Fins els collons que poseu tots al mateix sac - Fòrums - Racó Català\n24.02.2018 10.35 h \nUs recordo que el poder executiu (qui pot convocar referendums i eleccions, signar lleis, proclamar la independencia, nomenar el govern, etc...) ha estat en mans dels convergents des de 2010. Si Mas o Puigdemont haguessin volgut, ja seriem independents.\nAra tothom culpa del fracas als convergents i als d'ERC; aixo es el que buscava Mas des de 2012: evitar la independencia mentre el seu partit controlava la Generalitat, i despres culpar del fracas a ERC.\nIgualment amb Puigdemont: li va encarregar a Junqueras l'organitzacio del referendum a Junqueras esperant que fracasses i podria aixi culpar ERC del fracas.\nNo digueu que no us hem avisat que amb els convergents no anavem enlloc. ERC ha tingut la pressio mediatica bestial, i si hagues abandonat el govern o no hagues recolzat el govern convergent la pressió mediatica hauria estat insuportable.\n1-dir-ho, amb la qual cosa tota la "brunete mediatica convergent" els trituraria sense compassió (a mes, els d'ERC no podrien demostrar que el que deien es veritat, perque nomes es una sospita, encara no havia passat)\nEl problema ve de lluny, ja als anys 80 jo tenia discusions amb molts coneguts indepes d'esquerra que estaven segurs que (en el fons) Pujol era independentista. Quan fa uns anys Pujol va dir amb aquestes paraules que sempre havia estat anti-independentista, encara cap dels meus coneguts va admetre que havien estat equivocats durant decades. La premsa, TV, radio han alimentat aquesta sensacio d'una "convergencia divine", amplificant el seu "nacionalisme" (que en realitat es regionalisme) i amagant les seves miseries.\nEl d'ERC des de 2012 el que han fet es fer la seva feina i esperar que la gent s'adoni que els convergents no ens portaran mai a la independencia. Junqueras havia d'organitzar el referendum i l'hisenda propia, i ho ha fet el millor que es podia (molt millor del que tothom esperava). De fet, Puigdemont pensava que fracassaria amb l'organitzacio del referendum. La decisio de Puigdemont de no tirar endavant amb la independencia probablement significa que Junqueras passara la resta de la seva vida a la preso\nLa CUP tambe va tindre la pressio de la "brunete convergent" p.ex. amb el cas de #pressingCUP quan allo de "Mas o març"\nQuina puta vergona\n24.02.2018 11.07 h \nDoncs sí, jo mai he votat convergència. En un principi, perquè eren socis d'Unió i després perquè no me n'he refiat mai (veia moviments sospitosos de caràcter autonomoregionalistes)(supercalifragilistic...hehe).\n▴#9753674  0  0\n26.02.2018 01.57 h \n▴#9753727  0  0\n24.02.2018 12.39 h \nÉs una vella tàctica.\nAmb la corrupció passa el mateix.\nBasicament hi ha hagut 3 partits enmerdats (PP,PSOE,CIU) i quan els van enxampar van fer córrer molt habilment el rollet de tots són iguals, així la gent els seguia votant amb ells.\n▴#9753674  4  0\n24.02.2018 13.35 h \n▴#9753837  0  0\n26.02.2018 01.58 h \n24.02.2018 12.50 h \nQue el pecat del veí sigui més gran no t'eximeix de ser pecador.\n▴#9753674  25  0\nIndesquerra19.111 9 79 5.818\n24.02.2018 12.52 h \nTens raó, però dubte que ERC controlant el poder executiu hauria fet alguna cosa diferent. De fet ara, no està dient que faria cap cosa diferent del que van fer els convergents.\nI respecte al Mas o Març, que alguns endavanteros van cantar victòria d'una estratègia que suposadament es demostrava efectiva s'ha desfet com un terronet de sucre. Puigdemont no ha fet res diferent del que haguera fet Mas, però ara hauríem deixat clar que són els convergents i el PDcat en el fons i no hauríem donat una segona oportunitat de regeneració d'aquests amb JxCat. I tampoc hauríem regalat milers de vots a ERC, que ara segons el CEO, es penedeixen d'haver-los votat.\n▴#9753674  2  0\n24.02.2018 13.39 h \nperò dubte que ERC controlant el poder executiu hauria fet alguna cosa diferent\no siga, que em donat la confiança als converegnts durant mes de 20 anys per a demostrar que poden fer des de la presidencia de la Generalitat, pero no poden donar 1-2 anys a ERC per a demostrar el que poden fer\nAixo es molt cinic.\n▴#9753853  1  0\n24.02.2018 13.44 h \nEl que és cínic és pensar que faran alguna cosa diferent quan ja han dit el que faran, que és EL MATEIX que va fer Puigdemont. Llegeix la resposta que t'ha fet Murri 1714 i després em parles de cinisme.\n▴#9753914  3  0\n▴#9753923  0  0\n24.02.2018 13.52 h \nPerò no acabes de dir que l'1-O ho va organitzar ERC i no Puigdemont? O siga, la Marta Rovira renega d'una cosa que van muntar ERC i no Puigdemont, segons tu. Això que dius tu podria valer per al 27-O, però ja renega fins i tot del 1-O. Cinisme en estat pur.\n▴#9753931  2  0\n24.02.2018 14.11 h \nQui renega de l'1-O es Neus Munte que diu que no va ser un referendum (hi ha el tall de veu)\nRovira no ha renegat de l'1-O\n▴#9753935  1  0\n24.02.2018 13.02 h \nTot aquest rotllo partidista que deixes anar es desmunta amb una sola frase:\nLa secretària general d'ERC, que ha sortit en llibertat sota fiança de 60.000 euros, ha reconegut que la declaració del 27 d'octubre va ser "simbòlica"\n24.02.2018 13.51 h \nPrimer, la noticia no diu el que va declarar Rovira sino el que ha dit un terrorista espanyol present a la declaracio.\nSegon, que la declaracio va ser simbolica es responsabilitat de Puigdemont. Si hagues volgut que la declaracio fos efectiva hauria fet la proclamacio de la independencia a la balconada del palau de la generalitat i l'hauria publicat al diari oficial\nTercer, encara que fos veritat (que ERC ja ha dit que no ho es), una cosa es voler parar un bany de sang i un altre es no voler la independencia.\nsi jo fos un soldat i el meu general m'envia a la guerra, pero em canvia les bales (sense avisarme) i em posa bales de fogeig per evitar que ens fem mal... quan em capturi l'enemic tambe jo diria que el general estava boig i que no nomes complia ordres, pero no pensava disparar cap tret.\n▴#9753867  0  0\n24.02.2018 14.26 h \nEm pots posar un enllaç on ERC desmenteixi les declaracions sisplau ?\n▴#9753933  0  0\n24.02.2018 14.36 h \nminut 51 al minut 56:25\n▴#9753997  1  0\n24.02.2018 13.29 h \n#NotAllMen, #NotAllPoliticians...però tots hi anem posant cullerada.\nA mi em fa sospitar quan algú s'ha d'intentar justificar com a col·lectiu perquè per a mí no busca una solució al problema generalitzat ni tampoc no en sol fer cap autocrítica.\nJo no canviaré el meu vot. Sóc independentista.\nTambé sóc conscient que quan hi ha pressió i s'amenaça hi ha molt en joc i a perdre. No és només qüestió de ser valent. (Encara que jo opini que haguem d'anar de cara i reconèixer la victòria del referèndum i legitimar la república catalana).\nTot i així, per molt d'Esquerra que siguis, O defensis el partit wqu defensis. Hi ha hagut un abandonament claríssim de la classe política a la ciutadania catalana des del mateix 2 d'octubre els resultats d'un fòrum que ens ha vingut gran i al qual ens hem arronsat perquè no s'ha previst que vivim en un estat dictatorial que sempre podrà recórrer a la violència per aconseguir el que vol i en controla els mitjans.\nEntenc que defensis el teu partit, però tots estem així per culpa de la política de les promeses i els tractes que només responen a interessos comuns.\n24.02.2018 13.55 h \nquin partit dius que defenso?\nJunqueras esta a la preso (probablement a cadena perpetua) i el que va fer es organitzar el referendum. Puigdemont no pensava que se'n sortiria amb el referendum, pensava que seria un fracas, i per aixo no tenia preparat proclamar la independencia. Jo ho va dir quan el van fer president, que ens portaria de la psot-autonomia a la pre-independencia.\n▴#9753902  0  0\n24.02.2018 14.08 h \nCrec que Esquerra. Però també penso que només hi ets per tirar mocs de convergència que està bé perquè té massa suports incondicionals. Però no crec que siguin els únics responsables de la situació actual. No serveix de res assenyalar culpables i traïdors perquè tots en tenim la nostra part de responsabilitat.\n▴#9753941  1  0\n24.02.2018 13.30 h \nNingú culpa de cap fracàs, perquè no hi ha cap fracàs. Només que estem esperant que es faci la puta feina. Ara és quan s'ha de desplegar la república i això estem esperant tots. Ni fracàs ni hòsties. QUE ES FACI LA FEINA, QUE PER AIXÒ VAM GUANYAR EL REFERÈNDUM.\nDeixeu de tirar-vos els plats pel cap. Papaus. Només hi ha un enemic, el terrorisme espanyol.\n▴#9753674  1  0\n24.02.2018 13.58 h \nNomés hi ha un enemic, el terrorisme espanyol.\nexacte, el unionistes (PDeCAT, PP, PSC, C's) son uns terroristes\nNingú culpa de cap fracàs, perquè no hi ha cap fracàs\ndeu ser carnaval, perque al meu pais independent hi ha molta gent disfressada de policia del pais vei\n▴#9753903  0  0\n24.02.2018 14.32 h \nAquesta defensa tan aferrissada partidista d'ERC que fas és patètica perquè no et deixa veure la realitat que és que tot el govern (Pdecat i ERC) ens ha fallat. Al final pensaré que ets un dels que necessita ERC perque li doni algun càrrec de confiança remunerat en algun lloc. Jo si no hi ha independència no vull cap governet autonòmic mesell.\n▴#9753952  6  0\n24.02.2018 14.40 h \njo ja he dit que vull un president que vulgui fer efectiu el mandat democratic de l'1O, sigui del partit que sigui. Com si volen posar un presdient de la CUP.\nQue faci el que no va voler fer Puigdemont, que era l'unic que ho podia fer perque nomes ell tenia el poder executiu per fer-ho.\nEm fot que Junqueras pugui passar la resta de la seva vida a la preso, quan el que ha fet es fer la seva feina i esperar pacientment que la gent s'adoni que amb convergencia a la Generalitat no arribarem mai a la independencia.\nCulpar l'altre es una vella tàctica. Amb la corrupció passa el mateix.\n▴#9753999  0  0\n24.02.2018 15.26 h \nFracàs seria que no féssim la feina que hem de fer. Fracàs seria que no fòssim capaços de trobar els líders necessaris.\nNa caiguem en el sectarisme. Deiquem-nos a preparar les detencions dels terroristes.\n▴#9753952  0  0\n25.02.2018 14.10 h \nval, no diré fracàs no aconseguir la independencia ni en 2013, ni 2014, ni 2015, ni 2016, ni 2017.\nLi diré "una suspensió temporal de l'èxit"\n▴#9754060  0  0\n25.02.2018 18.00 h \nEl 2017 ja s'ha guanyat el referèndum i declarat la independència. Ningú s'esperava els atemptats terroristes, els segrests, els robatoris i el cop d'estat. Bé, alguns de nosaltres sí que sabíem que tractàvem amb una dictadura terrorista, però els líders, com sempre, enlloc d'estirar i anar davant, són els més tous de nosaltres. És per això que mentre esperem que la dictadutra terrorista acabi per si mateixa i no acabi pel desplegament de la república i l'empresonament dels terroristes, esperarem en va.\nLa dictadura només caurà quan els colpistes siguin detinguts i empresonats. I això només ho pot fer la república. Guanyar ja s'ha guanyat, el que no entenc és què s'espera a posar uns líders que estiguin en la línia d'exercir la victòria.\n▴#9754915  0  0\n25.02.2018 18.07 h \nVal, li diré "una suspensió temporal de l'èxercici de la victòria"\n▴#9755086  0  0\n25.02.2018 18.12 h \nReferèndum fet i guanyat, independència declarada. A base d'atemptats terroristes els partits nazis aconsegueixen fer un cop d'estat.\nNomés ens cal posar líders al davant que despleguin la república. Només cal això. Vam haver de fer fora a una generació de polítics perquè no entenien que s'havia de fer un referèndum 100% legal. Ara sembla que hem de fotre una generació de polítics fora perquè no entenen que no poden servir de tap a les aspiracions i cal aplicar la llei al terrorisme espanyol. El terrorisme no serà derrotat amb floretes.\n▴#9755102  0  0\n25.02.2018 18.39 h \nNo cal fer fora tota una generacio\nDe presidents des de 2010 nomes n'hem tingut dos, tots 2 convergents.\nNomes ens cal un president que vulgui tirar pel dret. Segur que hi ha un entre els politics en actiu.\nAra el que cal es que el parlament l'investeixi.\nI si no, el proxim parlament, triat pel poble.\n▴#9755105  0  0\n25.02.2018 20.38 h \nI tant que en tenim, però vaig un pas més enllà. I ha de ser algú jove que no defensi el pacifisme de merda. Algú que tingui per primer objectiu la presó immediata pels terroriste espanyols. Amb menys de 2 minuts parlant et diré si és el bo o no.\n▴#9755130  0  0\n24.02.2018 14.43 h \npastor_de_bits10.181 9 211 1.972\n25.02.2018 14.20 h \nHi ha hagut un immens fracàs polític en simular una DUI i acceptar el poder espanyol per desfer el Govern de la Generalitat enlloc de fer la feina. Ja podem haver guanyat el referèndum, però si la nostra pròpia Generalitat no el fa valdre fins a l'última conseqüència no serveix de res.\n▴#9753903  1  0\n25.02.2018 18.01 h \nExacte. I de la mataeixa manera que sempre hem anat canviat els líders per assolir allò que volíem, ara que hem guanyat, ens cal un govern que ho faci efectiu. Fracàs cap, només que esperem trobar a la gent adequada d'una vegada per fer efectiva la república.\n▴#9754932  0  0\nFriheden11.034 4 188 5.577\n26.02.2018 03.51 h \n25.02.2018 14.35 h \nJo no cercaria una gran teoria de la conspiració en la línia del que implícitament es planteja aquí, al cap i a la fi el gran nombre de persones implicades, els actors, les dinàmiques socials, etc. han variat considerablement en aquests vuit anys, ara bé, això no treu que si que existeixi una tendència causada per la "cosmovisió" convergent d'emprar i culpar quan calgui a ERC dels esdeveniments, i la por sempre present de que aquesta connecti finalment amb la massa crítica progressista i catalanista del país i que aquest conglomerat o think-thank pujolista es vegi superat, després de patrimonialitzar Catalunya i d'una relativament perillosa auto-identificació amb ella.\n25.02.2018 14.47 h \nhas llegir el fil Quan la premsa amiga desinforma en lloc d’informar?\nAqui demostro que varios mitjans catalans "nacionalistes" han manipulat repetidament les paraules de Mas (i altres convergents) per a que pareguin independentistes quan no ho són.\n▴#9754956  0  0\n25.02.2018 14.40 h \nPrimer vaig votar Junts Pel Sí a contracor, amb el dubte que potser sí ells tenen més marge d'actuació anirem més ràpid, i sí, la vaig cagar. I sí, si volem la independència cal votar partits independentistes. Els que volen la independència i voten CDC o les marques blanques que els segueixen... doncs visca la coherència.\nFoc de Fènix1.652 8 943 909\nClarament el gruix més gran de la responsabilitat és de CDC-PDCAT-JCAT, però ERC també ha d'assumir la seva part de responsabilitat, i PURGAR els elements claudicants com Marta Rovia...DIGUEU LA VERITAT D'UNA VEGADA(i la CUP també hauria de cantar mes del que canta sobre el FRAU que va fer JxSI)...\n25.02.2018 19.02 h \nEls 2 ultims presidents de la Generailitat, els claudicants, son convergents\nNo sabem que hauria fet un president/a d'un partit independentista. La unica manera de saber-ho es posar-ne un i esperar 1 any. Tota la resta son especulacions\nSi Mas o Puigdemont haguessin decidit proclamar la independencia i demanar al poble la resistencia total i indefinida, ja seriem independents. Pero aixo nomes ho pot fer el president, que es qui signa les lleis.\n▴#9755107  0  0\n25.02.2018 18.25 h \nLa teva matraca de sempre ja no funciona Ansar. L'1 d'octubre hi va haver referèndum i no hi ha hagut cap pacte amb l'estat tot i els esforços d'Artur Mas i Santi Vila, tal i com vas augurat que passaria. Vàries vegades t'he assenyalat en aquests fòrums que, encara que el teu anàlisi sobre Mas i CDC fos correcte, les circumstàncies d'aquest estat embogit que no vol negociar res acabaria destruïnt els ponts/interlocutors/sectors moderats de l'independentisme. L'única sortida per als Santi Vila de CDC era un pacte que permetés als dos blocs fer passes endarrera. Es veia a venir que fracassarien. Game Over.\n25.02.2018 18.58 h \nno hi ha hagut cap pacte amb l'estat tot i els esforços d'Artur Mas i Santi Vila, tal i com vas augurat que passaria\nNo se de que parles. Potser jo vaig dir que Mas i Vila estaven en contra del referendum i que intentarien que no es fes.\nPero el que el referendum anava en serio no ho dubtava, perque l'organitzava Junqueras.\naquest estat embogit que no vol negociar res\naixo ho sabem tots que l'estat no negociara res, encara que alguns vagin amb el lliri\nles circumstàncies d'aquest estat embogit que no vol negociar res acabaria destruïnt els ponts/interlocutors/sectors moderats de l'independentisme\nSector moderat de l'independentisme no es Santi Vila.\nHi ha (o hi havia) el talps unionistes radicals dins de l'independentisme (com Artur Mas, Jordi Sanchez o Santi Vila)\nI hi ha els independentistes moderats, els que volen l'independencia del seu pais i volen respectar la decisio del poble.\n▴#9755116  0  0\n25.02.2018 19.17 h \nrotllan10.413 4 204 9.248\n25.02.2018 22.31 h \nDe moment el presi del Parlament ha anat a sopar amb el rei, la Zoraida i en Millo\n26.02.2018 18.46 h \nsi, i despres han jugat al Monopoly tots plegats\n▴#9755406  0  0\n27.02.2018 13.05 h \nSegur que no era un menú de 15€. Ja ho diuen que als homes se'ns conquereix per l'estómac\n▴#9756049  0  0\nMLC11.044 4 188 8.719\n26.02.2018 00.48 h \nEl que és un error és voler diferenciar entre exconvergents i republicans quan la línea que importa ara és la d'autonomistes contra defensors de la República. I en aquesta lìnea, ara mateix la Marta Rovira, en Roger Torrent, la Marta Pascal van de la maneta, mentre que a l'altre banda hi ha en Puigdemont, la CUP i els CDR. Altres com l'ANC, el peix bullit o Junqueras no ho sé pas.\nJo mai he votat convergència i en canvi ho he fet sovint per ERC, però quan llegiexo a Puigdemont dir que el Rei ha de demanar perdó i al Torrent sopant amb el monarque fent "morritos" no puc deixar de pensar que ERC s'ha rendit.\n26.02.2018 18.44 h \nla línia divisora es entre\n1- els que volen que s'implementi la republica immediatament i,\n2- els que volen que s'implementi mes endavant (alla per l'any 3014) o mai.\nNo se qui pertany al primer grup. Pero Puigdemont pertany al segon grup perque no la va implementar quan va tindre l'oportunitat, quan era l'unic que podia fer-ho.\n▴#9755560  0  0\n26.02.2018 21.34 h \nDoncs si no saps qui vol la independència i qui no, potser espera a informar-te abans de contestar.\nDe fet, ningú, absolutament ningú vol implementar la república ara mateix perquè és impossible donada la correlació de forces. Així que la suposa línia divisòria que proposes és una bestiesa.\nLa línía real, la que divideix l'independentista és entre els que proposen restablir una autonomia obedient amb Espanya "per acumular" alguna cosa i provar-ho d'aquí 300 anys més i els que proposen un escenari de confrontació i desobediència pacífica on ara mateix estan la CUP i Puigdemont, però no ERC ni els sectors convergents tipus Marta Pascal.\nI reinterperetar el passat, millor deixar-ho perquè falta informació. La Marta Rovira ja ha deixat clar que volia renunciar fins i tot al referèndum i que tot era simbòlic. Doncs si era simbòlic per ERC, no té sentit implementar res.\n▴#9756047  0  0\n26.02.2018 21.51 h \nLa Marta Rovira ja ha deixat clar que volia renunciar fins i tot al referèndum i que tot era simbòlic\nquan ha dit Marta Rovira aixo? T'estas confonent amb el que han dit els terroristes espanyols que Rovira va declarar.\nLa unica que ha dit que allo no era un referendum es Neus Munte.\ni el que va ser simbolic (la DUI) es perque Puigdemont va voler. Si Puigdemont hagues volgut, hauria proclamat la independencia des de la balconada i aquell dia figuraria a les enciclopedies del futur com el dia de la independencia de Catalunya.\nels que proposen un escenari de confrontació i desobediència pacífica on ara mateix estan la CUP i Puigdemont\nEt confons, Puigdemont vol que altres desobeixin per ell (encara que signifiqui anar a la preso). Ell no desobeix, mentre visqui a Belgica no esta desobeint, no hi ha ordre de detencio europea. Desobeir seria vindre a Catalunya, ser investit i proclamar la republica.\nI una desobedencia a mitges no val per a res, nomes val que a que Espanya envii gent a la preso. La desobedencia ha de ser total i començar-la tots al mateix temps.\n▴#9756164  0  0\n26.02.2018 22.04 h \nNo cola. Cap medi espanyol diu que la Boya digués que era simbòlic. La Marta Rovira va tenir l'oportunitat d'anar a declarar i fer com la Boya. I si els medis van interpretar el que va dir, sortir a TV3 i negar-ho tot i dir que la república no era simbòlica i que no accepta la llei espanyola.\nSi la DUI va ser simbòlica no va dependre d'una única persona. Els consellers d'ERC i en Junqueras s'haguessin pogut mantenir a les conselleries, despenjar la bandejar i Junqueras fer la declaració d'independència. En realitat el govern va actuar unit en aquest tema. El cap de setmana posterior a la declaració, tots van fer el mateix.\nI ara passa el mateix. Puigdemont està desobeint i ha deixat en ridícul al jutge espanyol i encara pot acabar a presó per 30 anys perquè poden passar moltes coses. Però sense desobediència no hi ha independència. Si ERC no vol desobeir és que s'apunta a l'autonomisme i punt, com la Marta Pascal i els convergents de tota la vida.\n▴#9756191  0  0\n26.02.2018 22.18 h \nel que es va filtrar no es el que va dir Rovira, sino el que van dir fonts (interessades) presents en la declaració\nescolta del minut 51 al minut 56:25\nEl que s'ha filtrat es el que algun espanyol diu que Marta Rovira ha declarat, el que algun espanyol vol que escoltem. I aixo val per a les declaracions de tots els imputats, siguin del partit que siguin. En el cas de Neus Munte tenim l'audio. En el cas de Rovira no, suposo perque no volen que se sapiga el que va dir, sino que volen que ens quedem amb aquest missatge.\nEl que dic, qui va prometre la independencia si guanyavem el referendum i no ho ha complert es Puigdemont.\nEra l'unic amb el poder executiu i qui va prendre la decisio final. Que no surtis publicat al diari oficial tambe es decisio de Puigdemont. Sense el voluntat del president a tirar pel dret, amb Puigdemont exiliat, els consellers no podien fer res sense que la policia no vingues en pocs minuts a desallotjar-los.\n▴#9756208  0  0\n26.02.2018 22.34 h \nDoncs explica tu que va dir la Marta Roviera i quins plans té ERC per implementar la República. Si el que s'ha dit de Marta Roviera és mentida, està trigant a desmentir-ho.\nLa idea que els consellers sense Puigdemont serien ràpidament desallotjats per la policia en pocs minuts, però amb Puigdemont hagués triomfat la República és pensament màgic.\nLa policia hagués tardat els mateixos minuts i la única diferència és que Puigdemont estaria empresonat. La idea que tot depenia de Puigdemont és absurda i indemostrable. Ara es tracta de veure que es fa en el futur.\nI n'hi ha que volen tornar a l'autonomia i els que volen confrontació. I això és públic. En Torrent vol ser un súbdit espanyol obedient i en Puigdemont no.\n▴#9756220  0  0\n26.02.2018 22.47 h \nERC ja ho ha desmentit, escolta l'audio\nNomes quedant-se al despatx, Puigdemont no hauria fet possible la republica, aixo esta clar. Puigdemont havia de proclamar la independencia i cridar al poble a la desobedencia total i indefinida (i tindre un pla per a complir el que havia promes). Va mentir a la gent, no tenia un pla per despres del referendum.\nPer decidir que es fara al futur, s'ha de veure que s'ha fet en el passat. P.ex. sabem el que ha fet Puigdemont despres d'haver promes la independenca si es guanyava el referendum. Per tant, aquest no ens portara a la independencia.\n▴#9756257  0  0\n26.02.2018 23.00 h \nLa idea que Puigdemont podia haver fet una crida al poble de Catalunya que ens hauria portat de forma segura a la independència i que com va decidir no fer-la, no hi ha república és força ridícula. És pur pensament màgic.\nNo hi ha república perquè no tenim força per proclamar-la i defensar-la donada la correlació de forces i el posicionament d'Europa i altres potències i la violència de l'estat.\nTot el govern va fer el mateix i Junqueras hagués pogut fer la mateixa crida o la pot fer Torrent ara si vol. No era Puigdemont el que prometia la independència sinó el govern independentista i tot JuntsXSi i la CUP.\nAra, que ERC ha baixat els braços i no vol desobeir cap llei espanyola sembla un fet i així mai hi haurà independència.\n▴#9756272  0  0\n26.02.2018 23.02 h \nLa idea que Puigdemont podia haver fet una crida al poble de Catalunya que ens hauria portat de forma segura a la independència i que com va decidir no fer-la, no hi ha república és força ridícula. És pur pensament màgic. No hi ha república perquè no tenim força per proclamar-la i defensar-la donada la correlació de forces i el posicionament d'Europa i altres potències i la violència de l'estat.\nPer tant, admets que Puigdemont va mentir durant 2 anys, i que no pensava portar-nos a la independencia si es guanyava el referendum, no?\n▴#9756287  0  0\n26.02.2018 23.40 h \nNo. Perquè hauria d'admetre-ho? Insisteixo en que és ridícul afirmar que Puigdemont havia de "portar-nos" a la independència de forma màgica.\nPrimer perquè els diferents partits, l'ANC, Omnium, etc havien pactat un full de ruta en que van participar dotzenes de persones i el que pensés Puigdemont o fes de forma individual és irrellevant.\nSegon perquè en una batalla no se sap com es decantaran les coses abans que passin. Abans de la DUI no es podia saber si la UE forçaria una negociació o si alguns països reconeixerien la república o les amenaces que va denunciar Marta Rovira ni mil altres coses.\nDes del moment en que tot estava pactat i consensuat, només es pot tirar la culpa a qui fes el contrari del pactat, com en Santi Vila, per exemple. O si Puigdemont hagués convocat eleccions sense fer la DUI o si havia el pacte per publicar-ho al DOGC i algú ho va vetar.\n▴#9756293  0  0\nArrós_ebrenc524 8 405\n26.02.2018 19.42 h \nJo he pensat el mateix que tu des de l'inici. La cúpula dirigent de Convergència (que no els seus votants, ni les seues bases) es van "sumar al procés" per sobreviure políticament i mantenir el control del Govern de la Generalitat. Tothom sabia que PSC i Unió acabarien enfonsats amb la polarització (tan enfonsats que s'han hagut d'unir sense tenir res a veure per continuar existint una mica més).\nFent "el canvi" mentre encara eren la primera força del sobiranisme mantenien el control del Govern, les menjadores i podien fer xantatge a la resta de formacions independentistes (ERC, CUP, ANC, Òmnium) de ballar al seu ritme o acusar-los de "traïdors". Al mateix temps podien aprofitar les crides "al vot útil" pel simple fet d'ocupar la presidència. De fet, l'última campanya de Convergència en la marca JxCat va ser al voltant del "President" i la seva tornada, i res més. Quan ja sabien que Puigdemont no tornaria.\nFinalment, amb un procés que no ens ha portat enlloc perquè en 6 anys els convergents no han fet res útil (l'únic que realment ha fet mal a l'Estat va ser l'1-O i ja es van encarregar de no donar-li cap futur), poden acusar a la resta del fracàs i seguir mantenint-se com a "força hegemònica del sobiranisme", així com fent xantatge a la resta. Tot i que l'independentisme ja està majoritàriament representat per l'esquerra (ERC+CUP).\n26.02.2018 21.40 h \nbastant d'acord amb tu, pero hi ha varies coses que diria d'una altra manera:\nLa cúpula dirigent de Convergència (que no els seus votants, ni les seues bases) es van "sumar al procés"\nla cupula de CDC no es va sumar al procés, la cupula va inventar "el procés". Va ser Mas qui va començar a parlar de "el procés" en 2012/2013 per no haver de parlar del "procés d'independencia" (expressio que no ha dit mai).\nFent "el canvi" mentre encara eren la primera força del sobiranisme\nel sobiranisme no existeix. O ets unionista o ets independentista. I els unionistes que volen els vots dels indepes mes ingenus s'autodefineixen com a sobiranistes. Es un altre eufemisme inventat per convergencia.\n▴#9756070  1  0\n26.02.2018 22.23 h \nTens raó. Estem totalment influïts per eufemismes convergents processistes, per no dir les coses pel seu nom. Fins i tot la gent que hi estem en desacord.\n▴#9756177  0  0\n26.02.2018 22.40 h \nfins i tot els politics d'ERC i la CUP fan servir aquestos eufemismes\n▴#9756251  0  0\nIus Novum2.500 3 734 4.689\n27.02.2018 00.10 h \nNo, si a aquest pas ara resultarà que el Jonqueras era un que passava per allà i que mai no ha estat vicepresident d'aquest "govern dels millors".\nEls defensors d'ERC i els del PDCAT heu acabat en un bucle malaltís i patològic, acusant-vos de traïdors els uns als altres per no admetre que tots per igual sou directament responsables d'haver entregat Catalunya a l'enemic després d'anys de donar-nos la vostra paraula que tot això anava de debò, que la gent podia confiar en vosaltres, que realment havíeu convocat un referèndum d'autodeterminació i que estàveu fent la independència tots plegats.\nNo s'hi val a dir que fulano o mengano passava per allà o que no té cap responsabilitat, i menys quan has estat el vicepresident del govern.\nLa gent cada cop es deixa prendre menys el pèl.\nEsteu tan enfeinats a veure si el traïdor és Puigdemont o si és Junqueras, si és PDCAT o si és ERC, que sou incapaços de veure el vostre poble que heu escopit en tota la cara i que amb la vostra estafa conjunta heu lliurat a les urpes d'Espanya. Podeu donar gràcies que milers de iaios i jubilats encara viuen encegats amb vosaltres i us segueixen i us aplaudeixen com si fóssiu els líders de la seva secta, mentre van deambulant tot el dia pels carrers amb bufandetes grogues i llacets a les solapes. Quina llàstima que fan, pobres innocents...\nUs hauria de caure la cara de vergonya. No heu estat capaços ni de demanar perdó a la societat. Ni això. Ni perdó, no heu demanat. Com podeu ser tan miserables a sobre de voler-vos treure la responsabilitat de sobre? Sou tan covards fins i tot per mirar a la cara al vostre poble i demanar-li perdó per haver-lo apunyalat com l'heu apunyalat?\nEns heu tractat d'imbècils massa anys. Però se us està acabant la comèdia del "procés", farsants.\nI tot perquè ara ERC vagi a sopar amb el rei que va aplaudir l'atonyinament dels civils l'1 d'octubre, o perquè ens digueu com dieu que acateu el 155, la CE i que en almenys 8 anys no hi haurà independència ni res.\nDoncs mireu, tant ERC (tota sencera) com el PDCAT del PuigdeMas-Millet&Cia us en podeu anar a la merda i només espero que us enfonseu conjuntament mentre us arranqueu mútuament els ulls i us baralleu per remenar les quatre engrunes de l'autonomia de merda on ens heu abocat.\nBon vent, botiflers de merda! Pallassos!\n27.02.2018 00.17 h \njo normalment voto la CUP, no se de que estas parlant\nPresident, amb el poder executiu, nomes hi havia un: Puigdemont.\nJunqueras tenia l'encarrec d'organitzar el referendum i l'hisenda, i ho va fer. Pero per la traicio de Puigdemont, potser passara tota la resta de la seva vida a la preso.\nTu no saps que hauria fet Junqueras de president, especialment si ERC i CUP hagues sumat majoria absoluta. Jo estic segur que ara ja seriem independents.\n1- recentment, quants presidents de la Generalitat d'ERC han guanyat una votacio per la independencia i no han volgut fer-la efectiva? ja et contesto jo: zero\n2- recentment, quants presidents de la Generalitat d'CDC/PDeCAT han guanyat una votacio per la independencia i no han volgut fer-la efectiva? ja et contesto jo: 2\n▴#9756360  0  0\nbroquil_is_over1.435 3 1.485\n27.02.2018 00.56 h \nA veure: ho ho veig bastant com tu, Ansar... però hi ha coses que em grinyolen (i que va fer que el 21-D em pensés molt i molt si votar-los, i després, me n'hagi penedit, de no votar CUP):\n1) No declaració de independéncia: pq no es van posar en mode Rufian / 21 monedas de plata clarament? hagueren sentenciat CiU x sempre. Per contra, el que van fer, es ser "còmplices necessaris" primer d'anar allargant els tempos i després, de la no-declaració.\n2) La Marta Rovira ha declarat que era simbòlica la declaració... no que va ser-ho pq el Puigdemont es un botifler. Per tant, van explicitar que avalaven la traïció de Puigdemont, amb el rollo de la violència als carrers\n3) Si no hi ha via unilateral (renuncia expressa de Junqueras i Rovira), i la bilateral ni hi és, ni ha estat, ni estarà (tarannà caspanyol) que queda sinó autonomisme ¿?\n4) Junqueras, com molt bé dius, es menjarà presó previsiblement fins que el TDH es pronuncii al respecte (5/8 anys). Ja posats: pq no erigir-se en màrtir des de la presó i alhora treure la careta a CiU? dir que ell anava en sèrio? (coneixent als caspanyols, aixó, paradògicament, el trauria abans de la presó que dir que es bon cristià).\n5) La sensació es que sols els cupaires fan el que diuen, i tenen pebrots (ovaris) de mirar de fit a fit al nostre opressor: CiU i ERC han explicitat que es passen pels ous les lleis del Parlament que implicaven executar el mandat de l'1-O\nPuigdomènech9.636 12 221 2.616\n27.02.2018 01.02 h \nsobre el 5) punt un afegitó... no són capaços ni de donar compliment a la llei d'etiquetatge en català !!!\n▴#9756388  0  0\n27.02.2018 01.49 h \n1- hagueren sentenciat CiU x sempre\naixo ja ho deia molta gent en 2013 (si no hi ha referendum i, si el guanyem, no hi ha independencia... aixo sera el final de Mas i CDC). La gent els continua votant.\n2) La Marta Rovira ha declarat que era simbòlica la declaració\nAixo no ho ha dit Marta Rovira. Aixo ho ha dit un terrorista espanyol present a la declaracio davant del jutge. No tenim el tall de veu. Escolta el que diu Iu Forn sobre el tema: http://www.ccma.cat/catradio/alacarta/estat-de-gracia/estat-de-gracia-de-16-a-17-h-19022018/audio/992682/ (minut 51 al minut 56:25)\nDe totes maneres es clar que la DUI va ser simbolica, el president no va dictar que es publiques al diari oficial, no som independents. Que es simbolica ho sap tothom.\nEl que es un crim es dir que no hi ha haver un referendum despres de 1000 ferits, com va dir Neus Munte (i aqui si que tenim el tall de veu).\n3) La via unilateral no s'anuncia, comença el dia que es proclama la independencia. Fins aquell moment tot es bilateral.\n4) Junqueras esta en preso preventiva, tot el que digui li allargara la sentencia.\n5) executar el mandat de l'1-O nomes ho pot fer qui te el poder executiu: el president.\nA mi em semblaria collonut posar un president de la CUP si te la intencio de fer efectiu el mandat de l'1-O. Jo crec que els de la CUP no s'han implicat en el govern perque es veien vindre la traicio.\nNo sabem que hauria fet Junqueras de president, especialment si ERC i CUP hagues sumat majoria absoluta. Jo estic segur que ara ja seriem independents.\n27.02.2018 01.17 h \n1-Que convergència no era independentista, ho sap tothom. Penso que la societat catalana no és tan estàtica com l'espanyola i l'evolució social i política per grat o per força ha dut l'antiga Convergència cap a postulats independentistes.\n2-Ara mateix, és ERC, i si vols el PDCat, qui demana tornar a ballar amb el cadàver de l'autonomia però dins la dreta/centre catalana la independència s'ha fet un lloc. Ja no és tot autonomisme ni regionalisme. Afortunadament, perquè això d'un únic partit independentista és força perillós. Ens cal un independentisme de centre-dreta, i un de centre-esquerra (o esquerres).\n3-Per assolir la independència no n'hi ha prou amb treure la gent al carrer, així una mica a la babalà. S'haurà de fer, però no siguem tan ximplets de pensar que això és un plis. Un procés d'independència contra Espanya, en el nostre cas ha de ser el resultat d'un cúmul de circumstàncies. Que no tenim res de res (missils, tancs etc), a banda de voluntat i bones intencions, coi !!!\n27.02.2018 01.56 h \nper força ha dut l'antiga Convergència cap a postulats independentistes.\nno pots fer independentista ningu per la força. Potser semblarà independentista pero, a la hora de la veritat, ens trairà.\nEns cal un independentisme de centre-dreta\ntotalment d'acord, pero no el tenim. CDC ha absorbit/anul.lat qualsevol independentisme de centre-dreta\nS'haurà de fer, però no siguem tan ximplets de pensar que això és un plis.\nJo no he dit aixo, ha de ser una desobediencia total i indefinida, com va fer Gandhi\n▴#9756406  0  0\n27.02.2018 03.48 h \nbufff, no eh?. De veritat. La vida funciona amb fets molt forçats i per obligació en multitud de situacions. Jo no sóc independentista perquè he nascut així, sinó perquè el meu raonament m'hi obliga. Si pensés d'una altra manera no ho seria. CiU es podia veure atacada per tots els fronts, des d'aquí i des d'allà. Havia de triar bàndol.\nL'independestisme de centre-dreta penso que ja hi és, però és cert que cal que prengui forma.\nEl model de Ghandi? Segueixo pensant que no n'hi ha prou. Som una colònia massa antiga i amb problemes propis. Al meu entendre la situació és complexa i caldrà una solució igualment complexa. Això de dir, independents i ja està, amb espanya i sense cap mesura que els forci...no és possible. Són uns histèrics. Sens dubte la via Ghandi és un model acceptable en el nostre cas, però per si sola no serà suficient. No ho sé.\n▴#9756418  0  0\n27.02.2018 13.35 h \nno pots fer independentista ningu per la força, i molt menys un politic professional. Pot ser semblara que ha canviat, pero en el fons continua sent unionista.\nMas no es va fer independentista en 2012 quan va veure 2 milions d'indepes al carrer. El que va fer es preguntar-se "com puc fer per a que molts indepes em votin i aixi puc conservar el poder i, al mateix temps, evitar la independencia?" Aixi va començar "el proces" disenyat per fer descarrilar "el proces d'independencia"\n▴#9756446  0  0\n27.02.2018 04.27 h \nEl fet és que ERC esperava que fossin els convergents els primers en fer-se enrere. Va estar a punt de passar el 26 d'octubre, però al final això no es va esdevenir i es va tirar endavant amb la DI. Si ERC el dia 26 hagués volgut fer quelcom diferent a la resta del govern (com cínicament dius o insinues) això s'hauria vist clarament en la seva actuació, abans durant i després. Però no, ni va alçar la veu contra la suspensió de la DI, ni va exigir que aquesta s'aplqués. No només això, sinó que edurant el més de novembre el pla d'ERC era infondre pessimisme entre els catalans per tal que acceptéssim resignadament la derrota del retorn a l'autonomisme (entrevista de na Marta Rovira a la Vanguardia, per exemple). Acittud que ha tingut continuitat en el temps perquè el pla, no d'ara, sinó de fa un bon grapat d'anys, era esperar que els convergents se la fotessin i aconseguir l'hegemonia. Però resulta que el sorpasso no s'ha produït, i ara la gran por d'ERC, a banda de no poder col·locar la seva gent, és que es repeteixin eleccions i el sorpasso s'allunyi encara més. Perquè és evident que si es tracta d'aconseguir vots, aquests no els aconseguirà per la via d'una fermesa que se n'ha anat ben lluny.\n27.02.2018 12.59 h \nsi, si, el que vulguis, pero si ERC + CUP sumessin majoria absoluta ja seriem independents\nEl 26 d'octubre va anar Mas i la resta de a cupula de PDeCAT per assegurar-se que Puigdemont no proclamaria la independencia\n▴#9756448  0  0


José Javier Ordóñez Echeverría - Dia internacional de les Migracions\nDerecho migratorio y extranjeríaDia internacional de les Migracions\n>> 15 desembre 2014 . Publicado en Derecho migratorio y extranjería\nCelebracions per al 18 de desembre\n"Drets Humans de les persones migrants en temps de crisi" és el títol de xerrada que organitza el 19 de desembre l'Ajuntament de Parets del Vallès amb ocasió del Dia Internacional de les Migracions. La xerrada serà a càrrec de José Javier Ordóñez Echeverría, a les 18.00 hores. L'assistència és lliure.\nTambé la campanya Tancarem el CIE, amb el suport de la Comissió de Defensa del col·legi d'advocats, presenta a les 18:30 hores a Barcelona el Manual para la Defensa de los Derechos Humanos de las Personas Extranjeras Encerradas en los Centros de Internamiento, editat per Gakoa i escrit per Julián Carlos Ríos Martín, Eduardo Santos Itoiz i Cristina Almeida. A continuació de la presentació, hi està convocada una concentració a favor de la mobilitat de les persones i contra el seu internament davant la Delegació del Govern a Catalunya. Hi haurà una acció simbòlica i actuació musical per denunciar la repressió fruit del racisme institucional (als CIE, però també a les fronteres, les devolucions en calent, les batudes racistes, els vols de deportació).\nmediación presó contra jurídico europa llibertat atenas crónica social tortura drets defensa extranjeros libro sobre expulsiones presos penal derecho estrangers extranjería expulsión internamiento libertad policials


La tecnologia no substitueix les vivències\nLlegeixo a proptech.es un article titulat "Com compraràs casa l'any 2025: drons, realitat virtual i big data" i el primer que penso és waw, molt atrevits! No obstant això, després, automàticament, em ve al cap quant que ha canviat el sector immobiliari en els més de 20 anys que porto treballant.\nParlen de drons, però a Barcelona, estan prohibits i tot sembla indicar que segurament hi haurà més restriccions en un futur, no més facilitats. Així que això ho deixo estar, no els escolto.\nLlavors, esmenten la realitat virtual i el big data. Ens han de fer molt més fàcil escollir una casa, ja que no perdrem el temps visitant propietats que en realitat no ens interessen, podrem descartar-les còmodament des del sofà de casa. Aquest ja és un altre tema.\nFa 20 anys ... Fa 20 anys no teníem pàgina web, perquè no existia encara internet (almenys a nivell d'usuari). Quan fèiem fotografies de les propietats (que ja en fèiem) havíem d'anar a revelar-les al laboratori, i lògicament no hi havia pas pressupost per retocar-les. Les càmeres que fèiem servir eren bastant rudimentàries, a anys llum de distància de la qualitat que dóna avui dia qualsevol smartphone de gamma mitja o alta.\nEls clients ens contactaven per telèfon, la majoria d'ells s'havien passat tot diumenge mirant anuncis classificats gairebé xifrats al diari. De la informació que n'obtenien, de l'anunci de la Vanguardia, a la realitat de l'immoble hi havia una diferència abismal. Quedàvem per visitar el pis i no calia confirmar via WhatsApp, sempre ens trobàvem.\nAra escollir és infinitament més simple. El client té molta més informació, cosa que li permet filtrar molt i gestionar el seu temps amb eficàcia. Abans d'anar a veure un immoble pot explorar les seves fotos en HD, el vídeo de l'habitatge, fer una visita virtual etc. Amb Google Street View pot veure el carrer on s'ubica, la finca, el veïnat ... Amb Google Maps pot conèixer els serveis de la zona, la proximitat a la qual es troba la casa dels punts d'interès com ara escoles, hospitals o gimnasos .\nTot i així, la meva experiència em diu que són pocs els casos en què el client no vol entrar al pis abans de comprar-lo. Pujar per les escales, baixar amb l'ascensor, quedar-se tranquil·lament a la terrassa escoltant el so rítmic del carrer, respirar l'ambient.\nNo és el mateix veure una fotografia que seure a la taula de la cuina, la de veritat, i imaginar-se com serien allà els esmorzars de diumenge, o els nens fent els seus deures per les tardes. Una visita virtual mai no podrà substituir la bellesa, la màgia, del moment en què una parella mobla imaginàriament un saló, passejant pels seus racons, el moment en que escull quina habitació és per a cada un dels seus fills, o aquella emoció que t'envaeix quan ja han pres la decisió de compra i volen ensenyar orgullosos el pis a pares, amics i familiars.\nM'encanta la tecnologia i tot el que ens aporta. Jo mateix em considero molt tecnològic. Crec que els avenços poden ajudar-nos moltíssim a facilitar el camí previ a l'adquisició d'un immoble i fins i tot, possiblement, a escurçar el període entre la decisió i l'escriptura. Però és molt difícil substituir les sensacions d'estar, sentir, compartir aquesta casa. Una casa que no és només una llar, sinó probablement una de les decisions més importants en la vida d'una persona.\n8-de setembre-2017 | Etiquetas:


Ajuntament de la Garriga/Consulta prèvia elaboració normativa\nData i hora oficials: 04/12/2020 18:54\nConsulta prèvia elaboració normativa\nPresentació de la normativa municipal\nAixí, accedint a la consulta en tràmit que us interessi, podreu trobar tota la documentació informativa necessària. Un cop finalitzat el termini d'exposició pública, de totes les consultes es publicará una relació amb totes les aportacions recollides en el procés i un resum d'aquest.\nEls suggeriments o observacions que es vulguin aportar s'hauran d'enviar en el termini de deu dies hàbils, a comptar de l'endemà de la publicació de l'edicte d’inici de la consulta prèvia.\nCaldrà que les propostes es facin arribar a l'Ajuntament de de la Garriga a través del Registre General d'Entrada de documents per tal que quedin correctament identificades i amb garanties que s'han presentat dins dels terminis establerts.\nPodeu trobar l' Oficina d'Atenció a la Ciutadania a la Plaça de l’Església, 2, planta baixa.\nSi es vol presentar telemàticament ho podeu fer a través del registre electrònic mitjançant el tràmit Queixes, suggeriments i propostes que tenim habilitat a la seu electrònica del web municipal de la corporació però és necessari que la persona interessada disposi d’un certificat electrònic reconegut per l’Agència Catalana de Certificació (CATCert), és a dir, un idCAT, e-DNI, T-CAT o el Camerfirma per a empreses. Els certificats electrònics de la Fábrica Nacional de Moneda y Timbre (FNMT) també són vàlids.\nCategories Consulta prèvia elaboració normativa Consultes actives Històric de consultes Selecciona la categoria que vulguis consultar\nData i hora de la darrera actualització d'aquest contingut: 11-12-2019 14:13


Chávez referma el seu poder\nELECCIONS A L'AMÈRICA LLATINA\nEl líder bolivarià renova per tercer cop com a president veneçolà després de derrotar Capriles\nHugo Chávez governarà Veneçuela, si la seva salut l'hi permet, fins al 2019. Diumenge es va imposar a les urnes davant del candidat de l'oposició, Henrique Capriles, el rival més fort que mai havia tingut.\nCAROLA SOLÉ CARACAS 09/10/2012 00:00\n260x366 CAPRILES, LA BÈSTIA NEGRA DEL CHAVISME Un chavista diumenge a la nit davant del Palau de Miraflores a Caracas porta un taüt simulat amb la imatge de l'opositor Herinque Capriles durant la celebració de la victòria d'Hugo Chávez a les urnes que li permetrà continuar al poder, si la seva salut l'hi permet, sis anys més. / TOMÁS BRAVO / REUTERS CAPRILES, LA BÈSTIA NEGRA DEL CHAVISME Un chavista diumenge a la nit davant del Palau de Miraflores a Caracas porta un taüt simulat amb la imatge de l'opositor Herinque Capriles durant la celebració de la victòria d'Hugo Chávez a les urnes que li permetrà continuar al poder, si la seva salut l'hi permet, sis anys més. / TOMÁS BRAVO / REUTERS\nSense poder contenir les llàgrimes, els seguidors d'Henrique Capriles van plorar la nit de diumenge quan van veure que havien perdut la seva gran oportunitat. L'esperança de les forces opositores, unides sota el lideratge del rival més fort al qual s'havia enfrontat mai Hugo Chávez, era enorme a Veneçuela. Però, un cop més, el president bolivarià va demostrar la seva fortalesa i, contradient les enquestes, va guanyar les presidencials amb un 54,42% de vots. És a dir, quasi deu punts i 1,2 milions de vots més que el 44,97% que va aconseguir Capriles. Unes xifres, val a dir, substancialment inferiors al quasi 26% d'avantatge amb què Chávez va guanyar el 2006.\nCom una victòria "perfecta" i "una lliçó al món", Chávez no va poder amagar la felicitat que li produïa que el poble li hagués dipositat la confiança 20 anys, tot i els alts índexs d'inseguretat, l'alt cost de la vida i l'admesa "falta d'eficiència" del seu govern. "Déu meu, segueix donant-nos vida i salut per seguir construint la pàtria bona", va demanar Chávez, que el juny de l'any passat va ser diagnosticat d'un càncer, del qual es coneixen molt pocs detalls.\nEl nou mandat de Chávez es planteja com un aprofundiment de la seva revolució. "Sens dubte, hi haurà una consolidació de la presència de l'estat en sectors bàsics de l'economia, una preservació però desmonopolització del sector privat i un impuls a l'estat comunal", afirma el politòleg de la Universitat Central de Veneçuela Nicmer Evans.\nPer Luis Vicente León, president de l'empresa de sondejos Datanalisis, que en l'últim estudi havia pronosticat que Chávez trauria deu punts d'avantatge, els resultats de les eleccions han de fer reflexionar el líder bolivarià. "Chávez afronta ara un 45% d'oposició que ha votat per una alternativa que no pot ser desconeguda ni minimitzada. Això planteja una nova relació oposició-govern", apunta.\nAixò és precisament el que Capriles va exigir a Chávez. "Demano respecte als que mantenen el poder, consideració i reconeixement a quasi la meitat del país que no està d'acord amb aquest govern", va dir prometent als més de sis milions de veneçolans que han votat per ell que no els deixarà "sols". Saber si, després d'anys sense un referent clar, Capriles es converteix en el vertader líder opositor és una qüestió clau. També ho és saber si la variada oposició aconseguirà mantenir-se unida fins al 2019.\nRamón Guillermo Aveledo, secretari general de l'aliança antichavista Mesa de la Unidad Democrática (MUD), que agrupa una vintena de formacions de signe ben diferent, és optimista respecte al futur. "Mentre sigui necessària, la MUD tindrà futur perquè és la coalició que sustenta tot aquest procés", va assegurar Aveledo.\nLa malaltia de Chávez\nAutodeclarat "lliure" del càncer, de la malaltia de Chávez no se n'ha parlat durant la campanya electoral, però, sens dubte, és un interrogant que torna a obrir-se amb força al país petrolier, ara que el president s'ha compromès a governar fins al 2019. "Encara és d'hora per fer una projecció de la malaltia, però, de substituts, n'hi hauria", va assegurar Luis Vicente León, mentre que Aveledo va apuntar que no hi ha "confiances suficients" a l'oficialisme perquè Chávez s'ha encarregat de "minar-les".


Procediment per formalitzar la matrícula del Batxillerat (del 23 al 29 de juny) | INS Can Roca\nProcediment per formalitzar la matrícula del Batxillerat (del 23 al 29 de juny)\nDeixa un comentari Posted by inscanroca a 21 Juny 2022\nUs adjuntem el procediment que cal seguir per formalitzar la matrícula al Batxillerat.\nIMPORTANT: A continuació teniu la documentació que cal descarregar, emplenar i adjuntar al correu de matrícula (al correu a8071196@xtec.cat). Si us plau, utilitzeu l’assumpte que us indiquem a les instruccions:\nDocuments per formalitzar la matrícula\nSi no teniu mitjans per fer la reserva per via telemàtica podeu sol·licitar Reserva de cita prèvia per fer el tràmit presencialment. Cal dur tota la documentació sol·licitada. No s’atendrà presencialment ningú que no hagi fet la reserva de cita prèvia.\nCarta amb informació sobre els ordinadors.\nDocuments per afiliar-se a l’AMPA del centre: formulari\n← Recaptació “Gotes pel Níger”\tOferta definitiva per al Batxillerat per al curs 22-23 →


Grezzi: 'Recuperem els drets perduts dels treballadors de l'EMT'\nEl Conveni de l’EMT assegura la primera pujada de sou des del 2009\nLes noves línies de l’EMT incrementen un 2,3% els seus usuaris\nL’EMT estrena un nou sistema per a triar els millors conductors\nDesprés de nombroses negociacions, finalment, s’ha procedit a la signatura del tan esperat conveni col·lectiu de l’EMT. Un conveni que suposa el primer acord signat des de l’any 2012 quan, a causa de l’amenaça d’un Expedient de Regulació d’Ocupació (ERE), es va acordar una baixada salarial de gran envergadura per al personal de l’empresa pública de transport. Així, i en paraula del Regidor de Mobilitat, Giuseppe Grezzi, ‘amb aquest acord, es recuperen els drets perduts en eixe moment amb el govern del Partit Popular amb l’excusa de la crisi econòmica’.\nAquest matí, s’ha procedit a l’acte de la signatura del conveni que suposa no solament recopilar en un mateix text tota la normativa laboral que regula l’EMT, sinó també la creació d’un marc jurídic que atorgarà als treballadors una estabilitat laboral. En aquest sentit, s’asseguren pujades salarials, les primeres des de 2009, que marcaran els pressupostos generals, per a 2018 i 2019; es milloren les condicions de treball; es garanteix major temps de descans per trajecte i un nou sistema de vacances; i, a més, s’inclou, en el conveni, un sistema d’accés públic i de carrera professional, complint amb els requisits d’igualtat, mèrit i capacitat, entre altres mesures.\nTant l’Alcalde de València, Joan Ribó, com el Regidor de Mobilitat, Giuseppe Grezzi, s’han mostrat orgullosos i contents amb aquest fet que han qualificat ‘d’històric’. I és que han volgut especificar que ‘signar aquest conveni amb una majoria sindical, després de moltes negociacions, és un pas important’, a més d’una garantia per als treballadors. Així mateix, Ribó ha afegit que aquest acord és una mostra més que ‘el Consistori vol avançar en matèria de mobilitat sostenible on l’EMT és fonamental. Ara falta avançar en el finançament estatal del transport col·lectiu en l’àrea metropolitana que esperem que estiga reflectida en els pròxims Pressupostos Generals de l’Estat, tal com ho fa en altres ciutats espanyoles, i tal com havia d’haver fet en anteriors legislatures, amb una quantitat no inferior als 40 milions d’euros, el que ens correspon pel nombre d’habitants’.\nGrans canvis en l’EMT\nPer descomptat, i a més de l’avanç històric que suposa la creació d’un conveni col·lectiu, l’EMT ha experimentat importants canvis des que va començar 2018. Sens dubte, un dels més significatius ha sigut el canvi de línies, que entrava en vigor el passat 22 de febrer. Un fet destacat, que va tenir en compte les diferents reivindicacions veïnals, i que estan sent tot un èxit amb un augment del 2,3% en el nombre d’usuaris A València Extra, resumim les modificacions més notòries en els canvis de línia dels autobusos de l’EMT:\nL18: Finalitza el seu recorregut en l’Hospital Doctor Peset\nL93: Antigues línies 3 i 41, que es combinen per a realitzar un recorregut per l’Avinguda dels Tarongers fins a la platja, durant tot l’any.\nL94: Abans línia 1, que ha ampliat el recorregut per a connectar els barris de Campanar i Tendetes.\nL25 i L95: Ambdues es connectaran amb la futura àrea d’intercanvi Porta del Mar-Tetuan\nL99: Arriba, ara, fins al marítim i connecta els voltants de la Ciutat de les Arts i les Ciències


Escrit per Gloria Picazo, directora del Centre d’Art La Panera de Lleida, el text ens apropa als projectes de proximitat que el centre realitza amb el teixit social i el territori lleidatà. És habitual que els programes d’exposicions siguin la imatge més coneguda de l’activitat d’un equipament artístic, per això aquest article és una oportunitat per conèixer de primera mà com, al llarg dels anys, La Panera ha creat una xarxa de col·laboracions per investigar i produir processos de treball en la intersecció entre art i salut, entre context artístic i sanitari. Així ho introdueix la seva directora:\n“Aleshores el centre d’art esdevindrà un servei que permetrà a tota mena de col·lectius, mitjançant la creativitat i algunes de les pautes, eines i coneixements que fa servir l’art contemporani, participar en projectes col·laboratius que contribuiran a formar-los com a ciutadans creatius, crítics i participatius davant de molts dels interrogants que ens presenta avui la societat, però també enfront de possibles problemàtiques personals”.\nPer complementar la lectura d’aquest article, us proposem un itinerari amb un parell més de textos per entrar en matèria:\n> A la web de La Panera podeu trobar la memòria del projecte Art Contemporani a l’Hospital, desenvolupat en col3laboració amb Es Baluard i el Centre d’Art Toulousain (“Résidence d’artiste à l’hôpital”).\n> Us proposem un segon diàleg amb una altra publicació, Art en contextos sanitaris, a càrrec de Rachel Fendler i Javier Rodrigo, publicada l’any 2009 per Sinapsis.\nPublica: Cultura/s (La Vaunguardia).\nAutor/a: Glòria Picazo (La Panera).


Llengües indoeuropees i etimologia: cognats en el valencià i l'anglés - Diari La Veu\nEscriba el número 185529\nLlengües indoeuropees i etimologia: cognats en el valencià i l'anglés\nQuè són i com van sorgir les llengües indoeuropees? Per mitjà de l'etimologia, és a dir, la ciència que estudia l'origen de les paraules, Xavier Moreno estableix paral·lelismes lèxics entre dues llengües que poden semblar molt distants entre elles: el valencià i l'anglés. Amb aquesta comparació s'evidencia que ambdues llengües provenen d'una llengua ancestral comuna que va donar lloc a les diferents famílies de les principals llengües europees.\nXavier Moreno és llicenciat en Filologia Anglesa per la Universitat de València. Després de cursar un postgrau en Traducció Audiovisual i Localització de Software en la Universitat Oberta de Catalunya, va obtindre un màster en Traducció Humanística i Creativa en la Universitat de València i ha estudiat llengua alemanya al Centro Alemán de València, pertanyent al Göethe Institut. Va treballar com a traductor en l'antiga RTVV i actualment tradueix com a freelance per a entitats com la Generalitat Valenciana o l'Instituto Imedes, entre d'altres. També és professor d'anglés i d'alemany en una acadèmia d'idiomes.\nEscriba el número 910562


Endesa fa millores per millorar la qualitat i la continuïtat del servei - Ràdio Palafolls\nInici » Endesa fa millores per millorar la qualitat i la continuïtat del servei\nMarc Ferri , octubre 3, 2013\t / 694 0\nSegons la companyia elèctrica ja s’ha finalitzat la implantació d’un nou sistema de manteniment basat en les últimes tecnologies a diferents subestacions de la comarca del Maresme. Uns treballs que volen millorar la seguretat d’aquestes instal•lacions i, per tant, la qualitat i la continuïtat del subministrament elèctric als prop de 230 mil abonats que depenen d’aquestes instal.lacions.\nEn concret, s’ha dotat els equips de manteniment de 6 subestacions d’unes unitats portàtils tipus tauletes tàctils i d’un nou programari informàtic. D’aquesta manera els inspectors poden focalitzar més fàcilment els punts que cal revisar i recollir dades que després seran tractades de manera unificada a tot el territori, la qual cosa permet fer un anàlisi més acurat i aplicar els criteris idonis per aconseguir un funcionament òptim dels equips.\nL’actuació beneficia clients de les subestacions Calella, Mataró, Tordera, Santa Susanna i Premià de Dalt.\nMalgrat assegura que no deu “ni un euro” al CCM\nRebaixen els peatges de l’autopista del Maresme\nMarc Ferri, gener 11, 2019\nExposició fotogràfica sobre l’afectació humana dels conflictes armats a Malgrat


Catàleg - Cuadernos para el diálogo\nEl paper de Montserrat Roig en aquesta publicació es redueix a una col·laboració puntual a la secció de “reportajes” i en gènere d’opinió on dóna la seva visió sobre les víctimes dels camps de concentració alemanys. Realitzada el difícil anys de 1973, la col·laboració indica probablement l’afinitat pluralista de Roig amb una revista de centre esquerra i que patia certs conflictes amb el règim. De fet, l’article de Montserrat és una crida clara contra els crims comesos pel règim nazista i, també, una advertència contra els perills que comporten l’oblit d’aquests crims. Montserrat recorre els voltants de Mauthausen i passeja frec a frec dels records dels còmplices, de les víctimes, així com dels individus anònims que van conviure, de forma més o menys indiferent, amb aquella època que, tal i com diu Roig, hem de resistir-nos a oblidar.\nFundada el 1963 per Joaquin Ruiz-Giménez, “Cuadernos para el diálogo” fou el símbol i referència de la cultura progressista durant l’ultima dècada de la dictadura franquista. En la seva primera època (vegeu fotografia 1), fins el mes d’octubre de 1968 (números 1 a 58) va ser dirigida pel mateix fundador, Joaquín Ruiz-Giménez, i per Francisco José Ruiz Gisbert. De publicació mensual, es va consolidar com una plataforma de diàleg d’inspiració democristiana, d’acord amb la seva línia ideològica i editorial. El periodisme crític que realitza des del primer moment ha d’emmascarar-se amb recursos retòrics i amb arguments més propis de textos d’assaig. La segona època (vegeu fotografia 2)engloba els anys del nou director, Félix Santos, que implica canvis en la línia editorial de la publicació. Des del 1968 fins al gener de 1976 (dels números 59 al 148) inicia un exercici de periodisme crític de tall socialista amb l’horitzó de la democràcia. Del canvi de perspectiva i disseny en sorgeix una revista més moderna, amb major ús dels recursos gràfics on destaca un menor caràcter assagístic i un estil clarament informatiu basat en una visió crítica de la realitat espanyola.\nLa condició d’advocat de Félix Santos li permeté organitzar la defensa de la revista i de la seva persona davant els expedients administratius i inclús davant els intents de processament judicial realitzats pel Ministeri. De la mateixa manera que en la primera època de Cuadernos, el tamany de la redacció és mínim i la revista s’omple amb col·laboracions dels amics del diàleg. Els periodistes Josep María Huertas, Joseph Martí Gómez, Jaume Fabra i Rafael Pradas havien organitzat un grup periodístic en Catalunya que, juntament amb Alfons Carles Comín, entra a formar part de la redacció de la mà de Josep María Vilaseca a l’estiu de 1969, moment a partir del qual es presta una especial atenció als temes referents a Catalunya.Al voltant de Cuadernos s’agrupava una gran pluralitat d’ideologies clarament definides. Per una part estaven els representants del pensament democristià com Ruiz-Giménez, Oscar Alzaga, José María Gil-Robles o Mariano Aguilar Navarro. A més, diferents persones dels grups liberals i socialdemòcrates com Francisco Fernández Ordoñez, Manuel Jiménez de Parga, Miquel Roca, Josep Ramoneda, o Alejandro Rojas Marcos. En tercer lloc citem a persones de talant socialista com Gregorio Peces-Barba, Leopoldo Torres Boursault, Enrique Barón, Enrique Múgica o Miguel Boyer, entre altres.\nLa tercera època (vegeu fotografia 3) comença quan Pedro Altares es fa càrrec de la direcció, el mes de febrer de 1976. Un mes més tard la revista es transforma en setmanari, des del número 151 fins a la publicació del seu últim número, el 285 del 14 d’octubre de 1978. En aquests anys es distancia molt de les etapes anteriors, tant en la forma externa com en els seus continguts. Esdevé un setmanari informatiu i d’opinió que realitza un periodisme crític i compromès en uns anys fonamentals del desenvolupament democràtic a Espanya, i inclús s’inclina a una postura partidista (PSOE). La redacció es professionalitza i, malgrat mantenir pràcticament els mateixos col·laboradors, trobem en aquesta última època figures importants del futur periodístic a Espanya com José Luis Pérez Cebrian, Soledad Gallego, Lluis Carandell, Joaquin Estefanía o Enrique Bustamante.


Guia de supervivència pel Sis Nacions | Fosbury\nGuirado, amb la resta de capitans.\nAquest cap de setmana comença el Sis Nacions, el torneig de rugbi per excel·lència. Com sempre, les expectatives són altes i el món de la pilota ovalada mirarà a Londres, Paris, Roma, Edimburg, Dublín i Cardiff per veure les millors seleccions europees enfrontar-se entre si. I ja van molts anys, no en va és una de les competicions més antigues del món, tot i que ha anat evolucionant.\nAmb aquesta evolució, el rugbi ha anat guanyant adeptes, sobretot, en els últims anys on s’ha tornat un esport modern i globalitzat que arriba a totes les llars del món. Tot i que als Països Catalans tenim un xic més de tradició de jugar a l’esport del quinze contra quinze, encara queda molt per fer i derrotgalar l’hegemonia d’esports com el futbol o el bàsquet sembla a hores d’ara una quimera. Esdeveniments com el Sis Nacions esdevenen, doncs, oportunitats brillants per acostar el rugbi a tots aquells que encara no el coneixen.\nA la passada edició del torneig, a La Fosbury vam aprofitar per fer una guia, dividida en dos entrades a la pàgina, explicant l’entrellat i història del Sis Nacions. Una guia introductòria. Aquest any ens proposem ajudar-vos si sou d’aquells que us animeu a acostar-vos a un pub, i veure aquest meravellós torneig però sigueu novells en qualsevol comentari que us faci el company de barra del costat. Per tant, hem decidit fer una llista de tòpics del Sis Nacions perquè podeu sortir del pas durant les tardes de dissabte i diumenge que s’acosten.\nImatge promocional del torneig 2017\nCom cada any que arriba el Sis Nacions, apareixeran els mateixos tòpics de sempre. Per si encara no ho sabies, el torneig durant molts anys va comptar amb la participació de cinc seleccions, l’última a unir-se va ser Itàlia, que s’incorpora l’any 2000. L’entrada dels azzurro a la competició encara és un dels temes que surten en qualsevol conversa sobre aquesta competició, així que us anirà molt bé.\nL’altre és el respecte als himnes i l’antiguitat del torneig que des de 1883 es juga amb els 4 equips britànics, i l’any 1910 s’incorpora França. Tot i això, cal saber que si aquest torneig existeix és per la Calcutta Cup, un partit que varen jugar a la ciutat índia militars anglesos contra un conjunt de militars de les altres nacions del Regne Unit, la majoria escocesos. Per tant, amb aquesta informació, et donem 6 frases genèriques que no fallaran en cap partit del torneig:\nHome! El Sis Nacions s’ha de veure! És una de les competicions més antigues del món…!\nAbans quan era el 5 Nacions era bastant millor, s’ha de dir…!\nI pensar que tot això va començar amb un partit entre Escòcia i Anglaterra fa més d’un segle! I ara mira…\nJo no sé per què deixen participar a Itàlia…\nUna de les millor coses que té aquest torneig és veure com canten els seus himnes, posa la pell de gallina…\nAmb la Calcutta Cup va començar tot…!\nQUÈ DIR QUAN JUGA…\nSiguem sincers, tots volen derrotar Anglaterra. És la selecció amb més Sis Nacions a les seves vitrines i l’actual campiona. Si no fos la campiona, els altres també voldrien derrotar Anglaterra. I si no fos l’equip amb més tornejos guanyats, els altres també voldrien derrotar Anglaterra. No exempt de política, amb l’arribada del Brexit és possible que l’animadversió cap al XV de la Rosa creixi en els seus partits contra Escòcia, França i Itàlia; la majoria de Gales va votar a favor de marxar de la Unió Europea i a Irlanda, amb Brexit o no, l’equip del God Save the Queen sempre ha estat, és i serà el més odiat.\nPotser perquè té més habitants, potser perquè és la nació hegemònica al Regne Unit, potser perquè el seu tipus de joc no acaba d’agradar als més entesos d’aquest esport o potser perquè les altres nacions han patit la ja famosa petulància anglesa, el Sis Nacions és un torneig de rugbi en que juguen 15 contra 15 i tots volen guanyar als anglesos. Després de saber això, ja podràs dir al bar aquestes sis frases i quedar com un senyor:\nBé, jo mentre perdi Anglaterra…\nEstà clar que, al tenir més habitants, Anglaterra sempre té més possibilitats d’escollir més jugadors…\nPer molt que l’ (equip X) hi posi empenta, tots sabem que acabarà guanyant Anglaterra…\nAnglaterra? Mira! És l’únic equip de l’hemisferi Nord que ha guanyat un Mundial eh…!\nDes de que va retirar-se Wilkinson que Anglaterra ja no és el que era…!\nEls últims anys el Sis Nacions es podria resumir amb una paraula pels escocesos: derrota. La selecció de les faldilles (en realitat hauríem de dir dels kilts) va guanyar el seu últim torneig l’any 1999, l’últim que es va jugar amb el format de cinc equips. Per tant, els pèl rojos han viscut temps millors. Tot i això, tothom sempre espera que tornin a ser el que eren tard o d’hora, i més enllà del Mur d’Adrià sempre es parla, entre whisky i whisky, de la generació que ha de venir per tornar a fer gran Escòcia. Segueixen esperant.\nTot i endur-se alguna cullera de fusta últimament, el XV del Card sempre tindrà l’estela de ser la fundadora del torneig, juntament amb Anglaterra, de caure bé per la seva afició i de tenir un dels himnes que més emocionen del torneig, el Flower of Scotland al so de les gaites i l’alè amb aires d’alcohol destil·lat que desprèn Murrayfield. Per tant, si a la pantalla del pub juga Escòcia, aquí tens sis frases que t’aniran de perles mentre gaudeixes d’un bon whisky:\nVull que guanyi Escòcia perquè cauen bé…\nMira! Des de que juguen 6 equips que Escòcia no guanya el Torneig!\nEl Flower of Scotland amb les gaites a l’estadi i tothom amb faldilles si que ha d’estar bé…!\nUll amb Escòcia que va ser la selecció europea que va arribar més lluny a l’últim Mundial! I si no hagués estat per l’àrbitre…! Però clar, no es pot parlar dels àrbitres al rugbi…\nAquest any tenen una bona generació! Aviam si fan alguna cosa (aquesta és la bona tot i que fa vint anys que diuen que tenen una bona generació)\nA mi m’agrada Escòcia perquè són com nosaltres, ho perden tot!\nSi hi ha una afició amb color al Sis Nacions, aquesta és la irlandesa. En concret, el color verd inunda els estadis del torneig, i el negre els carrers de Dublin. No és de les seleccions amb més títols, és la penúltima amb 13, però els últims anys els irlandesos han gaudit amb una bona generació capitanejada per Brian O’Driscoll i O’Gara, el canvi generacional ha aportat dos títols en els últims tres anys però a l’illa verda encara sospiren quan algú menciona el nom d’O’Driscoll. In BOD we trust.\nUna de les curiositats que arrossega aquesta selecció és que és l’única on jugadors nascuts a la República d’Irlanda i els nascuts a Irlanda del Nord, juguen al mateix equip defensant la mateixa bandera, en aquest cas, la de la Federació de Irlandesa de Rugbi. Per això, quan juguen al seu estadi, l’AVIVA Stadium (abans Lansdowne Road) tenen dos himnes. El de República d’Irlanda perquè juguen a Dublín i que els jugadors d’Irlanda del Nord no canten, i sobretot, l’Ireland’s Call, una peça feta només per aquest equip. A fora, només sona aquest segon. Pell de gallina. Per tant, si juga el XV del trèvol et serviran les següents sentències:\nCarai quina afició que té Irlanda noi…!\nJo el que m’agradava era en Brian O’Driscoll…ja el troben a faltar ja…!\nPer mi, l’AVIVA Stadium sempre serà Lansdowne Road…!\nÉs l’únic esport on Irlanda del Nord i la República d’Irlanda juguen junts eh…!\nImpressionant l’Ireland’s Call…\nCarai quina festa hi haurà a Dublin si guanya Irlanda! Correrà la Guinness…!\nSempre arrossega la simpatia d’aquells que són el dèbil, el petit. Zona tradicionalment relacionada a la mineria, i a tota la crisi per la que va passar durant els anys 80 i encara ara, els gal·lesos sempre han demostrat, sobretot en el rugbi, que en el pot petit hi ha la bona confitura. Tan se val que siguin pocs, que els turistes no vagin a Gal·les, que Cardiff o Swansea no siguin les ciutats més boniques del món. El XV del Drac sempre hi és.\nEn concret, els anys 2012 i 13 van endur-se el títol, amb un joc brillant encapçalat Davies. Ja l’any abans, el 2011 havien “avisat” arribant a la semifinal del Mundial i perdent contra França en una de les polèmiques arbitrals més grans de la història d’aquest esport. Gal·les no té massa carisma però li sobra mèrit i donarà algun mal de cap com sempre. Dit això, si està jugant el XV del Drac us vindran bé algunes d’aquestes 6 frases que us donem:\nHome! S’ha de dir que el Millennium de Cardiff és l’estadi més impressionant eh…!\nEl que passa és que els gal·lesos són pocs! Ja és molt que facin un equip amb condicions…!\nGal·les va tenir una generació boníssima amb els Jones (Adam i Ryan) però ja es troben a faltar ja…\nDiuen que Cardiff és tan lleig…si algun dia he de veure un partit dels Sis Nacions aniré a una altra ciutat, segurament…!\nEls gal·lesos són els carboners o l’onze del drac…!\nAmb Halfpenny xutant, Gal·les és una altra! És una garantia!\nLa selecció del gall és la més continental de totes, geogràficament i esportivament. Els francesos s’han destacat sempre per fer un altre tipus de rugbi molt més vistós que els que practiquen les seleccions de les illes. Inclosa en el torneig des de 1910, amb alguns intervals on els blaus varen ser exclosos, França és la tercera selecció amb més tornejos guanyats.\nLa primera dècada del 2000 va ser dorada pel XV del gall desplegant un gran joc que es va guanyar el sobrenom de rugbi champagne amb un home que va protagonitzar moltes portades als diaris gals i als de l’estranger, Sebastian Chabal. Per tant, si teniu algun francès al costat mentre juguen “Les Bleus” aquí us donem 6 frases que us poden salvar la tarda:\nFrança juga un rugbi més continental…!\nHa d’impressionar estar a Saint Denis i escoltar La Marsellesa eh…és el millor himne de tots, per mi…!\nAbans jugaven al Parc dels Prínceps, era més autèntic!\nJa no en queda ni rastre d’aquell “rugby champagne” que feien els francesos fa uns anys…\nEl problema del rugbi francès és que la seva lliga té massa estrangers…\nChabal tampoc era tan bo! Era tot màrqueting…!\nEls azzurro varen ser els últims en arribar. És se’ns dubte el país amb menys tradició de rugbi dels 6 que participen, però hi és. Amb un sol objectiu, no sortir escaldat en els seus enfrontaments amb les nacions potents i esgarrapar alguna victòria contra Escòcia per no endur-se la cullera de fusta. Liderats per Castrogiovanni aquests últims anys, l’italo-argentí serà una de les grans absències aquesta edició. Amb tot, els italians són conscients que estan de comparsa i que moriran sense veure Itàlia guanyar mai un Sis Nacions, tot i que han millorat i molt, amb els anys, sent cada cop més competitius.\nMalgrat això, l’ombra que algun dia deixin de ser-hi sempre planeja. Aquests últims dies abans de començar la competició, s’havia especulat en que en un futur hi hagi descensos i ascensos. En aquest cas, els blaus serien ferms candidats a deixar el Sis Nacions. De moment, l’organització ho ha descartat. Itàlia respira, de moment. Havent fet un repàs ràpid de la situació italiana, si esteu mirant un partit i juga l’azzurra, aquí 6 comentaris que us ajudaran a quedar bé amb els vostres companys de pub:\nLa veritat, no sé què hi fa Itàlia al Sis Nacions…\nDéu n’hi do com juga Itàlia, no…?\nÚltimament, entre Itàlia i Escòcia es juguen sempre la cullera de fusta…\nUll Itàlia que no badi! Que ara s’està parlant de possibles ascensos i descensos! Georgia i Romania empenyen fort!\nEls italians també defensen en el rugbi com en el futbol? També queden 0 a 0 els partits…?\nI com li diuen a Itàlia? El XV de l’Spaghetti? (seguidament riure)


"(Tot) el que encara no saps sobre les marques" es presenta a la llibreria Fan Set, a València, dimecres 29 de març. | ACICOM\nSabeu que és una marca? I quin és el paper que hi juguen en la nostra societat? La professora Pilar Alfonso les ha estudiades a fons, i ens porta l’assaig divulgatiu “(Tot) el que encara no saps sobre les marques”, que es presenta aquest dimecres 29 de març a València. Serà a la Llibreria Fan Set, a partir de les 19 hores, i comptarà amb la participació de Natxo Moral, professor de Secundària i membre de 1entretants. El llibre ha estat editat per Onada Edicions http://www.onadaedicions.com/


Ara i Aquí | Andorra Difusió\nAra i Aquí 22 de febrer de 2018\nAra i aquí 2.0 - Víctor Filloy\nEl gerent de l'Associació de transportistes de mercaderies i carburants (ATMCA) i de l'Associació de contractistes d'obra (ACODA), Víctor Filloy, ha estat avui el convidat que ha visitat el Cafè.\nEl cafè del Ara i Aquí Cafè amb Víctor Filloy\nCafè amb el gerent de l'Associació de transportistes de mercaderies i carburants (ATMCA) i de l'Associació de contractistes d'obra (ACODA), Víctor Filloy.\nReacció davant l'evidència de vida extraterrestre\nSi la humanitat tingués evidència que existeix vida fora de la terraseria més probablement una experiència positiva que no pas negativa, segons una investigació publicada a la revista Frontiers in Psichology. Aquest ha estat el tema de l'Apunt de la Viviana d'avui.\nCal tenir més cura de les parts més febles\nLa Dra. Júlia Martínez-Illescas ens ha visitat avui a l'Àrea de salut, sobre medicina estètica, cosmètica i antienvelliment, i ha comentat tractaments possibles per a la zona del coll i l'escot.nDues zone que tenen la pell més feble.\nAmpliem la previsió del temps de cara al cap de setmana\nAmb el Josep Tomàs analitzem la previsió del temps de cara al cap de setmana.\nDes de Viatges Pyrénées, amb l'Imma Codina, l'espai 'De viatge' ens ha portat avui al Japó, el país de l'origen del sol. Hem parlat també de possibles extensions per completar un viatge de noces com per exemple, les Maldives, Bali o Filipines.\nL'arquitecte del diable\nLa Ruth Casabella ha tornat a endinsar-se al pou de la història a les 'Receptes d'art' i ens ha parlat avui de la figura polèmica d'Albert Speer, conegut com l'arquitecte del III Reich o l'arquitecte del diable. Un cop va finalitzar la segona guerra mundial, durant el judici de Nuremberg, va mostrar penediment i remordiments. Va ser sentenciat a 20 any de presó.


Wikiloc - Viladrau-La Sala-S. Segimon-S. Miquel dels Barretons-Matagalls-Sot de les Cordes-Mare de Déu d'Erola trail - Viladrau, Catalunya (España)- GPS track\nViladrau-La Sala-S. Segimon-S. Miquel dels Barretons-Matagalls-Sot de les Cordes-Mare de Déu d'Erola\n55,581 277 4278\nMontseny: Viladrau-Matagalls (Hiking)\nLa Solana ( Viladrau ) - Ermita de l'Erola - Matagalls - Sant Segimon del Montseny - Gorg Negre - La Sala ( Serrallonga ) (Hiking)\nViewed 2798 times, downloaded 140 times\nRuta circular que comencem a l’aparcament que hi ha prop de Viladrau, al quilòmetre 1’6 de la carretera GI-520, al davant del restaurant de La Solana dels Molins. Des d’aquí prendrem una pista que travessa la riera Major i la seguirem 1 km. per agafar un camí a l’esquerre que seguirem fins la casa de pagès La Sala situada al cim d’un turonet. La Sala és un magnífic mas amb aires de fortalesa on va néixer el llegendari bandoler Joan Sala i Ferrer, anomenat també Joan de Serrallonga o Serrallonga (1594-1634).\nContinuem la ruta passant a prop de Can Gat, traspassant la riera del Gorg Negre i comencem a pujar per un corriol de forta pendent per desviar-nos un parell de cops per visitar el famós salt del Gorg Negre i una miqueta més amunt una magnifica gorga, no cal dir que durant tot aquest corriol el paratge és molt feréstec i solitari. Seguim fins arribar al coll de les Tres Creus on es pot veure, al fons, l’ermita de Sant Segimon i al cim a mà dreta la de Sant Miquel dels Barretons. Ens arribem fins a Sant Segimon que està en obres, rodegem per la part de dalt fins a arribar a un indret anomenat la cova del Sant. Des d’aquí ens enfilem fins la petita ermita de Sant Miquel que és un magnífic mirador per contemplar, al fons, els Pirineus i més a prop, en primer terme, a vista d'ocell el santuari de Sant Segimon i tota la vall amb les masies de Can Gat i La Sala.\nSeguirem pujant resseguint la carena i passant pel Coll Saprunera i continuant fins al cim del Matagalls, de 1698 m d’alçada. La vista és esplèndida tot i que al cim tenim una mica de boira, a l’horitzó veiem sense dificultat la plana de Vic i el Collsacabra. En un dia de bona visibilitat el panorama ha de ser impressionant.\nPer retornar desfarem en un primer moment el camí de pujada, però de seguida ens separarem del camí per endinsar-nos a mà dreta en el primer torrent i passarem per la font dels Cims. Pujarem sobre la carena, a la nostra esquerra, resseguint-la, encara que el camí no és molt clar fins a un primer coll, on unes fites ens indiquen el camí que cal seguir i que s'endinsa al bosc fins arribar al coll d'Ordial. És aquí on el camí gira bruscament a la dreta i va baixant perdent ràpidament alçada fins el sot de les Cordes. Travessem el torrent en una zona de cascades i continuem baixant pel corriol que venim seguint, ara amb el torrent a la nostra esquerra. Prosseguim el descens passant per dins del bosc, entre fagedes i castanyers. Més avall es travessa la magnífica Castanyeda Gran de Can Gat amb alguns exemplars extraordinaris de més de 500 anys de vida. Continuant arribarem a la Mare\nde Déu de l’Erola. Seguim i passem el torrent de l'Erola, el creuem i passem pel costat de la masia i la font de Can Bosc. Continuem el nostre camí per la pista principal fins a trobar un corriol que puja a la nostra dreta. En aquest punt ens desviem del camí i passarem pel davant de la mina coneguda com el Cau dels Guilles. Seguim i en menys d’ 1 km. trobem la pista que hem fet al començament d’aquesta ruta, la seguirem fins a l’aparcament i donem per acabada la caminada.\nAquesta ruta no té cap dificultat tècnica excepte la llargada i el desnivell . Transcorre casi en tota la seva extensió per senders i corriols solitaris, i amb el privilegi de les vistes des de Sant Segimon, Matagalls i del Sot de les Cordes. És relativament senzill perdre's per la multitud de camins i corriol que anirem creuant per això es imprescindible portar el GPS amb el track de la ruta.\nCastanyeda de Cal Gat amb alguns exemplars de 500 anys de vida.\nCova del Sant\nMare de Déu de l´Erola\nPont i Riera\nPont Moli de Baix\nalbertroura Aug 13, 2018\nHola Jep! He intentat resseguir la teva ruta, però he tingut de modificar-ne el tram de pujada on et desvies per anar a visitar el Gorg Negre. Passada la Casa Nova de la Sala, en el moment que fas un gir per anar a buscar la riera, la finca està vallada i és impossible resseguir el teu track. Una tanca perimetral envolta la finca i creuar-la suposa anar a buscar alguns dels accessos per pista que hi ha a cada extrem, tot i que també hi ha un fil pastor que s'ha d'obrir. No se si està tancat per impedir que el bestià s'escapi (suposo que és això), o es tracta d'una finca "privada". En tot cas, he pujat seguint les indicacions fins a l'Erola, Sant Segimon i desprès la clàssica pujada al Matagalls. La baixada l'he fet íntegrament seguint la teva ruta, el coll d'Ordials és una mica perdedor, però gracies al GPS he pogut anar seguint bé. La part del Sot de les Cordes i el pas pel costat dels Castanyers centenaris m'ha encantat! Genial ruta, gràcies per compartir-la!\nJEP BOIX Aug 16, 2018\nGràcies Albert per comentar-la, es una llàstima que no hagis pogut arribar fins el Gorg Negre. Salut!\nRamon RFM May 1, 2019\nHola Jep! Avui he fet aquesta ruta amb un company. L'hem fet en sentit contrari, pujant pel Sot de les Cordes i baixant pel Gorg Negre. Hi havia força aigua a rieres, cascades i gorgs i les fagedes començaven a estar d'un verd brillant per les fulles tendres. Ha estat fantàstic!\nPer cert, hem trobat les tanques que comentava l'albertroura. Són de Can Gat, una propietat privada, per a que no s'escapi el bestiar (avui hem trobat força vaques allà!). Com que no podiem tornar enrera, hem passat les tanques per sota (les que de tant en tant fan de "porta" es poden aixecar uns 40 cm sense malmetre-les gens i ens hem arrossegat en plan "pista americana") i hem seguit el teu track fil per randa. Ha valgut la pena perquè la baixada de Sant Segimon al Gorg Negre ha estat molt bé. Imprescindible el GPS o Wikiloc durant tota el camí per a no despistar-se.\nJEP BOIX May 2, 2019\nGràcies Ramon pel comentari i actuliatzació der la ruta. Salut!\nHi, found this interesting trail: Viladrau-La Sala-S. Segimon-S. Miquel dels Barretons-Matagalls-Sot de les Cordes-Mare de Déu d'Erola https://www.wikiloc.com/hiking-trails/viladrau-la-sala-s-segimon-s-miquel-dels-barretons-matagalls-sot-de-les-cordes-mare-de-deu-derola-6212062 Regards, Wikiloc - Trails of the World


I comencem octubre! Concentració #1OCT, presentació d’ El llibre negre i engeguem les classes de repàs! – Sageta de Foc\n← 20S, l’1O solament és el principi, decidim-ho tot! Empaperem-ho tot!\nDimecres presentació del projecte i nou curs de Ràdio Terra! →\nI comencem octubre! Concentració #1OCT, presentació d’ El llibre negre i engeguem les classes de repàs!\nPosted on 30/09/2018 by sagetadefoc\nComencem ja octubre, amb tota la força! A continuació els actes que es faran l’1O a Tarragona i les activitats que farem durant la setmana al Casal!\nDILLUNS 1 d’octubre, 19h. #1OCT, Ni oblit ni perdó. Plaça de la Font.\nUn any després del 1 d’octubre del 2017 tornem a sortir al carrer per reivindicar-lo, dient ben alt que ni oblidem ni perdonem! Per la independència, el feminisme i socialisme us esperem a la Plaça de la Font!\nDIMARTS 2 d’octubre, 19.30h. Presentació El llibre negre. Casal Popular Sageta de Foc.\nEl proper dimarts presentem al Casal el “LLibre Negre”, antologia de textos anarquistes d’alliberament nacional.\nAquests textos, escrits des dels i per als Països Catalans, intenten pouar en la memòria llibertària independentista, d’expressió catalana i altres, àmplia i diversa, en l’anarquisme no estatista, ni espanyolista i francès, ni andorrà ni italià.\nEl ‘Llibre Negre’ inclou textos de 1842 a 2018, i tindrà tres volums d’unes 350 pàgines cadascun. És obra de Jordi Martí Font, qui ha fet l’antologia a partir de textos coneguts, alguns no tan coneguts i altres directament inèdits; els ha antologat i els ha explicat i contextualitzat.\nEl primer volum sortirà aquest proper dijous i inclou més de 50 textos. Inclou des de lletres de cançons, com ‘Els Segadors’, ‘A les Barricades’ o ‘La Campana’ fins a textos curiosos de Joan Maragall o Miquel Ventura; articles teòrics de Pere Coromines, Eudald Canibell, Dídac Ruiz, Salvat-Papasseit…; i poemes d’Emili Guanyavents, Cels Gomis o Josep Llunas; així com textos programàtics de publicacions com El Chornaler, La Tramontana, Avenir o Progrés.\nCadascun dels textos va acompanyat d’un petit estudi sobre el personatge, el moment o el text en qüestió, obra de l’antologuista, així com il·lustrat amb imatges relacionades amb el text, ja siguin capçaleres de diaris o fotografia de qui n’és autor.\nVoleu formar part del voluntariat de reforç escolar del Casal?\nEngeguem les classes de repàs d’aquest 2018-2019, però necessitem voluntàries per dur-les a terme!!\nEns ajudeu? Si voleu més informació, envieu-nos correu a classessageta@gmail.com i ens posarem en contacte!\nAquesta entrada s'ha publicat en Actes, Activitats i etiquetada amb 1OCT, llibres, Repàs. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


EL REPUNT - BLOG DE JOSEP L. PITARCH: de juliol 2008\nPublicat a EL PUNT de 27 de juliol de 2008\nUna mescla explosiva de carpetovetònics, per un costat i uns descastats procedents de les tribus perifèriques sotmeses, per l’altre, han proclamat i reivindicat les excel·lències de l’espanyol sobre les altres llengües, que són una pobre merda i que les seues inqüestionables i patriòtiques prerrogatives corren perill. Els qui hi estan d’acord van signant un Manifiesto i es van fer retratar. Ves per on, no sé si s’ho han pensat, la febre que els ha entrat està deixant-los al descobert, i ens servirà perquè no ens continuen donant més gat per llebre, a partir d’ara. Així que la soprano Caballé, ja es pot confitar les seues àries i, si té vergonya, tornar les medalles de gran catalana que li havien col·locat a la pitrera. El còmic Boadella -quina casualitat, a mi no m’havia agradat mai!-, també l’hauran de fer fora de la nòmina del genis casolans. I al filòsof Savater -no sé si sabrà que el seu cognom és català i vol dir fabricant o venedor de sabates, encara que l’escriu amb v- , declarat enemic de bascos i catalans. I al senyor Grisolia, que viu de la canongia que li han posat, per simular que defensa la cultura i la llengua dels valencians. I tants altres. Quina gent! Ara bé, segons com ho mires, que es traguen la carasseta i es mostren sense vergonya tal com en realitat són, això és un avantatge per a nosaltres, perquè a molts espanyols d’aquests, que ens han fotut, damunt els hem pagat el llit. Això ja s’ha acabat. I ja que s’han posat a fer la llista, ells allà i nosaltres ací. De tota manera, aquests exaltats i racials patriotes espanyols, que diguen la veritat, o siga que ens odien i que no intenten justificar-se amb la tronada mentida que ara i ací l’espanyol està en perill de res; això és una solemne imbecil·litat, perquè les que perillen i de valent són les llengües sotmeses a l’Estat. Això ells, que en són beneficiaris, ho saben, però han decidit provocar-nos, no sé per quina raó. Promet continuar insistint sobre el què, el qui io el com d’aquesta gentola Continuaré: ho promet.\nPublicat per Josep L.Pitarch a 18:44 1 comentari:\nA mi, tot açò em fa pena\nArticle publicat al Punt de Silla, juliol 2008\nNo m’agrada en absolut, encara que semble el contrari, haver d’insistir en el tema de la política local, però les circumstàncies que estem vivint a Silla ens obliguen. En certa manera sent l’obligació moral d’opinar, però encara més pel fet que la gent, pel carrer i en les converses i contextos més diversos, sol·liciten les opinions que creuen més contrastades: sobre l’actitud de Xaro Alcaide; sobre les exigències econòmiques de Navarro; sobre el transfuguisme de Machancoses; sobre les maniobres de Baixauli... Com ja he opinat suficientment d’uns i d’altres i fins i tot ja he dit del nou regidor Navarro que és un bocamoll, sols vull referir-me a Xaro Alcaide, perquè, encara que crec que hauria d’haver donat alguna explicació de la seua renúncia al càrrec i no deixar que ningú faça elucubracions o, encara pitjor, que ningú diga coses incertes, si ha dimitit, com deia la premsa, per estar en desacord amb l’operació de transfuguisme i el pacte del seu partit amb Machancoses, crec que ha actuat amb dignitat i ha demostrat ser sincera i creïble.\nMalgrat totes les estrafolàries i interessades situacions personals que estem veient, no hem de perdre de vista que els problemes de Silla continuen sense resoldre’s: encara no s’ha fet res en el tema de pluvials; ni s’ha començat la construcció de la caserna de la policia municipal; ni s’està “continuant” l’edifici multifuncional; ni s’ha posat cap ascensor en el Parc de Sant Roc; ni hi ha cap projecte que justifique la contractació d’un nou arquitecte i el seu equip... Per la seua part, algunes persones, especialment crítiques i insistents durant el govern quatripartit (i no negaré que algunes vegades tenien raó) hauran de començar a explicar-nos perquè s’han quedat muts: el biòleg Carbonell, si ja no moren animalets al camí Vell de Russafa; José Maria Garcia (marit de la Roser), si encara té panderoles davant de casa; les associacions de Veïns Molí de Magalló i Parc de Sant Roc, si ja tenen tot el que Baixauli els va prometre; si l’ex-regidora Gastaldo, ja no veu rates pel poble; si a la Casa d’Andalusia els han donat els milions que els prometien... I les Falles? Ja tenen clar on van a fer les exaltacions enguany? Al cine King? I la falla del Mercat, ja han vist el pressupost per al gran Casal que els ha promés l’alcalde? I els de la de Reis Catòlics?... Acabe amb el titular: tot açò em fa pena, però encara més quan veig que l’actual ajuntament sols té diners per al capítol de personal, càrrecs de confiança, compra de voluntats, etcètera, mentre que la falta de pressupost per a inversions és més que notòria. I evidentment, així no es fa la democràcia, així la perverteixen.\nAdéu. Que passen unes bones fetes, tots el veïns i veïnes, els bons i els dolents i passat l’estiu parlarem del mutisme dels sindicats municipals i de la Policia, de les amenaces d’alguns regidors a ciutadans crítics, ah i de l’impresentable Roman Santos i la seua “actuació” madrilenya contra Romeu.\nPublicat per Josep L.Pitarch a 16:50 Cap comentari:\nArticle publicat a El Punt, setmanari del P.V., de 6 de juliol de 2008\nCom els títols d’aquestes columnes han de ser curts, i volia referir-me hui al transfuguisme polític i a l’Eurocopa, no se m’ha ocorregut altre titular que aquest: quins collons!, que ningú no dirà que no és un titular ben redó i ben explícit. Confesse que no m’agrada el futbol i que me la bufava qui guanyara l’Eurocopa, com tampoc no m’agrada el transfuguisme dels qui traeixen els seus partits i votants, per interessos econòmics. Per tot plegat, he tingut ocasions sobrades de cagar-me en tot: per la impertinència de les efusions dels entusiasmats patriotes del futbol -alerta: alguns entonaven el tira-tarira, tan impunement, i duien banderes amb el pardalot- i pels espectacles trànsfugues de Dénia, Silla, Catarroja... Finalment, l’Eurocopa ha acabat i els qui manen, que sempre trauen profit d’aquests espectacles de masses, han tingut la seua oportunitat de mostrar-se humans i paternals, feliços amb el poble feliç, orgullosos del ramat que controlen -xe, quin rei, quin borbó més autèntic...; i el Zapatero, quina agudesa...-. Ara, ja amb la copa a la mà i salvaguardat l’honor, supose que retornarem als problemes reals (aquests sí que són reals) de l’economia que està per terra, dels preus que pugen sense parar, de les hipoteques insuportables... I tornarem a parlar seriosament del transfuguisme, que no és canviar-se de partit, sinó passar-se’n al partit que governa (canviar-se de camisa), i sempre amb operacions econòmiques de gran alçada a fi d’omplir-se les butxaques. Els dos grans partits, socialistes i populars, tenen la responsabilitat de posar ordre, cosa que sols fan quan els interessa -el cas de l’alcaldia de Zaplana a Benidorm, gràcies a una trànsfuga, n’és tot un clàssic-. L’exemple que donen els polítics és nefast, i més d’un ciutadà pot seguir-los els passos, pensant que fer com fan no és pecat. El descrèdit de la política, doncs, és total i d’això jo, que estic palpant-ho a Silla, en done fe i puc explicar-ho amb pèls i senyals. No valen excuses de cap mena\nPublicat per Josep L.Pitarch a 19:12 1 comentari:


A la cerca de comerços amics de la gent gran\nUna iniciativa entre la Cambra de Comerç i el Comú vol reconèixer els establiments que són sensibles i amables amb la gent gran\nANA Andorra la Vella Actualitzada el 14/02/2017 13:54\n651x366 La consellera de Promoció Turística i Comercial, Mònica Codina, la consellera de Social, Ester Vilarrubla; el president de la Cambra de Comerç, Indústria i Serveis, Marc Pantebre i el president de l'Associació de la Gent Gran d'Andorra la Vella, Andreu Pedra / S.F. La consellera de Promoció Turística i Comercial, Mònica Codina, la consellera de Social, Ester Vilarrubla; el president de la Cambra de Comerç, Indústria i Serveis, Marc Pantebre i el president de l'Associació de la Gent Gran d'Andorra la Vella, Andreu Pedra / S.F.\nAquests criteris es contenen en un full informatiu que la Cambra de Comerç farà arribar a tots els establiments i que resumeix algunes accions que les botigues poden emprendre per facilitar les compres a la gent gran. Així, la cura dels accessos, la música d’ambient suau, el servei a domicili a partir de compres superiors a 20 euros, els preus visibles i uns prestatges accessibles, la disposició d’espais de descans o la possibilitat de tenir agafadors en els provadors són algunes de les propostes que es faran arribar als comerciants. La campanya que comença aquest dimarts espera reunir la pràctica totalitat dels establiments, tal i com ha explicat la consellera de Promoció Turística i Comercial, Mònica Codina.\nSegons el president de la Cambra de Comerç, Indústria i Serveis, Marc Pantebre, aquest projecte on es podran sumar els establiments comercials remarca la responsabilitat social de les empreses, “que ha de fer sentir-se orgullosa la parròquia”.\nLes accions a proposar als establiments han estat discutides en el marc d’una comissió integrada per totes les parts per tal de fer el seguiment i avaluar els resultats. Els promotors de la campanya han destacat que es tracta de petites accions que un sector important de la parròquia agrairà i que es troba emmarcat en el projecte de ciutats amigues de la gent gran on Andorra la Vella es va adherir el 2013.


Ferienwohnung Burger Nachtigall Burg (Spreewald) Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNachtigallenweg 18, Burg-Dorf, Burg (Spreewald), Alemanya, 03096 - Veure al mapa\n"There are walking trails from the house to the village and w..."\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Burg (Spreewald), Ferienwohnung Burger Nachtigall és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nFerienwohnung Burger Nachtigall ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com transport hotel/aeroport, habitació familiar, servei de llançadora, lloguer de bicicletes.\nL'ambient de Ferienwohnung Burger Nachtigall es reflexa en cada habitació. banyera hidromassatge, calefacció, balcó/terrassa, despertador, ventilador són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com pesca que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Ferienwohnung Burger Nachtigall la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Burg (Spreewald).\nTots els tipus de viatgers (134) Parelles (73) Viatgers en solitari (7) Famílies amb infants petits (28) Famílies amb infants grans (18) Grups (8)


About: Tractat de Brétigny\nEl Tractat de Brétigny es va signar el 8 de maig de 1360 a Brétigny, a prop de Chartres, entre Eduard III d'Anglaterra i Joan II de França, i conclou la primera fase de la Guerra dels Cent Anys i marca el punt màxim de l'expansió continental del Regne d'Anglaterra. El benefici dels Anglesos seria:\nEl Tractat de Brétigny es va signar el 8 de maig de 1360 a Brétigny, a prop de Chartres, entre Eduard III d'Anglaterra i Joan II de França, i conclou la primera fase de la Guerra dels Cent Anys i marca el punt màxim de l'expansió continental del Regne d'Anglaterra. El benefici dels Anglesos seria: * L'obtenció d'un rescat de 3 milions de lliures per a l'alliberament de Joan II de França, equivalents a la totalitat de les recaptacions del rei durant dos anys. * Obtenció de la sobirania sobre la Guiena, Gascunya, Calais, el Poitou, el comtat de Guines, el Poitou, el Perigord, el Llemosí, l'Angoumois, la Saintonge i, al dependre de les terres del comtat d'Armagnac, adquireix : l'Agenais, el Carcí, el Roergue, la Bigorra i el Comtat de Gaura. En total, els Anglesos prenen la meitat del regne de França que la pau així obtinguda permet retornar al rei les capacitats de reconquerir les terres cedides. (ca)\nEl Tractat de Brétigny es va signar el 8 de maig de 1360 a Brétigny, a prop de Chartres, entre Eduard III d'Anglaterra i Joan II de França, i conclou la primera fase de la Guerra dels Cent Anys i marca el punt màxim de l'expansió continental del Regne d'Anglaterra. El benefici dels Anglesos seria: (ca)\nTractat de Brétigny (ca)\nfreebase:Tractat de Brétigny