que és de 47,75 euros per habitant, i també per sota de Terrassa (Barcelona). La despesa és de 33 euros, segons un informe elaborat per l’Observatori de Serveis Urbans (Osur) en el qual s’analitza l’evolució dels comptes municipals entre els anys 2010 i 2018 sobre la base de xifres oficials.\nSegons el mateix estudi sobre els pressupostos municipals, la despesa s’ha quedat “pràcticament estancada” respecte la legislatura anterior, tot i les queixes dels veïns per l’estat de les marquesines o les freqüències del servei: si l’anterior govern municipal invertia 23,8 euros per habitant de mitjana anual, la mitjana del mandat actual és de 24 euros per habitant.\nLes principals despeses pressupostàries de l’Ajuntament són actualment benestar comunitari -que engloba clavegueram, proveïment d’aigua potable, recollida, gestió i tractament de residus, neteja viària, cementiris i serveis funeraris, enllumenat públic i protecció al medi ambient- amb 178,76 euros per habitant; educació (73,69 euros) i seguretat i ordre públic (63,87 euros).\nEn relació al benestar comunitari, l’informe d’OSUR mostra que en l’últim any s’ha reduït la despesa un 2,5 per cent respecte a l’any anterior, principalment a causa de la caiguda en la recollida i tractament de residus, mentre que la inversió en neteja s’ha mantingut estable des de 2013 per sobre dels 50 euros per habitant malgrat seguir sent el servei pitjor valorat de la ciutat, segons el II Baròmetre Osur de satisfacció dels Serveis Urbans.\nSabadell, ciutat exigent en el transport públic\nEl director general d’OSUR, Ramiro Aurín, ha destacat que Sabadell és una ciutat de geografia “complexa que resulta exigent en la planificació del transport públic perquè els ciutadans puguin gaudir-lo i fer un ús més sostenible de la seva ciutat”, de manera que el pressupost destinat seria clarament insuficient.\nAurín també ha analitzat el servei de neteja viària: “L’altre servei ‘calent’, la neteja viària sembla ben dotada en relació a la mitjana, malgrat la qual cosa el ciutadà es mostra crític, per la qual cosa caldria estudiar les necessitats especifiques “, segons ell.\nLa ciutat amb menys inversió en turisme\nRespecte a altres apartats del pressupost municipal, Sabadell també destaca per ser la ciutat amb menys inversió en informació i promoció turística (1,18 euros per habitant el 2018 enfront dels 25,26 euros de mitjana estatal).\nLes fonts consultades a l’Ajuntament arran d’aquest estudi volen analitzar-lo abans de fer-ne cap valoració. De moment, però, tenen l’interrogant de les despeses que s’han compatibilitzat. En aquest sentit, l’Ajuntament ha fet una despesa milionària en comprar autobusos en l’actual mandat.\nEstudi a una vintena de ciutats\nL’Observatori dels Serveis Urbans (OSUR) ha analitzat 21 partides pressupostàries de 21 ciutats espanyoles i els seus diferents governs entre els anys 2010-2018. L’estudi conclou que la irrupció dels partits “del canvi en els governs municipals ha variat poc la despesa respecte als partits tradicionals “.\nFoto portada: autobús per l’avinguda Francesc Macià. Autor: David B.


La plana al·luvial avui (2017-?) | CDH\nLa plana al·luvial avui (2017-?)\nObservant els actuals usos del sòl, es veu com l'agricultura, que fins a mitjan segle XX encara definia el paisatge de la plana al·luvial, ha estat substituïda pels usos residencials, industrials i de serveis, a més de pels erms generats per la crisi econòmica de principis del present mil·leni. En aquest lapse de temps, la població garriguenca ha passat dels 1.767 habitants de 1900 als més de 15.000 actuals.\nA partir del 1970, l’agricultura i la ramaderia garriguenques van patir una recessió que s’ha titllat d’”importantíssima” i van esdevenir, activitats “marginals”. A principis del segle XXI, també la plana al·luvial va sucumbir a la pressió urbanística, afavorida per una normativa per a la qual el manteniment dels espais irrigats no era prioritari. Avui, aquell espai és un mosaic d’habitatges, grans superfícies comercials, indústries i erms on només les masies de Can Terrers i de Ca n’Illa (que ja no es dediquen a l’activitat agrícola) recorden que allò fou, almenys des de l’Edat Mitjana, un espai conreat.\nResclosa obsoleta del Regadiu de Can Noguera\nEspais irrigats abandonats a la Garriga\nLa destrucció del paisatge agrícola a la plana al·luvial té una història que es remunta als inicis, a mitjan segle XIX, de l’urbanisme contemporani. Aquest ha optat per la destrucció dels espais agrícoles i per la promoció d’un complex entramat format per l’administració pública i les empreses privades que, avui, recicla un nucli urbà pràcticament saturat i promou l’ocupació urbana de la perifèria, per satisfer la demanda de noves activitats i clients i, alhora, afavorir el negoci de la construcció.\nAixí, el regadiu de les Roques d’en Nualart, creat a la segona meitat del segle XVIII, reflecteix aquesta història dels espais agrícoles de la plana al·luvial. L’any 1818 feia 3,73 ha. Al segle XX, la reducció es va deure primer a la construcció de la carretera de l’Ametlla sobre els horts als anys 1920 i, després, a la construcció del polígon industrial de Can Met Sidru i d’un passeig fluvial al sud de la mateixa carretera als anys 1980. La destrucció del tram inferior del Regadiu va suposar una pèrdua de gairebé la meitat de la superfície irrigable original. Als anys 1990 es van destruir deliberadament altres parcel·les al nord de la carretera. L’any 2003 tenia una superfície d’unes 2 ha i avui encara és més petit. Tot i que en el moment d’escriure aquestes línies el tram superior conserva parcialment la morfologia original de la sèquia principal, els canals (“fiols”) secundaris i les parcel·les de conreu, amb el camí antic de l’Ametlla que travessa el regadiu, aquest també té els dies comptats. La seva destrucció només ha estat momentàniament aturada per l’efecte de la crisi immobiliària de principis del segle XXI.\nErms després de la destrucció de parcel·les de conreu al Regadiu de les Roques (2017)\nEquipaments a l'antiga plana al·luvial agrícola\nRecs obsolets a la riba del Congost\nErms agrícoles fins no fa gaire regats pel Rec Monar\nHorts del Rec Monar sota pressió urbanística


Arxius de EI3-ELEFANTS - Pàgina 42 de 43 - Joviat\nRecordeu que fa uns dies vam haver d’anar a l’escola ben mudats i ben guapos perquè ens havíem de fer una foto amb els nostres companys de classe? Doncs així de guapos vam quedar. Per cert, moltes gràcies Eva per venir a fer-nos-les!\nAnem a veure l’arbre de Nadal\nAquest matí hem sortit de l’escola tots els infants del parvulari amb l’objectiu de passejar per Manresa i veure els carrers engalanats, la pista de gel de la Plaça Sant Domènec, les paradetes del Passeig i els arbres de Nadal que hi ha en diferents llocs de la ciutat. Com que feia molt fred, hem […]\nDijous 21 de desembre l’escola romandrà tancada\nUs volem recordar que el dijous 21 de desembre és un dia no lectiu amb motiu de la convocatòria d’eleccions autonòmiques al Parlament de Catalunya. Per tant, l’escola romandrà tancada.\nAnterior Page1 … Page22 Page23 Page24 Page25 Page26 Page27 Page28 Page29 Page30 Page31 Page32 Page33 Page34 Page35 Page36 Page37 Page38 Page39 Page40 Page41 Page42 Page43 Següent


About: Conceptes d'unitat europea abans del 1945\nDocuments on the History of European Integration. 01, Continental Plans for European Union 1939-1945\nThe Confederation of Europe. 2a edició\nEls conceptes d'unitat europea abans del 1945 és un fet històricament recent. El nom d'Europa es referia originàriament a solament la part sud-oriental del continent, així com l'Àsia només es referia a l'oest d'Anatòlia, i l'Àfrica a la part nord del continent africà. Va ser la civilització grega qui va utilitzar per primera vegada aquests denominacions en els seus sentits moderns. La primera proposta de la unificació pacífica d'Europa contra un enemic comú va sorgir després de la caiguda de Constantinoble pels turcs el 1453. Jordi de Podebrady, un rei hussita de Bohèmia, va proposar el 1464 una unió d'Europa, les nacions cristianes contra els turcs. El Regne franc de Carlemany i el Sacre Imperi romanogermànic van ser units per àmplies zones d'Alemanya, Itàlia i França, sota una administració diversa durant centenars d'anys, sense articular una idea de la unitat europea. Tanmateix, el concepte d'una Europa integrada per aquelles parts del continent ocupades per pobles germànics havia arribat a ser comú al segle XIX, com s'evidencia en l'obra Rússia i Europa del filòsof rus Nikolai Danilevski. La idea d'«Alemanya i Europa» va ser portada a la seva conclusió fatal per Adolf Hitler. (ca)\nEls conceptes d'unitat europea abans del 1945 és un fet històricament recent. El nom d'Europa es referia originàriament a solament la part sud-oriental del continent, així com l'Àsia només es referia a l'oest d'Anatòlia, i l'Àfrica a la part nord del continent africà. Va ser la civilització grega qui va utilitzar per primera vegada aquests denominacions en els seus sentits moderns. (ca)\nConceptes d'unitat europea abans del 1945 (ca)\nfreebase:Conceptes d'unitat europea abans del 1945