CERCANT LA LLIBERTAT: de gener 2010\nEn general l'actitud és més important que l'aptitud, i a l'educació també\nAquest article me l’ha suggerit Josep Melià Ques, recentment elegit president d’Unió Mallorquina que en el seu darrer article, del 28 de gener al Diari de Balears, que titulava Futur, i quan parlava de la necessitat de l’esforç, d’assumir riscos i responsabilitats per superar la crisi de valors, deia: “L’actitud és més important que l’aptitud. I prestam molta més atenció a l’aptitud i al currículum que a l’actitud, que acaba essent decisiva. Com diria aquell, ens cal un canvi de paradigma.” Crec que queda clar, l’aptitud és la que es té normalment, és la capacitat natural o que hem anat adquirint per desenvolupar un treball, però l’actitud és una predisposició apresa culturalment que fa que es valori la vida en general o qualsevol aspecte d’aquesta en particular, entre els quals es troba el treball a desenvolupar per millorar el futur.\nAfirmaré i sempre amb el perill d’equivocar-me, perquè no tenc veritats absolutes, que amb l’aptitud no es desenvolupa l’actitud, però amb l’actitud sí que podem desenvolupar l’aptitud, que és el que finalment valora la societat. Pensem en un infant que té certes aptituds per a l’estudi en general, o per a alguna especialitat, com pot ser la música, la pintura, les matemàtiques, les ciències, les llengües, etc. Si volem que aquest nin o nina arribi al màxim de les seves possibilitats és molt necessari que l’eduquem desenvolupant-li l’actitud, ja que aquesta serà la que aconseguirà que acabi triomfant en l’aspecte que destacava aptitudinalment.\nPosaré uns exemples d’esportistes famosos. Crec que Rafel Nadal és un exemple clar d’una persona que ha arribat a ser el número 1 del món gràcies a la seva actitud, ja que aquesta ha fet que milloràs la seva aptitud, que tota sola no li hagués servit per arribar a ser el millor. En canvi Federer, és una persona que és número 1, especialment gràcies a la seva aptitud, però amb una actitud excel·lent, una cosa semblant li passa a Messi en el futbol. D’esportistes molt bons, amb molt bona aptitud i que tenen una mala actitud que els impedeix arribar allà on haurien pogut fer-ho, tots en coneixem i no diré cap nom perquè no em voldria equivocar.\nTot això fa que conèixer que s’han d’educar i valorar les actituds per millorar el rendiment de les persones és bàsic per a les famílies a l’hora d’educar els infants, ja que massa vegades se’ls educa en actituds equivocades, se’ls estimula l’actitud cap a una alimentació inadequada, cap a uns jocs inadequats, cap a un oci perniciós i no s’estimula l’actitud cap a la lectura o cap a activitats beneficioses per al desenvolupament de les seves aptituds reals.\nPer acabar volia aterrar a l’escola, ja que a partir de la LOGSE, una vegada detectat aquest aspecte, se’ns va indicar que a més d’ensenyar conceptes, havíem d’ensenyar procediments i actituds, i que a l’hora de valorar i posar notes també s’havien de valorar aquests tres vessants de l’ensenyament. Aquí vull manifestar que molts professionals se’n reien de les actituds i seguien valorant per sobre de la resta els conceptes. Pens que s’equivocaven, perquè si no els valoraven, tampoc no programaven els seus aprenentatges. Record que a les programacions de principi de curs se’ns demanava que féssim una distribució de com posaríem les notes dels continguts, procediments i actituds sobre 10, i que majoritàriament els conceptes destacaven. Alguns valoraven els conceptes amb 6 punts, els procediments amb 2 i les actituds amb 2. En el meu departament vaig aconseguir que es valorassin els conceptes amb 2, els procediments amb 4 i les actituds amb 4, això significava tenir-ho en compte a l’hora de preparar els aprenentatges de l’alumnat.\nPublicat per Joan Lladonet a 11:29 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: actitud, aptitud, Messi, Nadal\nPublicat per Joan Lladonet a 7:32 8 comentaris:\nPublicat per Joan Lladonet a 22:55 2 comentaris:\nPublicat per Joan Lladonet a 19:17 3 comentaris:\nA partir de... Catalunya (Principat) no serà una nació\nAra encara ho és, perquè ho diu l’Estatut que va aprovar més del 90% del Parlament de la CA de Catalunya, perquè també va ser aprovat pel Congrés i pel Senat de l’Estat espanyol i perquè el va aprovar el poble català del Principat en un referèndum. Això fa que el sentiment que té el poble català de ser una nació quedi legalitzat. Ningú no ha pogut, ni pot ni podrà esborrar el fet que Catalunya sigui una nació. Però ara estic parlant del fet de legalitzar-lo en una Carta Magna com és l’Estatut. Doncs, uns quants lletrats elegits pel PP i pel PSOE tenen la facultat d’esborrar tot el que ha aprovat el poble i els tres parlaments i poden indicar i escriure que legalment Catalunya (Principat) no és una nació. Per arribar a aquesta decisió i alguna més d’aquest estil han necessitat anys i encara no se sap exactament el dia que faran pública la seva determinació.\nTot això perquè volen que quedi clar que a l’Estat espanyol només hi ha una sola nació, Espanya, i que la resta no assoleixen aquesta categoria. Volen que el fet de tenir una cultura, una llengua, una literatura, una història, uns costums, unes tradicions pròpies i diferents a la resta de l’Estat no sigui determinant per ser una nació, sinó que això només són fets diferencials que formen part de la diversitat i que enriqueixen la unitat de l’Espanya seva, ja que tota la diversitat l’han explotada, l’exploten i la volen seguir explotant en benefici propi i no dels catalans. Aquesta gent espanyola sap que això que defensen no és veritat, i saben que la llengua i la cultura i la literatura que l’acompanya són fets determinants per ser una nació. Per això l’han reprimida, l’han perseguida, l’han prohibida i no la volen a cap de les seves institucions. Amb aquesta conducta ratifiquen que no la consideren seva i determinen que els catalans no som espanyols.\nEl que m’interessa manifestar és que la conducta que adopten no és diferent que la que adoptava el Govern de Franco, ni tots els opressors dels pobles diferents als espanyols. La demostració està en els llibres de Formación del Espíritu Nacional dels anys 50 del segle passat, durant la segona dècada del govern del dictador, llibres que vaig haver d’estudiar quan feia el batxillerat. Vos transcriuré, en castellà, un fragment de la lliçó 14, que es titulava “LA PATRIA” i que un dels seus apartats parlava de la tesi romàntica de la nació i deia així: “Nace con la Revolución francesa y parte del hecho de que «nación» viene de nacer, identificando a la nación con lo nativo. Por esto, lo que determinaba una nación eran los caracteres étnicos, lingüísticos, topográficos y climatológicos. Nación, según este criterio, es la unidad geográfica de raza o de idioma. Allí donde aparezca una lengua, una variedad, puede aparecer una nación. Tal criterio romántico del nacionalismo hace aparecer cosas tan peregrinas y negativas como el nacionalismo tortosino, que se concreta en la frase popular: «No somos catalanes, ni valencianos; somos tortosinos.» La concepción romántica de la nación es el origen de toda clase de separatismos, y el patriotismo así sentido es, como diría José Antonio en «La gaita y la lira»: «La clase de amor que invita a disolverse, a ablandarse. A llorar. El que se diluye en melancolía cuando plañe la gaita. Amor que se abriga y se repliega cada vez más hacia la mayor intimidad; de la comarca, al valle nativo; del valle, al remanso, donde la casa ancestral se refleja; del remanso, a la casa; de la casa, al rincón de los recuerdos. Todo eso es muy dulce, como un dulce vino. Pero también como en el vino, se esconde en esa dulzura embriaguez o indolencia.»”\nEstan plens de l’esperit de la falange. Per això no prohibiran mai un partit que usa símbols del temps de la dictadura i els permetran fer tota casta de manifestacions, perquè de fet el seu pensament principal és el mateix. Sembla que han estudiat i han assimilat llibres com aquest, i això és el que ens volen aplicar. N’han alienat uns quants, però no ho podran fer amb el poble català, que ha format, forma i formarà la seva pròpia nació.\nPublicat per Joan Lladonet a 12:20 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: català, catalana, estat, nació\nJoan Lladonet 13/01/2010 Vistes: 28\nL'escola ha estat acusada, i quasi sempre amb raó, que havia quedat despenjada dels avanços de la societat. Record que en el segle passat es deia que l'escola s'havia aturat en els mètodes del segle XIX i que s'havia de modernitzar. Molt em vaig estranyar, quan vaig estudiar Pedagogia (ja exercia de mestre feia quasi deu anys) i vaig comprovar que l'escola nova i l'escola activa s'havien desenvolupat en diferents països europeus a final del XIX i principi del XX. Aquí s'ha aplicat aquesta metodologia a part de l'Educació Infantil i Primària, però gran part del professorat de Secundària no ha tengut noves de la seva existència. Per això, els més renouers es varen oposar frontalment a la LOGSE (era una llei d'educació que possibilitava posar l'escola al dia). Molts comentaristes de mitjans de comunicació que només coneixien el mètode tradicional amb què havien estudiat varen criticar les metodologies més avançades, com ara segueixen culpant-les erròniament del fracàs escolar.Sembla que les TIC no aniran tan retardades en la seva aplicació a les aules com ho han fet els mètodes actius. Tota la societat està d'acord amb la utilització de l'ordinador a l'escola i tots els seus complements com poden ser tots els programes educatius existents, el recurs d'internet, els processadors de textos, etc. Una de les incorporacions més recents, que encara no ha arribat a l'escola és el llibre electrònic, que crec que complementarà i mai no substituirà els llibres actuals. És un recurs més, que s'ha de saber usar adequadament. Per això, farà falta formació permanent i adequada dins l'horari escolar per al professorat i a cada centre educatiu. Esperem que aquest recurs ajudi a motivar l'alumnat i que possibiliti els aprenentatges, que seguiran requerint esforç, constància i voluntat.\nPublicat per Joan Lladonet a 15:19 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: electrònic, llibre, medieval\nCom quedam? La responsabilitat de la crisi és de l'estat o del mercat?\nEls meus escassos coneixements referents a Economia fan que només sàpiga les vocals d’aquesta matèria, però entre aquesta minsa coneixença hi ha el fet de saber que el sistema econòmic predominant es el neoliberalisme que té com a déu el mercat (economia de lliure mercat, que només reserva a l’estat la defensa nacional, la promulgació de lleis i el manteniment de l’ordre públic), el qual se n’encarrega de regular-ho tot. És allò de si hi ha molta oferta els preus baixen i si hi ha molta demanda els preus pugen, i en els dos casos també ocorre el mateix a l’inrevés. El mercat ha de ser totpoderós i l’estat s’ha d’aprimar, ha de privatitzar les empreses públiques i quasi ha de desaparèixer del mapa, s’han de deslocalitzar les empreses per produir a costos més barats, etc. L’estat no ha d’intervenir en qüestions econòmiques, el mercat serà qui s’encarregarà de regular-les. El neoliberalisme té com a objectiu eliminar l’educació i la sanitat públiques (que són les que a l’Estat espanyol tenen més funcionaris). És una mica el model nord-americà dels EUA, encara que el president Obama intenta solucionar el problema de la Sanitat pública i els contraris, els conservadors, li posen totes les traves que poden.\nPerò heus aquí que arriba una crisi econòmica que afecta greument les famílies amb menor poder econòmic, i resulta que el mercat és incapaç de regular res. El mercat no se’n va adonar quan s’estaven construint cases i pisos per als especuladors i no per a compradors reals; el mercat no se’n va adonar quan els bancs deixaven molts diners a moltes persones que amb els seus ingressos reals no els podrien tornar; el mercat no se’n va adonar que s’estaven creant i mantenint llocs de treball ficticis, que desapareixerien com per encanteri, quan totes les coses es posassin a son lloc. El mercat sabia, i qualsevol també, que quan els consumidors perdessin poder adquisitiu, per manca de sou o per tenir sous baixos repercutiria immediatament en la producció i en els empresaris. Es veu que el mercat no devia saber que no es podia aplicar la teoria de la piràmide per a l’obtenció de doblers sense esforç, ja que només se’n beneficien els que es troben a la cúspide.\nUna vegada introduïts en una crisi tan brutal que fa que hi hagi molta gent necessitada i molta altra que està disposada a fer qualsevol cosa per obtenir uns quants euros, ja no em referesc als robatoris tradicionals, que augmenten, sinó a robatoris de gran necessitat com és el fet que hi hagi gent que es dediqui a robar els carrets de compra dels supers i dels hipermercats per obtenir l’euro que has necessitat per poder-lo usar; deia que quan ens trobam immersos en aquesta profunda crisi, que no és capaç de resoldre el totpoderós mercat, resulta que els totpoderosos amos de les multinacionals, que l’única conseqüència que pateixen és una disminució dels beneficis, volen recórrer a l’estat, perquè salvi la seva situació. Com quedam? No volíem un estat petit, amagrit, que quasi no existís, doncs per què segueixen recorrent a ell en lloc de recórrer al mercat? Deu ser que els defensors de les doctrines neoliberals s’han equivocat? Segurament, però, no ho reconeixeran mai.\nArribats en aquest punt, ja puc explicar que els partits conservadors són els més partidaris del neoliberalisme i que els socialdemòcrates també en són, encara que no desitgen empetitir tant l’estat com els primers, però el que més em sobta tant d’uns com dels altres, especialment dels neoconservadors és que es dediquin constantment a culpar l’estat o el govern de l’estat de la crisi i de no fer suficient per posar-hi remei, i per res acudeixen al mercat a reclamar solucions, aquells que havien manifestat que era omnipotent. Segurament haurien de plantejar-se canviar el mètode econòmic i no volen fer-ho perquè el neoliberalisme els ha aconseguit molts beneficis, encara que hagi estat per a poques persones, que són les que solen comandar en l’àmbit mundial.\nPostscriptum: Aquest escrit me l’ha suggerit una de les moltes opinions que en aquest sentit ens arriben dels manaies dels partits en l’oposició i de persones que opinen en els mitjans de comunicació. Deia en castellà i el traduesc: “Són responsables Antich i els seus socis del govern regional de la dramàtica situació social i econòmica en què vivim?” Després els acusava de la seva incapacitat per crear llocs de treball i de tenir una bona nòmina de col·locats per mor del clientelisme polític i que els paguen amb els nostres imposts. No vos sona a periodista addicte als conservadors? Mentre el llegia, pensava, i el mercat?, on és el mercat?\nPublicat per Joan Lladonet a 18:07 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: conservadors, neoliberals, socialdemòcrates, tots\nDiari de Balears, dimecres, 6 de gener de 2010\nJoan Lladonet 06/01/2010 Vistes: 141\nAixò, Pep, és mereixedor de denúncia a l'Oficina dels Drets Lingüístics: Correu electrònic: drets@ocb.catCorreu postal: Oficina dels Drets LingüísticsC. del Pare Bartomeu Pou, 31, baixos07003 PalmaTelèfon: 971 723 299Fax: 971 719 385\nsoci, fa 1 dia\nPep, fa 4 dies\nXisca, fa 4 dies\nun qualsevol, fa 4 dies\nProfessor, fa 4 dies\nPublicat per Joan Lladonet a 17:56 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: català, estrangers, estudi, immigrants\nL’article anterior que vaig publicar a Indirecte El PP forma una legió disciplinada contra les llengües catalana, euskera, galaico-portuguesa... ha provocat un comentari que ha escrit Pol Porta i Mascreus del Masnou, que ha motivat el fet de dedicar-li un article per contestar el seu escrit. Segurament ho hagués pogut fer amb un altre comentari, però he preferit un article, per si hi ha més lectors que tenguin ganes d’intervenir en aquesta qüestió, si és que té categoria de polèmica.\nEn el meu article anomen el gallec com a galaicoportuguès (ho vaig fer amb guionet quan ha d’anar sense) i aquesta ha estat la causa de l’escrit de Pol Porta, que diu el següent. No he sabut si l’havia de corregir o no i no ho he fet (l’he posat en cursiva i entre cometes: “El gallec es gallec i prrou i no pas galaico-portugués. En un començament el portuguès es desprengué del gallec, però com galicia s'incorporà aviat a Castella, el gallec va anant-se acastellanant i el portugués fent camí com a llengua autònoma i per tant distantciant-se de les seves arrels gallegues. Ara son dues llengues tan distants com ho pot ésser el catala i el occità en la seva variant llenguadociana, que per ser se semblen més que no pas el llenguadocia amb el gascó que també es considerat occità. Si els catalans donem recolçament a anomenar el gallec llengua galaico-portuguesa, també crec que hauriem de dir el mateix amb el català: occitanocatalana. perquela veritat sigui dita, negant aquesta unita lingüistica llencem per la borda tota la riquesa que va produir la literatura trobadoresca d'aquella época a Europa. Jo penso que la literatura catalana i occitana antigues haurien d'anar juntes. Ambdues literatures sortirien guanyant. Siguem consecuent amb el que diem: si no aceptem aquesta realitat occitanocatalana, no volguem arreclar la galaicoportuguesa que no pertany al nostre univers català.”\nJo no li discutiré la seva argumentació, perquè no tenc coneixements suficients per fer-ho, així de senzill. No som un tertulià que ho sap tot. La frase que més m’ha sorprès i que he seguit sempre és “Només sé que no sé res” (la vaig aprendre en castellà, però en català és més convincent, perquè res és cosa en llatí). Mentre escrivia l’article, una persona que firma “hgjk” ha fet un comentari a l’article citat que subscric totalment, ja que aquesta és la meva idea, però continuaré amb l’article. Jo explicaré perquè quan parl del gallec solc escriure galaicoportuguès. Aquestes són les meves raons, que no arguments:\n1a. Perquè som mallorquí i conec moltes argumentacions dels que diuen que el mallorquí no és català i les del gallec no és portuguès tenen una certa semblança.\n2a. Perquè conec l’argumentari dels que diuen que el valencià no és català i sé que pel camí que van, si no hi ha grans canvis ho podrien aconseguir. Hi torn veure una certa semblança amb el que passa a la llengua pròpia de Galícia.\n3a. Perquè sé que a Galícia existeixen tres grups que opinen sobre el tema i en els tres hi ha lingüistes acreditats que defensen la postura autonomista que seria la que defensa que la llengua és el gallec i que se sembla a l’espanyol. És la postura majoritària. Un altre grup que podríem anomenar portuguesista que defensa que el portuguès i el gallec són dialectes de la mateixa llengua, el grup reintegracionista, que defensa el mateix que l’anterior, però divergeixen en què els primers adopten l’ortografia i la fonètica del portuguès i els segons, també, però en fan una adaptació (el mateix que faig jo que utilitz les formes verbals en estàndard balear i no tots els lingüistes mallorquins hi estan d’acord. Podria ser que fos la majoria que no hi estàs, però això ara no em preocupa). Les dues darreres postures són minoritàries, però això no significa res, no és cap argument.\n4a. Perquè la meva filla fa una desena d’anys que va acabar la carrera de Filologia catalana a la UIB i va fer una assignatura que era galaicoportuguès, que li era útil per al gallec i per al portuguès moderns.\n5a. Perquè si un dia els espanyols aconsegueixen diluir el gallec i el valencià dins el castellà, jo no en voldré ser responsable. Sembla, no ho sé cert, que allunyar el gallec del portuguès significa acostar-lo al castellà, primer, per després fer-lo desaparèixer. La mateixa tàctica que es va fent amb el valencià, i que n’hi ha que estan disposats a fer aquí, amb el mallorquí, si ens descuidam.\nPer tant, abans que es converteixi el català en espanyol, no estaria malament que ens ajuntàssim amb l’occità. Salutacions i salut per a l’any recent encetat.\nPublicat per Joan Lladonet a 8:36 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: galaico, gallec, llengües, portuguès\nPublicat per Joan Lladonet a 18:54 3 comentaris:\nPublicat per Joan Lladonet a 16:39 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: bellesa, grandiositat, paisatge, rocam\nPublicat per Joan Lladonet a 16:21 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: estat, nació, país, Sàhara\nPublicat per Joan Lladonet a 23:11 2 comentaris:\nNomés té "paraula de batle" qui és un "batle de paraula"\nD’això me’n vaig adonar abans que sortís la revista i vaig intentar canviar el títol\nde l’article Paraula de batle, però imponderables de l’edició d’una revista va fer que no\npogués modificar-lo, ja que el títol correcte, segons el meu pensament final, havia de ser\nBatle de paraula. He reflexionat sobre per què en principi vaig optar per l’anterior títol\ni m’he remuntat en el temps a la meva infància. Era el temps en què ens feien creure que els pares sempre tenien la raó i l’honor i no mentien ni traïen, als mestres els passava el mateix, i com és natural, els qui comandaven, com era el batle d’un poble, eren homes exemplars, d’honor, no deien mentides i sempre es portaven com calia. Eren persones a les quals s’havia d’imitar. Per això i sense pensar-ho massa, vaig elegir el primer títol, quan se sap que existeixen batles de paraula i batles que no en tenen (com l’actual de Campos), igual que existeixen o no homes de paraula.\nTambé em vaig quedar endarrer de tractar el batle de vós, tractament campaner, mallorquí, i, per tant, català. Crec que és un tractament que s’hauria de recuperar en el registre escrit i no perdre’s en l’oral, ja que ha estat substituït pel vostè, que té el seu origen en el “vuesa mercé”, crec. No es tracta d’una evolució de la llengua, sinó que es tracta d’una substitució. Una llengua que corre el perill de ser substituïda per una altra no es pot tractar com va fer UM al seu comunicat d’explicació de l’actuació del batle. La comunicació que va fer UM amb el títol Unió Mallorquina dóna respostes, per una cara i “Unió Mallorquina da respuestas”, per l’altra, a part de si són correctes aquestes expressions, fa que molta gent no aprengui la llengua que és necessari aprendre, i es vagi substituint igual que es van substituint paraules, expressions o tractaments. Per tant, en aquests papers, UM, no actuava d’una manera gens nacionalista, ni identitària, ni defensora de la llengua i el que feia era respondre o fer aclariments, ja que les respostes no es donen ni en català ni en castellà.\nTornant al motiu d’aquest escrit he de manifestar, per tant, que no existeix la paraula de batle, ja que entre molts l’han devaluada, que només els batles que tenen paraula podran retornar al pensament de tots que la paraula de batle és molt important.\nPer tant, aquell article l’hauria acabat dient i referint-me a Joan Juan: “Segur que la seva paraula seria paraula de batle, ja que hauria estat un batle de paraula.”\nSi les coses no canvien, sembla que el batle de Campos Guillem Ginard deixarà de ser-ho a final de 2009, no sé si la revista sortirà abans o després d’aquest esdeveniment, i ara sí em dirigesc a vós amb el tractament desitjat, encara batle de Campos. No sé quins consells vàreu seguir ni quin pensament vàreu adoptar per deixar de complir la vostra paraula, ja sé que com a polític no reconeixereu mai la vostra equivocació i que sempre direu que vàreu actuar com calia i en bé del poble, uns traeixen pel poble i altres ho fan per figures que el poble considera sagrades. Però vos vull recordar que a l’article passat deia (només modificaré el tractament): “Vós teníeu un gran futur i heu malbaratat tota la confiança que vos havíeu anat guanyant. I tanmateix no sé si acabareu la legislatura. Si l’ajuntament resta ingovernable, haureu de dimitir, si no vos presenten una moció de censura.” I així ha estat, no heu pogut aprovar els pressupostos, i si no hi ha res de nou (en política qualsevol cosa pot passar, malauradament) una moció de censura vos impedirà acabar la legislatura, com a segon batle, que era el que vos corresponia si haguéssiu complit la paraula.\nSi em sembla bé o no que Campos pel Canvi doni suport a la moció de censura que farà que Margalida Ginard del PP sigui batlessa campanera, crec que la primera dona de la història de Campos que ho aconseguirà. L’únic que sé és que vós no podíeu seguir essent batle. Per a mi, faltar a la paraula és tan greu com qualsevol acte de corrupció, encara que a un altre nivell, ja que la corrupció implica esser delinqüent. I consti que no tenc res a dir de Margalida Ginard, ni de cap dels qui formin el seu equip de govern. Només tenc a dir del seu partit, que sempre ha anat en contra dels interessos de tots els mallorquins, dels campaners i de tots els que formam la gran nació catalana, que el PP vol aniquilar, d’una manera o altra (en aquest sentit treballa la FAES). De totes maneres l’única cosa que tenc ben clara és el meu desig que la persona i les persones que governin l’Ajuntament de Campos ho facin millorant el benestar de la gent del poble, de tota la gent del poble i que no treballin per engreixar només les butxaques d’uns quants.\nPublicat per Joan Lladonet a 23:04 3 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: batle, censura, moció, paraula, ressò\nEntrada per saber si he estat capaç de posar-lo en hora bona, perquè anava amb moltes hores d'antelació o de retard, ja no me'n record. Si va bé, per posar bona hora heu d'anar a personalitzar, configuració, cercar el sector de l'hora i marcau París, desau i tot estarà fet. Si trot va bé faré un comentari que vos arribarà i heu de seguir aquestes passes esmentades.\nEtiquetes de comentaris: al, blog, correcta, hora, posar\nJa veurem com va això. És que m'ha costat que s'obrís el rectangle per escriure el comentari. Amb bon primer dia de 2010 ja has fet un poema ben encertat, que demostra la facilitat que tens per fer-los. He quedat admirat de veure el teu blog que té totes les característiques d'una pàgina web. No ho entenc massa perquè fa poc temps que en tenc un, també blogspot, però anirem fent. Veig que et prova la vida de jubilat. Endavant i bon any!\nPublicat per Joan Lladonet a 23:32 1 comentari:


S'ha sincerat a 'Zapeando'\nper María Merino 13/11/2020 11:50h\nDes de 2014, Cristina Pedroche és l'encarregada de presentar les Campanades a Atresmedia. I aquest any 2020 tornarà a estar al capdavant d'aquest moment tan esperat. No obstant això, és conscient que acomiadar aquest 2020 no serà igual que en anteriors ocasions, ja que la crisi de la covid-19 ho dificulta tot molt més.\nNo obstant això, ja està pensant en el seu vestit, que s'ha convertit en un dels clàssics de les Festes de Nadal i sempre és notícia. Ara bé, sembla que en aquesta ocasió el seu 'look' no va tan bé.\nCristina Pedroche està fastiguejada\nCristina Pedroche ha revelat a 'Zapeando', programa on col·labora, que està fastiguejada. Tot ha començat quan s'estava comentant la participació del dissenyador Josie en l'últim programa de 'MasterChef Celebrity' i en aquest moment Cristina Pedroche ha reconegut que té pendent una cita amb ell dient: «Tenim embolic».\nLa seva companya Lorena Castell ha volgut saber si aquesta cita és per parlar sobre el vestit de les Campanades, a la qual cosa Pedroche ha respost somrient: «Sí». No obstant això, el somriure se li ha esborrat ràpidament del rostre. Això ha passat quan Quique Peinado li ha recordat que només queden set setmanes per Cap d'Any. I és que, davant aquesta dada, Cristina no ha dubtat a manifestar: «De debò? Estic fotuda».\nDe moment, són pocs els detalls que ha volgut donar la presentadora sobre el vestit. Primer, perquè sempre és un misteri i segon, perquè aquest any està especialment preocupada: «No sé si estic segura amb aquest vestit. Com ha de ser el vestit ho tenim clar des del gener, però ara no sé si canviar-ho, si fer una altra opció...».\nEl motiu d'aquesta inseguretat és que és conscient que la pandèmia és una veritable tragèdia i no vol 'pecar' de frívola. No obstant això, els seus companys l'han animat i no han dubtat a dir-li que, més que mai, en aquest Nadal tots necessitem un toc de normalitat.\nA poc a poc, s'ha anat animant amb les Campanades i amb el seu vestit. De moment sabem Josie l'està confeccionant i que, a més, no ha de portar roba interior. Així, ho ha donat a conèixer ella a 'Zapeando', però no ha volgut revelar res més, ni tan sols el color.\nEls estilismes de Cristina Pedroche en aquests anys\nCom hem esmentat, va ser el 2014 quan per primera vegada Cristina Pedroche va presentar les Campanades. Ho va fer per La Sexta i en aquesta ocasió va lluir un elegant vestit llarg de color negre amb transparències.\nAmb el vestit de l'any 2014 va crear polèmica i és per això que cada any ha volgut anar superant-se i generar més interès entre l'audiència. Per això, el 2015 es va decantar per un insinuant vestit blanc que pràcticament era tot transparent. L'any 2016 va ser un 'boom' perquè va deixar de banda el vestit i va apostar per un 'body' negre amb estrelles blanques.\nL'any 2017 va optar un cop més per les transparències i l'any 2018 va lluir un biquini floral amb una capa de color rosa. L'any passat, en concret, va lluir un vestit negre llarg que es complementava amb una armadura daurada. Per conèixer com lluirà aquest 2020 caldrà esperar. Això sí, segur que ens tornarà a sorprendre.\nAntena 3 Cristina Pedroche Atresmedia


El codi Morse es retira de l'aire\n09 març 2021 12:54\nVíctima de l'avenç tecnològic, l'estació radiotelegràfica d'Isahaya, al Japó, tancà diumenge\nReuters | 02 febrer 1999\nEl codi Morse, que difongué la notícia de l'esfonsament del Titanic i el final de les dues guerres mundials, morí dilluns víctima implacable de l'avenç tecnologic. Per aquells que corrien perill a la mar, tres punts, tres ratlles i tres punts més crearen la sigla SOS: símbol universalment reconegut per indicar que un vaixell estava a una passa del desastre.\nAra, el Morse ha estat substituït pel sistema basat en satèl·lits Mayday, present en tots els vaixells de més de tres-centes tones, obligats a disposar d'un equip de transmissió i recepció d'alertes d'auxili. «El Morse és un sistema que ha jugat un paper molt valuós en el desenvolupament del comerç i la història mateixa, però ara ha mort de vell», segons Roger Cohn, de l'Organització Marítima Internacional.\nVa ser inventat l'any 1832 pel retratista de Massachusetts Samuel Morse, i resultà molt convenient per als viatges transatlàntics. El seu sistema, precursor decimonònic d'Internet, va ser anomenat «la carretera instantània del pensament» a l'època en què tingué un major apogeu.\nQuan Morse va morir el 1872, el món disposava d'un milió de quilòmetres de línies telegràfiques per terra i poc menys de 50.000 de cable submarí. Quan Guillermo Marconi realitzà les primeres comunicacions inalàmbriques, el codi Morse rebé un nou impuls. El 1899, s'informà per primera vegada sobre un naufragi en el canal de la Mànega a través del codi de Morse. L'any 1912 el Titanic va enviar el fatídic missatge que anunciava la gran tragèdia: «SOS. Veniu de seguida. Hem topat amb un tros de gel». Centenars de vides podrien haver-se salvat si el vaixell California, a pocs quilòmetres de distància, no hagués tingut la ràdio espatllada. Però tot això ja és història perquè l'estació radiotelegràfica d'Isahaya, al Japó, tancà diumenge després de més de 90 anys operant.


Altafulla incorpora deu contenidors d’ús comercial per reforçar la recollida de la brossa a l’estiu | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nAltafulla incorpora deu contenidors d’ús comercial per reforçar la recollida de la brossa a l’estiu\nL’Ajuntament d’Altafulla ha instal·lat aquest matí un total de deu contenidors d’ús comercial per reforçar la recollida de la brossa a l’estiu, període de l’any en què la població es triplica, fet que genera un major increment d’escombraries. El reforç, que es posarà en marxa la setmana vinent, pretén garantir el servei en les millors condicions possibles fins a la posada en marxa del nou contracte de neteja mancomunat amb el Consell Comarcal del Tarragonès.\nPer fer-ho possible s’han adquirit 10 contenidors terrestres, i s’incrementaran les freqüències de recollida, principalment en la fracció orgànica, que s’efectuarà dues vegades al dia. El pla de xoc també contempla un servei de recollida porta a porta de cartró per als comerciants. El coalcalde d’Altafulla, Jordi Molinera, ha remarcat que, sumat a la campanya de vigilància i control contra les accions incíviques a les illes de contenidors iniciada fa una setmana amb la Policia Local, i aquest reforç de contenidors, espera assolir “l’objectiu compartit” de mantenir de mantenir carrers i places nets durant els mesos d’estiu.\n19/06/2019 El mercat de parades d’Altafulla tornarà a ubicar-se al carrer de la Fassina aquest estiu\n19/06/2019 Altafulla obre quatre noves places de la Policia Local per treballar durant l’estiu


Tamara Falcó trenca el silenci i parla sobre Jordi Cruz\nLa guanyadora de 'Masterchef Celebrity' se sincera i parla sobre la seua experiència en el concurs\ndijous, 12 de desembre 2019 - 22:17h\nTamara Falcó trenca el silenci i parla sobre Jordi Cruz | RTVE\nLa flamant guanyadora de 'Masterchef Celebrity', Tamara Falcó, està de moda, ja que les seues grans habilitats culinàries van sorprendre a tots els espectadors del programa.\nLa filla d'Isabel Preysler i Carlos Falcó està d'enhorabona, gràcies al seu excel·lent concurs, a on s'ha descobert una Tamara Falcó diferent. Segons arreplega una entrevista amb 'Chance', la guanyadora del concurs de cuina va assegurar que ningú s'esperava que guanyara. «Guanyar 'Masterchef Celebrity' m'ha donat molta exposició i m'estan cridant per a molts treballs», ha confessat Falcó\nTamara Falcó també ha parlat dels seus companys del programa i ha confessat que encara manté relació amb la gran majoria d'ells. «Tenim un grup de WhatsApp tots i després hi ha un altre a on estem Vicky, Juan i jo. Amb Yolanda parle tot el temps, aniré a vore-la a la seua obra de teatre. Amb Els Chunguitos parle amb el seu representant perquè ells no tenen mòbil», ha comentat la filla de la Preysler.\nEl bes amb Jordi Cruz\nRespecte a la seua relació amb Jordi Cruz, Falcó ha reconegut que es porta molt bé amb el xef i, pel que fa al bes, ha confessat que «em va eixir de l'ànima donar-li un bes, però el que va passar en 'Masterchef' es queda allí». Cal recordar que el cuiner ha fet oficial la seua relació amb Rebeca Lima i que, per tant, esta possible història d'amor entre ell i la filla d'Isabel Preysler no anirà més allà.\nLa guanyadora del concurs també ha valorat molt positivament la visita de sa mare i de Mario Vargas Llosa i ha parlat del seu pitjor moment durant el programa, que va ser quan va discutir amb Anabel Alonso.\n"Hugo Castejón se salta les normes de 'Gran Hermano VIP' i Adara explota" "Chenoa parla del seu moment més trist"\n'MasterChef' Tamara Falcó


El Molí Sol, també conegut com la fàbrica “Blanco y Negro” per la seua principal marca de paper de fumar, és un gran complex fabril hereu de diverses transformacions. Originalment construït al 1862, no serà fins a l’adquisició per José Laporta Valor el 1899 quan el primitiu molí comence a transformar-se en una gran factoria que arribarà a fabricar més de cent marques de paper de fumar, producció en la que s’especialitzarà. El mateix industrial comptarà en aquesta localitat amb el Molí Pont (o “La Innovadora”) i un taller adjunt a l’estació del ferrocarril Alcoi-Villena-Yecla (VAY, o popularment, “El Xitxarra”), obra de Timoteu Briet, qui també intervindria en part de les ampliacions de l’immoble que ens ocupa. Les exportacions de paper arribarien a Portugal, Cuba, Mèxic, Brasil i Amèrica Central.\nEl 1934 la societat José Laporta Valor S.A. formaria part de la nova Papeleras Reunidas S.A., que va unificar la producció de set fàbriques d’Alcoi, Banyeres, Cocentaina, L’Alqueria d’Asnar i Vilallonga, amb un total de 1.600 operaris i que es convertiria en el primer productor de paper de fumar del món. Els molins Sol i Pont quedarien integrats amb la denominació administrativa de fàbriques “E” i “H”, respectivament, dins la nova empresa.\nTanmateix, la progressiva decadència del paper de fumar i la desaparició de la línia VAY assegurarien el tancament d’aquesta factoria, i la pròpia Papeleras Reunidas finalitzaria la seua activitat el 1984, després d’una llarga angúnia. L’Ajuntament de Banyeres adquiriria l’edifici, però això no evitaria un procés de degradació que va fer perillar seriosament la supervivència del conjunt fabril. Conegut és el cas del robatori de les lletres que formaven el nom de la fàbrica, llaurades en pedra, que per sort van ser recuperades. També és anecdòtic el trasllat d’una ermita neogòtica que es trobava a la fàbrica i hui està ubicada al lloc del Cementeri Vell de la localitat.\nTots aquests problemes, per sort, semblen haver finalitzat, i s’ha aconseguit recuperar aquesta autèntica joia del patrimoni industrial donant-li, a més a més, un ús molt apropiat.\nPodeu trobar més informació i fotografies a aquesta fitxa.\n- CASTELLÓ MORA, J.: Molinos papeleros del Alto Vinalopó. Banyeres de Mariola, Beneixama, Biar, Bocairent, Villena y Sax. Associació Cultural Font Bona, Centre de Estudis Locals, Banyeres de Mariola, 2008.\n- CERDÁ GORDO, E.: Monografía sobre la industria papelera. Papeleras Reunidas S.A., Alcoi, 1967.\nArxiu: AVAI, Història i Art, Opinió\nOjalà feren el mateix amb tot el conjunt del Molinar. Com ja s'ha comentat un milió de vegades, al final caurà completament tot.\nEnhorabona a la gent de Banyeres per aquest èxit.\nEl mateix pense jo, quina sana enveja em donen... i no vull parlar del Molinar, que m'encenc.


Notícies :: Eines :: Edita els teus vídeos en Internet: primer pas cap a el teu videoblog\nEdita els teus vídeos en Internet: primer pas cap a el teu videoblog\nPot ser que ja hagis pres una camera i captat imatges. Ara necessitaràs eines d’edició i nosaltres et facilitarem algunes d’elles en on-line per a que puguis editar les teves obres d’art. Efectivament, diversos llocs webs permeten muntar vídeos online mitjançant aplicacions creades amb el format Flash Video. Es tracta d’una bona opció per a tots aquells que es vulguin iniciar en el món dels vídeoblogs. El format Flash Vídeo s’utilitza en infinitat de llocs webs, des de blogs fins a mitjans de comunicació, i també és possible editar els vídeos en Internet.\nD’aquesta forma pots editar vídeos sense necessitat de que el teu ordinador sigui molt potent, perquè els servidors d’aquestes webs s’encarreguen del treball. Només tindràs que utilitzar els plogins del navegador que permet descarregar Flash Vídeo per a obtenir el teu vídeo i pujar-lo després al servidor que prefereixis amb el fi de compartir vídeos: Alternative Channel, per exemple. Hi ha que considerar de tota manera que aquests editors de vídeo en web presenten menys eines que el software que instal·les en l’ordinador, però si que serveixen per una primera aproximació.\nJaycut és un servidor creat a Suècia traduït a l’espanyol. Utilitza la tecnologia Flash, i a més a més vídeo, també es pot descarregar música o fotografies, en qualsevol dels formats més populars. L’edició s’assembla a la de les versions instal·lades d’aquest tipus de programes, on l’usuari es guia per una barra de temps, dividida en diferents pistes de vídeo i so, que indica en què moment precís entrar cada seqüència.\nL’usuari pot arrossegar i deixar cada arxiu dels que hagi descarregat amb anterioritat en qualsevol lloc de la barra. Com afegit a Jaycut es poden aplicar diferents tipus de fosos i cortinetes, o efectes en les imatges.\nQuan s’acaba l’edició, es pot mantenir privat el vídeo, compartir-lo amb els pròxims o fer-lo públic en el lloc i fer-lo comú o “socialbookmarkearlo”. La diferència essencial de Jaycut amb d’altres programes és que es pot descarregar el vídeo com un arxiu de Windows Media Video, en versió de baixa i alta qualitat.\nJumpcut és un servei que va ser adquirit per Yahoo!. Mitjançant un formulari és pot descarregar els diferents tipus de continguts admesos (vídeos, fotografies, so)\nRemixer el editor de Youtube\nYoutube, també compta amb el seu propi editor, anomenat Remixer que està basat en la tecnologia del Premiere Express de Adobe, el mateix que succeeix amb el llocs Photobucket.com i Mtv.com, que també compta amb aquesta tecnologia basada en Flash.\nMés, sobre...: ong , internet , edició , vídeos , eines\nTraducció feta per M. Jose Blaya


Vicepresident Aragonès: "Exigim al Govern de l'Estat que faci una moratòria dels principals tributs, cotitzacions socials i subministraments"\nquery_builder 21 octubre 2020 18:44\nEl Parlament convalida l’ajornament o fraccionament de l’impost turístic, i l’ajornament de la posada en marxa de l’impost sobre les emissions de CO2 dels vehicles de tracció mecànica\nAragonès assegura que “en el moment actual, el més prudent i aconsellable és deixar per més endavant l’entrada en vigor de l’impost del CO2”\nEl vicepresident del Govern i conseller d’Economia i Hisenda de la Generalitat, Pere Aragonès, ha exigit avui al Govern de l’Estat “una moratòria dels principals tributs, cotitzacions socials i subministraments bàsics” sobre els quals té competència, tal com ja va fer el Govern català per pal·liar els efectes de la crisi social i econòmica provocada per la Covid-19. Aragonès ha recordat que tota Europa està patint l’impacte de la segona onada de la pandèmia i ha assegurat que “Catalunya no és una excepció”. “Davant del més petit indici que la pandèmia tornava a agafar embranzida, la Generalitat ha decidit anticipar-se amb mesures encaminades a mantenir el control de la Covid i la capacitat del sistema sanitari”, ha afirmat.\nAragonès ha fet aquestes declaracions durant la presentació del Decret llei 33/2020, de 30 de setembre, de mesures urgents en l’àmbit de l’impost de diòxid de carboni dels vehicles de tracció mecànica i de l’impost sobre les estades en establiments turístics, i en l’àmbit pressupostari i administratiu, i que ha estat convalidat pel Parlament.\nAquest text legislatiu introdueix algunes modificacions que afecten ambdós tributs i que complementen altres mesures que ja va aprovar el Govern des de l’inici de la pandèmia en matèria fiscal. Segons ha explicat Aragonès, l’objectiu és doble: d’una banda, ajornar la posada en marxa de l’impost sobre les emissions el CO2 dels vehicles de tracció mecànica. Per a Aragonès “en el moment actual, de caiguda de l’activitat econòmica provocada per la pandèmia, el més prudent i aconsellable és deixar per més endavant l’entrada en vigor de l’impost del CO2 per als vehicles de tracció mecànica”. De l’altra, modificar l’impost sobre les estades en establiments turístics per permetre’n ajornar o fraccionar el pagament, “per tal de donar resposta a les dificultats econòmiques que encara afecten el sector del turisme” ha destacat el vicepresident.\nPer al vicepresident, l’ajornament de l’impost del CO2 “no significa que el Govern posposi la lluita contra el canvi climàtic, sinó tot el contrari”. En aquest sentit, Aragonès ha recordat la voluntat d’intensificar i mantenir “el compromís ferm” de l’executiu català amb la reducció de l’emissió de gasos d’efecte hivernacle a l’atmosfera i apostar per una fiscalitat verda i justa. Pel que fa a l’impost sobre els estades en establiments turístics, el també conseller d’Economia i Hisenda ha apuntat que les modificacions en aquest tribut “no suposaran una pèrdua de recaptació per als pressupostos de la Generalitat”.\nPel que fa a l’impost sobre les emissions de CO2 dels vehicles de tracció mecànica, el decret llei convalidat avui pel Parlament modifica la Llei 16/2017 del canvi climàtic i la Llei 9/ 2019, del 23 de desembre que afecta l’Impost sobre les emissions diòxid de carboni dels vehicles de tracció mecànica, així com el Decret llei 14/2020, de 28 d’abril.\nEn aquest sentit, el text ratificat avui pel Parlament introdueix els canvis següents:\nEs deixa sense efecte l’exercici 2019 que obligava a tributar a turismes i furgonetes.\nPel que fa a l’exercici 2020, que es meritarà el proper 31 de desembre, s’aplica la tarifa més baixa, prevista inicialment només per al 2019 fins a 120 g/km en el cas dels turismes i les motocicletes; i fins a 160g/km, per a les furgonetes. Els recursos, que estaran disponibles el 2021, es destinaran a polítiques ambientals.\nEs modifica el calendari de publicació dels padrons provisionals i definitius d’aquest tribut, amb la informació de l’import que haurà de liquidar cada contribuent, corresponent a l’exercici meritat el 2020. D’acord amb el text, el padró provisional s’exposarà entre l’1 i el 15 de maig del 2021; i el padró definitiu, entre l’1 i el 15 de setembre del 2021.\nS’estableix la fórmula (regla de càlcul) per calcular les emissions de CO2 de les motocicles que, per la seva antiguitat, no disposen de dades oficials. La fórmula té en compte tota una sèrie de variables tècniques com ara: el combustible, la cilindrada, la potència del motor, el pes o l’antiguitat, entre d’altres.\nAmb l’objectiu de donar resposta a les dificultats econòmiques que encara afecten especialment el sector del turisme a Catalunya, el Decret també preveu facilitar les liquidacions de l’impost sobre les estades en establiments turístics. Així, els obligats tributaris (els titulars de l'explotació dels establiments subjectes a l'impost) podran sol·licitar, excepcionalment, l’ajornament o el fraccionament del pagament de l’impost corresponent -amb aplicació dels requisits, termes i condicions que estableix la normativa general tributària- a la temporada d’hivern del 2019 (de l’1 d’octubre del 2019 al 31 de març del 2020) i la d’estiu 2020 (de l’1 d’abril al 30 de setembre del 2020).


Protecció Civil de la Generalitat desactiva el Pla INUNCAT - Granollers Informa!\nInici » Notícies » Notícies Generals » Societat » Protecció Civil de la Generalitat desactiva el Pla INUNCAT\n17 Agost 2015 a 16:00\nLes pluges van produir una incidència en el subministrament elèctric de Blanes\nProtecció Civil de la Generalitat ha desactivat el Pla especial d’emergències per inundacions a Catalunya INUNCAT un cop passat l’episodi de fortes pluges que han afectat el país els darrers dos dies sobretot la Selva, el Vallès i el Maresme.\nEl Pla INUNCAT es manté en fase d’Avís davant la previsió del Servei Meteorològic de Catalunya (SMC) de pluges intenses a partir d’aquesta matinada a les comarques del litoral de Terres de l’Ebre, Tarragona i Barcelona. A la zona afectada, les pluges podran superar els 20l/m2 en30 minuts i els xàfecs podran anar acompanyats de tempesta i localment de calamarsa. Dissabte les acumulacions d’aigua registrades van ser a Santa Coloma de Farners 97,7 l/m2, a Malgrat de Mar 43,9 l/m2, a Font-Rubí, 35 l/m2 i a Montserrat Sant Dimes, 28,8 l/m2.\nLes pluges van produir un incident en el servei de subministrament elèctric a Blanes que va afectar inicialment a 2.630 abonats però ja esta resolt. Entre divendres i aquesta matinada el telèfon d’emergències 112 ha rebut 407 trucades relacionades amb les pluges. De les quals, 197 trucades es van rebre al llarg de dissabte, concentrades la gran majoria d’aquestes a la tarda. A partir de les 22.00 hores d’ahir les trucades van anar clarament a la baixa. El telèfon 112 només va rebre 6 trucades entre les 22 i les 3.30 hores de la matinada.\nPer comarques, el telèfon d’emergències va rebre 115 trucades des de la Selva, 20 amb origen al Maresme, 14 al Garraf i 11 al Vallès. Per municipis, 61 trucades es van fer des de Blanes i 45 des de Santa Coloma de Farners.Les trucades van ser per arbres i branques que ocupaven les vies públiques, bassals i acumulacions d’aigua a carrers i en l’interior d’edificis, a baixos i soterranis.\nEls Bombers de la Generalitat han atès 132 avisos relacionats amb la pluja. D’aquests, 81 han estat a la Regió d’Emergències de Girona, 31 a la Regió d’Emergències Metropolitana Nord, 16 a la Regió d’Emergències Metropolitana Sud i 4 a la Regió d’Emergències de Tarragona.\nLes fortes pluges d’ahir no van causar incidències de trànsit, segons va informar el Servei Català de Trànsit SCT.\n#desactiva #especial emergències #Generalitat #Inuncat #pla #pluges #Protecció Civil\nProtecció Civil posa en Prealerta el Pla INUNCAT per la previsió de pluges intenses al Vallès Oriental


Consulta l'Agenda Cultural de la Dipu del 29 de novembre al 5 de desembre\nVisites guiades a museus i jaciments, exposicions i activitats on line, en els espais culturals de la Diputació.\nLa Diputació d'Alacant presenta l'oferta cultural amb l'Agenda del 29 de novembre al 5 de desembre.\nEl MARQ aposta per la renovació de sistema expositiu tradicional, entès com una col·lecció de troballes degudament classificats i catalogats. Compta amb sales dedicades a la prehistòria, la Cultura Romana, els Ibers, l'Edat Mitjana i la Cultura Moderna i Contemporània, així com amb les sales temàtiques 'Excavant una església', 'Excavant sota l'aigua' i 'Excavant en una cova' .\nA més, inclou la visita d'una hora de durada als soterranis per conèixer les instal·lacions interessants del Museu. L'horari del museu és de dimarts a dissabte ininterrompudament de 10 a 00 hores i els diumenges i festius de 19 a 00 hores. Dilluns tancat.\nVisita guiada a l'exposició permanent:\nDe dimarts a divendres: 16:30 hores\nDissabte, diumenge i festius: 11:30 hores\no Exposició 'Etruscs. L'alba de Roma '\nSota el títol 'Etruscs. L'alba de Roma ', el MARQ convida a visitar la major mostra monogràfica exhibida a Espanya en l'última dècada, amb 150 peces procedents d'algunes de les més importants excavacions de l'antiga Etruria.\nL'exposició, que es podrà visitar fins al 12 de desembre, inclou una selecció peces originals del Museu Arqueològic Nacional de Florència (MAF) i del Museu Etrusc Guarnacci de Volterra, un dels més antics a Itàlia.\nDe dimarts a divendres: 12:00, 13:00, 15:00, 17:00 i 17:30 hores\nDissabte: 10:30, 11:30, 12:30, 13:30, 15:00, 17:00 i 17:30 hores\nDiumenge: 10:30 11:30 i 12:30 hores\nDivendres i dissabte: 18:00 hores\nDiumenge: 13:00 hores\no Exposició "El cavaller d'Ifach"\nLa mostra 'El cavaller d'Ifach' es pot visitar al hall del museu. Es tracta d'un fragment de paret, trobat en l'enclavament de la Pobla Medieval d'Ifach, que revela importants dades sobre la història i de la societat que va habitar al segle XIV a l'àrea que ara ocupa el jaciment arqueològic de Calp.\nEl Tossal de Manises és el solar de la ciutat romana de Lucentum, l'antiga Alacant, situat al barri de l'Albufereta d'Alacant. Es tracta d'un dels jaciments arqueològics més importants de la Comunitat Valenciana, una de les seues poques ciutats romanes conegudes amb profunditat, que compta amb la declaració de Monument Històric-Artístic des de 1961. L'horari és de dimarts a dissabtes de 10:00 a 14:00 i de 15:30 a 17:30 hores, i diumenges i festius de 10:00 a 14:00 hores. Dilluns tancat.\nDe dimarts a divendres: 12:00 hores\nDissabte: 12:00 i 16:00 hores\nDiumenge: 12:00 hores\nEs troba situada al Campello i és un dels enclavaments arqueològics alacantins coneguts des de fa més temps. La Illeta dels Banyets és un promontori estret i llarg en el qual se situa un jaciment de gran importància per la seua àmplia seqüència cultural, ja que en ell s'han identificat restes de l'Edat de l'Bronze, previs als que conformen un assentament ibèric i els que queden d'una vila romana, a més de la presència de materials islàmics que ens parlen d'una ocupació, de caràcter esporàdic, en l'Època Medieval. L'horari és de dimarts a dissabtes de 10:00 a 14:00 i de 15:30 a 17:30 hores, i diumenges i festius de 10:00 a 14:00 hores. Dilluns tancat.\no Torre de l'Almudaina\nEn ple cor de la muntanya alacantina, Almudaina atresora una singular torre, senyal d'identitat de la població, construïda en època islàmica medieval. La construcció formava part del recinte fortificat de la petita alqueria existent. L'horari de l'enclavament és de dimarts a divendres de 10:00 a 13:00 hores, els dissabtes de 10:00 a 13:00 i de 16:00 a 19:00 hores i diumenges i festius de 10:00 a 13: 00 hores. Dilluns tancat.\nDimarts a divendres: 11:30 hores\nDissabtes: 11:30 i 16:30 hores hores\nDiumenges i festius: 11:30 hores\nSituat al municipi de Castell de Castells, al Pla de Petracos és un dels millors jaciments amb art rupestre de la Comunitat Valenciana. Era un santuari d'Art Macroesquemàtic, declarat Bé d'Interès Cultural i Patrimoni de la Humanitat, i es troba en un paratge esplèndid. La visita a el paratge és lliure i una magnífica oportunitat per gaudir de la natura en un entorn privilegiat. El Centre d'Interpretació situat al municipi es pot visitar de dilluns a dijous, prèvia cita telefònica 965518067. Els divendres i dissabtes obre les seues portes de 11:00 a 13:00 hores i de 17:00 a 18:00 hores. Diumenges tancat.\no Jaciment La Cova de l'Or\nLa Cova de l'Or a Beniarrés s'obre a 675 metres sobre el nivell de la mar en el vessant meridional de la Serra del Benicadell i recull al seu interior un jaciment arqueològic d'enorme importància per al coneixement i la investigació del Neolític.\nVisites guiades al jaciment i a centre d'interpretació (prèvia concertació):\nDissabtes: De 09:00 a 14:00 i de 17:00 a 20:00 hores\nSortides a la cova: 09:00, 11:30 i 17:00 hores\nDiumenges i Festius: de 09:00 a 14:00 hores.\nSortides a la cova: 09 i 00 hores.\nel MUBAG roman obert amb les mesures recomanades a disposició el públic per garantir la seguretat en la visita a les seues exposicions.\nExposicions per visitar:\no 'La Finestra de l'Art'. Maria Chana\nEl nom de 'La finestra de l'art' sorgeix amb la idea de recuperar la porta d'accés antiga del Palau del segle XVIII i difondre mitjançant una exposició a artistes amb una trajectòria de reconegut prestigi i presents a la col·lecció de la Diputació d'Alacant. El nou espai s'inaugura amb María Chana del Castillo i la peça Sense Títol, concebuda per a una exposició a Egipte el 2006 i donada el 2021 a la col·lecció de la institució provincial.\nEn ella, Chana desplega el seu propi llenguatge creatiu en què combina colors vibrants en unes taques denses i altres més diluïdes per aconseguir un efecte de transparència. El seu estil és abstracte i en paraules de l'artista “evoca poèticament la natura”.\n· La generació figurativa. Premis per a la creació d'un museu\nEsta mostra recull l'obra premiada en els concursos nacionals i provincials de Pintura que convoqués la Diputació d'Alacant entre 1952 i 1960. Els primers premis de cada categoria passaven a ser propietat de la institució amb la finalitat d'enriquir els seus fons i crear un museu de Belles Arts amb art espanyol. Entre els premiats destaquen els noms de Francisco Lozano, Francisco Pérez Pizarro, Xavier Soler, Menchu Gal, Joan Baptista Porcar, Pancho Cossío, José Perezgil, Milagros Lambert i Manuel Baeza, entre molts altres.\n· Del informalisme a l'abstracció mediterrània\nEl MUBAG recupera com a espai expositiu l'àmplia galeria de la planta baixa, antic vestíbul del palau, per mostrar peces de segle XX de la col·lecció artística de la Diputació d'Alacant.S'han seleccionat dihuit obres, realitzades dels anys XNUMX a finals dels XNUMX, per artistes espanyols de gran projecció internacional que van apostar per transformar l'art, amb l'ocupació d'originals materials i amb la creació de nous llenguatges.\nUn recorregut de la mà d'artistes, informalistes, geomètrics i abstractes, entre els quals es poden contemplar escultures de Ángeles Marco, Pablo Serrano, Adrián Carrillo, Francisco Nebot i Josep Ginestar, pintures de Juana Francès, Eusebi Sempere, Manuel Hernández Mompó, Antoni Tàpies, Luis Feito, Manuel Viola, Antonio Saura, Rafael Canogar, Manuel Rivera, Soledad Sevilla i Mario Candela, un relleu ceràmic d'Arcadi Blasco i un tapís de Teresa Lanceta.\n· Escola de Dibuix de l'Consolat\nLa proposta es reuneix al recuperat gabinet ubicat a l'entreplanta. En ella, es dóna a conèixer obra de la col·lecció de la Diputació d'Alacant sobre els artistes vinculats a l'Escola de Dibuix del Consolat Marítim i Terrestre, primer centre oficial d'ensenyament en belles arts, i entre els quals destaquen Vicente Suárez Ordóñez, José Aparicio i Vicente Rodes.\n· Alacant, paratge exòtic. La mirada de Didier Petit de Meurville (1793-1873)\nLa mostra que es podrà visitar fins al 9 de gener de 2022 reuneix vint obres inèdites del diplomàtic i pintor francès Didier Petit de Meurville realitzades durant el seu càrrec de vicecònsol francès a Alacant. A Dider Petit el va acollir un Alacant emmurallat i un port en plena expansió comercial, com així ho representa en diverses vistes de la ciutat.\nL'exotisme que va trobar en terres valencianes, seguint l'ideal de la pintura romàntica de l'època, li va despertar l'interès de recórrer la província i representar els paratges naturals de Sant Joan, Crevillent, Elx i voltants de la seua Palmerar. La mirada de Didier Petit de Meurville suposa un document gràfic únic que ens revela com era Alacant i els seus habitants a mitjan el segle XIX.\nSEGONA PLANTA TANCADA PER OBRES D'CONDICIONAMENT\n· Publicacions digitals del MUBAG: Alacant, paratge exòtic\nCom a resultat de l'estudi de la figura de Didier Petit de Meurville, de les pintures creades durant la seua estada a Alacant -com vicecònsol de França de 1848 a 1857- i de com era la ciutat i part de la província a mitjan el segle XIX s'ha realitzat un complet catàleg digital que es pot consultar a la pàgina web del Mubag www.mubag.es i viatjar de manera visual en l'oratge, descobrint paratges alacantins fins ara inèdits.\n· Concerts al MUBAG:\nEls joves músics dels diferents departaments musicals dels conservatoris d'Alacant -Conservatori Superior de Música Òscar Esplà i Conservatori Professional de Música Guitarrista José Tomàs- es donaran cita els dimarts i dijous al Museu durant els mesos d'octubre, novembre i desembre.\n– Dimarts, 30 de novembre, a les 18 hores audició departament de Cambra i solistes del Conservatori Professional de Música Guitarrista José Tomás.\n– Dijous, 2 de desembre, a les 18:00 hores audició departament de Cambra del Conservatori Superior de Música Oscar Esplá.\n· Conferència: Enrique Cosín Gracía\nEl divendres 26 de novembre a les 19 hores, el MUBAG acollirà una conferència sobre el pintor Enrique Cosín Gracía (30-1912) amb motiu de l'ingrés de dos de les seues obres a la col·lecció del Museu. L'acte anirà a càrrec de José Piqueras Moreno, catedràtic de Dibuix i historiador d'art.\no Temporada Simfònica: La Gran\nL'ADDA acollirà el dijous 2 de desembre a les 20 hores, tindrà lloc el concert La Grande, dins de la temporada simfònica. L'Orquestra Simfònica de Ràdio Berlín actuarà sota la direcció de Vladimir Jurowski i amb el violinista Leonidas Kavakos.\n· Aniversari: Alfonso X El savi\nDimarts 30 de novembre a les 19:30 hores la Casa Bardín acollirà una xerrada coincidint amb la commemoració del 800è aniversari del naixement d'Alfonso X El Sabio. Jorge Payá Sellés, doctor en Dret, funcionari de carrera de l'Administració local i professor a la Universitat d'Alacant, oferirà la conferència sobre el monarca i la vinculació amb Alacant.\n· Publicacions: Ales\nLa Casa Bardin acollirà dimecres 1 de desembre, a les 20:30 hores, la presentació del llibre Ales de Sally Cortés Santiago, gitana, mare de tres fills i amb una dilatada trajectòria laboral a diferents ONG's.\n· Alacant en femení: Laura Soler\nLa cinquena sessió del cicle 'Alacant en femení. Dones d'ahir i hui comptarà amb la presència de Laura Soler Azorín, diputada autonòmica amb discapacitat. Doctora en Filologia Hispànica ha treballat a diferents projectes d'accessibilitat i durant este darrer any ha exercit de docent\ni investigadora a la Facultat d'Educació de la Universitat d'Alacant. La cita serà el divendres 3 de desembre a les 19 hores a la Casa Bardín.\n· Exposició 'To name a mountain'\nL'exposició 'To name a mountain' d'Alfonso Almendros, comissariada per Carmen Dalmau, és el resultat del projecte fotogràfic seleccionat a la convocatòria del III Concurs Art a la Casa Bardín i va obtenir el V Premi Galícia de Fotografia Contemporània.\nEl projecte és un documental ficcionat amb un llenguatge contemporani on es barregen procediments de fotografia analògica, múltiples tècniques pictòriques i reinterpretacions digitals de paisatges de l'obra del pintor de l'Escola del riu Hudson, Albert Bierstadt. Alfonso Almendros fa una investigació sobre l'expedició per les Muntanyes Rocalloses, realitzada el 1863, per Bierstadt i el seu amic, l'escriptor Fitz Hugh Ludlow. Es pot visitar a la Casa Bardin fins al 5 de febrer.\nEl Museu de el Consorci Provincial de Bombers, ubicat a Alcoi, ofereix un espai de contingut innovador destinat a donar a conèixer la importància d'esta professió. El visitant, a través de les diferents sales i vitrines, observarà les eines i els recursos tècnics i humans que han permès el desenvolupament d'este ofici al llarg de l'oratge.\nL'horari d'obertura de l'MuBoma serà de 10:00 a 16:00 hores de dilluns a dijous, de 10:00 a 14:00 hores i de 16:00 a 18:00 hores els divendres, de 10:00 a 14: 00 hores els dissabtes i de 11:00 a 14:00 hores els diumenges i festius.\no Premi Evarist Garcia\nEl Teatre Arniches d'Alacant acollirà dimarts 30 de novembre, a les 20 hores, la presentació de l'obra guanyadora de la XXII Edició del Premi de Teatre Breu a Valencià Evarist Garcia, els embruixats de Clichy de Ximo Llorens i Baena. L´entrada és lliure limitada al´aforament de la sala.\no Exposició 'Miguel Hernández, a plena llum'\nLa Diputació d'Alacant acull per primera vegada l'exposició 'Miguel Hernández, a plena llum' dedicada a la vida i l'obra del poeta, que es podrà visitar fins al 28 de març al Palau Provincial.


Laura Tejada guanya el 17è Premi El lector de l’Odissea amb la novel•la “Un cop morta” - El Lector de l'Odissea\n6 novembre, 2015 22 gener, 2018 adminGuanyadors, Premi\nL’escriptora Laura Tejada és la guanyadora del dissetè Premi de Narrativa El Lector de l’Odissea, que s’ha lliurat aquest dijous al vespre a l’Auditori Municipal de Vilafranca del Penedès. L’autora ha rebut els 10.000 euros amb que està dotat el certamen literari i veurà publicada la seva obra a l’editorial RBA La Magrana al mes de febrer de 2015.\nLa novel·la es va presentar al certamen amb el títol provisional Un cop morta. A cavall del thriller i el drama familiar, gira al voltant d’una jove farmacèutica, bonica i sense parella, que durant un temps ha de tenir cura de la seva mare anciana, que acaba de quedar vídua. La mare és una dona freda, dura i implacable que es complau a fer la vida impossible als qui té al voltant. O potser només és així en aparença? Pas a pas, sense treva per al lector i només matisada per pinzellades d’esperpent, va quallant una brutal relació entre mare i filla.\nEl 17è premi\nUn cop morta s’ha imposat als altres 19 originals que s’havien presentat al premi enguany. Durant l’estiu aquestes obres s’han sotmès a dues fases de lectura i selecció per part dels integrants del Consell de 100+ Lectors. A la final hi van arribar quatre obres, de les que el jurat n’ha seleccionat la guanyadora.\nEl jurat final ha estat integrat pels lectors i membres del Consell de 100+ Lectors Rosa Maria Prat i Miquel Villalba, per Raquel Ricart, guanyadora de l’edició anterior del Premi, Jordi Rourera, editor de RBA La Magrana, i els escriptors i traductors literaris , Jaume C. Pons Alorda, Tina Vallès i Ferran Ràfols.\nTret d’una edició que va quedar deserta, el Premi de Narrativa El Lector de l’Odissea ha premiat fins ara quinze obres literàries, entre les que destaquen El temps de cada cosa, de Raquel Ricart La ciutat dels àngels, d’Albert Mas-Griera, L’alè del búfal a l’hivern, de Neus Canyelles, que també va ser finalista del Premi Llibreter, Disseccions de Jordi de Manuel, Olives picants d’Anna Monreal o El cos deshabitat, d’Esperança Camps. I durant els quinze anys s’ha fet seguint la mateixa pauta: amb la participació de cent persones que llegeixen i seleccionen les obres, destacant així pel seu caràcter participatiu, democràtic i associatiu.\nAmb la setzena edició, RBA La Magrana va assumir publicació de la novel·la guanyadora a la col·lecció Les ales esteses i part de la dotació del premi. Per primer cop, el disseny de la coberta va ser triat entre les propostes dels alumnes de l’Escola Municipal d’Art Arsenal. El temps de cada cosa, de Raquel Ricart, guanyadora de la setzena edició, va sortir publicada al juny passat i ha rebut nombrosos elogis de la crítica.\nTagged Guanyadors, Laura Tejada, XVII Premi


Wikiloc - ruta Hostal de la Vall del Bac - Montmajor - la Vall del Bac, Catalunya (España)- GPS track\nHostal de la Vall del Bac - Montmajor\n3.787 336 2616\nVista 1070 vegades, descarregada 27 vegades\nSortim des de l'Hostal de la Vall del Bac, seguint les indicacions del pal d'Itinerannia en direcció a Toralles i Oix; també hi ha un altre indicador "La Coromina". A pocs metres ens desviem a la dreta per un sender molt ben fressat però, a estones, força pedregós, fina arribar al Coll de Toralloles. Aquí cal estar alerta i seguir el sender GR 1 de l'esquerra que puja fins al cim del Montmajor, Un Cent Cims de la FEEC de 1074 metres d'altitud des del que podem veure unes magnífiques vistes de la Garrotxa i el Prepirineu. El cim està poc definit, hem de buscar unes plaques, de diferents clubs, que indiquen el punt exacte. La continuació del sender no està bé senyalitzada i haurem de buscar les fites o seguir atentament el trac. És una baixada que ens porta al Mirador. Un balcó sobre una petita i preciosa vall. Continuem baixant, trobem una petita bassa en el Coll de la Bassa, passem per les restes del Mas La Costa que són unes quantes edificacions molt embardissades. El camí ens porta a trobar el pal indicador "Toralles" del sender del GR 1 en el paratge de El Mercer, molt a prop de Sant Martí de Toralles. Visitem aquest petit nucli, de propietat privada que ens han permès entrar, compost per l'església de Sant Martí, romànic del segle XII i algunes cases molt ben restaurades. Tornem al pal indicador i seguint la direcció del GR 1, cap a la Vall del Bac. Després de passar per l'Oratori de Sant Isidre, arribarem de nou al Coll de Toralles i des d'aquí, utilitzem el mateix camí de l'anada fins a l'Hostal de la Vall del Bac.\nMirador del Montmajor\nCAMINAIRES DEL TER 02/10/2015\nEl temps indicat de 6:15 és el TEMPS TOTAL que inclou l'esmorzar, aturades i visita a Sant Martí de Torralles.\nEl TEMPS EFECTIU ha estat de 4:54 h.\nVelocitat mitjana 2,07 km/h.\nHola, ha trobat interessant aquesta ruta Hostal de la Vall del Bac - Montmajor https://ca.wikiloc.com/rutes-senderisme/hostal-de-la-vall-del-bac-montmajor-10962130 Salutacions, Wikiloc - Rutes i punts d'interès GPS del Món


Catalunya afronta la segona onada de la Covid endurint les restriccions per un període de 15 dies | Ràdio Calella Televisió\nLa matinada de dijous a divendres entraran en vigor per un període de 15 dies les mesures aprovades pel Govern de la Generalitat per afrontar el primer embat de la segona onada de la Covid, davant unes xifres de rebrot i de transmissió que en els últims dies han esdevingut “molt preocupants”. Es demana al conjunt de la població un “esforç col·lectiu” per evitar l’aplicació de mesures molt més severes, que retornin a l’escenari del mes de març quan es va aplicar un confinament total. Es crida a reduir al màxim la mobilitat i la interacció social, i s’endureixen les restriccions en els àmbits on l’executiu exposa que es produeix un major relaxament que contribueix a la propagació del coronavirus. Es confia que amb el compliment per part de la ciutadania es pugui afrontar una campanya de Nadal en què es pugui preservar l’activitat econòmica en sectors claus com el comerç, la restauració i el turisme.\nEl vicepresident del Govern i president en funcions, Pere Aragonès, ha reconegut que les mesures aprovades són doloroses però que cal actuar el més aviat possible per aplanar la corba. Demana l’esforç i el compromís de tots per canviar certs aspectes que s’han recuperat com a quotidians.\nHem d’evitar anar a veure amics o familiars, pot esperar una mica més. És absolutament necessari. L’alternativa seran restriccions més severes, un confinament total, que volem evitar de totes totes perquè les conseqüències socials i econòmiques són molt dures (…) Estem parant d’una actuació contundent per salvar el que ve ara.\nUna de les mesures “més difícils” és el tancament de bars i restaurants per un període de 15 dies, a comptar a partir de la mitjanit de dijous a divendres.\nEls bars i restaurants de Catalunya només podran servir menjar per emportar i per servir a domicili en els propers 15 dies. El consum a l’interior i a les terrasses queda suspès. És una mesura dolorosa pel sector, els treballadors i els empresaris.\nEl vicepresident ha anunciat un seguit de mesures econòmiques per acompanyar el sector durant el període en què estaran tancats al públic.\nAjuts directe als establiments de restauració que han tingut més impacte en la facturació. Ja podem dir que la dotació inicial seria d’uns 40ME. I d’altra banda, una línia d’avals extraordinària de l’Institut Català de Finances per cobrir necessitats de liquiditat de tresoreria a curt termini per un import a partir de 12.000 euros.\nTambé s’estudia obrir una línia d’ajuts al lloguer de locals destinats a la restauració.\nAl comerç es limita l’aforament al 30% i es prohibeixen tots els serveis que impliquen contacte físic, com ara els massatges o l’estètica; excepte les perruqueries. L’àmbit de la cultura podrà seguir en funcionament però haurà de reduir els aforaments al 50%. El conseller d’Interior, Miquel Samper, ha avançat que ho hauran de fer sempre amb seient preassignat i tancaran a les 23h.\nEn el món de la cultura hi haurà una reducció de l’aforament al 50%, sempre s’haurà d’estar assegut i amb seient preassignat. El tancaments sempre seran a les 23h. Pel que fa al comerç, tancament total de serveis amb contacte a excepció de les perruqueries. També limitarem l’aforament als comerços a un 30%. Les botigues i centres comercials de més de 400 metres quadrats hauran de tenir l’aforament controlat sempre en temps real.\nEl conseller d’Interior també ha explicat que les policies locals hauran de reportar a diari totes les dades d’incidències a Interior. L’objectiu és tenir un control del compliment de les mesures i establir una major coordinació entre Mossos i les policies locals.\nEn la compareixença d’aquest migdia, la consellera de presidència i portaveu del Govern, Meritxell Budó, ha dit que el compliment de totes les mesures està encaminada a preservar l’activitat econòmica pel Nadal, que és una campanya clau per a diferents sectors com el comerç o el turisme.\nSi som capaços d’aplanar la corba, amb molta probabilitat podrem garantir una campanya de Nadal en què el comerç, la restauració o el turisme –i els llocs de treball que generen– es podran preservar. Hem de treballar perquè sigui així.\nS’ha confirmat la suspensió de la competició esportiva no professional, com havia avançat la Unió de Federacions Esportives de Catalunya. Però les instal·lacions es mantindran obertes per als entrenaments i els gimnassos a la meitat d’aforament.\nEls equips no podran competir els caps de setmana, però mantindreme ls entrenaments i, per tant, les instal·lacions estaran obertes. Com els gimnassos, això sí, amb un aforament del 50%.\nEl Govern ha explicat que la incidència de casos de coronavirus en l’esport és molt baixa pel seguiment que estan fent entitats i clubs de les mesures implementades fins al moment.\nAmb l’objectiu de reduir la mobilitat i la interacció social, el Govern català ha decidit que les classes a les universitats es facin online a partir d’aquest dijous. I s’insisteix en demanar a les empreses que facilitin el teletreball.\nSegüent L’Ajuntament subvenciona amb 29.000 euros el pagament de la taxa de la brossa dels establiments turístics\nAnterior Neix Naturalistes del Montnegre i la Tordera, una associació que posa en valor el patrimoni natural


DE MESTR@ A MESTR@-2: 2013\nPublicat per carme barba a 14:44 Cap comentari:\nPublicat per carme barba a 11:28 Cap comentari:\nRellegint La mente no escolarizada.(*) He recuperat i resumit aquests cinc punts que poden ajudar a preparar les activitats per als nostres alumnes dins les propostes didàctiques basades en tasques com per exemple les WebQuest i altres.\n1 1-Punt d’accés narratiu: Es presenta un relat o una narració relacionada amb el concepte que volem tractar.\nExemple: per parlar de la democràcia es pot explicar la història dels seus inicis a la Grècia antiga o els orígens del govern dels Estats Units.\n22-Punt de vista Lògico-quantitatiu : Es parteix d’un enfocament numèric o d’un procés de raonament deductiu.\nExemple de la democràcia: Examinar els models de votació del congrés al llarg del temps o els arguments per defensar o atacar la democràcia.\n33-Punt d’accés fundacional: Examinar les facetes filosòfiques i terminològiques del concepte:\nExemple: Examinar el significat essencial de la paraula “democràcia” i la relació amb altres formes de governar i de prendre decisions. Exposar els raonaments per adoptar un enfocament democràtic en lloc d’un altre de tipus oligàrquic.\n44-Punt d’accés estètic . Partir dels trets sensorials o superficials que poden captar l’atenció dels alumnes\nExemple: Escoltar grups musicals que actuen conjuntament, sota la direcció d’un sol individu\n55-Punt d’accés experimental: A partir d’una activitat tractant directament amb materials que transmeten conceptes\nExemple: Formar grups que han de prendre decisions observant els pros i els contres de la democràcia en comparació amb altres formes basades en decisions preses des de dalt.\n“ (*)La mente no escolarizada.Como piensan los niños, como deberían enseñar en las escuelas de Howard Gardner. Ed. Paidos 1993\nPublicat per carme barba a 10:41 Cap comentari:\nPublicat per carme barba a 14:50 Cap comentari:\n10 motius per anar a la 5èna jornada de WebQuestCat\n16 de novebre 2013 a Argentona\n1- Perquè no us podeu perdre una taula rodona amb quatre dels millors experts en les metodologies que ja estan transformant en aquests moments l'escola: Montserrat del Pozo, Jordi Adell, Neus Sanmartí i Jordi Esteban.\n2-Per conèixer el resultat d'experiències realitzades a l'aula amb WebQuest, explicades pels mateixos mestres.\n3-Per comprovar de primera mà el resultat del procés de treball d'una WebQuest d'uns alumnes en concret\n4-Perquè podreu aprendre a utilitzar més eines tecnològiques que seran útils als vostres alumnes per crear millors productes.\n5-Per presentar-hi les vostres pròpies experiències amb les WebQuest.\n6-Per participar en el Primer Concurs de WebQuest\n7-Per compartir unes hores amb companys i companyes que tenen les vostres mateixes inquietuds educatives i molta passió per aprendre.\n8-Perquè Argentona és una ciutat preciosa que ens acollirà i ens mostrarà els seus llocs d'interès de la mà dels alumnes de l'escola Bernat de Riudemeia\n9-Per compartir un dinar deliciós en un restaurant molt especial. La Fonda del Casal http://www.lafondadelcasal.cat/\n10- Perquè serà una festa. Celebrem els 10 anys de l' Associació\nPublicat per carme barba a 20:57 Cap comentari:\nPublicat per carme barba a 15:25 Cap comentari:\nPublicat per carme barba a 0:26 1 comentari:


Arranjament camí vell d’Alfarràs a Almenar\nEstàs aquí:Inici / Actualitat / Arranjament camí vell d’Alfarràs a Almenar\nL’Ajuntament ha realitzat noves actuacions de manteniment i millora de camins del terme municipal d’Alfarràs.\nL’arranjament s’ha dut a terme al camí vell d’Alfarràs a Almenar. S’ha reparat i parxejat els desperfectes (clots, forats, etc.) en diversos trams del camí.\nAmb aquesta actuació es pretén la millora d’accés i facilitar la circulació de vehicles.\nArxivat com a: Actualitat, Obres Municipals Etiquetat com a: obres municipals\nBalls de Sala – Desembre 2018\ndesembre 2 @ 8:00 - desembre 30 @ 17:00\nTaller i activitats de Nadal 2018 – Biblioteca Municipal d’Alfarràs\n11 de desembre de 2018 @ 17:30 - 5 de gener de 2019 @ 21:30\nIV Campus de Futbol Sala\n27 de desembre de 2018 @ 9:00 - 4 de gener de 2019 @ 13:00\nCap d’Any 2018 a Alfarràs\n1 de gener de 2019 @ 0:30 - 5:00


Si el concurs de Vic tancava la fase de repesca per a les colles grans, dissabte passat a Vilanova i la Geltrú va ser el torn dels veterans. Finalment les prediccions es van complir i les dues colles noves en la categoria, Claror de Goges i Bella Roure, han liderat aquesta fase per aquest ordre, que juntament amb la sabadellenca Ressò, classificada en tercer lloc, es disputaran el títol de campiona 2016 amb les collesSabadell i Toc de Dansa, ja classificades directament en la fase prèvia.\nUna categoria de veterans, que any rere any es va renovant i ampliant amb actius més competitius i amb una rebaixa de la mitjana d’edat, resultant un Campionat cada vegada més potent amb colles més fortes.\nFinalitza el Campionat Territorial de Barcelona comarques\n26 colles han participat aquest any en aquest certamen supracomarcal\nParal.lelament, dissabte també finalitzava el Campionat Territorial de Barcelona-Comarques. La colla Riallera, amb els dos primers en joc a la butxaca, s’ha proclamat campiona de la categoria absoluta a només 2.5 punts de la segona classificada, la sabadellenca Mirant al Cel. L’Encísde Manlleu completà el podi d’un total de 6 colles participants.\nEn la categoria de veterans, la Sabadell, va tornar a revalidar el títol seguida de Roques Blaves, d’Esparreguera i Ressò de Sabadell, fins a un total de 9 colles.\nPetits Vilanovins, en alevins, els terrassencs Petits Amunt i Crits, infantils, i Creixent de Canet, juvenils, han estat el guanyadors en la resta de categories.\nTotes les classificacions les podeu veure en aquest enllaç.\nColla Geltrunenca / Font: UCS


Holiday home Poola Vodnjan Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPeroj 452/D, Peroj, Vodnjan, Croàcia, 52215 - Veure al mapa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Apartments Poola és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Vodnjan. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Apartments Poola és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb piscina privada, aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió a cada habitació. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses piscina exterior, jardí, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Apartments Poola.


Durs retrets d'un dels candidats de les eleccions al Col·legi de l'Advocacia de TGN\nImatge d'arxiu de l'advocat tarragoní David Rocamora, a les portes de l'audiència provincial de Tarragona | ACN\nLes eleccions al Col·legi de l'Advocacia de Tarragona s'escalfen\nHo ha explicat l'aspirant a degà, David Rocamora\nper Dídac Montoliu Montes dimecres, 18 de novembre 2020 - 17:18h\nLes eleccions al Col·legi de l'Advocacia de Tarragona, que s'han de dur a terme en els pròxims dies, s'escalfen. Aquest dimarts, 17 de novembre, al vespre, l'aspirant a degà, el conegut advocat tarragoní David Rocamora, ha obert foc a Twitter i amb durs retrets contra una altra de les candidatures, això sí, sense esmentar-la directament.\nEn concret, Rocamora, en un fil a Twitter, ha acusat la junta de Govern sortint d'unflar el cens electoral. Segons Rocamora, un cop s'han convocat les eleccions, que es van convocar el 24 d'octubre, només podran votar aquells advocats que portin col·legiats des de tres mesos abans de la convocatòria. És a dir, en el cas de Tarragona, només podrien votar aquells que estiguin col·legiats des del 24 de juny cap enrere. Ara bé, segons David Rocamora, advocat, entre altres, de l'antic batlle socialista tarragoní, Josep Fèlix Ballesteros, la junta de Govern del Col·legi de l'Advocacia ha incorporat a tots els nous al cens electoral.\n«El cens es va tancar el 19 d´octubre, però apareixen col·legiats del dia 23 i del 28 d’octubre? Com pot ser? No ho sabem. Ho hem preguntat i no ens contesten. El 30 d'octubre, es fa una recepció de benvinguda als nous col·legiats a la seu del ICAT. Els rep la junta de Govern sortint. En aquest acte de recepció, hi ha membres d'una candidatura al nou deganat. Facilitar col·legiacions massives gratis, incorporar als nous com a electors sense fer cas als Estatuts de l'Advocacia i interactuar en una recepció institucional, va més enllà del joc net que ha de tindre qualsevol elecció perquè juga amb la il·lusió del nous advocats i advocades amb finalitats poc clares. No ho permetrem», ha assegurat Rocamora.\nDavid Rocamora, en declaracions a TarragonaDigital, ha assegurat que «he denunciat més irregularitats, com ara que amb càrrec al programa ajuts covid es col·legien advocats que no són nous ni joves en la professió, sinó de llarga trajectòria, sense necessitat econòmica de cap mena al·legada, que no paguen ni inscripció, ni quota mensual, i que són inclosos en el cens i votaran amb posterioritat a la seva data d'aprovació definitiva. També he denunciat que s'inclouen al cens advocats l'alta dels quals no ha estat aprovada per l'ICAT conforme estatuts, i que el cens electoral no està tancat tot i que el termini per impugnar sí, amb el qual les darreres incorporacions no estan subjectes a control».\nRocamora ha conclòs les seves manifestacions assegurant que «Albiac i Estela Martín utilitzen el programa d'ajuts que hauria de destinar-se a ajudar els qui ho necessiten, en el seu benefici electoral d'una manera impròpia». Les eleccions al Col·legi de l'Advocacia de Tarragona es presenten més competides que mai.\nLa resposta de la Mesa electoral\nLa Mesa electoral del Col·legi de l'Advocacia de Tarragona s'ha reunit, aquest dimecres, 18 de novembre, a les 13 hores, per respondre l'escrit presentat per la candidatura de Rocamora amb els dubtes sobre el cens electoral. Així mateix, també s'ha pronunciat la candidatura d'Estela Martín, la candidatura continuista de la junta de Govern sortint, indirectament mencionada per David Rocamora en la seva denúncia pública a Twitter. Martín, en declaracions a TarragonaDigital, ha explicat que «la postura de la nostra llista és defensar que tots els col·legiats tenen dret a votar. No es pot menystenir el vot de cap company ni companya».\nMartín ha desgranat el problema jurídic que hi hauria rere les acusacions de David Rocamora: «Els nostres estatuts, publicats al DOGC, i amb la resolució de la Generalitat que indica que s'adeqüen a la legalitat, diuen que tots els col·legiats tenen dret a vot». «A més a més», ha afegit l'aspirant a degana, «tenim informes jurídics que avalen la nostra postura. Nosaltres entenem que la llei que s'aplica en aquest cas és la llei catalana de col·legis professionals i no l'estatal. El dret està del nostre costat».\nTarragona es queda sense POUM i torna al planejament del 1995\nImportant: Més canvis a l'Hospital Joan XXIII a Tarragona que afecten operacions


Els últims desenvolupaments a Síria ens diuen molt de com està el continent asiàtic. La situació a Síria és més calenta que l’estiu barceloní. Tot va començar el 2015, quan Turquia va abatreun avió de combat rus. Després Turquia va patir un cop d’Estat del qual encara n’hem de saber els detalls més profunds. Després els Estats Units han abatut un avió de guerra Sirià, i més recentment la US Airforce ha abatut un Drone de fabricació Iraniana. I no podem oblidar que tot i ser els Estats Units i Rússia els actors més visibles, la Xina també hi juga un rol. Llegir-ne més\n12423 lectures Cap comentari\t Enviar l'article\nNormalment, els mitjans de comunicació simplifiquen la realitat perquè pugui ser mastegada pel consumidor. Són els nuggets de la informació. La realitat tendeix a ser massa complexa i per analitzar-la es necessiten jornades laborals invertides en lectura. Per altre banda, la realitat és reprovable i normalment no té sentit. La ficció sempre té sentit, un principi un nus i un desenllaç, precisament perquè és un constructe humà; és el constructe mediàtic. Això ho podem veure en el cas del Brexit, i els debats estèrils que hi graviten. Llegir-ne més\n15009 lectures 2 comentaris\t Enviar l'article\nTot el que ens expliquen són cortines de fum, on la dialèctica entre el bé i el mal cobra un protagonisme desmesurat. I en relacions internacionals, el poder és el principal factor a tenir en compte alhora d’analitzar el paisatge. Hi ha una constant en les relacions internacionals: és un camp despietat i perillós. I el més probable és que segueixi sent així. L’última mostra la tenim al Golf Pèrsic, on Qatar està immers en aquesta tragèdia. Qatar està finançant a l’Estat Islàmic. Llegir-ne més\n4818 lectures 2 comentaris\t Enviar l'article\nDissabte, 3.6.2017. 00:00 h\nAls catalans ens agrada omplir-nos la boca de lèxic tan benintencionat com grandiloqüent: “Desbordament democràtic,” “revolució dels somriures,” “president, posi les urnes,” “o referèndum o referèndum,” “el viatge a Ítaca.” I ja està bé, el problema el veig quan els nostres polítics entren en apriorismes, i només fan referència a l’aspecte moral de la independència. Com si ser a la Unió Europea sigui una condició sine qua non per ser independents. O creure que només votant, els països es fan independents. Llegir-ne més\n7584 lectures Un comentari\t Enviar l'article\nEls esdeveniments electorals de l’exterior reflecteixen les inseguretats i fascinacions catalanes. Es comencen a dibuixar paral·lelismes i s’intenta emular la formula guanyadora. Passa sobretot amb França. No amb Alemanya, no amb Regne Unit, no amb Suïssa; curiós, sent els dos últims més propers a Catalunya. És França. Ja va passar amb Sarkozy, el centre dreta català n’estava fascinat. I ara ha passat amb Macron. “El model Macron,” en diuen. Tanmateix, dubto que sigui un model exportable. Llegir-ne més\n9743 lectures 2 comentaris\t Enviar l'article


La instal·lació d’aquesta estació meteorològica permetrà registrar dades precises sobre temperatura, humitat, velocitat i adreça del vent, índex de radiació ultraviolada, radiació solar i precipitació, entre altres aspectes. Totes aquestes dades es podran consultar en temps real a través de la pàgina web de l’Ajuntament de Rafal. A més, podran veure l’evolució diària, setmanal i mensual de les diferents variables meteorològiques, així com un històric de les dades acumulades. Amb aquesta instal·lació, el municipi de Rafal passa a formar part de la xarxa d’estacions meteorològiques que MeteOrihuela ha col·locat en altres municipis com Oriola, Oriola Costa (Platja Flamenca), Redovà, Callosa de Segura, Almoradí, La Campaneta, Albatera, Catral i Guardamar del Segura.\nL’edil de Medi ambient, Alberto Hidalgo ha indicat que “amb la instal·lació d’aquest observatori meteorològic els rafaleños i rafaleñas ja poden accedir en temps real a tots els factors relacionats amb el temps i conèixer fins i tot prediccions a llarg termini; un pas més en benefici del municipi i els seus veïns”. En aquest sentit Hidalgo ha aprofitat l’ocasió per a agrair a MeteOrihuela que haja oferit a Rafal aquesta oportunitat i formar part d’aquesta xarxa d’estacions meteorològiques “per a conèixer d’a prop l’evolució del temps i tenir dades fiables a llarg termini sobre el municipi”, ha assegurat l’edil.


On es fan les tendes d’arbres de tenda? | Tensil\nOn es fan les tendes d’arbres de tenda?\nEl nostre equip expert a les nostres instal·lacions de fabricació específiques de Ningbo, Xina, tendeix a mà, cosida a mà i després es desenfila cada tenda d’arbre, hamaca o accessori de tentsil·les, calibrat, enrotllat i empaquetat.\nLa fàbrica estereotípica és fosca, bruta i, en general, no és un lloc ideal per estar. No la fàbrica de Tentsile! Hem construït una instal·lació neta i segura per al nostre equip; Tant la fàbrica com les oficines són lluminoses i ventilades i són un lloc agradable per treballar.\nL’equip és hàbil i estem decidits que seran recompensats de forma justa pel seu treball dur. Per a això, l'equip guanya 2-3 vegades el que podria fer treballant en altres fàbriques.\nEl nostre equip és increïblement important per a nosaltres i, per tant, ens assegurem de fer la vida el més fàcil i lliure d’estrès possible.\nA més dels seus sous, paguem el lloguer, la llum, l’aigua i fins i tot el menjar. L’equip de Ningbo disposa d’una cantina gratuïta amb un xef expert a temps complet que prepara esmorzars, dinars i sopars.\nValorem molt la seva meravellosa contribució a l’empresa i, per tant, cada any portem a tot l’equip de vacances per descansar merescudament. Tots els treballadors estan molt orgullosos del seu país i els encanta l’oportunitat de visitar-ne parts que mai no havien vist.\nConsulteu el rang


Carta a Josep Maria Matamala: 'L’amistat entre dos homes' (Albert Om)\nCarta a Josep Maria Matamala: 'L’amistat entre dos homes'\nSi el president fos jo, ¿quants amics tinc que farien per mi el que tu has fet per Carles Puigdemont?\n3 min. Periodista 29/03/2018 18:36\n260x366 L’amistat entre dos homes L’amistat entre dos homes\nSi el meu millor amic fos president de la Generalitat, corregués el risc d’anar a la presó i un dia decidís marxar a l’exili sense data de tornada, ¿hauria estat capaç jo també de deixar-ho tot -casa, feina i família- i acompanyar-lo incondicionalment en una escapada que no sé com pot acabar ni per a ell ni per a mi?\nI si el president fos jo, ¿quants amics tinc que farien per mi el que tu has fet per Carles Puigdemont? Com que no sé si ens agradarien les respostes a aquestes preguntes, ens quedem més tranquils pensant que nosaltres no podríem ser mai Josep Maria Matamala perquè no disposem dels mateixos diners que tu. El que no tenim segur és el coratge. N’hi ha, com Carlos Herrera, que se’n foten i et diuen “ pagafantas”. D’altres, més refinats, prefereixen batejar-te com “el mecenes de Puigdemont”. Però les transferències no costa res fer-les amb el mòbil des del sofà de casa o des de Baqueira, esquiant.\nHi ha més gent que té diners que no pas temps per a un amic. Per més despeses del president Puigdemont que hagis pogut assumir durant aquests mesos a Brussel·les, l’últim que deu haver necessitat de tu són els calés. Si la consellera Ponsatí en poques hores va recaptar 200.000 euros per a la seva defensa, ¿què no hauria recaptat ell? Darrere d’un polític a l’exili, hi ha una persona com tu, també a l’exili, lluny de la família i a prop de l’amic i d’una idea de país. I aquest és l’aspecte que més m’interessa: fan president de la Generalitat el meu amic i la pregunta no és què podrà fer ell per mi, sinó què podré fer jo per ell.\nPer un fill o per la parella, el coratge i la valentia ja se’t suposen, sembla que ho estipuli el contracte. El valor de fer-ho per un amic és immens. El gest que has tingut amb Carles Puigdemont em sembla un cant magnífic a l’amistat entre homes, sovint menystinguda, com si només ens unís el futbol del dimarts i el pàdel del dijous, i els sopars de després en què parlarem de feina, de dones o de cotxes. Potser sí que no ens expliquem (totes) les nostres coses, però l’amistat masculina és, com en aquest cas, d’una incondicionalitat absoluta.\nI després, ho reconec, hi ha una debilitat personal pels personatges secundaris. Se me’n van els ulls cap als números 2 dels números 1. Aquells de qui pràcticament no en sabem ni el nom. El compromís anònim dels que treballeu a l’ombra sense esperar cap altra recompensa que la que rebrà -en el millor dels casos- el protagonista principal de la història: el teu amic.\nP.D . Deures: escriure la crònica d’aquests cinc mesos a Brussel·les des dels teus ulls. Més deures: reconstruir l’últim viatge amb cotxe del president a través de la mirada dels altres tres acompanyants, els dos mossos d’esquadra (Goicoechea i De Pedro) i l’historiador Josep Lluís Alay. Deixar-ho reposar. Encara no és el moment.


Elisabeth Warren i Kamala Harris es llueixen en el ring demòcrata\nL’exvicepresident Joe Biden, favorit a les enquestes, surt tocat a causa de diverses acusacions de racisme\n4 min. Washington 29/06/2019 00:01\n651x366 La senadora per Califòrnia Kamala Harris arribant a un centre de detenció per a joves a Homestead, a prop de Miami, Florida. / CARLO ALLEGRI / REUTERS La senadora per Califòrnia Kamala Harris arribant a un centre de detenció per a joves a Homestead, a prop de Miami, Florida. / CARLO ALLEGRI / REUTERS\nDues nits, dues dones, dues ànimes. Fins al juliol del 2020 no se sabrà qui anirà al cos a cos contra Donald Trump en les pròximes eleccions presidencials dels Estats Units. Però el primer debat demòcrata, celebrat a Miami i dividit en dues sessions per donar espai a l’allau de candidats, va servir per encimbellar dues dones, Elizabeth Warren i Kamala Harris, i evidenciar que el partit es debat entre el gir cap a l’esquerra més radical -pròxima a la socialdemocràcia europea- i la moderació amb matisos reformistes -l’aposta de l’establishment -. Els segons tenen por que l’esquerra els allunyi de l’electorat moderat en un país en què la paraula socialisme es confon amb comunisme. Els primers encarnen el sentiment de les bases demòcrates més activistes, que reclamen una esmena a la totalitat. El desig de fer fora Trump uneix totes les sensibilitats.\nTrump va ser, de fet, el gran absent de la primera nit, en la qual la senadora Elizabeth Warren era cap de cartell. En la segona, però, el seu nom va ser pràcticament la primera paraula que va pronunciar l’exvicepresident Joe Biden, que va arribar a Miami com a clar favorit entre els votants demòcrates. El segon d’Obama sembla que ja tenia assumit que seria l’encarregat d’arribar a la final i veure’s les cares amb el president, però, atesa la situació, no serà tan fàcil. No només va quedar relegat en el debat de les idees -on va donar la impressió que es limitava a estirar el xiclet de la nostàlgia de Barack Obama-, sinó que va quedar en evidència que als seus 76 anys i amb una carrera política de gairebé mig segle, el passat pesa i sempre torna. La punyalada a propòsit de la seva edat del desconegut congressista Eric Swalwell -“passa ja el testimoni”, li va dir-, va quedar en mera anècdota davant l’atac protagonitzat per la senadora californiana Kamala Harris.\nAquest va ser el moment més intens de les dues nits, el vídeo que més es va repetir després en televisions i xarxes socials. Harris, de 54 anys i segona afroamericana escollida al Senat, es va dirigir així a Biden: “No crec que siguis racista”. La frase anticipava un sonor “però”. La intervenció de Harris va capturar tant l’atenció que va aconseguir fins i tot que els moderadors ignoressin per una vegada les estrictes normes pel que fa als temps d’intervenció. I, després del “però”, Harris es va llançar contra Joe Biden en termes personals, fent referència a unes recents declaracions en què presumia de les seves relacions cordials en el passat amb legisladors segregacionistes, per a Biden, un exemple de civisme que contrasta amb els temps d’extrema animadversió actual. “Va ser dolorós sentir-lo”, li va retreure Harris, per després atacar-lo per la seva oposició als anys 70 al Büsing, un programa de discriminació positiva que buscava acabar amb la segregació a les escoles. Ella, Kamala Harris, va ser una de les beneficiàries d’aquell sistema d’integració.\nEl rol del sistema sanitari\nDesprés d’aquest episodi, Joe Biden va quedar visiblement tocat. Va intentar defensar-se amb el relat de les seves accions fetes a favor dels drets civils -és, de fet, el favorit entre els votants afroamericans- i acusant la senadora Harris de caracteritzar la seva posició en aquell capítol de la història de forma incorrecta. Harris, però, es va apuntar un punt, tot i que de ben segur que els retrets sobre el seu passat també li poden passar factura en pròxims debats. De fet, hi ha material de sobres del seu temps com a fiscal general de Califòrnia, inclosos casos de condemnes injustes, en què va lluitar per mantenir les sentències condemnatòries tot i que es va denunciar l’existència de manipulacions durant el procés judicial i evidències en sentit contrari.\nLa nit anterior, la senadora per Massachusetts Elizabeth Warren, de 70 anys, l’ideari de la qual s’associa amb el socialisme de Bernie Sanders, es va consolidar com a alternativa. Tots dos proposen una reforma integral del sistema sanitari per convertir-lo en exclusivament públic. També coincideixen en la seva denúncia d’un capitalisme que agreuja les diferències entre l’1% més ric i el 99% restant. En paraules de Warren, “quan tens una economia que funciona de forma genial per als que tenen diners però no per als altres, això es diu corrupció, simplement”. Tots dos es presenten com a polítics amb el “coratge” per enfrontar-se a les grans corporacions i les asseguradores de salut. On Sanders, de 77 anys, es mostra poc empàtic i reiteratiu en el discurs, Warren brilla per contrast i recursos. El debat sobre la reforma sanitària serà un dels eixos centrals de la campanya demòcrata i el terreny on millor es fa visible l’esperit radical o mainstream dels candidats.


El projecte de convertir el Pas de la Casa en un 'outlet' queda en espera\nEl ministeri de Turisme i Comerç està treballant en la implementació del turisme de compres, però la idea inicial que el Pas de la Casa esdevingués un gran centre dedicat a l''outlet' s'ha deixat en espera. El cònsol major d'Encamp, Jordi Torres, ha explicat que, tot i que «és un tema que amb les comissions que es van crear per tot el tema del turisme de compres es va estar treballant, hi ha dubtes». Turisme «aposta per millorar la qualitat del turisme que ens visita i de les botigues, però el concepte 'outlet' no ha acabat de convèncer».\nFinalment, el cònsol ha insistit que espera que quan es dissolgui la societat Grandvalira (en un parell de temporades) «seria beneficiós que existís un forfet Grandvalira, encara que sigui a un preu més elevat», perquè els visitants puguin esquiar als dos dominis.\nArtículo anteriorEntrevista. Silvia Domínguez: "Sense la Laia, és el moment de donar un pas endavant"\nArtículo siguienteAquests són els pantalons estrella d'aquest hivern Benvingut siguis cuir!