Presentació de l'Estudi “El rol de les asseguradores privades en la sostenibilitat del sistema sanitari públic”\nEspanya és el país per al qual l'OCDE preveu un increment més gran de la despesa sanitària, amb el consegüent risc per al futur del Sistema Públic\nL'estudi guanyador de la IX Edició del Premi Edad&Vida, realitzat per un equip investigador d’AFI (Analistes Financers Internacionals), analitza els diferents models sanitaris internacionals.\nLa comparativa internacional demostra que en tots els països avançats es practiquen fórmules de col•laboració publicoprivada, tant en funcions asseguradores del risc de salut com de proveïdors de serveis sanitaris.\nL'assegurança privada de salut és la pràctica habitual a Holanda, de manera que el 99% de la població tenia contractada el 2012 una assegurança privada de Salut, mentre que a Espanya només un 22,5% de la població opta per l'assegurament privat.\nUn millor tractament fiscal, a l'estil d'altres països europeus, afavoriria un desenvolupament més gran de les assegurances de salut a Espanya.\nL'estudi posa en evidència una llarga tradició de col•laboració publicoprivada al nostre país, tant en provisió de serveis com en assegurament, desconeguda en gran mesura per la població general.\nAquesta col•laboració descarrega el Sistema Sanitari Públic de donar cobertura a més de 9 milions de ciutadans, que opten majoritàriament per la sanitat privada.\n8 de cada 10 persones cobertes pel Mutualisme Administratiu trien l'assegurament privat de la seva salut en comptes de l'assegurament públic.\nUn 27% de la despesa sanitària total es duu a terme en el sistema sanitari privat.\nSeria desitjable que una nova entitat, una “Agència Nacional de Salut”, vetllés per la qualitat del sistema sanitari en el seu conjunt (públic i privat) i es responsabilitzés, en particular, de la transparència de la col•laboració publicoprivada.\nMadrid, 2 de juliol de 2014. La crisi que pateix Espanya, els ajustaments pressupostaris en curs i les perspectives d'un feble creixement econòmic, incideixen directament en els problemes de finançament que té actualment el Sistema Nacional de Salut (SNS), la qual cosa pot afectar la seva sostenibilitat a mitjà i llarg termini. Juntament amb l’SNS, el nostre país disposa d'un sector sanitari privat de qualitat, eficaç i solvent, amb funcions d'assegurador i proveïdor a través de concerts o col•laboracions publicoprivades.\nAquesta és una de les conclusions de l'Informe “Rol de les asseguradores privades en la sostenibilitat del sistema sanitari públic”, guanyador de la IX Edició del Premi Edad&Vida, i patrocinat per SegurCaixa Adeslas, que ha estat presentat aquest matí per Eduardo Rodríguez Rovira, President de la Fundació Edad&Vida; Javier Murillo, Vicepresident de l'Àrea d'Assegurament de la Fundació Edad&Vida i Conseller-Director General de SegurCaixa Adeslas, i José Antonio Herce, Director associat d'Analistes Financers Internacionals (AFI).\nL'estudi analitza la potencialitat de les asseguradores privades com a agents clau de l’SNS. Per fer-ho, duu a terme un primer diagnòstic de l’SNS a través d'una anàlisi sobre les debilitats, amenaces, fortaleses i oportunitats del nostre sistema sanitari; a més, identifica mesures aplicables en altres països mitjançant una comparativa internacional, i conclou amb la investigació del paper de les asseguradores privades a Espanya.\nANÀLISI DAFO DE L’SNS ESPANYOL\nBons resultats generals en matèria de salut entre el conjunt de la població reflectits en una elevada esperança de vida.\nBona valoració general per part dels ciutadans.\nÀmplia xarxa assistencial amb el suport d'una bona dotació d'equips i tecnologia.\nPersonal sanitari ben format en centres superiors estretament vinculats a l’SNS i reclutat mitjançant proves selectives de reconeguda solvència.\nInnovació relacionada amb les TIC.\nMarc legal ampli i flexible, i creixent experiència en l'articulació de fórmules de col•laboració publicoprivada.\nSector privat, tant assegurador com proveïdor de serveis sanitaris, desenvolupat i disposat a cooperar amb els serveis públics.\nNous entrants en el sector vinculats a la innovació tecnològica i de fórmules de gestió dels serveis sanitaris.\nDèficit de governança.\nOpacitat/falta d'informació sobre l’SNS que dificulta el benchmarking.\nEscassa coresponsabilitat dels pacients.\nInsuficient incidència d'una avaluació rigorosa del cost-efectivitat de les innovacions terapèutiques i farmacològiques.\nRigidesa dels sistemes retributius i del règim de personal.\nModel orientat a aguts i no al tractament de crònics.\nReduïda inversió en salut pública des d'una orientació transversal d'estratègies preventives.\nDeficiències en el sistema d'aprovisionament.\nCreixement de la despesa pública real superior al creixement del PIB, per:\nIncrement de les malalties cròniques.\nCaiguda d'ingressos fiscals derivada de la crisi econòmica.\nAbsència d'avaluació i priorització dels ajustaments en la despesa sanitària com a conseqüència de la crisi.\nLes amenaces de l’SNS detectades ja han suposat un creixement en 10 anys (1999-2009) de la despesa pública real per persona del 49%, quatre vegades superior al creixement del PIB en el mateix període. Això, juntament amb la caiguda d'ingressos fiscals derivada de la crisi (del 19% des del 2007), posa en risc el finançament de l’SNS i, per tant, és fonamental prendre mesures, no solament d'ajustament de la despesa, sinó també dirigides a una major eficàcia de l'ús dels recursos disponibles.\nComparativa de l’SNS amb altres països de referència\nEspanya és el país per al qual l'OCDE preveu un increment més gran de la despesa sanitària, amb el consegüent risc per al futur del Sistema Públic. Aquest increment se situa per damunt dels països analitzats: Alemanya, Austràlia, Gran Bretanya, Holanda i Suècia. Concretament, els països que registren un menor creixement de la despesa sanitària són Alemanya i Austràlia, on l'assegurament privat té una important rellevància dins del seu sistema nacional de salut.\nL'informe revela que el finançament de la sanitat és mixta en la majoria dels països estudiats, des d’elevades primes per habitant (Holanda) fins als serveis gratuïts per als beneficiaris (Espanya), dins d'esquemes de cobertura universal. En particular, el 99% de la població holandesa està coberta per una assegurança privada de salut, a Austràlia un 55% de la població, mentre que a Espanya tan sols el 22,5% de la població opta per l'assegurament privat.\nEn definitiva, els models que atorguen un paper destacat a les asseguradores privades en el marc del sistema de salut pública tenen una millor perspectiva pel que fa a despesa pública sanitària. En tots aquests models, a més, els governs estableixen beneficis fiscals que afavoreixen i potencien la col•laboració publicoprivada.\nLes assegurances de salut privades a Espanya\nA Espanya, les assegurances de salut privades tenen un caràcter suplementari respecte a l’SNS. Això no obstant, cal entendre l'activitat del sector de les assegurances privades amb una visió més àmplia, que demostra l'estreta relació entre l’SNS i el sector hospitalari privat, el qual en molts casos està compost tant per operadors sanitaris privats com per asseguradores privades que gestionen centres sanitaris, hospitals, centres mèdics i ambulatoris.\nEls exemples d'interrelacions entre els esmentats sectors són molt diversos, des dels concerts amb entitats lliures d'assegurances amb el sector mutualista administratiu i concessions administratives per a la gestió privada d'hospitals públics, fins a la derivació de pacients de l'SNS a centres sanitaris privats i convenis entre asseguradores privades i centres mèdics privats.\nActualment, gairebé el 23% de la població està coberta per una assegurança de salut privada, ja sigui a nivell individual o col•lectiu, i el 78% del total són assegurances d'assistència sanitària. Pel que fa al nombre d'assegurats privats de salut, segons les últimes dades publicades, aquest puja a 9 milions de persones, a les quals caldria sumar-ne gairebé 2 milions més, provinents dels concerts de les mutualitats de funcionaris de l'Administració pública.\nEl paper de les asseguradores privades a Espanya ha anat guanyant protagonisme en els darrers anys, ja que les prestacions pagades per les asseguradores de salut el 2007 equivalien al 7,8% del pressupost públic sanitari, mentre que el 2012 aquesta proporció va pujar al 8,8% de la despesa pública sanitària total. De fet, durant el període de crisi econòmica (2008-2012), el cost total suportat per les entitats privades per atendre els seus assegurats va pujar a 26.500 milions d'euros en total, enfront de la despesa sanitària pública acumulada de 321.062 milions d'euros, la qual cosa suposa el 8,3% del total.\nEn definitiva, podem afirmar que l’assegurament privat suposa un estalvi de costos al Sistema Nacional de Salut.\nCom hem assenyalat més amunt, a Espanya hi ha una llarga tradició de col•laboració publicoprivada. La més significativa és el mutualisme administratiu, un clar exemple d'esquema en què els mutualistes poden triar entre l'SNS i diversos asseguradors privats. Les bases d'aquest model de gestió són molt semblants al model Australià, que té unes perspectives de despesa sanitària molt favorables.\nEn el mutualisme administratiu, les companyies asseguradores han de proporcionar la prestació sanitària en condicions semblants al sistema públic, llevat de la medicació. Les entitats privades es fan càrrec del 100% de les despeses sanitàries dels seus assegurats.\nMalgrat que hi ha diferències entre les primes fixades per unes mutualitats i d’altres, totes estan evolucionant fins a la fixació d’una prima comuna en funció de l'edat. De fet, les primes del mutualisme administratiu contrasten amb les quotes mensuals fixades per l'Administració pública per a aquells que han de subscriure un conveni especial perquè no compleixen els requisits per tenir la consideració d'assegurats a efectes del sistema sanitari públic: 157 euros mensuals per als majors de 65 anys en la sanitat pública, enfront dels 70 euros mensuals (aproximadament) establerts per les mutualitats administratives.\nEn termes econòmics, el mutualisme administratiu és un model que aporta eficiència en les prestacions d'un servei públic, ja que la despesa per capita de la població coberta és substancialment inferior a la despesa sanitària pública per capita del conjunt del sistema, ajustada per conceptes de despesa equivalents. En el cas del col•lectiu de funcionaris, la despesa per persona se situa en 723 € anuals (60,25 € al mes), mentre que la despesa per persona en la sanitat pública puja a 995 € anuals (82,9 € al mes), la qual cosa suposa que la despesa del mutualisme administratiu és un 27% menor.\nEl mutualisme administratiu es configura així com un model que afavoreix l'equilibri entre el sistema sanitari públic i el privat, alhora que aporta eficiència en la prestació d'un servei equivalent al públic a un cost sensiblement menor i garanteix la prestació d'una cartera de serveis equivalent a la de l'SNS.\nDe fet, l'alt nombre de mutualistes que opten per la prestació de serveis de les asseguradores privades demostra el grau de satisfacció del col•lectiu: 8 de cada 10 persones cobertes pel Mutualisme Administratiu trien l'assegurança privada per damunt de la sanitat pública.\nCom a conclusió, l'experiència de l'assegurament privat del risc de salut i la prestació privada dels serveis de salut associats, tant a Espanya com als països avançats, mostra que és possible concebre un model sanitari públic eficaç, eficient i sostenible, satisfactori per als usuaris, en el qual les companyies privades poden gestionar aquest risc de salut. Tant els proveïdors públics com privats estan capacitats per oferir els serveis sanitaris requerits pels usuaris.\nEl finançament seria públic i els beneficiaris podrien, o no, anticipar el desembors del cost dels serveis, els quals serien reemborsats posteriorment al 100% o bé es descomptaria un copagament moderat, eficient i socialment acceptable. Aquest model s'està obrint camí a poc a poc als països avançats i, per consolidar-lo, seria desitjable que es creés una entitat, una mena d’Agència Nacional de Salut, que vetllés pels interessos de la salut de la població, l'ús responsable dels serveis sanitaris i la transparència de la col•laboració publicoprivada del sistema.\nÉs una fundació privada apolítica que té com a missió promoure des de les empreses de diversos sectors, en col•laboració amb institucions d’investigació i formació i organitzacions de persones grans, la recerca de solucions per a la millora de la qualitat de vida de les persones grans. La seva raó de ser és facilitar coresponsabilitat i equilibri, entre sector públic i la iniciativa privada, per tal de donar resposta als reptes econòmics i socials del canvi demogràfic. Les seves activitats es duen a terme des d'una perspectiva empresarial, promovent la reflexió, de manera que es creï un estat d'opinió independent i es millorin els comportaments dels actors en l'entorn de les persones grans.\nLES 10 RECOMANACIONS DE L'ESTUDI\n“El rol de les asseguradores privades en la sostenibilitat del sistema sanitari públic”\n1. Amb l'objectiu d'assegurar la sostenibilitat futura del sistema, caldria iniciar un debat profund a nivell polític i social que permeti als ciutadans i a les institucions prendre consciència sobre la necessitat d'abordar el tema de la participació de la iniciativa privada en l'àmbit sanitari públic, amb la màxima responsabilitat, un marc jurídic que ofereixi garanties i una gran transparència.\n2. El debat hauria d'incloure els aspectes relacionats amb la responsabilitat individual i l'ús racional del sistema sanitari per part de la població.\n3. És important millorar la informació i el coneixement sobre el funcionament del nostre Sistema Nacional de Salut i sobre els sistemes de salut de països del nostre entorn, en els quals la concertació entre l'àmbit públic i el sector privat en el finançament i la provisió de serveis està més desenvolupada.\n4. El Sistema Nacional de Salut, en la seva funció d'assegurador públic i gestor dels recursos financers del sistema, hauria de practicar un genuí assegurament del risc de salut, aplicant els criteris tècnics i professionals propis d'aquest sector.\n5. En l'entorn internacional hi ha una àmplia participació del sector sanitari privat: com a assegurador del risc de salut i com a proveïdor dels serveis associats, la qual cosa permet la sostenibilitat dels sistemes.\n6. Caldria analitzar i valorar adequadament el rol que exerceix actualment a Espanya l'assegurança de salut privada i els beneficis que suposa per als seus usuaris i per al conjunt de la població: permet alliberar recursos públics i disminuir la pressió assistencial, alhora que es redueixen les llistes d'espera. A més, l'assegurança privada de salut ha permès estructurar a Espanya una xarxa de prestadors privats (hospitals, centres, consultes...) que, sense aquesta assegurança, no tindrien viabilitat financera en moltes províncies espanyoles, on generen riquesa i llocs de treball.\n7. Caldria millorar la informació i el coneixement sobre el model de lliure elecció d'assegurament desenvolupat a Espanya per les Mutualitats de funcionaris de l'Estat (Muface, Mugeju i Isfas) i analitzar les característiques d'aquest model que aconsegueix importants estalvis per al sistema.\n8. Una extensió del model de Mutualisme de funcionaris de l'Estat permetria importants estalvis econòmics, si bé s’hauria de perfeccionar ajustant les primes als costos efectius del sistema, presents i futurs.\n9. Una penetració més gran de l'assegurança privada de salut, individual o col•lectiva, permetria millorar la sostenibilitat de l'SNS de manera immediata, ja que alleugeriria la pressió i els costos sobre aquest, milloraria els serveis i permetria al sector privat obtenir economies d'escala que farien més eficient el sistema en el seu conjunt.\n10. Amb l'objectiu de millorar la col•laboració publicoprivada i afavorir la contractació d'assegurances de salut privades es proposen, entre altres mesures:\nRecuperar els incentius fiscals a la contractació individual d'assegurances de salut.\nReforçar els estímuls fiscals a la contractació d'assegurances de salut col•lectives.\nRestablir l'exclusió de la base de cotització a la Seguretat Social de les aportacions a assegurances col•lectives.\nFomentar fórmules de remuneració salarial diferida per a l'assegurament més enllà de la jubilació.\nEstendre a altres col•lectius de ciutadans fórmules d'assegurament privat, en la línia del model de les Mutualitats de funcionaris.\nDescarregar Estudi Afi (1.82 Mb.)\nDescarregar la nota de premsa (532 Kb.)


Els esportistes de la Fundació Privada Rosella als Special Olympics tornen amb quatre medalles\nnotícia > Els esportistes de la Fundació Privada Rosella als Special Olympics tornen amb quatre medalles\nComunicacioCastellvi 11 d'Octubre de 2018\nLes tres tripletes de petanca van pujar al calaix més alt del podi, mentre que l’equip de futbol sala va quedar segon\nEls esportistes de la Fundació Privada Rosella que van participar del 4 al 7 d’octubre als Special Olympics 2018 han tornat amb un palmarès de quatre medalles i amb una gran experiència del seu pas per aquesta competició. La Fundació Rosella va prendre part als Special Olympics 2018 amb tres tripletes de petanca (9 esportistes) i un equip de futbol sala (6 esportistes).\nLes tres tripletes de petanca, que van competir a la Seu d’Urgell, va obtenir medalla d’or, mentre que l’equip de futbol sala, que va competir a Andorra la Vella, va aconseguir fer-se amb la medalla de plata.\nEls quinze esportistes de la Rosella van estar acompanyats per quatre entrenadors i entrenadores els quatre dies dels Special Olympics. Des de la Fundació han valorat molt positivament el pas pels jocs i l’organització de la competició en una i altra seu. També han destacat l’excel·lent cerimònia d’obertura, que es va fer a Andorra la Vella el dia 4.\nUn dels esportistes de la Fundació va participar als Special Olympics gràcies a una beca dels Serveis Socials de l’Ajuntament de Castellví de Rosanes.\nLa Fundació Privada Rosella, situada al barri castellvinenc de Miralles, participa als Special Olympics des de l’any 2000, en què aquests van celebrar-se a la localitat empordanesa de Figueres.\nCastellví de Rosanes, 11 d’octubre del 2018\n*Imatges gentilesa de la Fundació Privada Rosella\n‹ Persona per a feines de neteja (substitució) – octubre 2018\t› Recull informatiu setmanal (11/10/18)


L'Ajuntament de Sabadell, disposat a buscar espais alternatius on fer classe el proper curs\nL’alcaldessa Farrés i el regidor Manuel Robles s’han reunit aquest matí amb les direccions dels centres públics de Primària | (c) Cedida\nMARC SABATER | L’Ajuntament de Sabadell està “disposat” a facilitar espais per tal que les escoles de la ciutat puguin començar el curs 2020-2021 amb normalitat si el departament d’Educació estableix un nombre d’alumnes per classe que obliga a habilitar llocs alternatius a les aules convencionals. “Ajudarem, naturalment, sempre i quan estigui a les nostres mans”, ha explicat el regidor d’Educació Manuel Robles per qui qualsevol concreció en aquest sentit està supeditada, abans que res, a saber quina és la ràtio establerta per la Generalitat pel que hauria de ser el retorn definitiu dels nens a l’escola.\nA quinze dies per a què finalitzi el curs escolar més estrany de les últimes dècades, moltes mirades ja estan posades en com la pandèmia per covid-19 influirà en el proper curs. La Generalitat ja ha avançat que mesures com el distanciament social continuaran sent necessàries, cosa que obligarà a tenir menys alumnes per aula i, en conseqüència, a haver d’habilitar espais alternatius on acollir els grups desdoblats. Com que moltes escoles no tenen prou lloc, caldrà buscar instal·lacions externes per habilitar-les transitòriament com a aules. I és presumible que, arribats a aquest punt, els ajuntaments hagin de prendre cartes en el tema.\n“Nosaltres som del parer que les administracions hem de treballar conjuntament i, per tant, l’Ajuntament col·laborarà amb la Generalitat si arribem a aquesta situació”, explica Robles. El requisit previ, però, és que s’estableixi quants alumnes hi podrà haver a cada aula, de forma que els centres educatius puguin quantificar quines són les seves necessitats. A partir d’aquí, l’Ajuntament mirarà quins recintes poden cedir-se a Educació tenint en compte que “la ciutat ha de continuar funcionant” i que llocs teòricament ideals potser no es poden utilitzar perquè hi ha programades d’altres activitats.\nDe moment, i a l’espera que Educació es pronunciï definitivament, el focus està centrat ara mateix en la hipotètica reobertura de les escoles aquest proper dilluns 8 de juny, si la ciutat entra a la fase 2 de la desescalada. L’Ajuntament no té competències en aquest aspecte, però ha demanat als centres sabadellencs que comuniquin quin és el seu pla de reobertura per tenir “una foto general” del panorama a escala local.\nUn altre tema sobre la taula és el de la bretxa digital entre els alumnes. L’alcaldessa Marta Farrés i Manuel Robles s’han reunit telemàticament aquest matí amb els directors de les escoles públiques de Primària de Sabadell i, després de la trobada, han demanat a la Generalitat que revisi quants nens i nenes necessiten encara tauletes o ordinadors amb connexió a internet per estudiar en igualtat de condicions dels seus companys.\nLa reunió ha servit per detectar desajustos en el nombre d’infants i adolescents que necessiten dispositius de connexió a internet. Les dades es van recollir fa setmanes a través de les direccions dels centres, però amb criteris diferents i això ha provocat deficiències en alguns nivells educatius. Per això, l’Ajuntament ha instat la Generalitat a tornar a revisar aquest tema per tal d’evitar que, ja de cara al setembre, es pugui reproduir aquesta situació.\nLa Generalitat ha admès aquests últims dies, a més, que el procés per enviar equips informàtics dels centres a l’alumnat ha topat amb problemes per part de les empreses encarregades de preparar i adaptar els equips informàtics dels centres per posar-los a disposició dels alumnes que els necessiten.\nNewer PostVillage Niu Sabadell ofereix aquest estiu casals a les escoles Tarrés, Samuntada i Font Rosella, i al barri de Can Llong\nOlder PostLes escoles bressol municipals de Sabadell no obriran, com a mínim, fins la segona quinzena de juny


El GEN demanarà al conseller Miquel Ramon que aclari les seves “gestions” per a la compra d’una finca rústica a Cala d’Hort (18/10/2008)\nEl conseller ha actuat amb dessídia i despreocupació davant una interessant oferta per comprar 70 hectàrees d’aquest espai natural. El GEN reitera la seua proposta de comprar les gairebé 200 hectàrees que tenia Calas del Mediterràneo a la zona i que varen ser oferides per l’empresa a l’administració\nEl Grup d’Estudis de la Naturalesa (GEN-GOB Eivissa), després d’haver-se publicat diverses notícies en els mitjans de comunicació sobre la possible compra d’una finca de 700.000 metres quadrats a Cala d’Hort, i davant la confusa situació que envolta aquestes suposades gestions, vol demanar al conseller de Política Territorial, Miquel Ramon, que aclareixi públicament en quin estat es troba aquest assumpte i quines son exactament les gestions realitzades i els documents aportats.\n(En concret) Ramon va afirmar el mes passat que ell en persona havia portat al Govern balear la proposta de comprar una finca de 70 hectàrees a Cala d’Hort, per tal que l’Executiu autonòmic l’incorporàs al seu llistat de propostes a presentar davant el Ministeri per a la seua compra. En canvi, al dia següent va aparèixer la resposta del Govern balear, desautoritzant el Conseller i afirmant que desconeixia l’existència de qualsevol proposta feta per Miquel Ramon en aquest sentit, afegint que només coneixia la feta pel GEN, en relació a altres terrenys de la zona, concretament, els de l’antic projecte de camp de golf. Posteriorment, Ramon ha fet altres declaracions sobre el tema que no han aclarit si finalment s’ha presentat o no per part del Consell o del Govern alguna proposta concreta al Ministeri. Mentre, sembla que les propostes de compra de Balears s’haurien entregat sense fer cap esment a aquesta zona.\nEl GEN creu que el conseller de Política Territorial no ha actual amb el rigor i seriositat que s’haurien d’esperar en un responsable polític en aquest cas, donat que la seua proposta només va ser “traslladada”, segons les seues paraules, al Govern balear, però en la Conselleria de Medi Ambient del Govern no la troben. Però, a més a més, s’ha de recordar que el Consell Insular pot fer propostes directament al Ministeri, cosa que tampoc s’ha fet. En definitiva, el Consell ha demostrat (en aquest cas) una actitut d’absolut desinterés i només actuant de cara a la galeria i quan entitats com el GEN posen en evidència la seua inactivitat i inoperància, ja que no ha realitzat amb cura i diligència unes gestions extremadament fàcils de fer però extremadament importants per a Eivissa i, a més a més, del màxim interés i urgència. No és cada dia que propietaris de superfícies tan grans i d’un valor ambiental i paisatgístic tan elevat mostren la seua disponibilitat a vendre els seus terrenys, per la qual cosa no s’entén que aquesta proposta hagi estat acollida amb un passotisme i despreocupació tan elevats per part del conseller de Política Territorial.\nEl GEN reitera, tant al Consell com al Govern, la seua proposta que les Administracions públiques comprin els gairebé 2 milions de metres quadrats que tenia a la zona la promotora del frustrat camp de golf de Cala d’Hort i, a més a més, s’hi afegeixi a l’operació la compra d’aquesta altra finca de 700.000 metres. Aquesta és una oportunitat que de cap de les maneres s’ha de deixar passar de llarg i que requereix la màxima coordinació entre administracions i la més alta eficàcia per part de totes elles. El GEN va sol.licitar gestions respecte de la compra dels terrenys (2.000.000 m2) oferits per Calas del Mediterraneo durant l’any passat, de paraula i per escrit davant de responsables del Consell d’Eivissa i el Govern Balear. La proposta per aprofitar aquesta oportunitat única va ser completament ignorada i ni tan sols es rebé resposta.


Damien Chazelle, al Festival de Cinema de Sant Sebastià\n© ‘First Man’ competirà pel Premi del Públic a Sant Sebastià.\nLes noves pel·lícules de Jacques Audiard, Damien Chazelle, Alfonso Cuarón, Lukas Dhont, Ciro Guerra i Cristina Gallego, Mamoru Hosoda, Nadine Labaki, Spike Lee i Jia Zhangke se sumen a la competició pel Premi del Públic Ciutat de Donostia/Sant Sebastià a la secció Perlak del 66 Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià, que se celebrarà del 21 al 29 de setembre a la capital guipuscoana. A més, l’opera prima de Bradley Cooper com a director clausurarà la secció. En un comunicat, els organitzadors del certamen van informar que Jacques Audiard (París,1962), que ja va estar a Sant Sebastià amb Un profeta (2009), nominada a l’Oscar a la millor pel·lícula estrangera, presentarà The Sisters Brothers, que s’estrenarà al Festival de Venècia. Aquest western basat en la novel·la homònima de Patrick de Witt està protagonitzat per Jake Gyllenhaal, Joaquin Phoenix i John C. Reilly, que també s’ha involucrat en la producció.\nA més, serà present la nova pel·lícula del guanyador de l’Oscar al millor director l’any passat, Damien Chazelle (EUA, 1985), que torna a dirigir a First Man l’actor Ryan Gosling, que encarna Neil Armstrong, el primer astronauta que va trepitjar la Lluna. La pel·lícula del creador de La La Land inaugurarà Venècia.


Lasania Castle Resort Illa Jeju Corea del Sud - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\niljudongro 5199, sungsan-eup,Sequiposi, Seongsan, Illa Jeju, Corea del Sud - Veure al mapa\nDeluxe Family Room - 21py\nBarri Seongsan Seogwipo Seongsan Seongsan Seongsan Parc nacional de la muntanaya de Halla Aewol Seongsan Seogwipo Seongsan\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, Lasania Castle Resort es troba a la zona de Seongsan de la ciutat de Illa Jeju. L'hotel no està massa enfora del centre de la ciutat: només a , i normalment només es triga 60 minuts per arribar a l'aeroport. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLasania Castle Resort ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes.\nL'hotel compta amb 62 precioses habitacions, i totes inclouen televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Lasania Castle Resort no troba competidors en cap categoria.\nTots els tipus de viatgers (29) Parelles (7) Famílies amb infants petits (4) Famílies amb infants grans (3) Grups (15)\nyul, Corea del Sud


Author: Joan Sala Vila Jesús Costa Beiro\nQUARANTA-SIS POEMES PICTORICS 0 PINTURES POETIQUES Els ulls s'alcen cap a les estrelles, on habiten els somnis. La nostra naturalesa es terrenal pere voldriem alliberar-nos de I'esclavitud materica i esdevenir eteris. Les paraules que tot ho haurien d'explicar estan composades de Iletres que sovint semblen les peces dissenyades per a no encaixar d'un trencaclosques impossible. El desig insaciable, que volem amagar sota l'aparenca de l'amor, ens tempta en forma de poma Iluent que promet dolcors sense fi. Les Ilagrimes que vessem no son sempre d'aigua i sal, a vegades estan tenyides de la sang del dolor, corn quan no hi ha mes sostre que el cel que esta vetat viure a la terra i la gana impedeix tancar les parpelles. Del pt aleg de Josep M. Cadena\nHa exercit quaranta anys de professor entre Vilanova i la Geltrú, Puigcerdà, Barcelona i Granollers. En la seva etapa d estudiant sentia una predilecció especial per la poesia que el portaren els anys cinquanta del segle passat a participar en uns Jocs Florals de Barcelona. El seu amic, l escolapi Pare Ramon Castelltort, poeta, secretari del Jurat, una vegada atorgats els premis li va escriure una carta en la que l animava perquè li deia la teva poesia ha de triomfar. És en l etapa de jubilat quan s hi ha dedicat amb més intensitat participant en certàmens i amb la publicació dels següents llibres de poemes: Els quatre daus de la vida, amb il·lustracions del ceramista Toni Medalla, Cóctel de l avi, amb reproduccions de pintures de Jesús Costa, Bufa el vent, il·lustrat pel pintor Francesc Estrall i Estones amb el meu silenci, amb pintures de Lluis Estopiñan. La dedicació a la cultura en els camps de l art, literatura, poesia i esport omple els dies de la seva vida.


Pas enrere del Figueres davant el Sant Andreu - Empordà\nPas enrere del Figueres davant el Sant Andreu\nEls figuerencs s'allunyen de la promoció després de perdre a Vilatenim (0-2) en el darrer partit de l'any\nEMPORDA.INFO 23.12.2018 | 14:08\nDamià i Ritxi, reconeguts pel Figueres UEF\nDamià i Ritxi, reconeguts pel Figueres\nEl Figueres ha tornat a deixar escapar una ocasió, aquest diumenge al migdia, per estabilitzar-se a la zona mitjana de Tercera Divisió i mirar, de cares al 2019, les places de promoció d'ascens a Segona B de reüll. Els nois de Joan Esteva s'han vist superats per un Sant Andreu (0-2) que es trobava per sota a la classificació i que, amb aquesta derrota, els deixa en 14a posició. El descens segueix lluny, a nou punts, però el play-off quedarà entre vuit i deu punts a l'espera del què faci el Terrassa davant la Pobla de Mafumet, aquest vespre. Per aquest motiu, la temporada per a la Unió es podria acabar fent llarga si segueix a terra de ningú.\nColl amunt ben aviat\nEls andreuencs es presentaven a Vilatenim després de despertar-se del somni de la Copa del Rei -van arribar fins a setzens de final, contra l'Atlético de Madrid- i de què a la lliga només pogués guanyar al cuer Martinenc en els últims vuit enfrontaments. No obstant això, al Figueres se li ha posat el partit coll amunt ben aviat, el dia en què tornava Sergio Álvarez per sanció, començant el duel a la banqueta, però que era baixa a l'eix central el titular Albert Canal -el seu lloc l'ha ocupat Dan Coll. Al minuu 4, un ex de la Unió, Dani Guerrero, ha rematat una centrada de Josu. Els unionistes ho han intentat a pilota aturada i amb accions de Xavi Ferrón, però no han trobat el camí del gol. El Sant Andreu, per la seva part, ha marcat el 0-2 mitjançant Ferran (84') després d'una assistència de Carlos.\nAbans del partit, el Figueres ha reconegut la trajectòria de Ritxi Mercader, que ha complert 150 partits vestint la samarreta blanc-i-blava, i de Damià Abella, extècnic del club que ara dirigeix la selecció catalana sub-18. El proper partit dels de l'Alt Empordà serà el diumenge dia 6 de gener, dia de Reis, a Vilatenim davant l'Horta (12 h).\nEl Figueres tanca l'any davant el Sant Andreu amb Álvarez però sense Canal . Esports


El medi ambient. Els boscos d'argània del Marroc - Didactalia: material educativo\nEls boscos d'argània del sud del Marroc constitueixen un hàbitat de gran valor ecològic que ha passat desapercebut per a la comunitat científica durant molts anys. "El medi ambient" parla d'un projecte de conservació dut a terme en aquesta zona. Un projecte d'estudi dels boscos d'argània del Marroc ha estat el guanyador del premi Oryx 2006. Aquest premi, atorgat per la botiga del mateix nom, té com a objectiu patrocinar projectes de conservació de natura duts a terme per equips de gent jove del nostre país.\nL'expedició Oryx ha passat tot el mes d'abril al Marroc i ha resseguit més de dos mil quilòmetres de carreteres i pistes forestals fins a arribar a tots els racons de les arganeries. En la seva major part, aquests boscos estan molt explotats per la ramaderia i la tala directa dels arbres, fins al punt que s'han convertit, en el millor dels casos, en una devesa arbrada que recorda de lluny el paisatge d'Extremadura. A les zones més castigades, els ramats de cabres han eliminat totalment el sotabosc i l'estrat herbaci, i ara només els queda enfilar-se directament a les argànies i mirar d'esquivar les punxes que protegeixen les fulles diminutes. Amb el temps, els arbres canvien fins i tot de forma per la pressió que fan les cabres sobre les seves branques. Hi ha, malgrat tot, algunes zones protegides de la pastura que es recuperen a poc a poc, on és més fàcil observar la fauna de la zona. Les guilles, per exemple, utilitzen les soques de les argànies per fer-hi els caus a sota. Als petits murs de pedra hi viuen colònies d'esquirols terrestres, i les tortugues mores encara són relativament abundants a les zones on queda una mica d'herba. Els censos sistemàtics d'ocells han donat com a resultat la identificació de 144 espècies en el conjunt de l'expedició. Cap notícia, però, de l'astor sargantaner, un dels objectius de l'estudi, que definitivament ja no deu nidificar a la zona. Vía: XTEC-Merlí.\nMapa Conceptual sobre El medi ambient. Els boscos d'argània del Marroc\nargània del marroc,\npremi oryx 2006,


La Fira Valenciana de la Música 2018: concerts, debats i jornades professionals per a fer front als reptes de futur de la indústria musical valenciana - València Notícies\nArtistes valencians com La Habitación Roja, Mafalda, Jonatan Penalba, VaDeBo i Cuello presentaran els seus nous treballs\nNúria Graham, Roba Estesa i The Mani-las, entre els intèrprets estatals\nRepresentants institucionals, professionals i el tercer sector analitzaran la situació i el futur de la indústria musical\nEl certamen està coorganitzat per l’Institut Valencià de Cultura de la Generalitat Valenciana, l’Ajuntament de Castelló i la Valencian Music Association (VAM!) amb la col·laboració de la Diputació de Castelló i altres entitats\nCASTELLÓ El Menador Espai Cultural de Castelló ha acollit este matí la presentació de la sisena edició de la Fira Valenciana de la Música Trovam – Pro Weekend. L’acte ha comptat amb la presència de Verònica Ruiz, regidora de Cultura de l’Ajuntament de Castelló; Vicent Sales, vicepresident de la Diputació de Castelló; Marga Landete, directora adjunta de Música i Cultura Popular de l’Institut Valencià de Cultura; i Joan Gregori Maria, director de la Fira.\nL’acte celebrat aquest matí a Castelló ha servit per a donar a conèixer els noms dels primers intèrprets que formen part del cartell de la Fira. Entre la vintena de solistes i bandes confirmades destaquen l’elevada presència d’artistes autòctons i la presència femenina en el cartell. Així mateix, l’organització ha tingut en compte la presentació de novetats discogràfiques a l’hora de confeccionar la programació.\nLa Fira Valenciana de la Música també s’enriquirà amb projectes arribats d’altres punts de l’Estat. Així, cal destacar els noms de Núria Graham, que arribarà a Castelló amb les melodies evocadores de Does It Ring a Bell? (El Segell, 2017); Roba Estesa, banda formada per vuit dones disposades a canviar el món amb la gira Desglaç (Coopula Editorial); i The Mani-las, grup de recent creació on es troba la cantant Maika Makovski. També hi actuarà el duet de música pop i electrònica North State i Marcel Lázara i Júlia Rey, que ens cantaran els temes de Pedalant endins (Halley Records), unes composicions sorgides d’un viatge en bicicleta pel nord-est del Brasil.\nPel que fa a la programació professional, la fira continuarà amb la dinàmica encetada en edicions anteriors d’organització de debats i xerrades que exploraran els camins de desenvolupament i vertebració de la indústria musical a curt, mig i llarg termini. Encontres i reunions de tècnics de diferents sectors productius (turisme, oci, hosteleria) tindran lloc durant les jornades, trobades del sector cultural (Mecuv, Associacio de gestors), presentació de treballs acadèmics i estudis que continuaran oferint dades sobre la importància de la música en el desenvolupament de les ciutats i els territoris. Es presentaran també guies i directoris musicals que actualment estan elaborant-se des de l’Institut Valencià de Cultura. Així mateix, s’abordaran aspectes legals i normatius que afecten a les contractacions artístiques i a l’harmonització jurídica. Enguany s’espera una afluència major de professionals i la participació de diversos responsables d’organismes, fires i mercats de tot l’Estat Espanyol. El detall de la programació professional serà donat a conéixer pròximament.\nLa Fira Valenciana de la Música Trovam! – Pro Weekend està organitzada per l’Institut Valencià de Cultura de la Generalitat Valenciana en col·laboració amb l’Ajuntament de Castelló, la Diputació de Castelló i la Valencian Music Association (VAM!). La iniciativa forma part del programa de desenvolupament estratègic “Fes cultura” de la Generalitat Valenciana i compta amb el suport de l’Agència Valenciana de Turisme, l’Acadèmia Valenciana de la Llengua (AVL) i la Federació Valenciana de Municipis i Províncies. També hi participen altres organismes com ara l’Associació de Promotors de la Comunitat Valenciana (MusicaProCV) i l’Associació Valenciana de Sales de Música en Directe (En Viu!).\nL'IVC presenta la 6a edició de Trovam!-Pro Weekend, Fira Valenciana de la Música


Joan Hernandez: "El Gremi de la Restauració està unit però no se sent escoltat" - RÀDIO COMERÇ\n
Gerent del restaurant Barnabier
 Joan Hernandez: “El Gremi de la Restauració està unit però no se sent escoltat”\nGerent del restaurant Barnabier\nJoan Hernández, soci i gerent del restaurant barceloní Barnabier, ha valorat en una entrevista a Ràdio Comerç la nova etapa per a la restauració un cop aixecat l’Estat d’Alarma. Segons aquest empresari, l’activitat “s’ha animat una mica, tot i que entre setmana no es fan gaires sopars. Esperem que aquest cap de setmana funcioni bastant bé”.\n“Les ajudes han estat zero”\nEl gerent del Barnabier subratlla que “els nostres clients estan amb moltes ganes de venir. Hi ha la síndrome de la llibertat, de recuperar la vida normal”. Així mateix, confessa que “han estat uns mesos molt complicats: vam haver de tancar amb les neveres plenes, hem tingut més de tres quartes parts de plantilla en ERTO, és el primer cop que hem hagut de demanar finançament extern, perquè els impostos els hem hagut de pagar igual… Les ajudes han estat zero”.\nHernández lamenta l’abandó sofert per part de l’Administració en comparació a la resta de països: “Al principi ens van donar 2.000 euros. Vam haver de negociar tot per mirar de resistir. Les ajudes han estat mínimes. Aquí ens han convidat a espavilar-nos”.\n“Al gremi no se l’escolta prou”\nAixí mateix, considera que aquesta etapa ha permet constatar que “el Gremi està unit, però no l’escolta ningú. Ja al seu dia vam tenir una batalla contra les terrasses de Barcelona i no ens van fer cas. Al gremi no se l’escolta prou”, denuncia.


Els forfets de temporada extraescolars, universitaris i acompanyants, a partir del 10 de novembre\nSki Andorra els posa a la venda amb les tarifes de la temporada passada i estaran disponibles fins al 29 de gener\nLes pistes del Pas de la Casa durant el pont de desembre. / ARXIU ANA\nAndorra la VellaSki Andorra posa a la venda els forfets extraescolars, universitaris i acompanyants a partir del 10 de novembre i fins al 29 de gener del 2021. Les tarifes es mantenen respecte a la temporada passada i cal recordar que estan subvencionats pel Govern. Així, els preus dels forfets són de 120,98 euros pel forfet extraescolar, 188,44 pel forfet universitari, 178,86 pel forfet acompanyant i 57,37 pel forfet acompanyant per les persones majors de 65 anys.\nA més, és la quarta temporada que els infants que ja disposen del forfet de temporades anteriors, poden recarregar els forfets extraescolars en línia a través de la pàgina web d'Ski Andorra. D'aquesta manera, des de l'associació indiquen que es poden evitar desplaçaments, a banda de facilitar el tràmit. En les darreres temporades més d'un 50% dels infants van fer la renovació del seu forfet a través de la pàgina de recàrrega.\nPel que fa al procés de tramitació dels forfets universitaris i els extraescolars destinats als menors de 20 anys estudiant a l'estranger, hi ha hagut un canvi de procediment. Enguany, els estudiants que vulguin comprar aquest forfet han de fer la sol·licitud omplint un formulari a través de la web www.infoeducacio.ad i adjuntar la documentació que acrediti els seus estudis en curs. La petició serà validada pel ministeri d'Educació i Ensenyament Superior a través del correu electrònic en un termini de dos dies laborables. Un cop rebuda la validació, es podrà tramitar el forfet a les oficines d'Ski Andorra.\nSki Andorra forfet


Els mitjans de la quarta dimensió | Col·legi de Periodistes de Catalunya\nRicardo Kirschbaum, president de la Global Editors Network, analitza la situació dels diaris, immersos en una transformació tecnològica histórica, l’eix central del GEN News Summit, el congrés periodístic més important del món, que, entre l’11 i el 13 de juny, acollirà el CCCB.\nEls nous hàbits afecten als mitjans. Foto: Sergio Ruiz\nParaula escrita, veu, imatge. Aquestes han estat les tres dimensions del periodisme modern que, de tant reeixides, durant dècades –si no segles– semblaren convertir-se en categories de la natura. El periodisme tan sols podia pensar en formats que privilegiessin una sola d’aquestes, més enllà que incorporessin una altra en forma subordinada (els diaris, les imatges fixes, la televisió, el so).\nDe la mateixa manera que els físics van entendre que les tres dimensions clàssiques no explicaven l’univers i iniciaren la recerca de noves dimensions (el temps, la gravetat, la teoria de les cordes), en les dues últimes dècades els periodistes hem vist el naixement –sovint no per la nostra voluntat– de mitjans polidimensionals que no només conjuguen els tres formats tradicionals, sinó que n’agreguen un quart: la interactivitat. O la interactivitat i les seves circumstàncies, com potser diria José Ortega y Gasset. Un ecosistema de missatges en què tots poden comunicar-se directament i en què (gairebé) tota la informació està disponible, tot i que fragmentada i, de vegades, semioculta. Benvinguts a la quarta dimensió.\nEl reemplaçament –abrupte en termes històrics– del diari paper per un mitjà que conjuga les quatre dimensions ens desafia a pensar de manera revolucionària. Fixeu-vos fins i tot que la paraula diari s’està fent servir menys i la reemplacem per un genèric que varia segons les redaccions (“el .com”, “el digital “, “format electrònic”). Encara estem en procés de batejar una cosa que ja conviu amb nosaltres, però que coneixem a mitges i té signes adolescents: avui sembla que va cap a un costat, demà cap a un altre.\nUna anàlisi contemporània dels diaris comença des d’aquest reconeixement. I, en una perspectiva més egoista, des de la immensa sort de ser protagonistes d’un canvi d’arrel que poques vegades s’ha donat en la història. Això implica vertigen i nostàlgies: la redacció, tal com la vam conèixer, ja no existirà més i el model econòmic que la sustentava, tampoc. Amb tot, això implica també il·lusió i futur: estem creant un món en temps real que produeix anticossos eficients contra la censura i els autoritarismes.\nI com s’han d’acomodar els mitjans a aquesta quarta dimensió? Aquí em permeto parlar de dues perspectives. La primera, la dels ciutadans. Perquè de la mateixa manera que moltes persones mengen massa i tanmateix pateixen anèmia degut a la baixa qualitat dels aliments, el nostre món utilitza una quantitat insuportable de dades... i acostuma a estar mal informada. Dic “insuportable” perquè aclaparen, si no hi ha algú que hi aporti sentits i jerarquies.\nPer això, la sobreabundància informativa és el nostre adversari i alhora el nostre aliat. Ens permet diferenciar-nos en aportar-hi qualitat, context, narració emotiva i, d’aquesta manera, generar les condicions per a un diàleg amb els lectors que ja no és tàcit, sinó real: avui els periodistes també som gestors de comunitat.\nLa segona perspectiva és la dels editors. El periodisme de la quarta dimensió té regles que ens desestructuren si mirem el passat, i un futur econòmic que encara no és sòlid. Resumiria la meva intuïció professional per als propers anys amb una amalgama de contingut i de tecnologia. Les tauletes seran més flexibles i prendran certes qualitats del paper: i quan això passi, el diari clàssic passarà a ser un producte exquisit que alguns consumiran.\nPer als públics amplis, imagino mitjans en línia forts, legitimats, que treballin en les plataformes en què es consumeix informació de primera qualitat, que facilitin la quotidianitat (serveis, tràmits) i estableixin llaços socials comunitaris.\nNo tinc cap mena de dubte que hi haurà algun sistema de pagament per l’ús d’aquesta informació i d’aquests espais que –segons la marca i la cultura local– variaran entre murs unívocs i totalitzants, i sistemes de micropagament per a usos específics, esporàdics. Hi haurà publicitat, més personalitzada que l’actual, si bé el finançament excloent dels mitjans a través dels anuncis serà un record del passat.\nAdéu a un únic llenguatge\nCom seran les redaccions i els periodistes de la quarta dimensió? Deixo de banda allò obvi: a més d’investigar i narrar, hauran d’utilitzar les tres dimensions primàries –paraula, veu, imatge– perquè el monollenguatge ja ha quedat enrere. El canvi en les redaccions és plantejar una batalla per imposar la nova cultura que s’està formant. Aquest “xoc cultural”, avui, es lliura a les redaccions de tots els mitjans del món que han de construir una transició amb els nous formats, els nous llenguatges, la nova organització i els nous fluxos informatius. La temporalitat també ha canviat: els reptes del periodisme actual és que el temps és una altra de les dimensions que modifica la forma i la manera d’informar.\nEl desafiament majúscul, però, es dissenya des d’una altra lògica. A vegades, miro pel·lícules futuristes o de ciència-ficció i gairebé totes comparteixen, paradoxalment, un retorn al passat. Per què? Les habilitats i la informació necessàries per sobresortir o tenir el poder estan limitades a molt pocs. Sempre es percep un fons ocult, amb regles pròpies, que es presenta com decantació d’una posthumanitat: torna l’esquema d’elit-masses, encara que disfressat amb neologismes tecnològics. El saber, en mans d’uns pocs.\nLa nostra tasca com a periodistes d’aquesta quarta dimensió té alguna cosa de clàssic i una mica d’innovador. El clàssic és la investigació i la recerca de lògica en les dades, el protocol tradicional del periodista, les seves reassegurances ètiques. L’innovador passa per utilitzar la tecnologia per trencar els secretismes del poder. De manera indirecta, amb indicis, o creuada –tant se val com– les dades que expliquen la certesa hamletiana que alguna cosa fa pudor estan en el món electrònic i interactiu. A nosaltres, col·legues, ens toca saber-ho trobar.


250 anys de Beethoven: la grandesa està en els detalls\nBrahms, Wagner i fins i tot Sondheim: tots han seguit el gran mestre composant a partir de petits fragments\n250 anys de Beethoven GETTY IMAGES\nTHE NEW YORK TIMESLa indústria de la música clàssica tenia planejat tirar la casa per la finestra per commemorar el 250è aniversari de Beethoven aquest any, culminant amb el seu aniversari aquesta setmana. La seva data de naixement és incerta. Alguns documents indiquen que el van batejar a Bonn el 17 de desembre del 1770. Com que era habitual batejar els nadons 24 hores després del seu naixement, sempre s’ha assumit que va néixer el 16 de desembre, però no ho podem saber del cert.\nLa qüestió és que s’havien programat actuacions durant tot l’any a tot el món. Però, quan va arribar la pandèmia, la festa d’aniversari de Beethoven es va cancel·lar, juntament amb tot el calendari escènic. Però no tingueu por: li continua anant bé. Com diuen els anuncis del Carnegie Hall, "és la cara indiscutible de la música clàssica occidental". El domini de Beethoven en els programes de clàssica és al·lucinant. Però és que ell va ser increïble. Va cultivar la mística del compositor com a colós, com a vident i com a heroi cavalcant la terra, canalitzant missatges del més enllà i revelant-nos-els a nosaltres, els mortals.\nEn persona, potser no desprenia aquesta imatge. Desmanegat i malcarat, es feia il·lusions amb tenir sang blava, s'enamorava de dones de rang superior de Viena que eren inabastables i, en un intent patètic de tenir una família, es va passar anys al jutjat lluitant per prendre-li la custòdia a la mare viuda del seu nebot perquè la considerava no apta moralment (i va aconseguir-ho). Tot i així, potser la seva aparença estranya i la lluita amb la sordesa van contribuir a llançar el seu encanteri. I fos com fos la seva personalitat, la seva música defineix la grandesa i l'heroisme. Què sentim a la pel·lícula El discurs del rei quan Jordi VI d'Anglaterra s'adreça als súbdits a l'inici de la Segona Guerra Mundial? El lent moviment de la Setena simfonia, solemne, determinada.\nCondensat en quatre notes\nSí, Beethoven va escriure peces heroiques. Però també va escriure peces d’humor audaç i, fins i tot, divertidíssimes, com el final de la Sonata núm. 6, que podria ser la banda sonora d’una comèdia muda. Fins i tot el final de la Simfonia heroica és bulliciós i ple de bromes musicals. Totes aquestes obres, ja siguin desenfrenades, místiques o sublims, d’alguna manera capturen la grandesa i semblen inevitables, com si la música hagués de ser de la manera que és. Per què?\nTot està en els detalls.\nBeethoven va ser un mestre –potser el mestre definitiu– de la tècnica d’utilitzar petits motius (poques notes, un fragment melòdic, un gest rítmic) per generar tot un moviment, fins i tot una composició sencera. Això en part ho va aprendre de Haydn durant el temps que va passar amb el vell mestre a Viena, i també mentre estudiava i copiava les seves composicions, cosa que va fer durant anys.\nPerò Beethoven va portar la tècnica a un altre nivell de sofisticació. Els concertistes no poden recollir conscientment totes les recurrències i manipulacions de motius en una peça de Beethoven. Tot i això, aquests elements interrelacionats arriben de manera subliminar, fins i tot per als que no estan formats en música. Per això moviments com el final frenètic de la Setena simfonia semblen una entitat cohesionada i coherent, una peça realment genial.\nAconseguir coherència en els motius de la seva obra no va ser fàcil per a Beethoven. Ja ho va explicar Leonard Bernstein en les seves conferències televisades: només les quatre notes d'obertura de la Cinquena simfonia –i per les quals es coneix com la simfonia del destí– són utilitzades "com un trampolí per a la continuïtat simfònica que vindrà". I va fer el mateix agafant el primer moviment de la Simfonia pastoral per demostrar que el motiu de la peça està contingut en els quatre primers compassos.\nLa influència del mètode Beethoven\nEls compositors posteriors a Beethoven es van inspirar en gran mesura amb aquesta tècnica, no només les simfonies de Brahms i Mahler. Wagner va utilitzar el mètode de Beethoven per a les seves òperes, utilitzant leitmotivs per estructurar obres que duraven hores. Puccini tenia la seva pròpia versió del procediment.\nSteve Sondheim, acabat de sortir de la universitat, va estudiar les composicions dels quartets de Beethoven, entre altres obres, durant sessions privades amb el compositor dodecatònic Milton Babbit. El més important que va aprendre d’aquestes lliçons va ser la “composició de línia llarga”, com organitzar partitures per durar 3 minuts, 15 minuts, 33 minuts. "Em va ser molt útil quan vaig començar a escriure cançons llargues i escenes", deia, i recordava l’inici del segon acte de Sweeney Todd.\nFins i tot avui sovint llegeixo per exemple un compositor explicant que la seva nova peça de música de cambra escrita en un sol moviment de 15 minuts i amb llenguatge atonal està basada en un motiu de cinc notes. Beethoven ho aprovaria.\nBeethoven música aniversari


25. Dic, 2011 0 Comments\nEn aquests dies de Nadal, on el poble és visitat per molta gent, una de les imatges més impactants és el passeig, però aquest equip de govern no creiem que estiga molt per la labor de dignificar el mateix. Aquest Ajuntament que es gasta molts euros en promocionar a […]\nPEPITO GRILLO. El regidor de serveis, senyor de les fotos, ens va arribar al cor dijous passat amb les seues declaracions en roda de premsa. Pot ser tinga raó en algun dels temes que exposar però en tocant al tema de la sanitat i l’educació tornem a repetir que ens va arribar a […]\nPEL DRET A LA PRÒPIA IMATGE, SENSE MANIPULACIO\nNo ens van callar en el franquisme i menys ho aconseguiran amb la democràcia. No ofèn qui vol si no el que pot . L’Associació de Veïns de Vinaròs MIGJORN, davant de la nota titulada POR UNA CIUDAD LIMPIA publicada en “El diariet de Vinaròs” del 3 de desembre de 2011, número 2711, en la […]\nContaminació del Riu Cérvol i de la Mediterrànea\nAssumpte contaminació d’el riu Cérvol ila Mediterràniad’aigües fecals per el sobreeixidor de la claveguera de Vinaròs. Carta oberta perla Confederació Hidrogràficadel Xúquer ( CHJ) i Costes Hem rebut contestació de vostès,8/7/2011, a la nostra denuncia pels abocaments d’aigües fecals d’el sistema de clavegueram al riu Cérvol i al mar. discrepem de la resposta […]\ndia 17 tots a Castelló, pel nostre Valencià el Català de tots!!!!\nTotes les llengües tenen una història que va paral·lela a la dels seus parlants. Al 1635 Lluís XIII reconegué l’Académie Française. Al 1714 Felip V fundàla Real AcademiaEspañola. Al 1911 es creà la secció filològica de l’Institut d’Estudis Catalans. Al1913 l’Institut d’Estudis Catalans publicà les seues Normes […]


L'alcaldessa de Santiago de Xile visita el Pallars Jussà — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / L'alcaldessa de Santiago de Xile visita el Pallars Jussà\nL'alcaldessa de Santiago de Xile visita el Pallars Jussà\nCarolina Tohá ha tornat a Suterranya, on té les arrels familiars, i s'ha reunit amb el president del Consell Comarcal, Joan Ubach\nL’alcaldessa de Santiago de Xile, Carolina Tohá, ha visitat el Pallars Jussà aquest cap de setmana passat. Tohá, que governa la capital xilena des del 2012, és neta d’un immigrant originari del poble de Suterranya, al municipi de Tremp, on encara hi ha la casa de la família Tohá.\nCarolina Tohá va aterrar a Barcelona, des d'on es va dirigir a Suterranya, on no hi havia estat des de l'any 1982, quan tenia 17 anys. Tohá també va visitar Tremp, on es va entrevistar amb el president del Consell Comarcal del Pallars Jussà, Joan Ubach. Segons va indicar Ubach, durant la conversa l’alcaldessa de Santiago de Xile es va interessar per diferents temes de política local i per conèixer els diferents sectors econòmics de la comarca. Alhora, també es va interessar per l'actual procés polític que viu Catalunya.\nCarolina Montserrat Tohá, nascuda el 1965, també ha estat ministra d'Estat del govern de Xile, l'any 2009, i diputada al parlament xilè durant dues legislatures, entre 2001 i 2009. El 1987 havia estat, amb Ricardo Lagos, cofundadora del Partido por la Democracia.\nEl seu pare, José Tohá González, va ser un periodista i polític xilè que va esdevenir ministre d’Interior i de Defensa durant el govern de Salvador Allende. José Tohá va ser assassinat pels colpistes el 1974, durant els inicis de la dictadura d’Augusto Pinochet. Aquesta circumstància va fer que la família Tohá hagués d’exilar-se a Mèxic fins al 1979.\nL’avi de la família, Josep Tohá Soldavilla, va marxar de Suterranya a la recerca d’un futur millor, en direcció a l'Argentina. Més tard es va traslladar a Xile, on es va establir finalment la seva família.


Cauen un 24,84% les hipoteques a l'abril a Girona - El Gerió Digital\nEl preu de l'habitatge se situa en 123.068 euros\nDijous, 29 de juny de 2017 11:00h\nHabitatges en construcció a Girona, aquest febrer © ACN\nEl nombre d'hipoteques registrades sobre habitatges es va frenar a l'abril a Catalunya i es va situar en 3.345 contractes, cosa que suposa un 16,8% menys que les registrades a l'abril de l'any passat, segons xifres publicades per l'Institut d'Estadística espanyol.\nA Girona el nombre d'hipoteques a l'abril es va situar en 354 contractes, cosa que suposa un descens del 24,84% en relació amb l'abril de l'any passat. Aquesta disminució a Girona és la més alta registrada a la demarcació des de l'abril del 2014 (-35,71%).\nLa mitjana de preu per habitatge hipotecat a Girona es va situar a l'abril en 123.068 euros, el 18,82% més que a l'abril de l'any passat i el 3,16% menys que al març.\nEn el conjunt de l'estat espanyol, el nombre d'hipoteques sobre habitatges es va situar en 21.163 contractes, amb un descens de l'11,35% en relació amb l'any passat. A l'Estat, la caiguda és la més gran des del juliol de l'any passat.


Comarca archivos - Pàgina 109 de 205 - Balaguer Televisió\nL’Ajuntament de Bellcaire d’Urgell instal·la unes pilones de protecció pels vianants\n22, febrer, 2017\nL’Ajuntament de Bellcaire d’Urgell ha instal·lat aquesta passada setmana unes pilones de protecció a la carretera que creua el municipi per millorar la seguretat vial. Des de l’Ajuntament asseguren que d’aquesta manera es vol evitar que els vehicles aparquin damunt...\nEls Agents Rurals denuncien un veí d’Os de Balaguer per caçar en una zona de seguretat\nEls Agents Rurals han denunciat aquest cap de setmana un veí d’Os de Balaguer, a la Noguera, per caçar en una zona de seguretat de la comarca. Aquesta denúncia s’ha fet durant una inspecció rutinària de caça major segons indiquen...\nL’Ajuntament de Camarasa ha respost a les queixes d’alguns veïns de la localitat que han denunciat l’ enverinament de les seves mascotes. El consistori va investigar aquestes queixes després trobar diversos gats morts amb símptomes d’intoxicació. L’Ajuntament va contactar amb...\nEstudien varietats de vinya desconegudes a Castelló de Farfanya\nLa Carme recull algunes mostres d’aquests ceps que analitzarà al laboratori per determinar si es tracta d’una varietat fins ara desconeguda. Fa sis anys que l’Institut Català de la Vinya i el Vi treballa en aquesta finca de Castelló de...\nLa Sentiu de Sió celebra la Rua de Carnaval\nLa Sentiu de Sió ha celebrat aquest cap de setmana la Rua de Carnaval. En la desfilada hi van participar petits i grans que van gaudir d’una estona divertida. Al finalitzar el recorreguts, l’AMPA de l’escola Mare de Déu de...\nEl Consell Comarcal de la Noguera busca un dinamitzador per l’Oficina Jove i un tècnic de suport per al COU\nEl consell comarcal de la Noguera ha convocat les bases reguladores del procés selectiu per a la provisió d’un lloc de treball de dinamitzador juvenil per a l’Oficina Jove de la Noguera en règim laboral temporal. El treball consistirà en...\nContinuen les tensions a Castelló de Farfanya\nL’Ajuntament de Castelló de Farfanya continua immers en la polèmica, després que, tot i les tensions, el ple d’aquest dimecres aprovés el conveni amb el Consell Comarcal per la recollida d’escombraries. El conveni va tirar endavant tot i l’oposició de...\nL’Ajuntament de la Sentiu de Sió aprova el pressupost 2017\nL’Ajuntament de la Sentiu de Sió ha aprovat el pressupost per aquest 2017. En total, els comptes ascendeixen a 540.000 euros i en destaca l’increment del capítol d’inversions que puja en 75.000 euros respecte a l’any passat. L’actuació més important...\nLa Noguera espera rebre prop de 10 milions d’euros en ajudes de la PAC\nS’obre el període per sol·licitar ajudes a les explotacions agrícoles i ramaderes. PAC Els pagesos ja poden presentar la declaració de la seva explotació per tal d’acollir-se a les subvencions que ofereix el Departament d’Agricultura per explotacions específiques com el...\n« 1 … 108 109 110 … 205 »


El CEIP Maria Àngels Anglada de Figueres ha rebut el segon premi del Concurs Consumòpolis dins la categoria del cicle superior de Primària. El grup guardonat ha estat el Night Masters. El lliurament...\nEl grup municipal socialista de Figueres ha fet pública una nota on demana que es posposi aquest projecte presentat ahir fins que millori la situació econòmica, la de l'Ajuntament i la...\nSaura anuncia la creació d'una comissaria dels Mossos a la Jonquera\nEl conseller d'Interior Joan Saura ho ha dit en la seva intervenció a la celebració del Dia de les Esquadres. El seu departament estudia ampliar la promoció dels Mossos d'Esquadra del 2011 i...\nFigueres Decideix tanca la campanya el dimecres al Cercle Sport\nLa plataforma que promou la consulta sobiranista del diumenge 25 d'abril realitza els darrers actes per animar a la participació. Aquest dimarts (20.15) hi ha una xerrada al Local de...\nLa consellera Geli inaugura l’ampliació de l’Hospital de Figueres\nAquest diumenge 18 d’abril, a les 12 hores, la consellera de Salut, Marina Geli, i l’alcalde de Figueres, Santi Vila, i amb l’assistència de la directora territorial de Salut a Girona, Marta...\nLa música festiva viu un dels seus millors moments. Els grans grups del gènere són ara mateix el principal reclam per a festivals i festes majors, ja que són els que més poder de convocatòria tenen de públic de totes les edats. Les seves cançons són les més radiades a les emissores comercials i les...\nLa delegació d’Oncolliga de Vilajuïga, Pedret i Marzà i Palau-Saverdera va recaptar 1.004,30 € durant l’11a edició de la Baixada a peu des de Mas Ventós a Vilajuïga amb la lluna plena. Aquesta va tenir lloc el passat divendres, 16 d’agost, i va reunir un total de 190 persones. En l’acte també...\nEl Centre d’Estudis Trobadorescos de l’Ajuntament de Castelló d’Empúries i l’Institut de Llengua i Cultura Catalanes (ILCC) de la Universitat de Girona coorganitzen, per dinovè any consecutiu, la programació de tipus acadèmic i cultural del XXIX Festival Terra de Trobadors 2019, especialment el...


Productora: Potboiler Productions, Epsilon Motion Pictures, Scion Films Limited i UK Film Council\nGuió: Jeffrey Caine, segons la novel·la de John Le Carré\nVestuari: Odile Dicks.Mireaux\nMuntatge: Claire Simpson\nIntèrprets: Ralph Fiennes (Justin Quayle), Rachel Weisz (Tessa Quayle), Danny Huston (Sandy Woodrow), Bill Nighy (Sir Bernard Pellegrin), Pete Postlethwaite (Lorbeer), Bernard Otieno Oduor (Jomo), Donald Sumpter (Tim Donohue).\nSinopsi: En un lloc indeterminat de Kènia, assassinen brutalment a l’activista més lluitadora de la zona, la brillant i apassionada Tessa Quayle. Un metge lcal que l’acompanyava ha fugit i tot sembla apuntar cap a un crim passional. Sandy Woodrow, Sir Bernard Pellegrin i la resta dels membres de l’Alt Comissionat Britànic estan convençuts de que el vidu de Tessa, l’inalterable i poc ambiciós Justin Wuayle deixarà l’assumpte a les seves mans, però estan força equivocats. L’equilibri professional del diplomàtic trontolla al perdre a la seva dona, a qui tan estimava. Aquests dos éssers tan oposats s’atreien mútuament i gaudien d’un matrimoni feliç. Els records d’aquesta unió empenyen a Justin a prendre una decisió per primera vegada en la seva vida personal i professional. Perseguit pels remordiments i ferit pels rumors de les suposades infidelitats de la seva muller, Justin es sorprèn a si mateix llançant-se a una perillosa odissea. Ha decidit netejar el bon nom de la seva dona i acabar el que ella havia iniciat. Per aconseguir-ho, ha d’aprendre ràpidament com funciona la indústria farmacèutica, ja que Tessa estava a punt de descobrir un escàndol, i viatjarà per dos continents a la recerca de la veritat. No trigarà a donar-se compte de l’existència d’una conspiració tan letal com comuna que s’ha cobrat la vida d’innocents i posarà la seva en perill.\nConsideracions: Brillant adaptació de la novel·la del prestigiós John Le Carré, sota la direcció del brasiler Fernando Meirelles, candidat a l’Óscar per la pel·lícula Ciudad de Dios, que en aquest cas ha arrodonit un film que suposa un viatge emocional i polític d’un home que descobreix una veritat amagada darrera de la pèrdua d’un ésser estimat i d’una conspiració internacional. Com ja va demostrar a la citada Ciudad de Dios, Meirelles demostra una gran solvència en l’aspecte narratiu i visual, jugant amb les possibilitats d’un muntatge magnífic i recolzat amb les brillants interpretacions de Ralph Fiennes – absolutament ajustat – i Rachel Weisz – el seu contrapunt perfecte li va significar l'ùnic Oscar de la pel·lícula, en la categoria de millor actriu de repartiment. -.\nAmb anterioritat va ser finalista als Premis Globus d'Or 2005, en les categories de millor film en drama, millor director (Fernando Meirelles) i millor actriu de repartiment (Rachel Weisz).


Temari de l’escala auxiliar administrativa del cos auxiliar d’administració\nTema 1. Constitució. Drets i garanties constitucionals Constitució espanyola: principis. Drets fonamentals i llibertats públiques. Garanties constitucionals.\nTema 2. Institucions estatals i organització territorial de l’Estat El cap d’Estat. Les Corts Generals: el Congrés i el Senat. El Govern. El Poder Judicial. El Tribunal Constitucional. El Defensor del Poble. Organització territorial de l’Estat: les comunitats autònomes i les entitats locals.\nTema 3. L’Estatut d’autonomia de Catalunya Estatut d’autonomia de Catalunya: concepte, contingut. Drets i deures de la ciutadania. Principis rectors. Garanties dels drets estatutaris. Competències de la Generalitat de Catalunya: tipologia.\nTema 4. Institucions de la Generalitat de Catalunya Institucions de la Generalitat de Catalunya: el Parlament, el President, el Govern, el Consell de Garanties Estatutàries, el Síndic de Greuges, la Sindicatura de Comptes, el Consell de l’Audiovisual de Catalunya.\nTema 5. Administració pública i ciutadania. Administració pública: concepte i principis. El ciutadà i la ciutadana com a titular de drets davant l’Administració. Drets lingüístics. Accés a arxius i registres.\nTema 6. Organització de l’Administració de la Generalitat. Principis de l’organització administrativa Organització administrativa de la Generalitat de Catalunya. Principis generals. Tipus d’òrgans. L’Administració institucional o instrumental. L’organització administrativa. La competència administrativa: concepte i alteracions.\nTema 7. L’acte administratiu L’acte administratiu. Elements. Motivació i forma. Eficàcia de l’acte administratiu: notificació i publicació. El silenci administratiu i els actes presumptes. Invalidesa dels actes: nuls i anul·lables.\nTema 8. El procediment administratiu Procediment administratiu. Fases. Terminis. Col·laboració i compareixença dels ciutadans i ciutadanes.\nTema 9. Revisió dels actes administratius i responsabilitat de l’Administració Revisió dels actes administratius. Revisió d’ofici. Recursos administratius: concepte i classes. Recurs contenciós administratiu: concepte. Responsabilitat de les administracions públiques.\nTema 10. Els contractes del sector públic Els contractes del sector públic: tipologia i característiques essencials. La contractació electrònica. L’òrgan de contractació a l’Administració de la Generalitat. Requisits per contractar amb el sector públic.\nTema 11. Procediment de la contractació administrativa. L’expedient de contractació: tramitació ordinària i abreujada. Els plecs de clàusules administratives i de prescripcions tècniques. La publicitat. Les garanties. Els procediments de selecció del contractista. L’adjudicació del contracte.\nTema 12. Gestió del patrimoni de la Generalitat. L’activitat administrativa de foment. El patrimoni de la Generalitat de Catalunya. Gestió del patrimoni. Formes de l’activitat de l’administració pública. L’activitat de foment.\nTema 13. Estructura i ordenació de l’ocupació pública. Personal al servei de les administracions públiques. Funció pública de l’Administració de la Generalitat de Catalunya. Estructura de la funció pública: plantilla de personal. Relació de llocs de treball. Registre General de Personal.\nTema 14. Accés a l’ocupació pública, mobilitat i carrera professional. Oferta pública d’ocupació. Selecció de personal. Mobilitat i sistemes de provisió de llocs de treball. La carrera professional. Formació i perfeccionament del personal.\nTema 15. Drets i deures del personal al servei de l’Administració de la Generalitat. Retribucions i nòmines. Vacances, llicències i permisos. Mesures de conciliació de la vida personal, laboral i familiar. Mesures d’igualtat d’oportunitat per raó de gènere. Prevenció de riscos laborals a les administracions públiques. Situacions administratives, incompatibilitats i responsabilitat i règim disciplinari.\nTema 16. Règim del personal laboral de l’Administració de la Generalitat. Normativa laboral. Convenis col·lectius: conveni col·lectiu únic del personal laboral de l’Administració de la Generalitat de Catalunya. Contracte de treball.\nTema 17. La comptabilitat pública. La funció econòmica de la Generalitat de Catalunya La comptabilitat pública. Conceptes generals. Les administracions públiques com a subjectes de la comptabilitat pública. Elements de la comptabilitat pública. Els àmbits de la funció econòmica de la Generalitat de Catalunya.\nTema 18. El pressupost de la Generalitat de Catalunya. El pressupost de la Generalitat de Catalunya: concepte i marc legal. Els principis pressupostaris. Estructura del pressupost. El cicle pressupostari.\nTema 19. El pressupost per programes. El pressupost per programes: concepte i característiques. L’estructura dels programes pressupostaris: diagnòstic de la situació, missió, objectius i indicadors. El pressupost orientat a resultats.\nTema 20. L’execució del pressupost, modi cacions i control pressupostari. Execució del pressupost. Execució de l’estat de despeses. Execució de l’estat d’ingressos. Documents comptables i pressupostaris. Els crèdits pressupostaris i les modificacions. El control pressupostari.\nTema 21. Les administracions públiques i la societat de la informació. Protecció de dades de caràcter personal.. Les administracions públiques i la societat de la informació. L’administració electrònica a Catalunya. La informàtica com a eina de suport en els processos administratius. Protecció de dades de caràcter personal.\nTema 22. Organització i qualitat. Organització, mètode de treball i els circuits administratius. Els serveis d’informació administrativa. Cartes de serveis. La qualitat a l’Administració pública.\nTema 23. Atenció al ciutadà i a la ciutadana. Atenció al ciutadà i a la ciutadana. Atenció integral: personal, telefònica, escrita; atenció al públic culturalment divers. Habilitats comunicatives. Iniciatives, reclamacions, queixes i peticions.\nTema 24. Tractament i gestió de la documentació. Recepció i registre de documents. Organització dels documents administratius. Arxivament de documents. Conservació i eliminació de documents: avaluació i tria. Gestió dels documents electrònics. Certificació digital i signatura electrònica.\nTema 25. Els documents administratius. Redacció de documents administratius i tipologia de documents. (08.178.050) *


Joan Riera | 03 desembre 2005\nLa paraula estancament no hauria de fer por a unes Balears que fins fa poc temps han experimentat un creixement desaforat, fins i tot un notable increment de la població que encara en bona part s'ha d'adaptar i integrar. És cert que la taxa interanual de l'atur ha davallat amb més de dues mil persones respecte de l'any passat i que, en el seu conjunt, la força de treball organitzada de Balears és impressionant. Però el Govern balear no hauria d'amollar coets perquè ara la situació és «molt millor» que quan governanva el Pacte de Progrés. En realitat es continua en la mateixa -i no dolenta- línia de creixement molt moderat fregant l'estancament. Si ara hi ha més llocs de feina és per l'enfilall d'obres públiques en què s'ha embarcat el Govern Matas. Sempre és important la iniciativa pública quan el sector privat no travessa els seus millors moments. Tanmateix cal insistir en el fet que darrere les autopistes vindran més i més negocis immobiliaris i que, al capdavall, això redundarà en una pèrdua de la qualitat turística.\nVal més platenjar el futur amb moderació per la senzilla raó que, per aquest camí, vindrà el dia en què almanco Mallorca ja no podrà donar més de si, i aleshores sí que l'atur serà un problema estructural greu, dolorós i d'impossible solució.


L’ONU intenta combatre l’escepticisme sobre els objectius de l’Acord de París\nL’alerta d’una nova pujada d’emissions el 2018 fa crucial la negociació a Polònia\n651x366 Imatge de la planta metal·lúrgica de Nijni Taguil, una de les quinze ciutats més contaminades de Rússia. / SERGEI ILNITSKY / EFE Imatge de la planta metal·lúrgica de Nijni Taguil, una de les quinze ciutats més contaminades de Rússia. / SERGEI ILNITSKY / EFE\nL’ONU intentava ahir contrarestar el pessimisme despertat dimecres per un nou informe de la prestigiosa organització Global Carbon Project, que pronostica una pujada del 2,7% en les emissions globals de CO 2 aquest 2018, després que el 2017 ja pugessin un 1,6% i trenquessin tres anys d’un estancament esperançador per al planeta. A la cimera contra el canvi climàtic a Polònia (COP24), l’ONU va presentar ahir el seu propi informe, que no feia previsions per a aquest any, per destacar que entre el 1990 i el 2016 les emissions dels països desenvolupats s’han reduït un 13%.\nL’informe de l’ONU posava èmfasi en les mesures de reducció d’emissions i desenvolupament de renovables dels països rics, però no va poder rebatre l’anàlisi de dimecres, que deia que el creixement sostingut de l’ús del petroli i el gas no s’ha aturat i ha tornat a generar un creixement d’emissions molt preocupant, que fa gairebé impossible mantenir l’escalfament global per sota dels 1,5 ºC, com recomanava l’últim informe de l’IPCC, el grup de científics climàtics de l’ONU. L’estudi de Global Carbon Project advertia, a més, que l’ús del carbó, tot i que es manté un 3% per sota del seu pic històric, també ha crescut aquest 2018 a causa del creixement del consum energètic de la Xina i l’Índia.\n“El creixement del CO2 dels combustibles fòssils ens posa en una trajectòria d’escalfament que ja està molt més enllà dels 1,5 ºC. No n’hi ha prou amb donar suport a les renovables. L’esforç cap a la descarbonització hauria d’expandir-se a tota l’economia”, va dir la investigadora líder de l’estudi, Corinne Le Quéré, del centre Tyndall de la Universitat d’East Anglia. Si les emissions de CO 2 de la indústria, el ciment i els combustibles fòssils creixien a un ritme de més del 3% a principis de segle, la tendència es va alentir el 2010, i entre el 2014 i el 2016 s’havien mantingut estables tot i que creixia l’economia mundial, de manera que els signants de l’Acord de París van veure el 2015 una possibilitat real d’assolir l’objectiu principal: evitar un escalfament superior als 2 ºC. Segons l’IPCC, per mantenir l’escalfament global per sota dels 1,5 ºC i evitar així els pitjors efectes del canvi climàtic cal reduir les emissions globals un 50% el 2030 i arribar a la neutralitat de carboni el 2050. Però aquest ritme d’emissions, que cada any baten rècords històrics d’acumulació de CO 2 a l’atmosfera, ens situa ja en el camí de pujar més de 3 ºC respecte a l’era preindustrial, un escenari que els científics alerten que pot ser realment devastador per al planeta.\nDavant d’això, la missió dels 196 països reunits a Polònia aquesta setmana i fins al 14 de desembre és crucial: aprovar el reglament d’aplicació de l’Acord de París per fixar unes regles clares pel que fa a la reducció d’emissions global que permeti evitar els pitjors efectes del canvi climàtic. Però si les notícies dels científics que analitzen l’atmosfera eren dolentes, les dels experts que avaluen les negociacions també. L’últim esborrany del reglament, que es va fer públic dimarts al vespre, és encara massa caòtic, amb múltiples opcions per als punts més conflictius.\nUna “transició justa”\nEl govern polonès, amfitrió de la trobada, ha posat èmfasi aquests primers dies en la necessitat d’una “transició justa” cap a una economia baixa en carboni, que vol dir buscar ajudes i solucions per als milions de treballadors de les indústries contaminants que hauran de reconvertir-se. El fet que la trobada sigui a Katowize, la regió considerada capital del carbó polonesa, ja pretenia posar això en relleu. Però els representants de les petites illes en vies de desenvolupament, els més vulnerables dels vulnerables al canvi climàtic, exigeixen que les ajudes prioritzin els damnificats dels efectes climàtics.


La cultura i l'esport uneixen a Sagunt amb Bulgària\n15 joves esportistes han visitat l'Ajuntament dins de les activitats del programa Erasmus Plus\nLes delegacions d'Esport i Cultura de l'Ajuntament de Sagunt uneixen durant 21 dies a Sagunt amb Bulgària. En el matí del divendres 25, 15 joves, entre ells 5 judocas i 10 lluitadors de lliure olímpica, acompanyats per 2 entrenadors i 2 professors, han visitat el Consistori a manera d'agraïment.\nEls 15 esportistes, d'entre 17 i 19 anys, desenvolupen activitats sota el lema “L'esport és el meu futur treball”. Entrenaments de judo, lluita i sambo són els que perfeccionen juntament amb el Club de Lluita Camp de Morvedre, tal com van fer fa uns dies en les instal·lacions de Judo Canet i també en el Club Quart de Poblet.\nA més de les pràctiques esportives, també estan gaudint de jornades culturals de la mà de Saguntum Civitas, amb una visita al teatre romà i una ruta turística amb tren. El president del Club de Lluita Camp de Morvedre, Juan Carlos Morte, destaca la intenció de “aprofitar que la romanització ha cridat a l'esport per a afavorir la unió amb la cultura”.\nDes del consistori, el regidor d'Esport, Guillermo Sampedro, afirma que Sagunt és “una ciutat amb, possiblement, el major nombre d'esportistes de la província, a més de tenir dues dels millors clubs de lluita”. Per part del regidor de Cultura, José Manuel Tarazona, desitja que l'esport “també forme part de Sagunt com a valor afegit al Patrimoni de la Humanitat de la Unesco”.\nL'alcalde, Quico Fernández, també ha assistit a l'acte en el saló de Plens per a donar-los la benvinguda durant un acte en el qual es van repartir bons desitjos. Des de la delegació búlgara també van ser bones paraules d'agraïment per part de l'entrenador i de les professores assistents i no va faltar la invitació a Bulgària, concretament a Sliven, d'on provenen els convidats.\nCom a colofó final, el dissabte 3 de desembre hi haurà un torneig triangular amb els tres clubs en el Pavelló Internuclis.


el trencaclosques » Blog Archive » I la ciutadania ha decidit\nI la ciutadania ha decidit\nPosted on Febrer 15th, 2011 in monòblog Jaume Bosch - Sant Boi by admin El 28 de novembre la ciutadania de Catalunya ha tornat a parlar. Després d’uns mesos d’intensa precampanya i dels preceptius quinze dies de campanya formal, els electors han decidit qui volen que governi Catalunya els propers quatre anys. Deixeu-me que, d’entrada, feliciti els catalans i les catalanes per haver superat les pessimistes expectatives de participaci: a Sant Boi, un 4,5% més que a les darreres eleccions catalanes. Aquest ha estat el primer triomf. Segon i inqüestionable, el triomf de CiU amb 62 escons, enfront dels 28 que aquest cop ha obtingut el PSC. Felicitats als guanyadors. Ara és l’hora, per a uns, de governar en temps de profunda crisi i en un context gens fàcil, de demostrar que tot allò que s’ha anat dient i prometent en el transcurs de la llarga campanya es pot fer realitat. Per als altres, és hora també d’una profunda reflexió, d’analitzar el perquè d’aquests resultats, els pitjors en la història de la nostra democràcia més recent, després d’haver governat Catalunya durant set anys. Què s’ha fet malament i per què la ciutadania no ens ha renovat la seva confiança. Confiança, credibilitat i compromís, les tres “C” imprescindibles per fer política i que els ciutadans saben identificar molt bé. La confiança es guanya dia a dia, amb un treball seriós i proper, amb connexió amb els problemes reals del país i dels seus ciutadans, amb una gestió eficaç, amb un govern cohesionat i fort, amb una bona comunicació que acosti als ciutadans les decisions del govern, que les faci entenedores… amb sentit inequívoc de país, que refermi la seva identitat i la seva cohesiósocial. Tot això comporta guanyar la credibilitat dels electors i de retruc prestigiar la política i tornar-li aquella dignitat que mai no hauria hagut de perdre. I finalment aquest és el gran compromís dels governants, saber escoltar, saber respondre, transmetre confiança i credibilitat, i sobretot guanyar-se dia a dia el respecte del poble amb un treball seriós, honest i cohesionat. Ben segur que el govern sortint ha fet moltes coses bé, una gestió eficaç i molt superior en resultats als vint-i-tres anys dels anteriors governs de CiU, però potser ha faltat aquesta necessària connexió, la imatge de govern fort i valent, un relat clar de les accions de govern, un fil conductor únic de totes les polítiques, una ferma defensa del país en moments delicats. Ara cal, doncs, que cadascú faci la seva feina, ben feta, uns des del govern, els altres des de l’oposició, i s’imposa aquest debat seriós que retorni el prestigi a la política i que situï en el seu lloc un gran partit català com és el PSC. Estic convençut que no podem perdre el lideratge del país, des del lloc on els ciutadans ens han dit que l’exercíssim, i que cal preparar-se per tornar a governar, més forts, més valents, més units… començant pels municipis. Felicitats als 135 nous diputats al Parlament de Catalunya, bona feina, i recordeu que teniu a les vostres mans el futur del país i el benestar de tota una comunitat. Article original: [Enllaç]


Llei 24/2017, del 23 de novembre, de crèdit extraordinari destinat a finançar un sistema d’informació per gestionar i controlar el registre i la classificació dels allotjaments turístics d’Andorra\nEl 13 de juliol del 2017 el Consell General va aprovar la Llei 16/2017, general de l’allotjament turístic. La norma pretén fixar les noves bases del sector, fonamentades en un impuls decidit per millorar la qualitat de l’oferta d’allotjament i adaptar-se als nous comportaments de viatge dels turistes.\nEl objectius d’aquesta Llei són els següents:\n- Adaptar la Llei als nous comportaments de viatge dels turistes.\n- Garantir una major equitat en la posada en funcionament i la gestió dels grups d’allotjament.\n- Combatre els allotjaments il·legals.\n- Incrementar en general la qualitat dels serveis i dels equipaments que s’ofereixen.\n- Garantir la seguretat dels visitants en un context internacional cada cop més inestable.\nAquesta Llei general de l’allotjament turístic proposa un nou text sobre la base dels textos de les quatre lleis anteriors, que busca millorar l’equitat entre tots els grups d’allotjaments turístics, tant en concepte d’exigències tècniques i de qualitat, com de participació en la fiscalitat de l’Estat.\nEs justifica la necessitat i urgència de la despesa, que no pot ser demorada a l’exercici 2018, perquè en les properes setmanes s’aprovaran els reglaments que desenvolupen la Llei 16/2017, del 13 de juliol, general de l’allotjament turístic. En aquest sentit, el Departament de Turisme necessitarà disposar del nou sistema d’informació, perquè haurà de registrar i gestionar de manera correcta i ordenada la classificació dels diversos allotjaments turístics per donar resposta a les exigències i els requisits de la nova normativa.\nS’estima que el desenvolupament d’aquest sistema d’informació per gestionar i controlar el registre i la classificació dels allotjaments turístics tindrà un cost aproximat de 160.000 euros.\nVist que el pressupost de l’exercici en curs, 2017, no compta amb dotació per finançar aquesta despesa a la partida pressupostària corresponent, perquè al moment d’elaborar-lo la Llei no estava aprovada;\nAtès que cal iniciar de forma immediata els treballs d’elaboració del nou sistema d’informació per poder donar resposta al que estableix la nova normativa en matèria de classificació d’allotjaments turístics;\nVist que el Govern, per acord del 27 de setembre del 2017, ha aprovat un avenç de fons per un import total de 160.000 euros, destinat a finançar el sistema d’informació per gestionar i controlar el registre i la classificació dels allotjaments turístics d’Andorra, per a la partida següent: 550 Departament de Turisme-551 Àrea de Turisme-64050 Aplicacions informàtiques-PROJ-0017 Ordenació del sector turístic;\nVist l’acord de Govern del 27 de setembre del 2017;


L'economia espanyola manté una ''notable fortalesa'' en el tercer trimestre - Empordà\nL'economia espanyola manté una ''notable fortalesa'' en el tercer trimestre\nEl regulador identifica la manca de govern a l'estat espanyol i el 'Brèxit' com les principals fonts d'incertesa per al futur més immediat\n26·10·16 | 10:59\nFaçana de la seu del Banc d'Espanya a Madrid ACN\nLa informació disponible fins ara suggereix que l'economia espanyola continua mostrant ''una notable fortalesa'' a finals del tercer trimestre, segons ha publicat el Banc d'Espanya en el butlletí econòmic d'octubre. Tot i això, el regulador identifica dos factors d'incertesa que planegen sobre el futur més immediat de l'economia que en l'àmbit extern són les conseqüències del 'Brèxit' i en l'escenari intern ''la prolongació de la situació d'interinitat'' del govern espanyol que des del 20 de desembre està en funcions. El Banc d'Espanya subratlla que el principal motor de creixement del PIB segueix sent el consum privat que registra ''un creixement vigorós'' gràcies al bon ritme de creació de l'ocupació.\nLa demanda privada estatal, composada pel consum privat i la inversió empresarial, manté el dinamisme que l'ha caracteritzat des de l'inici de la recuperació.\nLa creació d'ocupació, que el setembre va registrar un creixement interanual del 3% del nombre d'afiliats a la Seguretat Social, similar a l'increment del mes d'agost, i les bones condicions financeres que han de gestionar un escenari de tipus d'interès negatius, fan que el consum privat mantingui un ritme de ''creixement vigorós''.\nEn relació amb el comportament dels tipus d'interès bancaris, a l'agost, la mitjana del tipus d'interès per constituir una hipoteca per a la compra d'un habitatge es va situar en el 2,4%, al mateix que el mes de juliol, mentre que els préstecs destinats al consum es van incrementar de mitjana uns 30 punt percentuals fins a situar-se en el 6,5%.\nLes xifres concretes de creixement de l'economia espanyola en el tercer trimestre termes trimestrals i interanuals es donaran a conèixer aquest divendres 28 d'octubre que es publiquin les dades avançades del creixement de l'economia espanyola en el tercer trimestre.\n''Fort repunt'' de l'activitat industrial\nDes de la perspectiva de l'oferta, destaca el ''fort repunt'' en el ritme de creixement de la producció industrials de béns de consum a l'agost, especialment en relació al segment de fabricació de productes de llarga durada com seria la producció d'automòbils per part de les 17 plantes de cotxes que hi ha a l'Estat.\nUn element de desacceleració s'observa en l'activitat del comerç minorista que ha moderat el seu ritme de creixement dels últims mesos.


Gran acollida de la 3a edició del Balla'm un llibre!\nEl cap de setmana de Sant Jordi vam tornar a omplir les biblioteques de dansa, donant vida i moviment a grans llibres de la literatura, de casa nostra i de fora, amb la tercera edició del Balla'm un llibre.\nA la Biblioteca Comarcal de Blanes van celebrar Sant Jordi i del Dia Mundial de la Dansa amb una trencadora adaptació de la novel·la de Vladimir Nabokov, Lolita, a càrrec de la ballarina i coreògrafa Olga Álvarez i la intèrpret Morgane Viennet.\nLa Biblioteca Central Xavier Amorós va presentar la coreografia de Magda Borrull basada en l'obra La força del vent de Marta Magrinyà.\nPodeu veure un tast de la peça aquí.\nUna peculiar adaptació del Quixot de Cervantes va fer acte de presència a la Biblioteca Marcel·lí Domingo amb El Banquet de Don Quixot, de Miquel Barcelona i Laura Vilar.\nPodeu veure un tros de l'espectacle aquí.\nSonia Fernández va visitar la biblioteca Pública Maria Barbal amb El Cos fugit, en base al llibre Pedra de tartera de Maria Barbal.\nPodeu veure la notícia de Pirineus TV, amb un fragment de la peça.\nVan decidir traslladar la proposta a la plaça de les Cultures, davant de la Fira del Llibre de Martorell. Allà van llegir el Manifest del Dia Internacional de la Dansa i van poder gaudir de 2 peces curtes: Laia Santanach amb Ballant ballàvem, a partir de diverses obres de Joan Coromines, i Gemma Peramiquel amb Si són roses floriran a partir del llibre amb el mateix títol de Manuel de Pedrolo.


Nou Data Center per a Noel Alimentària S.A.U. - ABAST\nNou Data Center per a Noel Alimentària S.A.U.\nEn un sector tradicional com és el càrnic, Noel Alimentària S.A.U. s’ha distingit sempre per la innovació, per una decidida aposta per la qualitat i pel seu compromís amb el medi ambient. Sota aquest marc, i amb els objectius de garantir la seguretat de la informació, minimitzar el risc d’aturades i millorar l’eficiència energètica, es va decidir a emprendre la construcció d’un nou centre de dades segur i eficient.\nEl projecte va ser desenvolupat per l’àrea de solucions per a Data Center d’ABAST utilitzant solucions Rittal, i les millores i beneficis obtinguts gràcies al nou CPD van superar fins i tot les expectatives de Noel.\nVegi aquest cas d'èxit en vídeo\nUn 40% de la producció de Noel s’exporta a 60 països dels 5 continents, i els seus acords amb grans cadenes de distribució l’obliguen a passar regularment auditories molt exigents que certifiquen la qualitat i seguretat de tots els seus processos. Una altra de les seves preocupacions és la responsabilitat amb el medi ambient, apostant decididament pel desenvolupament sostenible i la preservació de la qualitat ambiental. Sota aquest marc de compromís amb la qualitat, la seguretat i el medi ambient, el Departament TIC de Noel va decidir impulsar el projecte del nou CPD, sense oblidar els beneficis que podia reportar també a nivell econòmic.\nEl primer dels objectius era garantir la continuïtat del negoci i la seguretat de les dades. Del correcte funcionament del centre de dades depenen la majoria de processos operatius de Noel, i es va calcular que una interrupció no prevista d’una hora podia representar per a la companyia unes pèrdues de 23.000€.\nD’altra banda es volia reduir també la despesa energètica. L’antic CPD era poc eficient i suposava un cost energètic de 26.000€ anuals. Els càlculs mostraven que era possible estalviar 10.000€ l’any si s’aconseguia una eficiència amb un PUE igual o inferior a 1,4.\nDesprés d’un exigent procés de selecció, Noel va escollir a ABAST com a soci tecnològic per a aquest projecte. Joan Puigdemont, CIO de Noel, explica així les raons:\n“ABAST ja havia demostrat ser un proveïdor de confiança en infraestructures i sistemes, prestant-nos sempre un bon servei i una resposta molt àgil, i ens va convèncer la gran experiència i coneixements de la seva àrea especialitzada en projectes de CPD. A més la proposta d’ABAST estava basada en les solucions de RITTAL, un fabricant que ens va semblar tecnològicament més avançat que els altres avaluats i que era capaç de proporcionar-nos una solució integrada per a tot el projecte.”\nCaracterístiques del nou Data Center de Noel\nEl nou centre de dades està compost per una sala tècnica, d’uns 10m2, i el que és, pròpiament, la sala CPD, d’aproximadament 20 m2.\nEs van establir 3 nivells de control d’accés. Un per a la sala tècnica, a la qual pot accedir també determinat personal de manteniment; un altre per a la sala CPD, restringit a personal TIC i personal que hagi d’accedir al SAI, a la instal·lació elèctrica o al cablejat; i finalment, un altre que restringeix l’accés als racks de servidors i comunicacions exclusivament al personal TIC autoritzat.\nLa sala CPD està construïda amb un tancament modular ignífug i estanc de Rittal, que protegeix tot el seu interior contra possibles danys causats per un incendi o una inundació en l’exterior, i ofereix també protecció física, tèrmica, elèctrica, electromagnètica, etc. Un sistema de protecció d’incendis basat en la descàrrega de gas heptafluoropropà protegeix també als equips en cas d’incendi a l’interior de la sala.\nEl sistema elèctric reuneix totes les característiques necessàries de gestió, redundància, escalabilitat i disponibilitat per alimentar eficaçment a tot el conjunt de sistemes del CPD. Dos SAIs modulars en rack de 20kW protegeixen els equips de sobretensions i proporcionen una autonomia de 120 minuts, suficient per activar el grup electrògen auxiliar situat en el terrat i evitar la interrupció dels serveis TIC en cas de tall del subministrament elèctric.\nEl sistema de refrigeració està format per climatitzadorsde precisió Rittal LCP DX situats entre els racks de servidors, i per millorar l’eficiència energètica es va optar per una solució de tancament del passadís d’aire fred. Amb aquesta configuració de cub de racks es redueix considerablement l’espai a refrigerar i la despesa energètica associada.\nEl cablejat del CPD és de Categoria 6 / Classe E, i està realitzat amb una solució de cassettes de connexió i cables preconectoritzats de la marca TE Connectivity.\nFinalment, el sistema de monitoratge CMC-TC de Rittal ens permet tenir controlats en remot els factors mediambientals i de seguretat física que afecten al CPD, i efectuar les accions preventives i correctores necessàries. Un sistema de videovigilància grava també, en temps real, imatges d’alta definició de tot el que esdevé dins del CPD.\nEl personal d’ABAST es va encarregar de tota la direcció i execució del projecte, del trasllat tècnic i actualment s’ocupa també del manteniment i revisions periòdiques.\nSegons les paraules de Joan Puigdemont: “En l’aspecte de la seguretat, Noel disposa ara d’un Data Center de categoria Tier 2 segons l’estàndard internacional TIA-942. Gràcies a ell tenim la tranquil·litat de tenir les nostres dades i equips 100% protegits, i destacaria que des de la seva posada en marxa fa any i mig, ens ha proporcionat una disponibilitat dels serveis TIC del 100%, és a dir, ni una sola interrupció. Aquest alt nivell de seguretat ens ha permès també obtenir millors puntuacions en les auditories d’avaluació dels nostres clients.\nHem aconseguit a més una millora en l’eficiència energètica superior fins i tot a l’esperada, amb una mitjana del PUE situada entorn de l’1,1. Això ha representat per a Noel la possibilitat de reduir els nivells de petjada de carboni i un estalvi de 17.000 € l’any en el cost del subministrament elèctric.\nEn definitiva, per l’execució i pels resultats obtinguts, des de Noel considerem que aquest projecte de nou Data Center ha estat tot un èxit”.\nNoel Alimentària és una empresa familiar que congrega tradició i modernitat. Fundada en 1940, cada generació ha impulsat el creixement de la companyia i actualment és un els referents del sector càrnic espanyol, amb més de 900 treballadors distribuïts en 9 plantes de producció i logística. Noel ofereix productes tradicionals amb la tecnologia alimentària més avançada en xarcuteria, frescs (carn fresca i elaborada) i plats cuinats. Tot això, a través dels millors estàndards de seguretat i qualitat, i amb una filosofia permanentment innovadora orientada al consumidor.\nMés informació a www.noel.es\nABAST és un integrador global de solucions TIC amb més de 30 anys implantant solucions tecnològiques completes, innovadores i estratègiques per als seus clients. Compta amb un equip humà format per més de 400 persones i oficines a Barcelona, Madrid i Palma.\nL’àrea de projectes Data Center d’ABAST acredita una experiència de més de 100 projectes de construcció o millora de centres de dades, amb l’objectiu d’aconseguir els màxims nivells de seguretat, flexibilitat i eficiència energètica. ABAST ofereix una oferta de serveis diferencial gràcies a la seva visió com a integrador TI amb experiència i coneixements en diferents àrees. ABAST és un soci de referència de Rittal a Espanya. Està certificat com Rittal Strategic Partner, la categoria més alta del programa global de partners de Rittal.\nMés informació a www.abast.es/datacenter/\nDes de la seva fundació el 1961, Rittal ha evolucionat constantment fins a convertir-se en líder mundial d’oferta de sistemes per a armaris de distribució, distribució de corrent, climatització, infraestructura TI, així com software i servei. Actualment ofereix “Rittal – The System.”, Una plataforma perfectament harmonitzada de productes innovadors, solucions d’enginyeria avançades i servei d’assistència mundial per a una gran diversitat d’exigències. 10.000 treballadors fabriquen i desenvolupen en Rittal, sempre sota conceptes de responsabilitat pel medi ambient i la societat.\nMés informació a www.rittal.com/es-es\nCas d'èxit NOEL (PDF)\nDescarregui el fulletó en format PDF del cas d’èxit sobre la construcció d’un nou CPD per NOEL ALIMENTÀRIA, S.A.U.\nSolucions de Networking Aruba