Lluita i esperança, a l’exposició ‘El color de la ira i la revolta’ de Mariano Martínez | elCugatenc\nEl santcugatenc Mariano Martínez ha inaugurat aquest dimecres l’exposició El color de la ira i la revolta al Centre d’Art Maristany. L’autor del poemari Voces de revuelta [Descontrol, 2018] mostra per primera vegada al públic la seva obra pictòrica amb retrats, bodegons, escultures i textos poètics. Martínez ha fet èmfasi que totes les seves creacions mantenen el mateix esperit de “lluita i esperança”. El color de la ira i la revolta ha sorgit de la convocatòria Les Lleixes del CAM i es podrà visitar fins al 18 de gener.\nL’autor ha estat alumne del Centre d’Art Maristany durant el darrer any i mig, tot i que ja s’havia acostat a la pintura molts anys abans. “Quan estàs en un moment vital de maduresa i tens l’ajuda dels professors pots experimentar i trobar el teu estil més personal”, declara.\nMartínez ha confessat que en el moment en què els professors el van animar a dibuixar un cos humà “sense adonar-me em va sortir una figura amb un còctel Molotov a la mà”. De seguida va començar a representar escenes de desigualtat social i de protesta, com persones indigents i manifestants cremant contenidors. “Vaig notar que la paleta i el color estaven substituint la paraula”, apunta, “el que estava pintant era el mateix de què havia escrit dos anys abans en el poemari”.\nA la sala presideix un dels seus textos Podría escribir poemas de amor on es troben els versos “cantaré al obrero encapuchado que levanta piquetes, la mano que levanta la pancarta” . Durant la presentació el professor del Centre Art Maristany Marc Badia ha valorat l’obra de Mariano Martínez declarant que “no és ser només un acte de resistència, sinó la possibilitat d’un altre lloc”.\n‘Elogi del malentès’, una exposició de les problemàtiques actuals amb mirada de gènere\nLa mostra presenta l'obra de 14 dones, però, encara que al transcurs de la visita hi ha un clar missatge de gènere, en conjunt no es pot catalogar d'exposició feminista.


Els smartphone rebenten el sector dels videojocs\nRedacció 18 de juny de 2019 14:31\nLa telefonia mòbil ha sacsejat el món dels videojocs, el qual fins fa molt poc estava molt encasellat a les consoles. El sector dels smarthpones i la gamificació han suposat un canvi radical que no té aturador.\nSegons la consultora Newzoo, l’any 2018 el sector dels videojocs va generar uns ingressos de 134,900 milions de dòlars, dels quals uns 63,200 milions provenien dels mòbils i les tabletes. De fet, els ingressos que generen els smartphones van arribar a 50,000 milions de dòlars, superant als 38,300 de les consoles i als 33,400 dels ordinadors. A més a més, suposen un 74% en la despesa de les descàrregues mòbils.\nTot i que els grans esdeveniments com l’E3 fixen la seva atenció sobre les consoles i els ordinadors, en els darrers temps els videojocs per a mòbils estan ocupant un espai més gran. Aquests, a diferència dels formats tradicionals, tenen a favor que es poden utilitzar a tot arreu sense la necessitat de portar cap mena d’aparell més enllà del telèfon.\nUna de les coses més importants dels videojocs desenvolupats recentment a través dels smartphones és la capacitat que tenen perquè la gent socialitzi a través d’ells. Això, sumat als avenços tecnològics, faciliten que es pugui jugar des de diferents plataformes i provoca que el sector mòbil tingui un paper encara més preponderant.\nGràcies a aquests avenços els telèfons mòbils són la part més gran de la indústria dels videojocs. La implantació del 5G permetrà que els smartphones tinguin una major quota de mercat, en un món on una de cada tres aplicacions aplicacions descarregades al telèfon mòbil és un videojo


95 Archives - Revista Rosita\nArchivos por etiqueta: 95\nLes poques amigues amb qui manté el contacte li diuen que s’ha de separar una mica de la nena, que no la pot tenir enganxada tot el dia. Que això no els fa cap bé a cap de les dues. I ella, ensonyada, amb unes ulleres ja d’un to lilós cada cop més visibles i alarmants, mira al terra mentre els diu que sí amb el cap.\nPerquè la veritat és que, malgrat que sap que tenen raó, sent que no hi ha més remei. Què se suposa que ha de fer si no? El seu company cada cop arriba més tard de la feina i, quan li demana que banyi la criatura mentre ella fa el sopar, li diu que està cansat, que tot just acaba d’aterrar a casa. Fins i tot, quan li diu que li prengui allò – “que no veus que no pot pas menjar-ho?” –, després d’un petit moment de dubte, li respon que més val que ho faci ella, que la nena se li enfadarà. Definitivament, ja no és només que sigui un pare absent. Ara, directament, hi ha una distància sideral entre el pare i la filla. Són dos estranys. És per això que no se’n pot separar. Ben pensat, potser és cert que és el que toca, que així és la vida. “Que has escollit ser mare i això té unes conseqüències que has d’assumir”. “I que no, encara que en tinguis ganes, no hi fas pas res, al gimnàs. El que has de fer és quedar-te aquí, a casa, amb la teva filla”. Leer más →\nrosita revista Publicado en Ni mudes ni a la gàbia, Xènia Ribas\t95\tDejar un comentario\nPoesia de Pere Figueres\nquan la paraula\nel desig oportú\nde la nostra por\nles nostre mans\nrosita revista Publicado en Rosita es una rosita es una rosita, Susanna Àlvarez\t95\tDejar un comentario


Retrat d'un diari en confinament - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nredacció | manresa 02.05.2020 | 13:46\nVÍDEO: El retrat d'un diari en confinament\nRetrat d'un diari en confinament Regió7\nNo sonen telèfons. La recepció és buida. Les llibretes tancades, els papers relativament endreçats, els ordinadors engegats, les estufes apagades, les fotografies de la plantilla quan érem nens i nenes penjades al lateral per celebrar el Nadal... imatges que formen part d'una foto fixa, congelada, de la redacció de Regió7 des del divendres 13 de març a la nit. La majoria –excepte els redactors de guàrdia– acabaven una setmana en què l'emergència sanitària pel coronavirus havia esclatat i avisava, de manera encara poc imaginable, que la vida i la mort girarien com un mitjó. L'endemà, 14 de març, dissabte, començava un confinament que dos dies després es faria efectiu a tot arreu. També a la redacció de Regió7.\nAL DIARI. La redacció de Regió7 mai no ha estat tan buida com des del 16 de març passat, quan es va decretar el confinament. Però no us enganyeu, hi som tots, encara que sigui virtualment. Qui no falla mai és la Juani, que s'encarrega cada dia de netejar i desinfectar les instal·lacions perquè els qui hi continuen treballant ho facin amb la màxima seguretat.\nDeu dies abans del confinament decretat per l'estat d'alarma, una primera reunió a redacció, convocada pel director del diari, Marc Marcè, avisava que la plantilla es dividiria i la meitat teletreballaria a casa seva. La recepció ja es va adequar amb les primeres mesures de prevenció: alcohol i solució hidroalcohòlica. L'objectiu, inicialment, era evitar que qualsevol possible contagi impliqués mantenir la redacció en quarantena i, per tant, la impossibilitat que el diari arribés al quiosc. La plantilla, en totes les àrees, va posar a disposició de l'empresa els ordinadors personals per adaptar-los al sistema informàtic de Regió7 i poder continuar fent periodisme, llançats, publicitat o tasques administratives des del menjador, saló, despatx o cuina de casa. Vivint sols, amb la parella, amb les mascotes –guanyen els gats per golejada– o amb els fills petits o adolescents.\nAL CARRER. La vida continua i la informació, més que mai. Equipats amb mascaretes, guants i mantenint la distància de seguretat, l'exercici del periodisme fa que fotògrafs i redactors trepitgin el carrer per parlar amb els protagonistes de la notícia.\nPerò l'estat d'alarma va canviar la decisió de dividir en dos la plantilla i es va optar perquè, directament, la majoria de la redacció es confinés a casa. Excepte els fotògrafs, un reduït grup de redactors i, per torns, el departament de correcció i producció –que pitja el botó per a la impressió final del diari–, que es desplaçarien a la seu del diari cada dia. Una experiència insòlita per a uns temps històrics. I així ha estat des del 16 de març i fins a nova ordre. El mateix divendres 13 es creava un grup de WhatsApp, format per 42 persones que directament intervenen en la confecció diària de Regió7, que bull contínuament de missatges. Les reunions dels caps per decidir els temes del dia es fan en format Jitsi: petites cares en una gran pantalla dividida.\nA CASA. Acostumats a voltar i recalar a la redacció, la majoria hem canviat les pantalles XXL i els companys de feina per portàtils, taules de menjador i la companyia dels petits de casa i les mascotes. El diari que rebeu a les mans es gestiona amb trucades, videoconferències, whatsapps, mails... i paciència. En aquestes imatges podeu veure alguns dels companys i companyes que ho fan possible treballant des de casa. No hi cabem tots però ens representen perfectament.\nLa crisi provocada pel coronavirus ens va posar a prova des del primer moment: primer, adaptació a una nova manera de treballar, i després, l'aplicació d'un ERTO del 50 % a pràcticament tota la plantilla des del 13 d'abril. Amb una paginació reduïda des de l'inici de la crisi per la caiguda d'ingressos –sí, sabem que el diari és massa prim–, i amb la jornada a la meitat, les treballadores i els treballadors de Regió7 continuem fent el millor que sabem fer: explicar-vos les històries que passen a casa vostra. Ho hem fet sempre i ho continuarem fent passi el que passi.\nEl web viu un març històric amb 52.000 usuaris diaris\nOn més s'ha notat l'efecte de l'estat d'alarma ha estat en l'edició digital de Regió7, que va assolir el mes de març els 52.000 lectors diaris de mitjana, una xifra rècord i que va anar acompanyada de pics superiors als 70.000 usuaris els dies 19, 22 i 23, segons dades certificades per l'empresa auditora OJD. L'ampli cobriment informatiu de la crisi de la Covid-19 fet pel diari s'ha traduït en un creixement de l'audiència d'un 40% respecte al mes de febrer. Tot això, mentre l'edició en paper ha aconseguit mantenir-se en els 28.000 lectors diaris, fet que converteix aquesta capçalera, segons el darrer informe de l'Estudi General de Mitjans (EGM), en un dels diaris de paper de tot l'Estat amb la difusió més estable, amb la mateixa audiència que un any abans i només un 3% menor que dos anys abans.\nCom a contrast, tota la premsa d'informació general de Barcelona i de Madrid baixa més del 10% en aquests dos anys, amb La Razón (amb el -17 %) com a capçalera més perjudicada. En aquest mateix informe de l'EGM, les dades reforcen la posició de Prensa Ibérica -a la qual pertany Regió7- i Grupo Zeta com un dels principals grups de comunicació de l'Estat. El conjunt de les seves publicacions supera els 3,1 milions de lectors i els seus diaris acumulen més de 2,25 milions de lectors diaris, xifra que representa el 27% de l'audiència total. És a dir, un de cada quatre lectors de l'Estat espanyol s'informa a través d'algun dels diaris de Prensa Ibérica i Grupo Zeta.\nTornant a les dades respecte a Regió7.cat, durant el mes de març, les seccions que més van créixer amb relació al mateix mes de l'any passat van ser les d'Anoia (un 580%), Manresa (190%), Berguedà (200%), Arreu (160%) i Cultures (125%). Quant als continguts més llegits, lidera el rànquing el primer cas de coronavirus detectat a Manresa; la publicació del certificat d'autoresponsabilitat per part de la Generalitat per a les persones que necessiten desplaçar-se durant el confinament; i el primer recompte de casos de coronavirus a Berga.


Figueres decidirà per convocatòria es subvencions dels festivals "estratègics" - Diari de Girona\nFigueres decidirà per convocatòria es subvencions dels festivals "estratègics"\nLa convocatòria serà anual i tindrà una aportació màxima per a cada esdeveniment que es concretarà cada any\nfigueres | acn 13.06.2016 | 21:23\nL'Ajuntament de Figueres decidirà per convocatòria pública els diners que destinarà a aquells festivals que es consideren "estratègics" per la ciutat. Després de mesos d'estudi amb els serveis jurídics, el consistori aposta per aquest model basat en la concurrència competitiva com segueixen altres ajuntaments com el de Barcelona. El que es vol és garantir la continuïtat dels certàmens i reforçar el seu caràcter estratègic tot ajustant la tramitació a la legislació vigent. Així, la convocatòria de les subvencions serà anual i tindrà una aportació màxima per a cada esdeveniment que es concretarà cada any. Entre els aspectes que es valoraran hi ha la qualitat artística o la implicació ciutadana.\nLa convocatòria pública del que han anomenat "Festivals estratègics de Ciutat" pretén garantir als organitzadors poder oferir "un producte cultural de primer nivell" i per això naixerà amb una aportació màxima en concepte de subvenció que es decidirà en els pressupostos de cada any. Es valoraran aspectes com ara la implicació ciutadana, el calendari, l'adaptació a la ciutat, la qualitat artística, les activitats paral·leles així com la promoció cultural i econòmica de Figueres i comarca. El concepte d'"estratègic" està lligat a la idea que s'ha d'oferir un valor afegit amb la implicació de la ciutat i un impacte que vagi més enllà de la programació del festival. La fórmula amb la que s'està treballant és la d'obrir la convocatòria a finals de cada any per tal que es resolgui a començaments de l'any següent. D'aquesta manera, cada promotor tindrà unes dates concretes a partir de les quals podrà començar a organitzar el festival.\nAjustar-se a la legalitat\nL'equip de govern valora molt positivament els diferents festivals que s'han convertit en els últims anys en referent a les comarques gironines i a Catalunya i que han permès promocionar la capital de l'Alt Empordà així com la seva activitat cultural, tot i que no n'anonema cap en concret en el comunicat que ha donat a conèixer aquest dilluns.\nCreuen que la seva consolidació ha estat possible gràcies a la implicació i suport de l'Ajuntament en àmbits com la gestió, economia i logística combinats amb una "bona acollida i millora qualitativa i quantitativa" d'aquests esdeveniments. Amb l'objectiu de garantir la seva continuïtat, el consistori aposta per la convocatòria pública tot subratllant la necessitat d' "ajustar-se a la legislació vigent" i d'ordenar el calendari per tramitar de forma administrativa el suport a aquestes iniciatives.\nFa tres mesos, l'alcaldessa de la ciutat, Marta Felip, admetia que estaven estudiant la millor fórmula jurídica per al nou conveni que havia de garantir la continuïtat del Festival Internacional del Circ-Elefant d'Or a partir del 2017.\nEl secretari municipal havia emès un informe desfavorable en considerar que el conveni vigent no s'ajustava a la legalitat i proposava fer un concurs públic. Una idea que els promotors del festival ja van dir que seria "profundament injusta" perquè havien estat ells els que havien creat i impulsat el projecte amb una marca pròpia. L'alcaldessa també va explicar que el model que es decidís s'aplicaria a altres esdeveniments com ara l'Acústica.


Ada Colau assegura que «facilitar debats polítics no pot ser delicte»\nL'alcaldessa de Barcelona espera que els membres de la Mesa del Parlament citats avui al Suprem tornin a Catalunya «avui mateix»\n— Ada Colau (@AdaColau) 9 de novembre de 2017\nL'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, ha defensat aquest dijous que «facilitar debats polítics no pot ser delicte», i ha dit que espera que els membres de la Mesa del Parlament que declaren avui al Tribunal Suprem pels delictes de rebel·lió, sedició i malversació tornin avui mateix i, per tant, no siguin empresonats com va passar amb mig govern o amb els presidents d'ANC i Òmnium Cultural. «Facilitar debats polítics que la ciutadania demana al Parlament no pot ser delicte: tot el suport a Carme Forcadell, Joan Josep Nuet i tots els membres de la mesa. Els volem de tornada avui mateix», ha dit des del seu compte personal de Twitter, afegint l'etiqueta de «Llibertat presos polítics».\nCatalunya en Comú dona suport als membres de la Mesa del Parlament\nNo es tracta de l'única veu política que ha comentat el judici d'avui, ja que el portaveu d’En Comú Podem al Congrés, Xavier Domènech, també ha expressat aquest dijous, a les portes del Tribunal Suprem, el «suport» de Catalunya en Comú als membres de la Mesa del Parlament que «estan essent jutjats injustament» en el marc d’una «solució penal i repressiva» del govern espanyol a «un conflicte polític». En declaracions als mitjans poc després que Forcadell i la resta de membres de la Mesa arribessin al Tribunal, Domènech ha assegurat que el conflicte a Catalunya s’hauria d’abordar «en termes de negociació política i no portant gent a la presó».\n«Esperem que el que avui es produeixi és el no ingrés a la presó dels membres de la Mesa del Parlament i que en els pròxims dies, si algú vol defensar que aquestes són unes eleccions amb plenes garanties, el que pertoca és que els que estan a presó surtin», ha sentenciat Domènech. «Espero del dia d’avui que ningú acabi a presó, que tothom quedin en llibertat i que es deixi en llibertat la resta de presos, perquè només així podem afrontar unes eleccions en condicions a Catalunya», ha conclòs el diputat.


Setmana de treballs de síntesi i sortides – INS Arquitecte Manuel Raspall\nHome General Setmana de treballs de síntesi i sortides\nDurant aquesta setmana hi haurà moltíssima activitat al centre tant a l’entorn proper com a l’entorn llunyà. Amb els treballs de síntesi i viatges com a objectiu per a treballar de manera transversal molts dels aspectes apresos durant el curs. Tot el professorat hi hem treballat de valent i amb molta il·lusió per a gaudir d’aquesta setmana i treure’n molt de profit.\nL’alumnat de 1r d’ESO treballarà l’entorn proper, sobre el Vallès Oriental.\nEls grups de 2n d’ESO marxaran a l’Estartit.\nEls alumnes de 3r d’ESO treballaran Barcelona com a punt neuràlgic de Catalunya.\nL’alumnat de 4t d’ESO marxen a França aquest mateix diumenge i ben d’horeta, a les 6’30 hores!\nEls alumnes de 1r de Batxillerat marxen a Galícia.\nI, finalment, l’alumnat de 2n de Batxillerat marxen a Berlín.\nTambé, l’alumnat d’ESO participa en intercanvis amb Alemanya.\nQuantes experiències i quin treball ens espera!


La Copa TT XTREM Andorra proposa noves emocions als amants del 4x4 - FÒRUM.ad\nLa Copa TT XTREM Andorra proposa noves emocions als amants del 4×4\nOn: 07/06/16 9:32\nL’Automòbil Club ha donat a conèixer la reglamentació per la qual es regirà la Copa TT Xtrem de la present temporada. D’aquesta manera, els equips interessats en el certamen andorrà del 4×4 podran actualitzar les seves agendes per preparar la seva partició en els diferents meeting del calendari.\nLa normativa 2016 de l’especialitat, s’ha concretat després d’analitzar amb rigor el desenvolupament de les proves de la passada edició. A més s’ha tingut en compte de manera especial les propostes que els diferents equips han fet arribar fins a l’Automòbil Club.\nLes variacions no són moltes, però si són importants perquè les evolucions dels participants siguin més espectaculars, pensant en els afeccionats que de manera habitual assisteixen en directe a les competicions. També s’ha tingut en compte que els diferents campionats en joc mantinguin l’emoció fins a la seva recta final, encara que en aquest aspecte les actuacions i qualitat dels pilots sempre tindran l’última paraula.\nAixí doncs, en el reglament esportiu hi ha variacions quant als horaris de les proves. En cada jornada de competició es disputaran 16 zones que s’hauran de superar en un màxim de 30’ cadascuna.\nntre les 9 i les 13 hores es disputaran 8 zones i entre les 15 i les 19 hores els mateixos obstacles en sentit contrari.\nRespecte al calendari de la Copa TT 2016 XTREM, es mantenen escenaris coneguts. És a dir, hi haurà tres meeting que es disputaran a: Arinsal (21 d’agost), Sant Julià de Lória-Fontaneda (18 de setembre) y La Massana-Beixalís (2 d’octubre). Per cada cursa, la inscripció quedarà limitada a 20 equips.\nHi haurà un guanyador per cada meeting i categoria, que serà l’equip amb millor puntuació acumulant els punts de les 16 zones. De cara a la classificació provisional del campionat és sumaran per separat els resultats aconseguits per cada equip a les dues franges horàries esmentades. Per tant s’acumularan 6 resultats per cada equip i es tindran en compte en la suma final les 4 millors puntuacions.\nEn el reglament tècnic, no hi ha variacions dignes d’esment. Es mantindran les dues categories: XTREM i PREPARATS, amb les especificacions tècniques de la passada temporada.\nLa Copa TT XTREM d’Andorra 2016 està en marxa, a partir d’ara els equips que tinguin la intenció de competir en les sempre complicades zones andorranes, tenen una mica més de dos mesos per posar en ordre tota la seva logística. A partir del 21 d’Agost, arribarà el moment de la veritat per entrar a formar part del palmarès del certamen com a successors dels vencedors 2015, Ramon Pujol – Albert Cabanes (PROTOS) i David Choy – Roger Troguet (PREPARATS).\nNext Post: El 93,53% dels candidats aproven la POB


Avançar – Capvespre\nPosted By: Jaume 18 abril, 2018\nEn la tàctica militar es diu que per guanyar hi ha moments en què una bona retirada pot facilitar que en un embat posterior guanyis la batalla. En democràcia sembla que dóna bons resultats. Saber cedir per sortir amb la teva. Però quan t’enfrontes a una guerra en què l’oponent es mou amb la ceguesa del “tot o res”, recular és perdre mentre que plantar cara és guanyar.\nÉs la situación actual en què Espanya ha demostrat clarament que de dialogar no en té ni les més petita intenció, cedir és perdre. Han embogit. Parteixen de la convicció que Catalunya és “seva”, com quan les colònies americanes van reclamar la independència; en lloc de dialogar i treure’n el bé possible, i quedar amics, Espanya va enviar els vaixells i va bombardejar els països insurrectes, amb una absoluta ceguesa, provocada per l‘ambició i l’orgull. Preferí perdre la flota abans que perdre –van dir– l’honor (i els diners, òbviament).\nI així estem: “la maté porque era mía”. Per això combrego amb el que aquest matí deia Carles Riera, de la CUP, als Matins de TV3. Amb un país que ha perdut els principis democràtics i que no vol dialogar, cada pas que donem enrere ho aprofitarà per collar-nos encara més.\nCal plantar cara! Tenim la raó i som molts. Ens costarà sang suor i llàgrimes. És el preu que ens cal pagar per aconseguir la República.\nSigues el primer en comentar on "Avançar"


De Tot: de març 2014\nEls seguidors de la línia blava\nFa quinze dies milers de persones van córrer per Barcelona. Per a alguns és només un munt de gent que mira per on, s'han posat a córrer aquell dia, provocant problemes de mobilitat a la capital. Alguns fins i tot voldrien que es fessin aquestes coses en llocs on no molestin com podrien ser polígons industrials. O que no es fessin: gent corrent, quina ximpleria!\nDoncs la marató no és només un munt de gent corren un dia. Això només és el final. La guinda del pastís. Els que es van situar a la sortida no eren tots els que tenien la intenció de fer-la. Alguns s'havien quedat pel camí per lesions, grips o altres problemes. Els que estàvem allà veníem de més de vuitanta països diferents. Ens havíem aixecat a esmorzar tres hores abans de la sortida després d'una nit d'insomni pel neguit. Arribàvem després de fer un entrenament específic de catorze a divuit setmanes. De tres a sis dies per setmana. Quatre mesos d'entrenament amb la marató com a objectiu, traient temps per a entrenar quan es podia, compatibilitzant-lo amb la feina, la família qualsevol altra activitat. Sacrificant coses. Sortint a córrer diumenge al matí per arribar a casa per esmorzar: A la nit, quan tothom ja és a casa, passant fred a l'hivern i amb el vent que ens ha acompanyat els darrers mesos. Corrent, fent sèries, canvis de ritme, peses, exercicis d'elasticitat, de tomells, tècnica de carrera. Suportant molèsties amb l'esperança que no siguin una lesió.\nA més de la part física està la mental. La mateixa setmana de la marató és magnífica per la seva barreja de sentiments: l'orgull d'haver fet la preparació, la il·lusió per arribar a allò que hem estat preparant i els dubtes: Seré capaç d'acabar-la? Quin ritme podré portar? Com reaccionaré quan arribi l'anomenat mur? Perquè al final, mai no saps com sortirà.\nUn cop la cursa en marxa es veuen cares alegres durant els primers quilòmetres. Cares que es tornen d'esforç i/o patiment l'últim quart de la prova perquè allà, ens quedem sense hidrats de carboni i hem de continuar corrent només amb greixos. Una font d'energia lenta que ens obliga a baixar el ritme i a tirar per força mental doncs el cos demana a crits que ens aturem, que ja no pot més. En el pitjor dels casos les rampes i dolors musculars no deixen continuar, cosa que obliga a alguns a caminar. I així fem els últims quilòmetres, concentrats en continuar i avançant gent caminant, moltes vegades amb llàgrimes als ulls. En arribar al final, les cares tornen a canviar a una barreja de cansament i felicitat, plorant, ara d'alegria, i som com nens petits el dia de Reis amb la medalla.\nAquí tothom pateix. Des dels corredors d'elit, veritables màquines, fins a l'últim corredor. Tots patim la calor i els quilòmetres. Totes les marques són bones, són un èxit, el resultat de molta feina feta.\nI que li farem, ningú ens obliga, ho fem perquè ens agrada. No volem molestar però volem curses per llocs habitats, no per polígons industrials. Ens agraden llocs amb gent per l'animació. Molts arriben gràcies als ànims de gent desconeguda que et criden fins i tot pel teu nom. Potser molestem durant un matí però no crec que més del que molesten els cotxes cada dia ni altres activitats. Creiem que és una festa. Se'ns ha de desterrar a lloc solitaris per un matí?\nPer davant de casa meva passen tres curses a l'any més altres activitats, en les quals no participo, que no em deixen sortir amb el cotxe i no ho trobo gens greu. Al contrari, m'agraden les societats actives. No passa res per “sacrificar-me” alguns dies de l'any.\nPublicat per Jordi a 20:33 2 comentaris:


Assemblea divendres 28/05/2011 | acampadasants\n← Acta Assemblea General dijous 26/05/2010\nDissabte: Àgora d’entitats en lluita i plataformes del barri →\nAssemblea divendres 28/05/2011\nPosted on 27 Mai 2011 by Salvem les pensions | Deixa un comentari\n//Dispenseu les molèsties, però ens manca passar-ho a net i format PDF. Ho actualitzarem tant bon punt sigui possible.\n1- Testimonis de la jornada\n2- Creació de la llista de telèfons de contacte per posible desallotjament\n3- Què presentem a la Coordinadora de Barris\n4- Activitats propostes\n5- Protocol d’actuació davant d’un allotjament (el nostre o d’un altre grup d’indignats)\nEstavem aquí dormint i en han trucat a les 6 dient que desallotjaven Catalunya.\nNo ho sabiem del cert i hem sortit per petits grups cap allà per comprobar-ho.\nEn arribar hi havia moltes furgones, també helicopters\nHan dit el mossos a tipus individual “Porque ahora mismo vamos a sacar toda ésta gente”\nEstavem fora donant suport fins les 11:30h del matí.\nEl major grup de gent s’ha reunit a l’unic lloc per on podía pasar els camions de BCNeta.\nMolts dels de fora del cercle ens haviem quedat sense batería al móvil “Resistencia (dels de dins) i actitut pacífica”.\nHan arribat més dispositius de BCNeta i més furgones dels Mossos i algunes de la Guardia Urbana.\nSurt un espontani dient que estem “tots callats després del que ens ”. Els de fora s’han sentat. I mentre hiestaven sentats fora tots agafats\nEstem molt indignats, però hem d’actuar sense donar motius perque ens taxin de\nPunset ha dit al diari “Sou una esperança, continueu!” On és el Sr. Punset? Algú dels que ha críticat les actuacions (dels mossos), on son? Escolteu una cosa “El que està passant, som pocs, però tranquils que de mica en mica, s’omple la pica”.\nReprenem, ha aparegut una noia de comisió jurídica. No hi havia ordre de desallotjament. L’estaven intentant firmar. Així doncs, legalment no podien desallotjar #acampadabcn.\nHan anat entrant camions de BCNeta i han recor pilat infraestructura (mobles, carpes, taules, cadires, ordinadors). Han intentat desallotjat Lleida i hi ha rumors d’altres.\nHo justifquen dient que que ha estat una resposta d’autodefensa dels cossos del mosso degut als violents manifestants.\nEs convida als ferits durant els aldarulls, a que acudeixin al Síndic de Greuges per denunciar-ho.\nSi ens agradeixen, cal acudir a un CAP o algo per l’estil, i deixar ben clar a l’informe que ha estat una agresió policial.\nPel que fa a l’Agora d’entitats en lluita i plataformes del barri.\nA partir de les 11:00h (La Burxa, per presentar el seu projecte).\n13:00h cassolada als mercats\nMés tard, dinar popular.\nA les 15:00h els de la bordeta venen a presentar el seu projecte.\nEls de l’esplai vindran a realitzar activitats un esplai del barri.\nA les 10:00h a les corts s’hi fa cassolada, per si algú si vol apuntar.\nFi de les activitats #acampadasants\nCoordinadora de barris de Barcelona demà, dissabte, al matí. (11:00h?).\nObrirem el torn per veure quin missatge volem donar des d’acampadasants\n“Besos al Besós” Es va pasar ahir a la nit, i avui hi haura cinema a la nit.\nAvui molta gent ha anat a Catalunya, i caldria veure què fer en cas de desallotjament. S’han retirat algunes coses de valor per si venien.\nEns haviem de quedar entre 10 i 15 persones per anar bé. No erem prous. A la gent que vingués a preguntar pel tema, els convidavem a anar a Plaça Catalunya. Ha vingut molta gent a preguntar.\nHem aprofitat els altaveus de l’Assemblea per posar radios lliures I estar informats del que passava a l’acampadabcn.\nEstavem molt enfadades, i erem entre 10 i 15 persones, suficients per tallar la carretera i hem plantejat el debat de què fer per mostrar l’indignació de l’actuació dels Mossos a Plaça Catalunya. Ens hem dedicat a realitzar cartells i pancartes, però no hem arribat a fer cap acció concreta. Cal veure quines accions podríem fer per prostestar en casos concrets.\nCal parlar, comenta continguts, què fem si desallotjen Sants? I si desallotjen altre cop Catalunya? S’ha consensuat en petit comité seguir els passos pacífics de Plaça Catalunya.\n– S’ha demanat des de Plaça Catalunya si voliem fer algún comunicat.\n– Proposem la solidaritat entre l’acampades i resistencia pacifica.\n– Impresió personal: L’agresio de la policía és bastant normal ja que ho intenten reprimir. Però avui se’ls ha girat la truita en contra. Ha estat impressionant. 7 hores resisitint a Plaça Catalunya (primer cordó policial). 80-90 diuen també 120 persones ferides a Plaça Catalunya.\n– No hi ha hagut cap provoació. Com a molt s’ha llençat alguna ampolla d’aigua buida.\n– Hem de pujarnos la moral. Ja que estem fent molt bona feina.\n– Informació de persones ferides:\n4 persones ingressades a l’Hospital Clínic (3 traumatisems) + 1 neumotorx (pilota al torax a 2 metres de distancia).\n1 més a noseon.\n1 persona certa gravetat a Vall d’Hebron.\n2 persones més que no sabem on són.\n1 detingut portat a la comisaria de les corts. Per això hi ha cassolada a les 10:00h demà.\n– Manifestacions, assamblees, com es posible que pujin tant CIU, PxC, dretes en general. Veien com puja la dreta, em deixa sense eines per luitar. Diuen que és un castic al PSOE. Diu que no hi ha alternatives.\n– Es crida que l’alternativa som nosaltres.\n– El noi està desconcertat perque no sap com tirar. Se’l diu, tranquil, que és normal.\n– És molt lloable la resposta que estem donant (pacífica) però cal demà captar la gent l’atencio de la gent del barri via activitats, àgora d’entitats, cassolada. Comentari: quan comenta la policía no podem contestar amb la seva propia violencia. El que he de fer es protegir-nos físicament (cascos, cartrons, etc). Es tracta de minimitzar els danys físics que ens poden causar amb les seves agresions.\nPetit apunt informatiu: hi ha un de molt greu que l’estaven operat. Puig diu que hi ha 30 i pico mossos ferits (juas! És imposible). Seguirem treballant amb comisions i assamblees però no diariament (acampada).\n– Es posa una llibreta tronja per anotar a una libreta tronja apuntar-nos per crear grups de treball segons afinitats. Comisió de continguts a les 19:00h. Estarem aquí fins que ens deixin estar, però cal anar treballant com\nCoordinació de barris: S’informarà de les activitats que s’han fet i les que es faran.\nDesallotjament: salvar material, resistencia pacífica. Si desallotjen, tornarem a la plaça i continuarem amb les activitats com si no hagués passat res (bé, tornarem amb més indignació = més força). La lluita continua.\nEs torna a treure el tema de si es continua amb l’acampadasants o es fa només comisions i assemblees,. Més que res, per recordar-lo.\nProposta en cas de desallotjament. En cas d’un desallotjament, tallar un carrer important a cada zona..——————\nNo es pot comparar sants amb Catalunya. Les acampades que no son catalunya, les desallotjen amb molt menys del que han trigat a Cataunya. Per tant si que hauriem d’aportar la idea a coordinació de barris.\nL’objectiu no és contra els mossos. Es unir-se amb tots (inclosa la gent que passa amb el cotxe per la carretera de sants). No hem de tallar els carrers perque hem de buscar el suport de la gent propera.\nNo s’ha de relacionar okupes amb violencia urbana.\nQuanta gent es queda a dormir avui? Encara no estem totes. Però quasi sempre ens quedem la mateixa gent. Cal relleus.\nEstem sentint opinions de plaça catalunya. S’ha començat de manera totalment pacifica. La policía ha fet MOLTA violencia. S’està parlant sense haver-ho viscut. Però s’ha de recordar que hi ha ferits molt crítics. A l’espai nort de catalunya eren sentades pacifiques. Però a l’espai sud, ha intentat entrar en plan “kamikaze” (un enfrontament en tota regla). DE FORMA PACÍFICA, PERÒ ACTIVA. S’han trasmès tantes emocions, ha estat molt bonic. Tothom responia a la seva manera, sempre pacificament. Surt una senyora de mitjana edat, dient que hi havia gent molt indignada i ha estat una gran resposta de tota la gent.\nUn cop es tenia la plaça mig controlada. S’ha anat empenent la policía indicant-los que la plaça era del poble.\nNova intervenció dient que es pot resistir al ghandi-style, no-violencia per tal de que si ataquen, sigui un “escándalo”. Continuar fent sentades, caminades. Que ens peguin sense motiu per guanyar així la lluita ghandi-style. Creant resistencia pacífica. És important la creativitat, no la violencia. Serà vergonyós per ells.\nManifestació sanitat. A Plaça Colón s’ha desbordat i hantallat un carrer, i no ha passat res. Era partidaria de no tallar el carrer. Però a partir d’ara crec que cal tallar el carrer.\nEl que s’ha vist a acampadabcn ha estat molt extraordinari perque hi havia molta diversitat social. Ha costat molt contenir-se davant de la policía de manera pacífica, però s’ha conseguit. Només ha usat la violencia la policía.\nRespecte al pacifisme de ghandi, darrera d’aquest hi havia grup terroristes. Hi havia els panteras negras que donaven canya darrera.\nBona nit, estic molt cansada, vinc de pl. catalunya. Realment tot el s’ha viscut ha estat molt emocionant: cant l’estaca, aixecant les mans, la genta nava venint de tota la ciutat, tots els missatges de recolçament. Hem actuat de la millor manera que hem sapigut. Hem resisitit als instints de represalies, ens hem\nNo ha habido confrontación, hemos pedido identificación eso no es confontración, eso es cumplir la lei.\nVoy a leer lo que han ido diciendo desde acampadabcn: fotos, apoyo Cartagena, Felip Puig diu que no som pacíficas. Recordem que el sindicat CCOO ha demanat explicacions a Felip Puig.\nUna companya recorda que no em decidit si portar a la coordinadora de barris de pl. de catalunya si tallar o no la carretera de sants en cas de desallotjar qualsevol de les acampades.\nTallar el carrer és una reacció a una agressió.\nAvui hem mobilitzat a més gent de la que nosaltres haviem aconseguit.\nDifondre la idea de que és una concentració a un punt determinat de cada barri i fer crida als veins i veines.\nEs fa la votació: la majoria vota a favor de proposar a pl. catalunya el tall de carrers a cada barri.\nPodem portar les cassoles a canaletes!\nRespecte tallar o no tallar la carretera: Hem arribat a un concens, pero cadascu que fagi el que cregui, on es senti comode.\nGandhi com a referent, pero nosaltres tenim el Poeta Maragall per exemple, son els nostres referents.\nHi ha una veina que s’ha queixat de la imatge que donem.\nProposen que es reparteixin octavetes informatives, amb disculpes per les posibles molesties.\nUna companya d’horta guinardo explica que des de l’acampada d’horta es repartirán octavetes per totes les busties per informar. Expresa que la resistencia pacifica arriba a un punt, li semblauna falta de respecte veure com apallissen a un company i llençar flors al agresor.


Evacuen una vintena de veïns d'un carrer inundat prop de Figueres per la crescuda del riu Manol - Diari de Girona\nEls Bombers han treballat amb set dotacions per traslladar els habitants dels domicilis a un centre cívic\nacn | figueres 18.11.2018 | 21:57\nSet dotacions de Bombers han treballat l'evacuació dels veïns Bombers\nSet dotacions de Bombers han treballat l'evacuació dels veïns\nEls serveis d'emergències i els Bombers de la Generalitat han evacuat els carrers que donen a l'Estadi Municipal de Vilatenim, un nucli a prop de Figueres, que s'ha inundat per la crescuda del riu Manol, que s'ha desbordat i ha obligat també a tallar la carretera C-260 al tram que va de la capital de l'Alt Empordà a Roses.\nSegons han informat els Bombers, s'han evacuat amb l'ajuda de l'autoescala unes 21 persones que residien al carrer de la Duana i el carrer Mossèn Miquel Ayats. En aquesta operació hi han participat unes set dotacions del cos. Les vies al voltant del camp de futbol estan desbordades per l'aigua del riu i els baixos dels edificis també estan inundats, han explicat els Bombers. La Guàrdia Urbana de Figueres ha demanat que s'evitin els desplaçaments i apropar-se a rius i recs o rieres a peu o en cotxe en tota la zona.\nLa crescuda del riu Manol ha agafat per sorpresa a la trentena de famílies que viuen al carrer de la Duana i el carrer Mossèn Miquel Ayats. L'aigua ha començat a inundar la zona pels volts de dos quarts de tres de la tarda, arribant fins a la carretera C-260 on hi ha una zona comercial. En aquest punt s'ha tallat el trànsit amb Mossos, Bombers i Protecció Civil. La Guàrdia Urbana ha visitat casa per casa dels dos carrers per informar-los de la situació.\nSegons han explicat els cossos d'emergència, no es tractava d'una situació de risc per a les persones perquè l'aigua de les cases adossades ha cobert els aparcaments subterranis que estan a uns dos metres per sota del nivell de terra. Amb l'entrada de l'aigua, però, l'electricitat ha marxat i algunes famílies han optat per marxar de casa. D'altres, s'han quedat fins a la nit per veure com evolucionava la situació.\nÉs el cas d'en Manel, pare de tres menors, que cap a les set de la tarda ha decidit marxar. Ha explicat que l'aigua ha començat a entrar amb virulència cap a les quatre de la tarda i que un veí l'ha avisat que hi anés corrent. "He pogut treure la moto i quatre llibres, no he pogut agafar res més", explica. El subterrani ha quedat completament inundat i passaran la nit a Castelló d'Empúries (Alt Empordà) on tenen família.\nAgents de la Guàrdia Urbana han tornat a fer una ronda per veure quina era la situació a cada casa i informar-los que el dispositiu també oferia l'opció d'allotjar-se a un hotel si era necessari. A les vuit del vespre, setze famílies de la trentena de cases que hi ha havien marxat a casa de familiars o a un hotel.\nUn altre afectat, en Paul, d'origen alemany i que fa cinc anys que viu a Vilatenim, explicava amb impotència com ho han viscut. "Ni els Bombers ni nosaltres hem pogut fer res per treure l'aigua; no podíem fer res", s'ha lamentat, després d'intentar-ho unes dues hores. I en seixanta minuts, recorda, el garatge s'ha inundat diversos metres. I es tem que quan torni a casa, tot estarà fet malbé per l'aigua.


etapes inactivació | comentarisviruslents\nArchivos en la Categoría: etapes inactivació\nComentaris virus-lents (191): On vas envàs? Un cas d’infecció per manipulació de residus.\n2 comentarios Publicado por fxavierabad en abril 14, 2017\nTinc costum de llegar-me les noticies de ciència, particularment les de biologia i més concretament les de microbiologia i salut pública.\nFa uns dies va aparèixer una noticia a El Pais sobre una infecció laboral. Des d’aquí trencar una llança per aquest diari, en aquest tema, que no he vist reflectit en cap altre. Llàstima que l’esforç no hagi reeixit, com a mínim totalment, ja que l’article conté imprecisions i errades. L’enllaç a l’article és:\nEl resum vindria a ser: un treballador que feia la seva feina a finals del 2013 en una planta de tractament de residus on anaven a parar els residus d’ hospitals i centres de recerca es va infectar al punxar-se amb una agulla que va travessar el seu calçat de seguretat. Com la persona, a més, tenia un trastorn autoimmune, les seves defenses no van poder fer res contra el patogen involucrat, un bacteri anomenat Brucella suis, que és aïllat freqüentment en porc senglars i llebres a Europa (el seu reservori natural) i ocasionalment en porcs però rarament a persones (de fet mai s’havia descrit a Espanya). De fet, aquest seria el primer cas descrit de infecció per aquest bacteri a la Península, què no en el món, que diu l’article.\nPerò endinsem-nos en la noticia per desenvolupar alguns temes:\nSe’ns informa que (sic) “la historia del contagio es insólita”. Ben bé insòlit és el lloc on es va produir (i no sabem quantes d’aquestes infeccions ocupacionals, no laboratorials, no es reporten) però no el medi o la via. Des de fa moltes dècades l’autoinoculació o accidents amb agulles o altres elements punxant estan al capdamunt de les causes d’accidents i de les subseqüents infeccions, mentre que les transmissions per via oral (ingestió, amb la prohibició taxativa del pipeteig amb la boca) i per via respiratòria (amb l’arribada de mascaretes eficients i de barreres primàries com les cabines de seguretat biològica) han caigut en picat. El lloc és certament un lloc crític perquè rep un mix de residus sanitaris de diferents centres, per tant amb diferents patògens. Aquests centres executen una tractament per inactivar els residus per esterilització a l’autoclau i aquí el nostre periodista rellisca totalment al qualificar-lo com un “recipiente metálico de alta presión”. Si s’hagués molestat en consultar la wikipedia en castellà hagués trobat: “La acción conjunta de la temperatura y el vapor produce la coagulación de las proteínas de los microorganismos, entre ellas las esenciales para la vida y la reproducción de éstos, hecho que lleva a su destrucción”. La versió catalana de la wikipedia és més clara fins i tot, al definir-lo com: “un dispositiu que serveix per esterilitzar material mèdic o de laboratori, utilitza vapor d’aigua a alta pressió i temperatura, evitant amb les altes pressions que l’aigua arribi a bullir tot i la seva alta temperatura. El fonament de l’autoclau és que desnaturalitza les proteïnes dels microorganismes...”. L’autoclau no mata per alta pressió, mata per la temperatura assolida. En el cas que ens ocupa, una temperatura de 130ºC en sec sense vapor també tindria força efectivitat. Una pressió de dues atmosferes addicionals, sense vapor d’aigua, que és la que s’assoleix dins l’autoclau en un cicle a uns 130ºC, fa pessigolles al mon microbià. De fet tota la gent que fa immersió sap que una atmosfera addicional de pressió (per tant 2 atmosferes totals) són les que es tenen a 10 metres de fondària al capbussar-se, i 3 atmosferes totals s’assoleixen als 20 metres i no sembla que la gent pateixi gaire.\nMicrografia electrònica acolorida de Brucella spp: https://5bioterrorismdiseases.wikispaces.com/3++Brucellosis\nEpidemiològicament pot ser molt difícil traçar una infecció perquè els patògens són ambientals, estan repartits, disponibles en molts llocs i és difícil atribuir-los una font única. Recordem que un agent químic té efectes immediats o quasi immediats però que un agent biològic dona el seu efecte dies o setmanes després de la infecció (i aquesta és una qualitat “útil” si es miren les potencialitats bioterroristes ja que permet, a l’actuant, estar ben lluny del focus). Únicament si el patogen té una firma específica, uns marcadors no habituals en la natura es pot associar el seu origen, moltes vegades un laboratori de recerca, com ha estat el cas. I aquest ha estat el cas perquè de Brucella suis hi ha cinc biovars o famílies (de biovar 1 a biovar 5). Els biovars 1, 2 i 3 es mantenen circulant en porcs senglars i domèstics; com hem dit el biovar 2, a més, circula bastant entre les llebres a Europa. Però resulta que el biovar 1 mai ha estat aïllat a Europa amb l’excepció de Croàcia. Si a més la soca, identificada genèticament, del malalt (una Brucella suis biovar 1 soca 1330, aïllada originalment d’un porc a Minnesota el 1950) casa exactament amb una soca en la que s’estava treballant en un laboratori que va portar els residus a processar a aquesta planta en aquell període de temps ja està tot dit.\nI ara anem al quid, el tractament de residus. Pel que no sapigueu massa de que va el tema us posaré l’exemple del meu centre de recerca. Treballem amb patògens perillosos (grup de risc 2) o molt perillosos (grup de risc 3). Qui vulgui saber més sobre categorització del risc dels microorganismes pot visitar aquet mateix blog, la entrada 29, https://comentarisviruslents.org/2014/08/01/comentaris-virus-lents-29-grups-de-risc-nivells-de-bioseguretat-i-avaluacio-de-risc/. Un cop acabada la feina, tot el material en contacte amb el patogen (pipetes de plàstic, medis de cultiu, hisops, nanses de sembra, etc.) que ja pot haver estat parcialment desinfectat és abocat dins de contenidors de plàstic homologats que un cop plens son tancats per ser recollits per una empresa homologada i enviats a un centre de tractament com l’esmentat. Res que ha estat en contacte amb material biològic infecciós va a les escombraries municipals.\nÉs el productor del residu el responsable d’etiquetar correctament el contenidor i d’assegurar-se del seu correcte tancament. Els contenidor estan proveïts d’un sistema de grapes que un cop tancat fa (per mi) impossible que es pugui tornar a obrir. Addicionalment moltes tapes de contenidor tenen, al seu perfil interior, un material adhesiu que quan entra en contacte amb les vores superiors del bidó es peguen molt, molt fort. L’article indica: “Se deben realizar controles para asegurar que los contenedores de residuos están sellados” i es cert però evidentment aquests controls s’han de fer en origen, al mateix centre o hospital ja que si es fan en destí, i el contenidor no compleix implica un nou transport (per tant risc addicional) per retornar-lo al productor del residu.\nSi el contenidor, com sembla, es va obrir abans del tractament, és evident que no es va tancar bé en origen; hi ha contenidors que poden semblar ben tancats però no sempre ho estan.\nEl que sí sembla un contrasentit és el que esmenta el veterinari…”La legislación debería ser más exigente, porque ahora mismo permite meter material biológico sin autoclavar [sin esterilizar] en los contenedores”. Home, fora ideal esterilitzar per autoclau en origen, com es diu, però llavors quin sentit tindria enviar-ho a les plantes de tractament…per esterilitzar-lo altre cop. I compte, que això implicaria centenars de centrals d’esterilització repartides per tot el territori amb el increment de consum energètic, de maquinària que requeriria manteniment i de personal que això suposa. Per mi aquesta legislació és correcta, sempre i quan els contenidors es tanquin correctament i perfectament. Perquè aquests contenidors estan construïts a prova de punxades i cops.\nCapítol apart mereix el paràgraf (sic): La investigación de Guimbao y Compés reveló que “pese a utilizar botas y guantes, los pinchazos eran frecuentes” al procesar manualmente los residuos ya esterilizados para reciclar el plástico. Al descargar los camiones y llevar los contenedores contaminados al esterilizador, los pinchazos eran “infrecuentes”, pero no inexistentes. Com ja he indicat un transport acurat de contenidors correctament tancats amb personal proveït de equips de protecció individual correctes i ben posats fa impossible una inoculació. Si veiéssiu el gruix de la paret d’un contenidor i el gruix de la sola d’una bota d’aquests treballadors entendríeu el meu escepticisme. El que m’ha sorprès, però, és que la valorització del residu porti a processar manualment aquestos un cop esterilitzats per reciclar el plàstic. Aquesta sí que és una activitat de risc perquè tothom que sàpiga d’autoclaus sap que un cicle d’esterilització és fortament depenent del tipus de la càrrega dins del contenidor, i en aquest cas les càrregues no són gens homogènies ni estan gaire caracteritzades.\nI una conclusió tremendista i inconsistent alhora. Al mateix primer paràgraf de la noticia es parla que aquest cas “Según los médicos que lo atendieron, es el primer caso en el mundo.” No ens queda clar a què es refereixen però el que és evident és que no es tracta del primer infectat humà per Brucella suis biovar 1. Al mateix article que esmenta el periodista (veure… https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/27474211) es diu «B.suis biovar 1 has been never reported previously in any species in the European Union, with the exception of Croatia, despite being a major cause of human brucellosis in America, Oceania and Asia”. La frase de la noticia queda llavors del tot invalidada, com a mínim en el context que jo l’entenc.\nI finalment un tema més personal, sense ser periodista. Com es pot posar una primera frase de la mena “El 3 de febrero de 2014, un hombre de 53 años con una leve discapacidad intelectual llegó al hospital….”. Quin paper juga aquí la discapacitat intel·lectual? El va fer més sensible al bacteri? És rellevant des d’el punt de vista de la salut pública? Es vol indicar/insinuar que amb aquesta discapacitat no es van complir o es van complir malament els requeriments de seguretat? Ho trobo molt poc rellevant i fins i tot, fora de lloc.\nI és que informar, informar amb els ítems rellevants i exactes, en el degut ordre, deu ser tasca molt difícil.\navaluació de riscos, bacteris, Brucella, descontaminació, etapes inactivació, Gestió de residus, Infeccions Laboratorials (LAIs), periodisme científic, reservori animal, salut pública, transport mat. infecciós\tavaluació de riscos, bacteris, Brucella, descontaminació, etapes inactivació, Gestió de residus, Infeccions Laboratorials (LAIs), periodisme científic, reservori animal, salut pública, transport mat. infecciós\nComentaris viruslents (181): MERS Coronavirus, res a declarar? Una mala idea.\nDeja un comentario Publicado por fxavierabad en noviembre 3, 2016\nDesprés ve la comunicació de la crisi i aquesta és tota responsabilitat del centre emissor, el IPK, i de l’Institut Pasteur de París. Que ens assabentem un any després no diu res de bo de la comunicació feta. NO sabem fins a quin punt hi ha mentides, el que si hi ha és una falta total de transparència. I, a això, caldrà dedicar una propera entrada…quan la comunicació de crisis esdevé una crisis en la comunicació.\navaluació de riscos, bioprotecció, bioseguretat, etapes inactivació, instal·lacions bioseguretat, MERS Coronavirus, salut pública, transport mat. infecciós, virologia, Zoonosi\tavaluació de riscos, bioprotecció, bioseguretat, etapes inactivació, instal·lacions bioseguretat, MERS coronavirus, salut pública, transport mat. infecciós, virologia, zoonosi\nComentaris virus-lents (174): virus Zika i desinfectants: easy to be killed.\n2 comentarios Publicado por fxavierabad en julio 24, 2016\nEncara que el virus Zika es transmet bàsicament per vectors també està descrita la seva transmissió a través de fluids corporals com semen i líquids vaginals (per més detalls consultar entrades prèvies) i té una fase de virèmia…per tant és susceptible d’arribar a l’exterior i contaminar objectes o superfícies.\nFins fa unes poques setmanes s’assumia que la inactivació o desinfecció de material contaminat amb Zika s’havia de fer seguint el que es sabia de la resistència a desinfectants i tractaments d’altres flavivirus, ja que el virus Zika és un flavivirus.\nAra però, ja tenim dades específiques pel virus Zika. Les dades, que es poden llegir en detall a l’enllaç al final de l’entrada, són:\nZika és completament inactivat quan entra en contacte amb desinfectants alcohòlics (isopropanol 70%, etanol 70%, DMSO/etanol 70%) amb temps de contacte de 1 minut.\nZika és completament inactivat quan entra en contacte amb solucions de hipoclorit sòdic del 1% (recordem que el lleixiu domèstic sense diluir està al 5%) per temps de contacte de 1 minut.\nZika és completament inactivat quan entra en contacte amb fixadors com paraformaldehid al 2% o glutaraldehid al 2% per temps de contacte de 1 minut.\nAquesta completa inactivació es mantingué encara que el virus es barregés amb quantitats creixents de matèria orgànica (com podria ser el semen, la sang), que en principi dificulta l’acció dels desinfectants (aquesta es la raó per la que es demana un rentat inicial exhaustiu de mans amb sabó abans d’aplicar cap solució desinfectant de base alcohòlica, per exemple).\nZika també és inactivat per la llum UV (les condicions experimentals, tanmateix no són les ambientals). En aquest cas, però, en presencia de molta material orgànica en dissolució la llum UV si bé inactiva el 99,95% dels virus presents deixa encara certa infectivitat residual.\nMés important és l’altre dada. Quan es deixà dessecar el virus sobre una superfície i es recuperà a les 36 hores, vora un 95% dels virus han desaparegut, s’havien inactivat…sense fer-hi res. S’ha de dir que aquest efecte és un vell conegut pels que treballem en això. En aquestes mateixes condicions experimentals el virus Zika sobrevisqué més allà de tres dies, la qual cosa ressalta la necessitat d’efectuar una desinfecció correcta. Tanmateix no hi hagué títol infecciós, ni rastre, als 5 dies..una caiguda massa abrupte…potser un problema metodològic. En qualsevol cas una superfície contaminada que pateixi dessecació i insolació (llum UV) homogènies quedarà probablement “segura” en uns pocs dies sense aplicació de cap mesura desinfectant.\nEscalfar és la solució, també; el vius es capaç de resistir temperatures de 50ºC per 5 min sense pèrdues d’infectivitat; tanmateix a 60ºC hi ha una pèrdua total d’infectivitat, per sobre de 5 log10 R o 99,999% d’inactivació. Aquest remei sembla també fàcil d’aplicar…\nSi ens recolzem en el potencial inactivador del pH el virus únicament és estable en el rang entre 7 i 10, demostra la seva feblesa si entra en contacte amb pH entre 4 i 6 i pH de 11 i és totalment inactivat (més de 99,999%) per pH de 4 o inferiors o pH de 12 a 14. ¿Quina importància té això? Relativa, però si sabem que el lleixiu té un pH de 12 i que el vinagre té habitualment un pH per sota de 3 ja tenim remeis casolans i barats, per fer desinfecció de campanya.\nNo serà un article trencador però era un article necessari. Ara ja sabem que podem fer servir, i com fer-ho servir, per guarir-nos de potencials objectes contaminats amb el virus Zika.\nEncara que l’autopista de transmissió continuen essent els mosquits i per aquestos calen mesures preventives (difícils) i executives (matamosques, molt més fàcils).\nEnllaç original: http://wwwnc.cdc.gov/eid/article/22/9/16-0664_article\ndescontaminació, desinfecció, etapes inactivació, salut pública, vectors artròpods, virologia ambiental, virologia social, zikavirus\tdescontaminació, desinfecció, etapes inactivació, salut pública, vectors artròpodes, virologia ambiental, virologia social, zikavirus\nComentaris virus-lents (171): Virus Zika i sang: suma i segueix.\nDeja un comentario Publicado por fxavierabad en junio 20, 2016\nEn una entrada prèvia parlàvem, a partir d’unes poques dades d’epidèmies prèvies, de la potencial presència i per tant potencial capacitat de transmissió del virus Zika en donacions sanguínies ja que té una fase de virèmia (presencia de partícules infeccioses en sang). Podeu anar a https://comentarisviruslents.org/2016/02/06/comentaris-virus-lents-155-zika-i-sang-elemental-doctor/\nLa problemàtica en les donacions ve donat per l’alt nombre d’infeccions asimptomàtiques, que fa que molts donants puguin estar donant sang sense saber que estan infectats i amb virèmia activa. Per tant, fer un cribatge o selecció de donants a partir de un qüestionari previ no és útil en absolut, pel que fa a Zika.\nLes autoritats sanitàries dels Estats Units han informat d’un ràpid augment en el nombre d’infeccions a l’illa, a partir de proves de detecció del virus de la Zika realitzades a donants de sang a Puerto Rico.\nUna infografia que no té en compte la trasmissió per via sexual ni sanguinia…la resta és correcte.\nCom una frontera que serveix, a més, com l’ocellet de les mines, i que permet donar una alerta primària, els EEUU van implantar una prova d’àcid nucleic específica per Zika (Nucleic Acid Tecniques, NAT, en anglès) a les donacions que es generaven a Puerto Rico a partir del mes d’abril, després de ser aprovada per l’Agència d’Aliments i Medicaments (FDA, Food and Drug Administration) al febrer. Fins ara s’ha detectat 68 (0,5%) donants amb probable virèmia (infecció en el torrent sanguini) de les 12.777 donacions que van ser assajades. D’acord amb els Centers for Disease Prevention and Control (CDC), en la setmana del 5 al 11 de juny es va registrar la major incidència de casos, amb el 1,1% del total. Per tant la cinètica és creixent i reflecteix un increment en la fracció de la població infectada, assumint que els donants es distribueixen aleatòriament en aquesta població.\nCom ja es va indicar a l’entrada prèvia citada, les donacions que van donar positiu en la illa van ser retirades per evitar un possible contagi del virus encara que fins ara no s’ha registrat cap contagi per aquesta via. El que marca el protocol en aquestos casos es reduir, fins i tot eliminar, les donacions de les zones afectades i importar la sang sencera o els seus hemoderivats de zones no afectades (per exemple, zones on no hi viu el mosquit i on la transmissió de Zika és negligible…sempre que la via sexual no agafi embranzida, és clar).\nDel semen ja hem parlat també en entrades prèvies (mireu entrades 153 i 158, https://comentarisviruslents.org/2016/02/20/comentaris-virus-lents-158-zika-i-quarantena-personal-fent-el-compte-de-la-vella/). La durada de la presència de virus Zika infecciós al semen és realment, desconeguda. S’ha informat de la detecció de ARN víric per tècniques moleculars 62 dies després de la aparició dels símptomes febrils, quan feia setmanes que no es detectava a sang. La càrrega vírica sembla elevada, o potencialment alta; en algun cas s’ha descrit que la carga viral al semen dues setmanes enllà de l’aparició de símptomes era 100.000 vegades més alta que la que es podia trobar a sang o orina.\nPer ara, el screening, el cribatge de les donacions solament s’està fent en un centre de Houston (Texas). Si veieu en un mapa entendreu que un cop Zika està establert a Puerto Rico els nous territoris a ocupar són Texas i Florida. Fins ara no s’ha detectat cap cas de sang infectada amb el virus en aquesta ubicació.\nDe tota manera recordeu, que pel que fa a tots els hemoderivats (factors de coagulació, immunoglobulines) tenim mètodes robustos i efectius que inactiven i/o eliminen virus més resistents que Zika. Per més detalls mireu entrada 156, https://comentarisviruslents.org/2016/02/10/comentaris-virus-lents-156-arbovirus-i-transfusions-zika-es-possible/ i si encara teniu més ganes les entrades 66, 67 i 68 (feu cerca amb “inactivació vírica”) en aquest mateix blog.\nEls CDC van informar el dijous dia 16 de juny que actualment hi ha 234 dones sota observació per haver contret el virus Zika durant l’embaràs (entre línies heu de llegir, que hagin mostrat simptomatologia compatible amb Zika i hagin anat a fer-se les proves) i per ara s’han registrat naixements de tres nadons amb defectes congènits relacionats al Zika als Estats Units.\nRes a veure amb els números de Brasil. Que tampoc lliguen amb els números de casos de microcefàlia de Colòmbia (s’esperen 300 casos per tot l’any 2016 quan el nivell basal, abans de l’epidèmia de Zika estava en uns 130 casos, per una població de 48 milions, i fins a juny únicament 6 casos s’han pogut lligar clarament a infecció per Zika).\netapes inactivació, hemoderivats, salut pública, Tècniques diagnòstiques, virologia, virologia ambiental, zikavirus\tetapes inactivació, hemoderivats, salut pública, tècniques diagnòstiques, virologia ambiental, zikavirus\nComentaris virus-lents (156): Arbovirus i transfusions; Zika és possible.\nDeja un comentario Publicado por fxavierabad en febrero 10, 2016\nA diferència del virus de la immunodeficiència humana i els virus de la hepatitis B i C, el perill dels quals, a nivell transfusional, ve de segments de població que funcionen com a transportadors o carriers, amb taxes d’infecció relativament baixes i estables i que poden estar fent donacions sense conèixer el seu status infectiu, molts arbovirus causen curtes virèmies, asimptomàtiques a més, en poblacions amb una incidència infectiva amb grans pics, amb muntanyes i valls, moltes vegades dependents de l’època de l’any, que activa o dorm els seus vectors. Aquesta freqüència variable, estacional dependent de la temperatura i de la pluviositat afegeix una complicació addicional a l’hora de valorar el seu perill transfusional.\nNo és un tema menor; coneixem molt més d’un centenar d’arbovirus i la majora de ells són susceptibles de transmissió per derivats sanguinis, en tant que generen virèmies significatives. A més, moltes de les infeccions per arbovirus són asimptomàtiques o bé generen un quadre de símptomes difús, amb febre i malestar, poc específic. S’està dient que el 80% aproximadament de les infeccions per Zika son asimptomàtiques; bé, aquest és el mateix percentatge que s’assignava a West Nile Virus l’any 2005 (per més detalls, http://wwwnc.cdc.gov/eid/article/11/8/05-0289b_article). I aquesta gent asimptomàtica no té cap motiu per no continuar fent donacions de sang, entrant sang al circuit. Posem un esquema i treballem sobre aquest…\nAquesta gràfica mostra la virèmia i posterior generació d’anticossos en un infectat prototípic de virus de la febre del Nil Occidental (West Nile Virus). Recordem que, ara per ara, la virèmia de Zika està establerta en una setmana aproximadament; la gràfica és del tot escaient. MP-NAT i ID-NAT fan referència a tècniques de detecció d’àcids nucleics del patogen en minipools (MP), o grups de 3-5 donacions; ID-NAT fa referència a les mateixes tècniques aplicades a donació individual; les línies horitzontals en ambdós casos fan referència a la seva capacitat de detecció; allò que estigui per sobre de la línia podrà ser detectat per la tècnica, allò que estigui per sota no, i per tant estarem donant un fals negatiu; un positiu real que donem com a negatiu. La cinètica de distribució normal amb una llarga cua a la dreta fa referència a la virèmia, el nombre de virus per ml, expressat aquí pel seu genoma, ARN. Com veiem puja sense aturador des de la fiblada del mosquit fins a dia 5, s’estabilitza (dia 6) i comença a baixar a plom, de manera que a dia 9 ja es troba per sota del nivell de detecció de les tècniques de MP-NAT. A partir de dia 8 es comença a manifestar o observar la resposta immune humoral mitjançant la producció d’anticossos, inicialment IgM, pocs dies després IgG.\nHabitualment, en els centres de donacions i bancs de sang, s’acudeix a tècniques MP-NAT. Si aquesta tècnica s’aplica a un donant asimptomàtic (recordem que el 80% de les infeccions son asimptomàtiques) que està a dia 1, 2 o bé a partir de dia 9 després de la fiblada d’un mosquit carregat de WNV, aquesta sang entrarà en el circuit sense aixecar cap alarma. MP-NAT ens xiula positivitats a partir d’aprox. 102, és a dir, 100 genomes per ml de sang; tot el que estigui per sota no serà detectat. Aquí torna a jugar el seu paper la dosi infecciosa mínima, quina càrrega viral cal per iniciar la infecció. Honestament, no la conec amb certessa, i pot ser molt difícil d’establir perquè probablement és hoste depenent.\nPerò no divaguem. Tornem a la gràfica; si en lloc de fer servir MP-NAT féssim servir ID-NAT milloraríem força la seguretat (i incrementarien molt el cost dels assajos) però encara i així, durant el primer dia i pels darrers dies de virèmia estaríem donant resultats negatius incorrectes.\nFinalment si el nostre infectat desenvolupés simptomatologia, que pel cas de WNV estaria entre 3 i 10-12 dies després de la fiblada del mosquit, encara tindria un període de 3-4 dies, entre la fiblada i l’aparició de febre i altres símptomes, en el que podria donar, i únicament a partir de dia 2, altre cop, les tècniques MP-NAT el detectarien. A partir de la manifestació dels símptomes s’entén, per responsabilitat, que ni el donant doni sang ni el centre de donants li accepti la donació; les tècniques, doncs no s’aplicarien al no haver donació.\nPer tant, i com a comentari general, és impossible que en una població amb una certa afectació d’infecció arboviral no entrin algunes donacions que continguin virus infecciosos.\nCom podríem preparar-nos abans i durant un gran brot?\nAmb un seguit de mesures: assaig de les donacions per NAT (nucleic acid tecniques; en altres paraules detecció per amplificació d’àcids nucleics de seqüències específiques dels virus que estem cercant; preferentment assajos multiplexs que permetin amb una sola reacció detectar o no múltiples patògens alhora); aquestes NAT podrien aplicar-se a minipools en períodes tranquils però quan estiguéssim en un episodi d’increment de circulació arboviral de la població caldria passar a ID-NAT; desenvolupant i mantenint al llarg del temps sistemes de vigilància capaços de detectar infeccions transfusionals; i fent investigacions retrospectives sobre els receptors de productes sanguinis de donants pels que s’acaben confirmant infeccions arbovirals.\nPerò també, en un brot desfermat, quan i on (mitjançant un algoritme de risc) cal aturar les donacions o recol·lecció de sang i a on recorrerem per mantenir el subministrament; en situacions més calmades, abans d’un brot, com ajornar donacions de persones que han viscut o han viatjat a àrees epidèmiques (per exemple, ara mateix Canadà estableix un període de 21 dies, i EEUU de 28 dies, per poder fer donacions si hom ha estat en zona epidèmica de Zika). I en tot moment, mantenir l’eficàcia i eficiència dels mètodes o etapes d’inactivació que es van començar a instaurar amb l’adveniment de la Síndrome de la Immunodeficiència Adquirida (SIDA); aquestes etapes han fet extremadament segurs derivats sanguinis com els factors de coagulació, les immunoglobulines intravenoses, etc., que s’obtenen a partir del plasma. Però cal tenir mètodes eficients i eficaços per a tots els derivats, inclosos aquells més làbils, o amb menys processat, com poden ser els components cel·lulars del fraccionament; plaquetes o eritròcits.\nI el repte definitiu; tot això s’ha de fer econòmic, i fàcil tècnicament, per poder-se implantar sense problemes als països afectats que no estan habitualment en una bona situació econòmica.\netapes inactivació, hemoderivats, salut pública, Tècniques diagnòstiques, vectors artròpods, VIH/SIDA, virologia social, zikavirus\tetapes inactivació, hemoderivats, salut pública, tècniques diagnòstiques, vectors artròpodes, VIH/SIDA, virologia social, zikavirus\nComentaris virus-lents (155): Zika i sang? Elemental, doctor…\nDeja un comentario Publicado por fxavierabad en febrero 6, 2016\nNoticia de premsa…\nPot semblar alarmista?\nInfectats de Zika per transfusió? Doncs sí, i no cal considerar això una noticia alarmista “per se”. Qualsevol virus que genera virèmia, presencia de virus a sang i sobre tot aquells casos en els que la virèmia avança en uns quants dies a la manifestació de simptomatologia clínica, o és manté després de la resolució d’aquesta, pot passar a les donacions de sang i els seus hemoderivats corresponents. Una persona malalta no anirà a donar sang; una persona aparentment sana port donar sang i trobar-se malalta un o dos dies després i no té ja cap control sobre la seva sang.\nCap control? Ell, o ella no, però hi ha tota una estructura que està dissenyada, des de l’adveniment de la SIDA per blocar la presencia dels virus “coneguts” a les donacions i, com una segona barrera, unes tècniques dissenyades per inactivar-ne a eliminar-ne els que puguin passar els filtres diagnòstics, entre ells els virus desconeguts, aquells que encara no cerquem. Son tractaments diversos que s’apliquen als derivats sanguinis com factors de coagulació, immunoglobulines, etc. Per saber-ne més al respecte podeu anar a les entrades 66 https://comentarisviruslents.org/2014/11/17/comentaris-virus-lents-66-inactivacio-virica-el-sant-greal-1/ i 67 https://comentarisviruslents.org/2014/11/23/comentaris-virus-lents-67-inactivacio-virica-el-sant-greal-2/ .\nPer tant Zika es pot transmetre per sang? Sí. És aquesta via rellevant? No. És la meva opinió, però; el control sobre les donacions i la segregació que se’n fa per tècniques d’amplificació de àcids nucleic per retirar les donacions individuals infectades redueix molt aquesta possibilitat. Que això passi el primer quadrimestre del 2015 permet raonar que en aquell moment Zika no era un “problema” tan greu i no mereixia ser cercat a la sang. Si ho és, i es cerca ara, ja us dic jo que poc Zika arribarà a sang o hemoderivats en format final. Comparativament la via sexual aportarà molts més casos, perquè al recaure en individus i accions “aleatòries” i actes impulsius (molts cops) i no haver en molts casos una educació sexual adequada o un subministrament efectiu de mesures preventives, farà aquesta via molt més incontrolable.\nA més, aquesta via, a través de la sang, ja va ser reportada a l’epidèmia de Zika de 2013-2014 a la Polinèsia Francesa (per localització veure mapa més avall). Si voleu llegir l’article en anglès, l’enllaç és … http://www.eurosurveillance.org/ViewArticle.aspx?ArticleId=20761 . Un resum? El més gran brot fins el de Sud-Amèrica, amb més de 28.000 afectats, un 11% de la població. El que van fer aquestos investigadors va ser molt senzill; assumint la posibilitat de virèmia i pas del virus a les donacions van assajar retrospectivament (a toro pasado) la presència de virus a més de 1500 donacions individuals i van trobar-ne que 42, un 3% aproximadament, eren positives. Les donacions s’agafaren… only from voluntary donors who are asymptomatic at the time of donation, justament el que deiem abans.\nA més els investigadors es molestaren en sequenciar el virus que aïllaren de les donacions i van veure que tenia una homologia del 99,6% amb la seqüència inicialment reportada del virus al començament del brot. Blanc i en ampolla? Sí, en efecte.\nEls donants que resultaren positius a Zika van ser trucats telefònicament per investigar si havien patit amb posterioritat a la donació una síndrome febril compatible amb Zika (erupcions cutànies, conjunctivitis, artralgia). Dels 42 donants positius per amplificació d’àcids nucleics (AN) assajats, 11 van declarar que havien experimentat una síndrome d’aquesta mena entre 3 i 10 dies després que donaren sang.\nFins a la data de l’estudi, publicat a mitjans d’abril del 2014, no es van registrar cap infecció per Zika post-transfusional en aquells malalts receptors de lots o dosis de sang positiva a Zika per tècniques de biologia molecular. No tinc més dades però sembla que cap de les dosi conflictives va propagar la infecció més enllà.\nAixò ens recorda un paradigma en aquest camp i és que una senyal positiva en biologia molecular no correlaciona al 100% amb la infectivitat; i un segon paradigma, i és que tota infecció és habitualment dosis dependent; per sota d’un llindar no hi ha efecte.\netapes inactivació, hemoderivats, salut pública, Tècniques diagnòstiques, vectors artròpods, VIH/SIDA, virologia social, zikavirus\tetapes inactivació, hemoderivats, salut pública, vectors artròpodes, VIH/SIDA, virologia social, zikavirus\nComentaris virus-lents (115): Ebola i persistència ambiental; noves dades.\nDeja un comentario Publicado por fxavierabad en junio 11, 2015\nQuan un s’enfronta a un virus al laboratori, o en mig d’una emergència, necessita posar distància entre ell i el virus. Això es pot aconseguir amb indumentària especial, molts cops hidròfoba, que repel·leix l’aigua i fluids i per tant evita l’entrada dels virus; amb mascaretes o sistemes de filtració d’aire, que els atrapen i eviten la seva inhalació; amb guants, botes, maneguets, etc. Dins els laboratoris encara creem més distancies ja que manipulem les mostres dins cabines de seguretat biològica que generen una cortina d’aire que atrapa i conté els virus que potencialment puguin haver.\nTanmateix cap sistema és absolut, completament segur i a més resulta que tot allò que es fa sevir un cop queda potencialment contaminat i el seu cost fa que sigui impossible assumir single use, un únic ús, un emprar i llençar. Es aleshores quan podríem fer servir un concepte que si és absolut…el temps.\nI aquesta aproximació fan els autors de l’article (veure link al final) pel que fa a la inactivació (natural) de l’Ebola.\nEls autors suspenen el virus Ebola, la soca Makona, el barregen, amb un equivalent artificial de la sang, amb elevada càrrega proteica, i el deixaren assecar damunt superfícies, simulant la gota o l’esput projectat pel malalt i que cau al voltant seu. Els materials escollit foren superfícies d’acer inoxidable, molt comunes als hospitals i els materials plàstic-textils (mascaretes, granotes plàstiques impermeables) que constitueixen les barreres de protecció de cuidadors i personal sanitari. A l’estudi mesuraren la viabilitat del virus a 1 hora, 24 hores, 3 dies i 8 dies.\nI quins foren els resultats? Us adjunto una gràfica i ho discutim.\nEn aquesta figura es mostra la persistència ambiental de EBOV Makona (EBOV/Mak) suspès en un líquid amb alta càrrega proteica. S’escolliren com a condicions ambientals 21.5 °C i 30% humitat relativa. Cada punt de la gràfica és la mitjana de tres resultats i les barres d’error que es veuen reflecteixen la dispersió entre aquestes tres dades a cada punt.\nLes superfícies poroses, com són les granotes, els “monos” de cotó fan perdre la viabilitat vírica més ràpidament. Així en una hora es veu una caiguda de 3 log10; és a dir, del 100% de virus passem al 0,1% de virus però és un magre consol perquè la dosi infecciosa d’aquest virus és molt baixa, de l’ordre de 1 a 10 partícules víriques. La inactivació complerta s’assoleix a les 24 hores. Dit d’altra manera, un tèxtil de cotó tacat amb una secreció que conté Ebola probablement no seria infecciós, en les condicions assenyalades, passades 24 hores (amb més seguretat als dos dies). Aquest efecte dels materials porosos ja ha estat força descrit per altres anteriorment per la qual cosa el podem donar per bo. Per contra, per superfícies no poroses, més impermeables, com són els materials de les mascaretes respiratòries i les granotes plàstiques la persistència del virus es perllonga en el temps, Cal esperar 24 hores per veure caigudes de poc més d’1 log10 (passar del 100% al 10%) i si deixéssim actuar purament al temps als 8 dies encara que tinguéssim una reducció d’entre 3 i 4 log10 restaríen prou virus per infectar el personal que manipulés aquests elements. No s’observaren diferències significatives entre els materials no porosos, per tant sembla un comportament que podríem extrapolar a altres materials com vidres, utensilis plàstics, recobriment armaris, pintures, etc.\nAquí no s’estan valorant efectes de la radiació solar i del component UV de la mateixa, i les condicions de temperatura es poden considerar suaus. Hom podria pensar que en aquests països on són més que freqüents les temperatures per sobre dels 30-35ºC una dessecació al sol, amb el seu component ultraviolat, i més ràpid degut a una temperatura més alta, tindria un efecte més devastador sobre la persistència vírica. Però és una suposició, no puc provar-ho.\nI és així com, per forçar la mà, per anar més despresa i assegurar-nos absència d’infectivitat abans de manipular materials, equips o superfícies, que recorrem als desinfectants.\navaluació de riscos, descontaminació, etapes inactivació, fomites, virologia ambiental, virus hemorràgics\nComentaris virus-lents (121): Entrenant-se per caminar pel tall de la navalla.\nDeja un comentario Publicado por fxavierabad en mayo 9, 2015\nNova edició del curs de Post-grau en Estrategias en Bioseguridad y Biocontención. El primer es va celebrar amb èxit, i una espectacular bona valoració per part de l’alumnat, el passat octubre, del 2014. Aquest any, amb una reformulació de continguts se celebra la segona edició, en la Facultat de Veterinària de la Universitat Autònoma de Barcelona, i en les instal·lacions de l’IRTA-CReSA (Centre de Recerca en Sanitat Animal).\nA més dels professors de la passada edició s’ha obert la porta a professionals de reconegut prestigi amb molts anys d’experiència en camps com la filtració d’aire HEPA (high efficiency particulate air) i disseny de cabines de seguretat biològica, mètodes físics i químics de desinfecció i esterilització, normativa de transport de materials biològics, i equips de protecció individual, entre altres. Tot això acompanyat per personal que treballa dia a dia en instal·lacions d’alta seguretat biològica, que pot donar no només un coneixement teòric sobre el disseny, construcció, validació operativa i funcionament de les mateixes si no el dia a dia, la gestió de les activitats i de les potencials incidències.\nUn curs altament recomanable per a tots aquells que volen iniciar-se amb una bona base en el món de la bioseguretat o la biocontenció; o per aquells que ja tenen aquesta base, però que vulguin veure enfocaments o punts de vista diferents a temàtiques concretes. Perquè ningú ho sap tot, de totes les maneres possibles. I perquè a la solució adient es pot arribar transitant per camins diversos.\nPer més detalls es pot consultar l’enllaç: http://www.uab.cat/web/postgrado/curso-en-estrategias-en-bioseguridad-y-biocontencion/informacion-general-1206597475768.html/param1-3045_es/param2-2012/\navaluació de riscos, biocontenció, bioprotecció, bioseguretat, bioterrorisme, descontaminació, etapes inactivació, Grups de risc biològic, Infeccions Laboratorials (LAIs), instal·lacions bioseguretat, tecnologia VHP, transport mat. infecciós\nComentaris virus-lents (88): Incident Ebola al CDC; el diable està als detalls.\nDeja un comentario Publicado por fxavierabad en febrero 26, 2015\nEl mes de desembre de 2014, els Centers for Disease Control and Prevention (CDC) van reportar que una petita quantitat de material procedent d’un experiment que formava part d’un estudi amb virus Ebola havia estat transportat de forma segura entre la instal•lació de nivell de bioseguretat 4 (NBS4) a una altra de nivell de bioseguretat 2 (NBS2); un incís, un laboratori de nivel 2 ve a ser un laboratori hospitalari amb cabines de seguretat biològica. Res problemàtic si no fora perquè les mostres transferides tenien certa probabilitat de contenir virus infecciosos. El material transferit inadequadament es va portar al laboratori NBS2 en un contenidor hermètic però un cop allà es va obrir i es van manipular les mostres.\nTreball a cabina de seguretat biològica amb indumentària amb pressió positiva\nL’estudi en qüestió implicava prendre dos hisops orals idèntics de cobais, infectats amb dues variants del virus Ebola, que es dipositaven en dues sèries de tubs; un per estudis amb virus viables (marcats com VTM, Virus Transport Medium) i un altre per a estudis a partir de material inactivat (els tubs als quals anaven a parar els hisops contenien un tampó de lisi). Els tubs eren idèntics en la seva grandària i marcatge, i només es diferenciaven pel color dels taps i les etiquetes. Aparentment es van usar processos d’inactivació aprovats, que s’havien revisat recentment, però no van servir per a molt, perquè l’error humà d’un tècnic que prengué el set de mostres equivocades (les no inactivades) cap el laboratori NBS2 va materialitzar el risc. El diable està en els detalls (i si no llegiu atentament la seqüència de l’incident a les pàgines 6 a 8, Description of the event de l’informe complet). Ve a ser una cosa per l’estil, si alguna cosa pot sortir malament, sortirà malament.\nContenidors habituals per transport de materials infecciosos (per més detalls veure entrada 84)\nL’informe de la CDC (veure link al final de l’entrada) cita dues recomanacions que en el seu moment (en una avaluació d’un incident previ) no es van implantar completament en aquell laboratori: la instal•lació d’un sistema de càmeres per a una segona verificació de punts crítics de seguretat i el ús adequat de Certificats de Transferència de Materials (MTC’s). A més es considera causa probable l’absència d’una programació d’estudi escrita i aprovada per un supervisor, i, la-mare-de-totes-les-causes, que l’esquema de treball planificat no s’havia dissenyat amb la ment posada en minimitzar la possibilitat d’errades humans conduents a una exposició potencial.\nAfortunadament l’incident es va comunicar de forma ràpida i es van prendre mesures per minimitzar l’exposició del personal. Cap persona va resultar infectada, a la data d’aquesta entrada han transcorregut ja molt més dels 21 dies convinguts com a límit per manifestar simptomatologia en la persona que va manipular el material (recordem però que altres estudis marquen períodes superiors, de l’ordre de 30 dies, veure entrada 60 del blog). De fet, quan es van buscar virus infecciosos en els hisops del dia previ i del dia posterior a l’incident es va confirmar l’absència d’infectivitat en totes les mostres.\nEls últims incidents al CDC han portat a crear la figura del Director Associat de Seguretat. La breu descripció de les seves funcions (veure el primer link, paràgraf final) és un exemple de sentit comú però deixa un pel perplex; s’ha d’entendre que tot això ja es feia i es feia bé però que ara es farà més i millor, no?\nPerò aquesta, com sempre, és una altra història.\nNoticia curta del CDC: http://www.cdc.gov/media/releases/2015/s0204-ebola-lab.html\nInforme complert: http://www.cdc.gov/about/pdf/lab-safety/investigation-into-dec-22-2014-cdc-ebola-event.pdf\navaluació de riscos, biocontenció, bioseguretat, etapes inactivació, Infeccions Laboratorials (LAIs), instal·lacions bioseguretat, salut pública, transport mat. infecciós, virus hemorràgics, Zoonosi\nComentaris virus-lents (68): Inactivació vírica; el Sant Greal (3)?\nDeja un comentario Publicado por fxavierabad en noviembre 27, 2014\nCom dèiem a l’entrada prèvia comencem a desfilar el cabdell de mètodes d’inactivació vírica en hemoderivats i producte d’origen animal i comencem per uns mètodes històricament de llarg recorregut com són aquells que es basen en escalfar el material.\nEscalfament de solucions aquoses. Un mètode típic és l’escalfament de solucions aquoses a 60 ºC durant 10 hores, la pasteurització, que és el tractament que s’utilitza en la farmacopea per a la inactivació viral en les preparacions d’albúmina. També, però, s’utilitza per a altres productes derivats del plasma: Factor de coagulació VIII (o FVIII) i antitrombina III. Desafortunadament, l’eficàcia d’aquest tractament és dependent de la presència d’estabilitzadors per tal de protegir les proteïnes i minimitzar la formació de neo-antigens, i aquests estabilitzadors també poden protegir de la inactivació els propis virus. Recordeu que els virus són en molt bona mesura proteïna (i àcid nucleic).\nL’eficàcia de la pasteurització és diferent per a cada virus que es fa servir con a control. Així la pasteurització de concentrats d’antitrombina-III estabilitzats amb 0,5 M de citrat a pH 7,3 inactiven per complet (més de 6-log10) virus de la immunodeficiència humana (VIH) experimentalment inoculat, però també VHB. S’ha demostrat per diferents preparats, la inactivació completa de grans quantitats de virus embolcallats (VIH, VHB, virus relacionats a VHC) i els virus no embolcallats (és a dir, petits virus como el poliovirus) en condicions de pasteurització clàssica. Estudis realitzats fa uns anys en el meu antic laboratori respecte l’eficàcia virucida de la pasteurització en productes intermedis en el procés d’obtenció d’hemoderivats demostraren que el VHA s’inactivava substancialment (reducció de més de 7-log10), encara que es va trobar HAV infecciós residual, al final del tractament tèrmic, fins i tot després de 10 hores, unes conclusions que no eren innovadores ja que altres autors les havien reportades.\nQuan el material de partida te una provada termoestabilitat, es poden aplicar temperatures més altes. En el meu antic laboratori, es va realitzar una avaluació de l’eficiència de la inactivació viral del tractament tèrmic (87 a 93ºC) durant 180 minuts sobre una solució líquida d’origen animal. Aquest tractament resultà molt eficient (més de 4 log10R) per a la inactivació parvovirus porcí (PPV) i poliovirus (PV) a més d’alguns virus embolcallats.\nUna de les preocupacions més importants dels mètodes de pasteurització és aconseguir una bona barreja del líquid durant el tractament tèrmic per tal d’assegurar que tots els virus són sotmesos a la temperatura de processament el temps establert. S’han provat, en un estudi realitzat amb petits volums i temps de contacte curts, diferències en la inactivació de poliovirus en funció de la ubicació (vials parcialment submergits o submergits) i la agitació i el tipus d’agitació dels vials (rotatòria, per batzegades, en estàtic) que es troben dins el bany d’aigua. Per tant, de manera clara, el factor “barreja eficient” necessita ser estandarditzat.\nEscalfament dels productes en pols. L’eficàcia d’aquest tractament pot variar d’acord a les condicions de liofilització, que és la manera habitual en la que s’obtenen alguns productes finals a partir de teixits animals, en particular els límits superior i inferior d’activitat d’aigua, que determinen la pressió de vapor parcial de l’aigua. La temperatura (60-80° C) i la durada (10-72 hores) del procés d’escalfament també són determinants.\nEncara que alguns autors troben que la infectivitat del VHA és potencialment sensible a l’eliminació d’aigua, els resultats obtinguts per nosaltres mostraven que la caiguda de títol víric desprès de la liofilització per VHA estava entre 0,5-1,4 log10. No obstant això, altres virus semblants (virus no embolcallats de mida petita, com poliovirus) són més susceptibles, amb reduccions de títols entre 1,5-4,3 log10. Altres autors descriuen reduccions per liofilització de 1,5 log10 per PV i cap reducció per HAV, resultats que indirectament son reforçats per dades pròpies que demostren que la infectivitat de HAV no es veu molt minvada si es sotmès a dessecació a temperatures ambientals (reduccions entre 0,1-1,6 log10).\nQuant a la pasteurització després d’una liofilització prèvia, no es detectà infectivitat residual de VHA després de 10 hores a 60 º C.\nL’alta resistència a tractament tèrmic de parvovirus ha estat abastament descrita en diferents factors de coagulació. Tractaments tèrmics a 100ºC per 30 min va ser completament ineficaços per la inactivació de parvovirus B19, però, permetien la inactivació completa (per tant més d 4log10R) del VIH, el VHC i el VHA. Alguns estudis demostren que aquest efecte és molt ràpid; per VHA i poliovirus s’assoliren reduccions de 5 log10 un cop han passat tan sols 4 minuts d’escalfament. No obstant això, una vegada més, els procediments tèrmics poden fallar per inactivar completament parvovirus. L’eliminació dels parvovirus de productes sanguinis ha de cercar altres mètodes, ja sigui sols o en combinació amb la pasteurització.\nTractament amb calor seca. El factor de reducció general d’un procés de fabricació que inclogui una etapa de tractament de calor seca al final, comptarà amb un nivell de seguretat extra-viral proporcionada per aquest últim pas. Òbviament, el producte final ha de presentar una forta termoestabilitat. Aquest procediment s’ha assajat amb èxit per a la inactivació de HAV i el parvovirus caní (com a virus model) pels concentrats de factors de coagulació.\nEl resultats propis mostren que l’assecat a 70ºC en condicions de buit després d’ anhidrificació va ser eficient (més de 4 log10R) per a l’eliminació i / o inactivació de PV, i el virus de l’herpes simples (HSV), mentre PPV va mostrar un menor, encara que significatiu, grau d’inactivació, ja que menys del 0,1% de títol víric inicial sobrevisqué; per tant més del 99,9% s’inactivà.\nEl comportament de PV en aquests i altres experiments realitzats amb anterioritat fan despertar la preocupació d’estar-nos refiant massa de les dades obtingudes emprant aquest virus com a model. Degut a la seva escassa resistència, o alta sensibilitat, als tractaments, potser PV no ens estaria proporcionant una indicació adequada de la resistència d’altres virus humans (és a dir, HAV o parvovirus humà), en els productes derivats de plasma o en condicions de desinfecció o ambientals. La cerca d’un millor model, o assajos múltiples amb diferents virus per cobrir tots els aspectes de la resistència viral serien les possibles solucions.\navaluació de riscos, etapes inactivació, hemoderivats, hepatitis, parvovirus, poliovirus, salut pública