The Pink Cake Factory: Mandonguilles amb espagueti\nCrec que és la primera recepta de carn que publico al blog. Ja fa molts dies que la volia publicar, i per fi avui la tenim aquí: mandonguilles amb una base d'espagueti, plat únic que combina hidrats de carboni amb proteïnes: ideal per als runners! ;-)\nParlant de runners, com que ara me n'he d'anar a córrer, no m'enrotllo més i vaig per feina. Aquí teniu la recepta:\nIngredients (per a 4 o 5 persones, depèn de la gana):\n- 1/2 kg. de carn picada, meitat vedella, meitat porc\n- Julivert, sal, pebre\n- Mitja ceba tendra\n- Un ou petit (si és gran, poseu-ne mig)\n- Una o dues cebes\n- 1/2 kg. de tomàquet (jo utilitzo el sencer en llauna, és més ràpid i va pelat...)\n- Mitja previna (com? no sabeu què és? és pebrot vermell, de tota la vida li diem així al Masroig!)\n- Una pastanaga\n- 2 fulles de llorer\n- Un gotet de vi ranci (o mistela)\n- 400 gr. d'espagueti, tallarins...\n1- Comencem fent les mandonguilles: posem la carn picada en un bol i la salpebrem. Hi afegim els 2 grans d'all, la mitja ceba tendra i el julivert, tot picat ben petit. Afegim l'ou i una cullerada sopera de pa ratllat. Ho barregem tot bé amb una forquilla.\n2- Fem les pilotes: ens mullem una mica les mans amb aigua (aquest és un truc fantàstic perquè no se'ns enganxin les pilotes a les mans, ja veureu que bé va!) i anem agafant petites quantitats de carn, els donem forma rodona i les enfarinem.\n3- Fregim les mandonguilles i les reservem. Opcional: per fregir-les podeu posar a l'oli un all aixafat durant un minut o dos abans de fregir-les, que retirarem abans de posar-hi les pilotes.\n4- Al mateix oli que hem utilitzat (si no està molt brut, sinó el posarem nou) hi farem el sofregit. Abans en traurem una mica si en queda massa del fregit, perquè no en cal gaire per fer les verdures. Posem la ceba i la previna (jeje, el pebrot vermell) tallades a tires fines, la pastanaga a rodanxes i el tomàquet també tallat. Afegim un parell o tres de fulles de llorer, salpebrem i ruixem amb vi ranci (dic un gotet, però jo sempre ho faig a ull).\n5- Deixem que es faci el sofregit a foc lent (uns 20 minuts? no us sé dir el temps exacte, ja ho veureu quan té una pinta que us agrada) i quan ja quasi està hi posem les mandonguilles. Ho deixem uns 5 minuts més i ja les tenim a punt!\n6- Bullim els espagueti o la pasta que més ens agradi i muntem el plat: posem la base de pasta, a sobre les mandonguilles i ratllem el formatge per sobre.\n7- Les mandonguilles diuen: eat me, eat me!!!\n- He posat quantitats orientatives pel sofregit, però jo sempre el faig a ull: m'agrada posar-hi molta ceba, i igual en poso una de ben gran que tres de normals...\n- El formatge parmesà el podeu comprar ratllat, però jo en aquest cas prefereixo ratllar-lo al moment, queda més saborós.\nPublicat per The pink cake factory a 10/07/2012 10:41:00 a. m.\nEtiquetes de comentaris: carn, mandonguilles, pasta\nlolines 7 d’octubre de 2012, a les 11:54\nles mandonguilles, casolanes i boníssims i acompanyades amb els espaguetis, queda un plat ben complet.\nThe pink cake factory 8 d’octubre de 2012, a les 22:41\nMoltes gràcies Lolines!\nsandra/ josemaria 7 d’octubre de 2012, a les 16:16\nbonissimas un plat molt bo\nThe pink cake factory 8 d’octubre de 2012, a les 22:40\nJordi Eulali 7 d’octubre de 2012, a les 23:43\nLes fem prou semblants, Pili. Només una coseta; un petit truc que em van comentar fa temps i que li dona un toc molt especial a qualsevol sofregit o salsa: En comptes de fer anar vi, prova-ho amb vermut (jo compro tot el vi i el vermut a dojo al teu poble, així que no tens excusa...). Prova-ho, ja veuràs com es nota la diferència.\nGràcies per la recepta un cop més.\nThe pink cake factory 8 d’octubre de 2012, a les 22:37\nOstres Jordi, amb vermut??? No ho havia sentit mai! Sens dubte ho provaré (entre altres coses perquè m'encanta el vermut, així que bo hi ha de quedar segur!!).\nPetons i gràcies per la recomanació!\nSandra R.V. 8 d’octubre de 2012, a les 10:39\nVeig que estàs a tope amb el running!!! ja ja ja!!! Ben fet. Pel que fa a la recepta t'he de dir que jo tb' abuso de la ceba ji ji ji, m'agrada molt!. Aquest sofregit té un aspecte boníssim nena, i això de combinar-ho amb les mandonguilles és genial.\nPer cert Pili, no vulguis saber el temps lliure que disposo per a mi... et faria pena saber-ho... JA JA JA!!!!, però aprofito el migdia, abans de plegar ji ji, per pujar les receptes. El que més mandra hem fa és fotografiar els plats ufffffff... això hem posa nerviosa pq' amb la peque per allí és IMPOSSIBLE! i per això surt el que surt...\nThe pink cake factory 8 d’octubre de 2012, a les 22:39\nA mi també em fa peresa fer les fotos dels plats! A vegades estic "inspirada" i em ve de gust posar-ho així ben bonic, amb un fons xulo (però és difícil!) i a vegades em fa una pereeeeeesa...\nJo crec que tu tens alguna doble que et va avançant feina, jeje!\nJUEGO DE SABORES 11 d’octubre de 2012, a les 11:19\nUn plato muy bueno!!\nEspirals de pizza\nTiramisú en gotets


Bayern, Inter i United, líders dels seus grups - esportiu.cat\nBayern, Inter i United, líders dels seus grups\nSergi Pagès - 02/11/2011, 23:18\nTots tres han complert els pronòstics i han guanyat els seus respectius partits, fent-se tots ells amb el liderat dels seus grups. L’estrella de la jornada europea és Mario Gómez, que amb un ‘hat-trick’ ha propiciat la victòria del Bayern. El Vila-real, el Dinamo de Zagreb i l’Otelul Galati, eliminats.\nMario Gómez ha anotat un 'hat-trick' contra el Nàpols\nMario Gómez porta el Bayern a la victòria (3-2)\nUn hat-trick del davanter alemany ha estat suficient per a què el Bayern de Munic vencés un Nàpols combatiu. Tot i la gran primera part dels bavaresos, els italians s’han refet dels tres gols encaixats i, mitjançant dues dianes de Federico Fernández a pilota parada, han donat emoció al partit. Les expulsions finals de Badstuber i Zúñiga han afegit èpica al duel.\nGolejada de l’Ajax al Dinamo (4-0)\nEls holandesos prenen avantatge en la lluita per la segona plaça gràcies a la contundent golejada que ha aconseguit contra el Dinamo de Zagreb. Amb gols de Van der Wiel i Sulejmani, l’Ajax ha marxat a la mitja part amb victòria al marcador, que s’ampliaria en la segona meitat amb dianes de De Jong i Lodeiro. Els ‘ajacied’ tenen tres punts d’avantatge sobre el Lió.\nEl United venç i és líder (2-0) Clara victòria dels ‘red devils’ sobre el modest Otelul Galati, que després de perdre a Old Trafford queda matemàticament eliminat de la Lliga de Campions. El Manchester United no ha donat opció als romanesos i, en el minut 8, l’equatorià Valencia ha marcat el primer de la nit. Tot i disposar de nombroses ocasions, ha estat Rooney, a cinc minuts pel final, qui ha marcat el segon. Els de Ferguson són líders.\nEl Basilea sorprèn el Benfica (1-1)\nL’equip portuguès ha perdut el liderat del seu grup després d’empatar a casa contra el Basilea. Els lusos s’han avançat ben d’hora amb un golàs del jove davanter espanyol Rodrigo. Tot feia preveure una victòria local, però el Benfica ha desaprofitat les seves ocasions, i el Basilea ha sabut aprofitar la seva gràcies a un gol de Haggel. El setge final dels lisboetes no ha donat resultat.\nSamuel ha marcat el 1-0 a la sortida d'un corner\nL’Inter és gat vell (2-1)\nEn un xoc on els italians no han estat en cap moment superiors al Lille, s’han emportat finalment els tres punts gràcies a una lliçó d’eficàcia i experiència. En la primera meitat, Samuel ha avançat l’Inter gràcies a un gol a la sortida d’un corner. En la segona, els francesos ho han intentat tot, però ha estat Diego Milito qui ha marcat la sentència. Només De Melo ha reduït distàncies a les acaballes.\nEl pal salva el CSKA (0-0)\nEn un partit que s’ha caracteritzat per les poques ocasions i per un joc travat, l’emoció s’ha viscut als minuts finals. A vint minuts per l’acabament, el CSKA de Moscou s’ha quedat amb un home menys per l’expulsió del seu home gol, Doumbia. Els russos han reculat i, en la última jugada del partit, el Trabzonspor ha enviat una pilota al pal que podia haver estat definitiva.


Uncategorized – La Vall del Ges i el Bisaura\nCaminades, UncategorizedBy Antoni Prat i Puig març 22, 2020\nruta Caminada circular. Amb sortida de Vidrà, arribar per la pista de Sant Bartomeu fins a can Puig. Enfilar-nos per la baga d’en Santa fins al coll de la coma del Coll per fer els pics de l’Àliga i de Curull. Tornada pel la casa de Salgueda i el salt del Molí. resum Iniciarem la…\nUncategorizedBy Antoni Prat i Puig febrer 1, 2012 Leave a comment\nRuta: caminada circular amb sortida de Queralbs, refugi de Coma de Vaca, Santuari de Núria i tornada a Queralbs.Recorregut d’una espectacular bellesa paisatgística. A la part alta és habitual trobar-se amb isards. I a prop del refugi de Coma de Vaca, amb marmotes. Resum:caminada que s’inicia a la central electrica de Daió, on arribarem després…\nUncategorizedBy Antoni Prat i Puig gener 1, 2012 Leave a comment\nSantuari de Núria A vegades quan un té ganes de transmetre segons quines sensacions és fàcil caure en tòpics que poden semblar fins i tot exagerats: que si aquesta és la millor excursió que es pot fer pel nostre Pirineu català, que si és d’una bellesa paisatgística que supera qualsevol previsió, que si és una…\nUncategorizedBy Antoni Prat i Puig juliol 27, 2010 Leave a comment\nLa revista VÈRTEX, de la Federació d’Entitats Excursionistes de Catalunya, en la seva edició núm. 231 corresponent als mesos de juliol-agost 2010, ha publicat un reportatge que els varem enviar sobre algunes de les rutes que tenim en aquest bloc. La satisfacció i la il·lusió de veure escrit aquest treball en una revista d’aquestes característiques és…


O-TeArai: de desembre 2015\nJota-san wa takushī de itte imashita\nVeureu, dErsu_, jo és que anava molt carregat, amb els regals del tió, uns tapers amb les sobres del dinar, i encara uns llibres que em tornava el meu germà. I què voleu, traginant tot aquell embalum de bosses vaig decidir agafar un taxi. I en pujar li vaig dir al taxista que anés pel carrer Mallorca i que em deixés a l'alçada de travessera. Penseu que des d'allà on era, si jo no li hagués dit res, de ben segur que el taxista hagués anat per la ronda del mig i hagués baixat per príncep d'Astúries. Però no, jo li havia de dir que baixés a buscar el carrer Mallorca. I va ser en tombar cap als jardinets des del carrer Còrsega, que aquell desgraciat va creuar per on no tocava i ens el vàrem emportar per davant. Mort a l'acte, va dir el metge dels serveis d'emergència. I ho veieu, dErsu_, si jo hagués anat en metro, com sempre vaig, o no li hagués dit res al taxista del carrer Mallorca i ell hagués enfilat per la ronda del mig, aquell desgraciat encara seria viu. O si m'hagués quedat a sopar, com insistia la meva mare. És com si jo l'hagués matat, dErsu_, com si jo mateix l'hagués matat, no pas amb les meves mans, és clar, però sí amb les meves decisions, talment hagués decidit que el millor que podia fer per Nadal era pelar un desconegut, com el Raskolnikov aquell, a veure que tal. I des d'aleshores que no visc, que no em puc treure del cap el moment del cop, el crit del taxista i la forta estrebada del cinturó. I ho he confessat tot, he anat ja un parell de cops a la caserna dels mossos a inculpar-me, però m'avien amb bones paraules i m'insisteixen que jo no tinc cap responsabilitat, que és normal que estigui trasbalsat i que ja se'm passarà. Però s'equivoquen, dErsu_, s'equivoquen i em priven de la necessària expiació. I així jo no puc viure, no puc viure.\nI és clar que no, Jota, i és clar que no, li responc, cofoi de poder mostrar la meva vessant més humanitària per aquestes dates. I en desar l'esmolat glavi i netejar-me l'esquitx de sang de la galta, no puc més que admirar-me del que poc que costa complaure als altres, quan hi ha bona voluntat\nKono kotoba wa Sócrates-san desu ka\nLa ciència humana consisteix més en destruir errors que en descobrir veritats, diuen que digué Sócrates.\nI amb aquest pensament al cap, que no recordo ben bé on he ensopegat, em desplaço atrafegat pel subsòl de la ciutat, amb la imatge d'una cabaretera que es va llevant d'un en un els errors que hom acostuma a vestir, i amb el dubte de saber que si un cop despullats del darrer error, alguna cosa ens restarà.\nEtiquetes de comentaris: Sócrates\nProbablement cap persona de les que jo tracto habitualment hagi conegut mai la fam, si més no la fam entesa, segons la segona de les accepcions que recull el diccionari, com a sofriment general produït per l’extrema escassetat d’aliments. Gana potser sí, i fins jo mateix, que no sóc gaire de vida, recordo episodis puntuals de gana, fins i tot d'una certa fam, però entesa sempre aquesta, segons la primera de les accepcions que recull el diccionari, com a ganes intenses de menjar, i mai com a sofriment general produït per l’extrema escassetat d’aliments\nCom podria aleshores jo escriure sobre la fam? Com descriure els sentiments, la sofrença o les esperances d'uns personatges afamats? Sempre podria, és clar, copiar el que altres han escrit, com per exemple Xalàmov narrant el gulag o Levi el lager. O, talment la lectura d'aquests darrers dies, Platónov a Djan, narrant l'infern, això és, el lloc destinat a l’etern càstig dels damnats.\nEtiquetes de comentaris: Andrei Platònov, Primo Levi, Varlam Xalàmov\nMittsu no shitsumo\nI si bé altres cops he restat captiu d'infantívoles melodies, com ara la de Els tres tambors o La Margarideta, aquest cop és la melancòlica marxa del Billy Magee Magar la que m'acompanya quan apressat em desplaço d'aquí cap allà o d'allà cap aquí. I més enllà de la força de la melodia, que també, és la seva lletra la que m'interpel·la amb tres preguntes que, més enllà del dubtós consol que em pugui arribar a oferir la resplendor de la lluna plena o la vigoritzant empenta del vent, si un no s'enganya més del necessari no admeten cap resposta apaivagadora, doncs qui podria respondre més que enlloc, cap, i novament enlloc, si se li demanés cap on el porta el seu camí, quin record té del seu passat i on són els seus amics?\n- Proust, Tsvetàieva, Joyce, Lispector, Kafka, Mandelstam, Bachmann, Beckett, Bernhard, Artaud, entre altres - és una llista que trobo al pròleg de La llengua m'és l'únic refugi, d'Hélène Cixous, on es llisten els noms d'alguns dels grans autors del segle XX, si més no, a criteri de Joana Masó, autora del pròleg.\nI com poques coses em plauen més que llistar noms, em prenc la llibertat de proposar quatre llistes a partir dels noms llistats per Joana Masó, deixant de banda, això sí, als indefinits altres. La primera llista seria la formada pels noms d'autors que he llegit prou com per fer-me una opinió més o menys fonamentada de la seva obra, i que jo també considero autors a incloure en tota llista de grans autors. Segona, la formada per autors que he llegit prou com per fer-me una opinió més o menys fonamentada de la seva obra, i que trobo que de cap de les maneres s'haurien d'incloure en una llista de grans autors. Tercera, la d'autors que em són coneguts però no he llegit prou com per fer-me una opinió més o menys fonamentada de la seva obra i, en conseqüència, no puc dir si inclouria o no en una llista de grans autors. I, quarta i darrera, la llista dels autors el nom dels quals m'és del tot desconegut i tampoc no puc dir si inclouria o no en una llista de grans autors.\nI les meves llistes són, no necessàriament llistades seguint l'ordre abans esmentat, les que segueixen: Proust, Joyce i Kafka. Tsvetàieva, Lispector, Bachman i Artaud. Mandelstam i Beckett. Bernhard.\nEtiquetes de comentaris: Antonin Artaud, Clarice Lispector, Franz Kafka, Hélène Cixous, Ingeborg Bachmann, James Joyce, Joana Masó, Marcel Proust, Marina Tsvetàieva, Ósip Mandelstam, Samuel Beckett, Thomas Bernhard\nKochira wa Girbal-san desu\nSón els epígons éssers d'habitud menystinguts, éssers mancat d'estima a qui hom no reconeix cap mèrit d'importància, doncs quina gràcia té excel·lir en allò que altres ja han fet? com quan un conegut em comentà en certa ocasió que un amic seu pintava uns quadres impressionistes millors que els de Cézanne. Només faltaria, li vaig respondre jo, i això que en aquells anys encara no s'havien popularitzat les aplicacions informàtiques que converteixen qualsevol imatge en una pintura impressionista, expressionista, cubista o fauvista, segons més convingui.\nÉs per això que trobo que Casasses s'equivoca quan reivindica la figura d'Eduard Girbal presentant-la com un epígon de Víctor Català. Com a epígon, en Girbal només serà el que ja és, una nota a peu de pàgina dels llibres d'història de la literatura catalana, una nota que fins fa cosa d'una setmana m'era del tot desconeguda, i que la lectura me l'està mostrant no pas com a epígon de res, sinó, si em disculpen el gros disbarat, com la baula que em connecta amb Bauçà, en ser-me l'Oratjol de la serra una mena de feu de l'ermitatge, potser en tot diferent, però de molt semblants mots.\nEtiquetes de comentaris: Cézanne, Eduard Girbal, Enric Casasses, Miquel Bauçà


Erradiquem els judicis | La Clau -Revista gratuïta del Maresme\nErradiquem els judicis\nJa fa molts anys que des d’aquesta secció anem traient l’entrellat d’aquells elements que ens ajuden a aconseguir la pau interior o bé ens la impedeixen, entenent aquesta pau com l’eina més eficaç per centrar-nos en el present i gaudir plenament de la nostra vida. Perquè només des d’aquesta pau som capaços d’expressar-nos amb llibertat i, per tant, d’oferir als altres la nostra essència veritable, que és l’amor.\nHi ha, ho sabem, molts comportaments que emmascaren la nostra percepció de la realitat i son una conseqüència del nostre ancoratge en el passat, massa sovint ple de dolor, de culpa i de por. Entre aquests comportaments que ens allunyen del present, n’hi ha un de molt arrelat en la nostra cultura, que és el costum de judicar.\nTot judici implica una comparació i una avaluació. Quan ens judiquem o judiquem algú, ho fem sempre en comparació amb allò que nosaltres creiem que és correcte. A la nostra ment hem creat una imatge clara de com ha de ser el món. Aquesta imatge està forjada pels costums i les normes morals; en definitiva, tot allò que ens han dit que ha de ser i nosaltres ens hem cregut, sense ser gaire conscients que sovint aquesta imatge interna no ha de coincidir necessàriament amb la realitat.\nAquest tarannà és l’inici d’una gran lluita de poder en les nostres relacions, tant amb nosaltres mateixos com amb els altres, perquè intentem recrear la nostra imatge ideal del món. Si el nostre comportament o el de l’altre no s’ajusta al nostre model intern, tendim a judicar-nos o judicar-lo i a sentir-nos culpables per no ser com creiem que hauria de ser. Si no hi parem atenció, tot això inicia un cercle viciós de condemna i intents de salvació que ens fa malmetre molta energia sense dur-nos enlloc, perquè més que acostar-nos i ajudar els altres, ens n’allunya.\nEstimar significa acollir l’altre amb el respecte i l’acceptació suficients perquè li permetin expressar-se amb llibertat, sense que els nostres judicis el coaccionin. És més, quan descobrim en l’altre quelcom que no ens agrada, lluny d’esmerçar energia volent-lo canviar, cal que ens posem a esbrinar perquè aquell comportament ens grinyola i quina és la lliçó que nosaltres n’hem d’aprendre.\nÉs fonamental, doncs, prendre consciència dels nostres judicis, perquè només així serem capaços d’erradicar-los de la nostra vida. Cal centrar tota la nostra atenció i intenció a facilitar-nos la vida i facilitar-la a aquells que ens envolten, des de la pau interior que ens permet contemplar les coses tal com són i gaudir amb plenitud d’allò que ens ha estat donat. Fem tot allò que estigui al nostre abast perquè aquells que ens envolten se sentin estimats de veritat, perquè només l’amor, que és respecte i acceptació, els farà canviar, si és el que els cal.


Les DO es sorprenen de l’abast del frau de Reserva de la Tierra, que ven 10 milions d’ampolles l’any - Benvinguts al Món Rural\nEls viticultors desconeixen quin percentatge d'afectació té cada denominació, i han demanat confiança als consumidors perquè asseguren que tots els productes passen els controls de qualitat.\nPla mitjà dels tres presidents de la DOQ Priorat -Sal·lustià Àlvarez-, la DO Montsant -Pilar Just- i la DO Terra Alta -Joan Arrufí-, en la roda de premsa sobre el presumpte frau de Reserva de la Tierra. Imatge del 21 d'octubre de 2021 (Horitzontal).\nLa DOQ Priorat, DO Montsant i DO Terra Alta han qüestionat que l’empresa Reserva de la Tierra vengués 10 milions d’ampolles a l’any, ja que representa la meitat de la producció de les tres entitats. Els presidents de les DO afectades han defensat aquest dijous que fan exhaustivament les tasques de control i traçabilitat dels productes i s’han mostrat molt sorpresos per l’abast del frau de la companyia investigada. Els Mossos d’Esquadra han comptabilitzat entre 8 i 10 milions d’ampolles fraudulentes venudes cada any. Els viticultors desconeixen quin percentatge d’afectació té cada denominació. Davant d’això, han demanat confiança als consumidors perquè asseguren que tots els productes passen els controls de qualitat.\nLa primera alarma envers el presumpte frau de Reserva de la Tierra va saltar fa quatre anys, el 2017, tal com ha explicat el president de la DOQ Priorat Sal·lustià Àlvarez. Va ser a partir de la trucada d’un particular, que va detectar un vi de la DOQ que es venia a un preu molt inferior a l’habitual en un supermercat. Tres anys més tard, el 2020, les sospites de les tres denominacions afectades es van materialitzar en una denúncia conjunta als Mossos d’Esquadra que s’ha fet efectiva aquest juliol.\nA principis d’aquest mes d’octubre, els Mossos d’Esquadra van registrar l’empresa Reserva de la Tierra, on es van intervenir 750.000 ampolles de vi i 3,2 milions de distintius de garantia falsos de les tres denominacions d’origen. Aquest dijous, la policia catalana ha confirmat que el frau es podria elevar entre 8 i 10 milions de botelles anuals. L’abast ha sorprès els tres presidents de les DO, que han posat en qüestió que l’empresa de les Borges del Camp fos capaç de comercialitzar aquest volum d’ampolles, ja que representa la meitat de la producció dels tres organismes.\nSegons han indicat els tres presidents de les denominacions, la DO Terra Alta produeix 8 milions d’ampolles de vi anualment, la DO Montsant n’embotella 7 i la DOQ Priorat en produeix 4,5. La suma total entre les tres s’apropa als 20 milions de botelles comercialitzades. “Som 200 viticultors que ho fem bé i una empresa que no. Garantim que la feina dels 200 viticultors és legal i correcta”, ha afirmat el president de la DOQ Priorat, Sal·lustià Àlvarez.\nÀlvarez ha considerat que el suposat frau podria devaluar la feina dels pagesos i del vi, perquè la posada en venda de les ampolles fraudulentes sota un segell fals danya la seva imatge. D’altra banda, des dels consells reguladors desconeixen si els cellers amb què treballen han estat o són socis de Reserva de la Tierra i s’han mostrat molt prudents en aquesta qüestió, a l’espera de l’avanç de la investigació policial.\nEn aquest sentit, Àlvarez ha emès un missatge de tranquil·litat dirigit al consumidor final del vi d’alguna de les tres denominacions. “No podem permetre que empreses com aquesta segueixin fent accions totalment inconseqüents. Els productes d’aquesta companyia han estat retirats d’alguns llocs i d’altres els acabaran retirant”, ha recalcat Àlvarez.\nLa presidenta de la DO Montsant, Pilar Just, ha remarcat que Reserva de la Tierra “és una empresa comercialitzadora” que embotella vins de la DO. Segons Just, és complicat fer-ne una traçabilitat si no es té accés a la seva comptabilitat. D’aquesta manera, ha justificat que no tinguessin coneixement de l’abast del suposat frau fins que la policia catalana l’ha investigat i ha revisat les factures de la companyia.\nPer la seva banda, la companyia Reserva de la Tierra ha emès un comunicat en què apuntaven que les denominacions d’origen haurien usat els reglaments per “protegir els interessos” d’alguns cellers. D’altra banda, han anunciat que estudiaran accions legals per possibles danys a la seva reputació. En resposta a aquest comunicat, els productors de vins han dit que es tracta d’un delicte “més preocupant” perquè podria involucrar la salut pública.\nEtiquetes: DO MontsanDO PrioratDO Terra AltafrauReserva de la Tierra\nJoaquim Colomer defensa els interessos dels consells comarcals en una de les jornades de Municipalia


El ministre de Migracions diu que han arribat 566 refugiats afgans a Madrid El ministre de Migracions diu que han arribat 566 refugiats afgans a Madrid – El Món\nEl ministre de Migracions diu que han arribat 566 refugiats afgans a Madrid\nEscrivá diu que més de la meitat ja han sol·licitat asil a Espanya\nArribada a Madrid del primer avió militar amb una cinquantena d'evacuats de l'Afganistan | ACN\nACN 23/08/2021 10:30 am\nEl ministre d’inclusió, Seguretat Social i Migracions, José Luis Escrivá, ha explicat que han arribat 566 refugiats afganesos a la base militar de Torrejón de Ardoz, incloent un vol que va aterrar anit, i que més de la meitat ja han sol·licitat protecció internacional a Espanya. Uns 200 són nens. Ho ha explicat a Telecinco, on també ha dit que 91 d’aquestes persones ja estan en centres d’acollida. També ha anunciat que 145 afgans ja surten cap als països finals de destinació, a Europa, i que els 132 cooperants dels Estats Units també han arribat a la seva destinació final. Escrivá ha explicat que l’objectiu és que els afgans que arriben a Espanya estiguin com a màxim 72 hores a les bases militars i ha dit, per ara, la mitjana és de 48 hores.\nEscrivá ha detallat que hi ha un altre avió previst per aquest dilluns i dos més per demà. Ha explicat que hi ha el cas de dues dones que estan embarassades i ja hi ha dos ginecòlegs a Dubai per poder-les atendre. Una dona embarassada de vuit mesos ja va arribar en un altre vol.\nEl ministre ha dit que als centres d’acollida els refugiats poden descansar, menjar i començar a gestionar la documentació corresponent per a la sol·licitud de protecció internacional. Als centres d’acollida, ha explicat el titular de Migracions, se’ls ensenya castellà o se’ls ajuda a desenvolupar habilitats particulars per trobar feina. Posteriorment van a pisos particulars, on viuen sols i es vetlla perquè progressivament tinguin més autonomia i s’integrin a Espanya.\nEl president del govern espanyol, Pedro Sánchez, es trobarà aquest dilluns al matí amb cinc ministres per abordar la crisi afganesa. Concretament, ho farà amb el grup de treball que supervisa l’operació de repatriació del contingent espanyol a l’Afganistan, en què participen la vicepresidenta segona i ministra de Treball i Economia Social, el ministre d’Afers Exteriors, la ministra de Defensa, el ministre d’Interior, la ministra de Sanitat i el ministre d’Inclusió i Migracions. Ho coordina el ministre de la Presidència. Escrivá ha defensat la tasca de Sánchez i ha assegurat que ha parlat amb l’oposició mitjançant els portaveus dels grups parlamentaris. “S’ha mantingut un nivell de comunicació suficient”, ha considerat.


AMPA – Associació de Mares i Pares Manyanet Molins\nPRESENTACIÓ CURS 2019-2020Baixa\nL’AMPA som tots i també és una associació formada per les mares i els pares d’alumnes amb la finalitat de col·laborar amb el col·legi en l’educació integral dels nostres fills, fomentant i organitzant activitats extraescolars de tipus social, cultural i esportiu, tenint en compte la ideologia cristiana del centre i l’educació en valors.\nÉs l’òrgan que dirigeix i coordina el funcionament de l’associació per delegació expressa de l’assemblea. La Junta ha d’estar formada com a mínim per un president, un secretari i un tresorer. Les seves funcions més importants són:\nPlanificar, coordinar la realització i avaluar les activitats que l’associació organitza.\nAdministrar els recursos de l’Associació.\nRepresentar l’opinió dels socis dins la comunitat educativa.\nFer el seguiment de la dinàmica general del centre, a través del contacte amb els representants dels pares en el Consell Escolar, el professorat, la titularitat, etc.\nL’AMPA som tots, però per a què sigui operativa, es delega la feina a una Junta Directiva. Aquesta, està formada per un grup de mares i pares voluntaris, disposats a dedicar una mica del seu temps a fer funcionar l’Associació. Tot i així, les decisions més importants es prenen a l’Assemblea annual.\nQuines activitats organitza?\nPrinipals activitats organitzades per L’AMPA durant el curs escolar:\nEl patge Gregori.\nEl caga Tió.\nLa Setmana de la Família\nVigilància del pati (de 17:30 a 19:00)\nRevista de l’escola DIÂLEG\nMúsica (extraescolar piano)\nCol.laboració en viatge de fi de curs ESO\nActivitats lúdiques de la festa de graduació d’Educació Infantil\nXerrades i Tallers, que s’organitzen conjuntament amb l’escola.\nQuins drets i deures té l’Associat?\nEls estatuts de l’Associació, defineixen amb tota mena de detall els drets i deures dels seus socis.\nAl següent enllaç podeu trobar una còpia dels Estatuts.\nL’Assemblea és l’òrgan de govern de l’Associació. Val a dir que és l’única oportunitat que tenen els socis de trobar-se tots per parlar i analitzar el seu funcionament. Els membres de l’Associació (mares i pares), reunits en Assemblea General, decideixen per majoria els assumptes que són competència de l’Assemblea. Tots els membres queden subjectes als acords de l’Assemblea General, incloent-hi els absents, els qui en discrepen i els presents que s’han abstingut de votar.\nDebatre i aprovar el pla general d’actuació de l’AMPA.\nExaminar la memòria anual.\nExaminar l’economia, l’estat de comptes i aprovar el pressupost del següent exercici.\nElecció d’una nova Junta Directiva o renovació de part de la mateixa.\nDebatre sobre el propi funcionament de l’associació, els seus objectius, estructura organitzativa, etc.\nAssemblea General Extraordinària:\nVotar el canvi, modificació o incorporació de nous articles als estatuts anteriors.\nDestituir o dissoldre la Junta, sempre que un greu assumpte ho exigeixi.\nPer a què serveix la quota de l’AMPA?\nLa quota que cada família aporta a l’Associació de Mares i Pares d’Alumnes com a sòcia d’aquesta, s’utilitza íntegrament per a financiar les activitats que aquesta organitza o en les quals col·labora.\nTal i com queda definit en els seus estatuts en l’article segon, l’AMPA és una associació sense ànim de lucre, els comptes de la qual es revisen i aproven anualment a l’Assemblea General.\nD’acord amb l’article sisè dels estatuts, l’impagament de la quota obligatòria establerta en l’article vuitè, implica l’expulsió immediata de l’associat de l’AMPA. I per tant, la pèrdua de tots els drets de soci establerts en l’article cinquè dels estatuts. En aquests cas, el fill o fills de la família expulsada quedaran automàticament exclosos de qualsevol activitat, aportació o regal financiada o organitzada per l’AMPA.\nLes activitats que organitza l’AMPA queden definides a l’article segon dels estatuts, i es poden resumir en:\nRecollir, representar i defensar els interessos de totes les famílies associades.\nDonar suport i assistència a tota la Comunitat Educativa del Col·legi: mares, pares o tutors, professors, alumnes, personal d’administració i serveis i Entitat titular i a tots els seus òrgans de govern i de participació en tot allò que fa referència a l’educació integral de tots els alumnes matriculats al centre.\nPromoure la participació corresponsable dels pares dels alumnes en els òrgans col·legiats del centre, de conformitat amb el seu Caràcter Propi.\nPreparar i assistir les mares i pares dels alumnes en l’exercici del seu dret quan hagin d’intervenir en el control i gestió del centre.\nFacilitar la col·laboració del centre en l’àmbit social, cultural, econòmic i laboral de l’entorn amb el compromís de treballar per a construir una societat més humana i més feliç.\nCol·laborar en les activitats educatives del centre i cooperar amb el Consell Escolar en l’elaboració de directrius per a la programació d’activitats complementàries, extraescolars o de serveis, amb la intenció d’afavorir la formació integral dels alumnes.\nDonar suport i col·laboració a l’Entitat Titular del centre, la Congregació de “Fills de la Sagrada Família” perquè es mantingui i actualitzi constantment l’educació cristiana que , de conformitat amb el seu Caràcter Propi, s’ha compromès a oferir a la societat.\nCrear un estil de família entre tots els associats, afavorint la corresponsabilitat, l’alegria i l’harmonia entre tota la Comunitat Educativa.\nAconseguir un diàleg permanent Família-Escola en el que intervinguin pares i professors.\nFomentar les activitats de formació i actualització dels pares com a educadors dels propis fills, tant des del vessant cultural com de l’específic de responsabilització en l’educació familiar.\nRealitzar aquelles activitats que complementin els fins de l’Associació, especialment la prestació d’assistència social d’aquells alumnes més necessitats.\nPromoure i realitzar activitats que afavoreixin el desenvolupament i l’enriquiment de les condicions artístiques i culturals dels alumnes, d’acord amb la direcció del centre.\nPromoure i fomentar la pràctica d’activitats esportives sense finalitat de lucre.\nQuè és el fons i la quota d’orfandat?\nL’Associació de Mares i Pares d’Alumnes per tal de promocionar els interessos dels alumnes, va crear en un àmbit privat, un FONS D’AJUDA EN L’ORFANDAT. Aquest fons és de caràcter benèfic, a fi i efecte de concedir ajuts als alumnes que quedin orfes.\nAquest ajut és directe, econòmic, privat i eventual de l’Associació en favor d’algun dels alumnes, que estigui sota la responsabilitat legal d’algun membre de l’Associació.\nPer tal de fer efectiu aquest ajut, els ingressos s’obtindran de l’aportació dels pares o responsables legals dels alumnes. Les quoteses fixaran en les assemblees generals de l’Associació, basant-se en la previsió de despeses que presenti la Junta Directiva de l’AMPA.\nEn cas de defunció del pare, la mare, o el tutor legal d’un alumne del Col·legi, el FONS D’AJUDA EN L’ORFANDAT farà l’aportació necessària per al pagament dels conceptes de:\nActivitats complementàries. (No extraescolars)\nDel fill o fills del finat/da, que estiguin matriculats al Col·legi, fins a l’acabament de l’ESO. En cas que el representant legal, un cop becat l’alumne o alumnes matriculats al Col·legi, experimentés canvis substancials en el seu estat civil, la Junta Directiva podria obtenir o demanar nova documentació o informació. A fi i efecte de decidir-se cap a la possible supressió de l’Ajut.\nEn cas que un alumne canviés de Centre, perdria tot dret a percebre aquest AJUT EN L’ORFANDAT, i el representant legal no podria reclamar cap quantitat per les aportacions fetes.\nPer tal de poder-se beneficiar d’aquest ajut, caldrà que el nou cap de família o representant legal sol·liciti per escrit a l’Associació de Mares i Pares d’Alumnes la prestació del citat ajut. Així mateix, haurà de fer una nova sol·licitud al començament de cada curs escolar.\nÉs condició indispensable per tal de rebre l’AJUT EN L’ORFANDAT, que el pare, la mare, o el tutor legal de l’alumne/s orfe/s siguimembre de l’Associació de Mares i Pares d’Alumnes. Això representa estar al corrent del pagament de les quotes de l’AMPA i del FONS D’AJUDA EN L’ORFANDAT, en el moment de l’òbit, així com en el moment de fer la sol·licitud.\nEn l’Assemblea General Extraordinària duta a terme el 26 de novembre de 2009, coincidint amb l’Assemblea General Ordinària anual, es va derogar l’antic Fons d’Ajuda en l’Orfandat de l’any 1982, i es va aprovar el nou Fons de Solidaritat amb les Famílies per causa de defunció. Podeu veure el nou fons en l’enllaç següent: Fons d’Ajut per Defunció.\nEn l’Assemblea General Extraordinària duta a terme el 17 de novembre de 2011, coincidint amb l’Assemblea General Ordinària anual, es va derogar el Fons d’Ajuda en l’Orfandat de l’any 2009, i es va aprovar el nou Fons de Solidaritat amb les Famílies per causa de defunció. Podeu veure el nou fons en l’enllaç següent: Fons d’Ajut per Defunció.\nCopyright © All rights reserved Theme BlogBell by Sensational Theme


Informacions i convocatòries l’INS La Mar de la Frau | Bloc funcionant amb el WordPress\nPreinscripció ESO curs 2014-2015\nEl procés de preinscripció per els ensenyaments d’ESO està obert des de avui dia 11 fins al proper divendres 21 de març.\nTrobareu la sol·licitud de preinscripció a la secretaria del centre, en aquest enllaç i també a la web del Departament d’Ensenyament.\nTambé trobareu tota l’informació sobre el procés de preinscripció i matricula, documentació per aportar amb la preinscripció, calendari, … en aquest enllaç.\nUs recordem que l’horari de la secretaria del centre és:\ndilluns a divendres de 9.00 a 12.00 hores\ndimecres de 16.00 a 17.30 hores\nThis entry was posted in General, Preinscripció on 11 març 2014 by e3010335.\nBeques llibres Curs 2013-14\nUs informem que han sortit les beques per l’adquisició de llibres del Consell Comarcal pel proper curs 2013/2014.\nTota l’informació la trobareu en aquest enllaç\nThis entry was posted in General, Informació ajuts, Llibres on 7 juny 2013 by e3010335.\nMatrícula ESO INS La Mar de la Frau 2013-2014\nAquest és l’ enllaç als documents\nThis entry was posted in ESO, Material cus escolar, Matrícula, PCR Projecte Cooperatiu de Reutilització de llibres and tagged La Mar de la Frau, Matrícula on 4 juny 2013 by e3010335.\nFeina estiu 2012, guia estudi i suggeriments feina estiu\nActivitats i suggeriments per a treballar a l’estiu 2012:\nactualització: 13-de juny de 2012\nEstimats alumnes (i pares),\nja ha arribat el merescut descans per a l’estiu!!! És temps de descansar, sortir amb la família i amics i gaudir de totes aquelles coses que pels motius que sigui no ha estat possible realitzar al llarg d’aquest any a La Mar de la Frau.\n…però recordeu que també és hora de continuar gaudint de la lectura que més us engresqui i descobrir noves aventures amagades en els llibres que us suggerim (enllaç a la secció del pla de lectura) a http://aplitic.xtec.cat/epergam2/web/biblioteca.jsp\nSi els vostres esforços durant el curs no han tingut com a recompensa aprovar alguna assignatura, recordeu que amb l’atenció adequada segur que ho aconseguireu. Com sabeu, els dies 4 i 5 de setembre es realitzaran les proves extraordinàries per valorar les matèries no superades.\nTan si sou dels que ho heu aprovat tot o dels que en teniu pendent alguna, a continuació us donem uns enllaços amb la relació de les tasques que haureu de realitzar per tal d’aconseguir recuperar-la/les al setembre o per repassar i millorar les vostres habilitats i competències.\nCom accedir a les guies?\nSi llegiu aquest document des de un suport digital: amb els enllaços que teniu a continuació\nO si llegiu aquest document en fomat paper: :\na partir de la web del centre trobareu un espai dintre de la secció CENTRE l’apartat de “INFORMACIONS SECRETARIA” (a l’esquerra de la web) on molts departaments us adrecen a webs pròpies i on us guien per saber què fer a cada matèria.\nAmb el document que acompanya aquest i que és específic per cada curs.\nQue trobarem a les guies?\nOrientacions per saber què fer per recuperar al setembre les matèries pendents.\nCom podem reforçar les matèries que cal millorar per assegurar un bon començament de curs 2012-2013\nAltres tasques i activitats que poden anar bé per reforçar les vostres competències amb els ordinadors i amb la lectura.\nSi us plau, entreu-hi:\n2-Enllaços específics per cursos:\n1r ESO 2n ESO 3r ESO 4t ESO 1r BAt\nA més a més, al següent enllaç teniu una taula d’enllaços organitzada per departaments ,on us adrecen als seus documents per orientar-vos a:\n3- Calendari proves de recuperació extraordinàries de setembre.\nJunt amb el butlletí de notes finals us donem el calendari previst per a les proves dels dies 4 i 5 de setembre\nThis entry was posted in Convocatoria, Exàmen, Feina estiu on 27 juny 2012 by e3010335.\nUs informem que han sortit les beques de menjador per el proper curs 2012-2013, aquí trobareu tota l’informació.\nThis entry was posted in Informació ajuts, Menjador on 29 maig 2012 by e3010335.\nHan sortit les beques de llibres del Consell Comarcal per el proper curs 2012-2013, aquí trobareu tota l’informació.\nThis entry was posted in Informació ajuts, Llibres on 29 maig 2012 by e3010335.\nAquí trobareu tota l’informació necessària per fer la preinscripció d’ESO al nostre institut.\nTambé trobareu en aquest enllaç la sol·licitud de preinscripció.\nUs recordem que el termini per presentar la preinscripció es del 19 al 30 de març i l’horari d’atenció al públic es de dilluns a divendres de 10 a 13 hores i dimarts de 16 a 17.30 hores.\nProperament penjarem l’informació i el documents per la matricula, que us recordem serà per 1r d’ESO del 4 al 8 de juny i per 2n, 3r i 4t d’ESO del 25 al 29 de juny.\nThis entry was posted in General, Preinscripció on 16 març 2012 by e3010335.\nTreball de recerca batxillerat-Propostes dels departaments\nEn aquest document actiu podeu trobar les propostes que els departaments de l’INS us van i que us poden ajudar a orientar la vostra elecció del treball\nThis entry was posted in Batxillerat, General, Treball Recerca on 27 gener 2012 by e3010335.\nLlistat definitiu de llibres de 1r BAT\nA continuació teniu la relació dels llibres de 1r de BAT . S’han afegit els que faltava per determinar al mes de juliol\nThis entry was posted in Material cus escolar on 5 setembre 2011 by e3010335.\nCalendari inici curs 2011-2012 i nou material per ESO\nAquí teniu una còpia de la carta que amb data 12-7-11 se us fa arribar a totes les famílies dels centre. Hi trobareu:\nCalendari d’inici de curs 2011-2012\nCalendari de festius del curs\nIMPORTANT: referències dels quaderns de suport als llibres digitals. No hi eren inclosos al llistat de matrícula.\nNOTA: Les matèries de batxillerat que no han especificat llibre de text ho faran a inici de curs . En tot cas, quan el professorat que s’incorpori ho hagi decidit ho publicarem en aquest web d’immediat.\nThis entry was posted in Batxillerat, Convocatoria, ESO, General, Reunió famílies on 12 juliol 2011 by e3010335.


Crowne Plaza Hotel Foster City-San Mateo San Francisco (CA) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n1221 Chess Drive, Aeroport Internacional de Sant Francisco, San Francisco (CA), Estats Units, 94404 - Veure al mapa\n"Bed was extremely comfortable! Quiet and clean. The bar down..."\nHabitació amb Llit Gran - Accés per a Persones de Mobilitat Reduïda/Dutxa Adaptada (Queen Room - Disability Access/Roll-in Shower)\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Crowne Plaza Hotel Foster City-San Mateo és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten San Francisco (CA). Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Per opcions de turisme i atraccions locals, no es necessita anar enfora ja que l'hotel gaudeix proximitat a Centre de Golf Mariners Point, San Mateo Arboretum, San Mateo Medical Center.\nCrowne Plaza Hotel Foster City-San Mateo ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nL'ambient de Crowne Plaza Hotel Foster City-San Mateo es reflexa en cada habitació. televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), habitacions per a no fumadors, aire condicionat, calefacció són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a San Francisco (CA), faci de Crowne Plaza Hotel Foster City-San Mateo la vostra llar.\nTots els tipus de viatgers (20) Viatger de Negocis (11) Parelles (2) Famílies amb infants petits (3) Famílies amb infants grans (3) Grups (1)\nTots els tipus de viatgers (138) Parelles (62) Viatgers en solitari (43) Famílies amb infants petits (15) Famílies amb infants grans (6) Grups (9)


Gronxador amb seient adaptat inclusiu\nEl gronxador d'una plaça per a persones amb situació de discapacitat. Aquesta estructura no porta el seient incorporat. Venem diferents models de seients per a diferents necessitats especials a la nostra secció d'accessoris de gronxadors.\nEl gronxador d'una plaça és una combinació de fusta, polietilè i travesser metàl·lic. Una estructura de gronxador homologada per a ús públic i resistent a les inclemències del temps. Gronxador amb capacitat per a una persona. A la part superior del gronxador té embellidors de polietilè de colors per fer-lo més atractiu als nens.\nEls gronxadors infantils tenen el tub superior d'acer galvanitzat en calent. Els pals dels gronxadors són de fusta tractada en autoclau, amb els cargols d'acer galvanitzat i protegits amb taps de niló.\nMides de l'estructura de gronxador per a persones amb discapacitat\n3,908 m llarg x 2,53 m alt x 1,57 m ample\nSeient Mini per a persones amb discapacitat\nSeient Maxi per a persones amb discapacitat\nSeient Midi per a persones amb discapacitat\nSeient per a gronxador inclusiu\nSeient inclusiu per gronxador amb cadenes\nSeient inclusiu per gronxador amb cordes i arnès


Com compartir bany i no morir en l'intent - Api.cat\nHome Api\tCom compartir bany i no morir en l’intent\nTe’n vas a viure en parella i per a la vostra felicitat, tots dos teniu més o menys els mateixos horaris. Però hi ha un problema… al pis només hi ha un bany. Compartir bany pot ser complicat, sobretot quan hi ha presses i les solucions són limitades: o us organitzeu molt bé, o invertiu en un bany per a compartir. Descobreix els avantatges dels banys dobles a les notícies immobiliàries d’Api.cat!\nL’escena de dues persones intentant rentar-se la cara i les dents alhora, amb presses per sortir corrents a la feina i competint per l’espai… és còmica però molt habitual. Imagina’t si a més hi ha nens a casa barallant-se pel seu torn… Un lavabo doble permet que cada membre de la parella i/o família tingui el seu propi espai personal, cosa que estalvia més d’una discussió.\nUn bany doble evita conflictes\nNo fa falta tenir un bany enorme\nÉs un error pensar que solament es poden col·locar lavabos dobles en banys grans, hi ha models que no roben molt més espai que el rentamans individual i es guanya molt en practicitat. Tret que tinguis un d’aquests banys minúsculs, posar dos rentamans et robarà amb prou feines mig metre més. I si disposes de més espai al lavabo del teu pis a Barcelona, aprofita i fes-ho més ampli.\nUn bany doble no requereix de molt més espai\nSempre hi ha algun membre de la parella que acumula “potingues” i productes cosmètics de tota mena, veritat? Un bany pensat per compartir també ha de contemplar l’opció de què cadascú tingui un espai de emmagatzematge propi, per posar les seves coses, independentment que es comparteixin d’altres. I per fer-ho més gràfic, heus aquí una il·lustració de l’Agustina Guerrero, que ens va com l’anell al dit.\nDutxes per a dos: són tendència\nDutxar-se en parella pot ser una bona opció per estalviar temps. De fet, no deu ser una ximpleria perquè les dutxes dobles s’estan posant de moda en la decoració d’interiors. Què et semblen?\nLes dutxes dobles són tendència


Ulleres per veure realitat virtual GETTY\nBARCELONA¿Us imagineu un futur en què els humans facin l’amor sense tocar-se, sense comunicar-se? El grup musical Mendetz ja va fer aquest exercici de recreació fa anys amb el seu single 'Future sex': hi dibuixava un horitzó en què les persones tenien sexe a través d’una màquina, sense passió, sense contacte; un avenir en què, fins i tot, els penis i les vagines hauran desaparegut. Aquest futur distòpic sembla exagerat, però hi ha qui es comença a preocupar pels efectes d’aquest sexe sense cossos que oferta la pornografia en realitat virtual.\nLa realitat virtual és una tendència en auge en el món del porno Getty\nSexe realitat virtual


A cinc minuts de començar la tertúlia sobre Dies de frontera.\nEtiquetes: dies de frontera, l'undemà, Pagès Jordà, resums trobades\nSU 25/2/15 23:59\nQuin goig que feu, bandidus i bandides!\nmatilde urbach 26/2/15 8:12\nTot i que en el moment del retrato faltava un bandidu per arribar (i encara que habitualment gaudim de la presència de tres mascles més), la proporció continua sent alarmant, Su: 16 bandides i 7 bandidus.\nSU 26/2/15 12:01\nNo et queixis, Mati, que hi ha proporcions molt pitjors! Ara, també t'he de dir que faig un club on els homes són majoria... T'ho pots ben creure!!!\nPetons i bones lectures!!!\nmatilde urbach 26/2/15 20:01\nHe vist coses que no creuríeu!\nLloc, dia i hora, si et plau.\nSU 27/2/15 11:04\nI baixaries a Barcelona??? Això sí que no m'ho puc creure!!! Miraré de fer una foto, va!\nEl que no veig no ho crec, pel que sembla...\nVinga, bon divendres!


La Fundació Dalí publica el primer catàleg raonat d’Escultura de Salvador Dalí (1931-1936) | figueres.com\nHomeNotíciesCulturaLa Fundació Dalí publica el primer catàleg raonat d’Escultura de Salvador Dalí (1931-1936)\nLa Fundació Dalí publica el primer catàleg raonat d’Escultura de Salvador Dalí (1931-1936)\nAquest matí s’ha presentat a La Pedrera, Barcelona, el primer tram del Catàleg Raonat d’Escultura i Obra Tridimensional de Salvador Dalí.\nINVESTIGACIÓ DE L’OBRA ESCULTÒRICA DE SALVADOR DALÍ\nEl Centre d’Estudis Dalinians (CED) de la Fundació Gala-Salvador Dalí s’ha concentrat des de finals de 2011 en l’estudi de la creació escultòrica de Dalí. L’any 2014 es van donar a conèixer els primers resultats amb la publicació dels Criteris artístics de la Fundació Gala-Salvador Dalí en matèria d’escultura i obra tridimensional. Amb el Catàleg Raonat d’Escultura i Obra tridimensional de Salvador Dalí es difonen les primeres obres de la producció escultòrica de l’artista i es fonamenten els criteris que permeten la seva catalogació. El primer tram inclou l’obra escultòrica de Dalí fins l’any 1936.\nCRONOLOGIA DE L’OBRA ESCULTÒRICA FINS AL 1936\nCRITERIS ARTÍSTICS DE L’ESCULTURA ORIGINAL\n1. CRONOLOGIA DE L’OBRA ESCULTÒRICA FINS AL 1936\nLa data de la primera obra escultòrica de Dalí és encara incerta. Es mantenen en estudi algunes creacions de principis dels anys 20, en què l’autoria de Dalí resulta indeterminada. Es tracta d’intervencions pictòriques en objectes decoratius que requereixen encara noves comprovacions abans d’establir o descartar l’autoria de Dalí.\nNo és fins a principis de la dècada de 1930 que es defineix una primera i veritable etapa de producció escultòrica. L’any 1931 Dalí publica un article titulat “Objets surréalistes” a Le surréalisme au service de la révolution que es converteix en un manifest teòric sobre les noves possibilitats de l’objecte oníric proposat per Breton. Dalí teoritza sobre sis categories diferents d’objectes surrealistes i presenta el seu Objecte de funcionament simbòlic, juntament amb els d’Alberto Giacometti, Valentine Hugo, André Breton i Gala Éluard. Aquestes creacions es distingeixen pel seu caràcter simbòlic i fetitxista i són les que defineixen en primer terme l’obra escultòrica de Dalí entre el 1931 i el 1936.\nD’alguna manera, aquests objectes avalen la teoria de l’alliberació de l’inconscient explicada en el mètode paranoico-crític, que l’artista comença a desenvolupar en l’assaig titulat ”L’ase podrit“, publicat l’any 1930 a La Femme visible.\nDurant aquest període Dalí dedica diversos escrits a la teoria de l’objecte en totes les seves variants. Parla per primera vegada dels objectes ”superrealistes“ en un article que va aparèixer a L’Amic de les Arts el 1929. A partir d’aquest moment, fa referència en nombroses ocasions a l’obra escultòrica i l’objecte i publica un seguit d’assaigs específics titulats “The object as revealed in Surrealist Experiment” (1932), “Objets psycho-atmosphériques-anamorphiques” (1933) i “Honneur à l’objet!” (1936).\nEn aquests anys també es pot descriure un altre tipus molt concret d’obra escultòrica, l’escultura-objecte. L’artista identifica d’aquesta manera el seu objecte surrealista Bust de dona retrospectiu, creat el 1933, en el llibre La Conquête de l’irrationnel. Malgrat que no incideix en els detalls conceptuals o tècnics, aquest tipus de creació es percep com un assemblatge d’objectes trobats o objectes de naturalesa no artística.\nDalí també participa en algunes creacions que representen nous reptes conceptuals a nivell artístic. És el cas de les escultures involuntàries, realitzades en col·laboració amb el fotògraf Brassaï i presentades a la revista Minotaure l’any 1933. Aquestes obres són el resultat d’un acte de creació automàtica, en què la mal·leabilitat de la matèria i la imatge fotogràfica esdevenen els dos processos essencials. En aquest cas, es demostra la importància que Dalí atorga a la fotografia dins el procés de creació artístic, tal i com ell mateix destaca en un article publicat a la Gaseta de les Arts l’any 1929: “El sol fet de la transposició fotogràfica ja implica una total invenció”.\nTambé és interessant comprovar que entre el 1933 i el 1936 Dalí es dedica amb una intensitat significativa a la creació d’escultures de guix. Segurament l’exemple més conegut és la seva famosa Venus de Milo amb calaixos del 1936, avui a The Art Institute of Chicago, si bé hi ha diverses obres a les quals Dalí dona forma amb aquest material. Algunes fotografies de l’arxiu del CED permeten veure Dalí treballant en escultures de guix a Portlligat vers el 1933. En algunes ocasions intervé pictòricament en escultures de guix d’altres autors, obres que s’han classificat en la categoria d’escultura intervinguda, com el bust de Joella Lloyd de 1933-1934 del Museo Reina Sofía de Madrid.\nEn aquest primer tram cronològic també es poden trobar altres objectes especials com Babaouo del 1932, conservat a la Torre de tots els Enigmes del Teatre-Museu Dalí de Figueres, i El petit teatre de 1934, del MoMA de Nova York. I, d’altra banda, algunes instal·lacions que es coneixen únicament per fotografies de l’època.\nEn relació amb el procés de creació, cal destacar que en aquesta primera etapa s’han identificat essencialment obres originals úniques. Dins d’aquest conjunt s’han detectat algunes obres originals úniques amb versions, és a dir, obres modificades per Dalí mateix després de la seva primera exposició i que mostra successivament amb elements nous. Cadascuna d’aquestes presentacions noves s’ha identificat com a versió original única. El cas més paradigmàtic és el de l’obra Bust de dona retrospectiu, que, després de presentar-la per primera vegada a la Galerie Pierre Colle de París el 1933, Dalí la modifica a partir del 1934, fet que dona lloc a noves versions efímeres que es documenten fins al 1939. Per aquest motiu, aquest primer tram d’obres datades fins al 1936 també inclou aquestes versions de cronologia posterior, pel fet d’estar associades a la creació de l’obra original única del 1933.\n2. CRITERIS ARTÍSTICS DE L’ESCULTURA ORIGINAL DE SALVADOR DALÍ\nSón objecte d’aquest catàleg les escultures i els objectes tridimensionals, incloses les instal·lacions, que es puguin acreditar com a creació de l’artista i que compleixin els estàndards d’una obra original. L’autoria de Dalí es garanteix mitjançant l’estudi de l’obra, sempre que s’hagin pogut establir de manera contrastada les característiques pròpies de la creació de l’artista i la seva vinculació directa amb l’obra. Així mateix, l’originalitat d’una obra escultòrica s’estableix en virtut d’uns criteris específics relacionats amb el seu procés de creació. A diferència de la pintura, l’obra escultòrica es pot reproduir mecànicament i, per aquest motiu, cal establir uns estàndards que permetin distingir l’obra original. En aquest context, el terme “original” no només es refereix a l’autenticitat de l’obra, sinó que també respon a l’aplicació d’uns estàndards relacionats amb el nombre d’exemplars permesos d’una edició. La fase preliminar d’aquest treball es va centrar en determinar unes normes específiques per identificar i classificar l’obra escultòrica de Dalí.\nEn el primer tram d’obres, fins al 1936, es poden identificar tres tipologies diferents d’acord amb els criteris que es descriuen a continuació:\nUna escultura o objecte tridimensional es pot considerar com una obra original única de Dalí quan ha estat concebuda i realitzada per l’artista com una única unitat en vida, és a dir, abans del 23 de gener del 1989. En cas que l’obra estigui signada, cal comprovar, a més, que la signatura coincideixi i que sigui autèntica de Dalí.\nObra original única amb versions\nDins l’apartat anterior, s’han identificat alguns casos molt particulars en què s’ha pogut constatar la intenció del mateix Dalí de modificar una obra original única. Això vol dir que, després de la seva primera presentació, una obra determinada ha estat sotmesa a certes modificacions, entenent com a modificació la substitució, l’addició o l’alteració d’algun dels seus elements integrals. Per aquest motiu, i per significar aquesta voluntat expressa de l’artista, aquesta obra es classifica com una obra original única amb versions de Dalí.\nVersió original única\nCada modificació o nova presentació d’una obra original única s’ha classificat convenientment com una versió original única de Dalí. Tal i com s’acaba d’assenyalar, l’artista realitza aquestes versions sobre la mateixa obra, fet que automàticament confereix a cadascuna d’aquestes creacions la naturalesa d’obra efímera. En determinades ocasions, l’artista introdueix alguna variant en el títol de la versió, la qual cosa referma la seva voluntat de considerar aquestes noves composicions com obres en si mateixes. Evidentment, aquestes versions han de complir els mateixos criteris que una obra original única, és a dir, han d’haver estat concebudes i realitzades pel mateix artista en vida.\nEn els trams successius d’aquest catàleg es veurà com, més enllà de l’obra única, la creació escultòrica de Dalí també incorpora edicions originals, és a dir, obres concebudes i realitzades per a la producció de diversos exemplars. Aquestes obres s’identifiquen segons els mateixos criteris artístics amb les dues categories que s’indiquen a continuació:\nD’acord amb els principals criteris i estàndards d’obra escultòrica de caràcter internacional, una edició original s’identifica quan es pot determinar una edició limitada no superior als 8 exemplars més 4 proves d’artista, realitzada pel mateix artista en vida i sota la seva supervisió. Aquesta edició ha de partir d’un model realitzat directament per l’artista. Cadascun dels exemplars d’aquesta edició limitada es considerarà una obra original de Dalí sempre que es puguin validar unes condicions addicionals determinades. De manera prioritària, cal que existeixi un contracte signat per Dalí en què s’estableixin els termes de l’edició. En relació amb l’exemplar concret, a fi de poder garantir-ne l’originalitat, cal que les dimensions, els materials, la numeració i el fabricant o fonedor coincideixin amb els autoritzats per Dalí. En cas que l’obra estigui signada, cal comprovar, a més, que la signatura coincideixi i que sigui autèntica de Dalí.\nDe manera excepcional, es pot considerar algun dels exemplars d’una edició original com un exemplar original únic. Això succeeix quan un exemplar presenta unes particularitats que el distingeixin de la resta, sempre que es pugui demostrar que aquests canvis han estat realitzats i supervisats per Dalí en vida.\nObra original pòstuma\nEs considerarà l’existència d’una obra original pòstuma quan aquesta sigui el resultat d’una edició limitada d’escultures o obres tridimensionals feta després del 23 de gener del 1989, no superior als 8 exemplars més 4 proves d’artista i derivada d’un model realitzat per Dalí en vida. A fi que aquesta obra es pugui classificar com a tal, cal que compleixin els mateixos requisits que una obra resultat d’una edició original i les dues condicions següents: que el model utilitzat no procedeixi d’un sobremotlle i que l’obra es presenti expressament com a obra pòstuma.\nLa publicació digital d’aquest catàleg és el resultat d’una metodologia de treball especialment concebuda i executada pensant en les necessitats concretes de l’obra escultòrica de Dalí. El plantejament pren com a base el Catàleg Raonat de Pintures de Salvador Dalí, que es va completar el desembre del 2017, si bé l’estructura i la presentació s’han adequat a les exigències pròpies de l’obra tridimensional.\n3.a. Definició d’estàndards d’identificació i classificació\nEn aquesta fase no s’ha treballat per trams cronològics, sinó que s’ha traçat una panoràmica completa sobre la producció de l’artista, des dels inicis fins a les darreres obres conegudes. Això ha permès comprendre, d’una manera concisa, les característiques particulars que defineixen la producció de Dalí en el camp de l’obra escultòrica així com establir un sistema per distingir clarament entre una obra original, una obra múltiple o una reproducció.\nEls resultats d’aquesta primera fase de treball es poden consultar des de 2014 al web de la Fundació Dalí amb el títol Criteris artístics de la Fundació Gala-Salvador Dalí en matèria d’escultura i obra tridimensional.\nAquest catàleg raonat inclourà exclusivament tota l’obra escultòrica que es pot identificar com a obra original de Dalí. La identificació d’una obra original s’ha establert d’acord amb els estàndards prèviament definits. Ateses la diversitat i la riquesa de materials i tècniques que Dalí utilitza, aquest catàleg no es limita a l’escultura concebuda en el sentit més tradicional del terme, sinó que també admet altres categories d’obres tridimensionals. Així, són objecte d’aquest catàleg les escultures, els objectes i les instal·lacions originals que es puguin atribuir a l’autoria de Dalí. Dins d’aquests tres grans grups, s’han identificat fins ara les categories següents: escultura de volum rodó, escultura intervinguda, escultura involuntària, escultura-objecte, escultura-objecte efímera, instal·lació efímera, objecte, objecte automàtic, objecte de funcionament simbòlic, objecte intervingut i objecte surrealista. Per obtenir més informació, es pot consultar el Glossari que s’inclou en aquest document.\nL’abast de l’obra original de Dalí abraça les obres no tan sols de la col·lecció de la Fundació Dalí sinó també d’altres, públiques o privades.\n3.c. Identificació d’obres\nS’ha dut a terme un buidatge exhaustiu de tot tipus de font documental que pogués proporcionar informació sobre l’existència d’una obra determinada. L’arxiu del CED i el seu fons documental han tingut un paper determinant en aquesta fase de treball, a banda d’arxius externs.\nEn el primer tram, la imatge fotogràfica ha tingut un protagonisme essencial a l’hora d’identificar algunes obres. Es tracta principalment de fotografies d’exposicions d’època en què es recull el testimoni d’algunes obres efímeres o d’obres la localització actual de les quals es desconeix. També s’ha treballat amb fotografies de Portlligat, dels apartaments que Dalí i Gala van ocupar a París o d’altres llocs on puntualment es van conservar algunes d’aquestes obres. En aquests casos, la imatge fotogràfica s’ha contrastat amb altres proves documentals per assegurar-ne l’autoria.\nS’ha recopilat informació procedent de diferents fonts documentals, especialment manuscrits, contractes, correspondència, fotografies, publicacions, catàlegs d’exposició, documents efímers, etc. La informació proporcionada per aquests documents ha determinat aspectes tan importants com l’autoria de l’obra i ha permès comprendre’n la creació.\nTambé s’ha pogut determinar la correlació que sovint hi ha entre l’obra pictòrica i l’obra escultòrica de Dalí i establir una sèrie de relacions entre determinades obres. En alguns moments, la iconografia pròpia de la pintura de l’artista es transvasa a l’obra tridimensional i el repertori de l’època surrealista constitueix un testimoni paradigmàtic.\n3e. Contacte amb els propietaris\nUn cop seleccionades i documentades totes les obres que a priori compleixen els requisits per ser objecte d’aquest catàleg, s’ha contactat amb els seus propietaris per complementar la informació. En els casos en què no s’ha rebut resposta, la publicació de l’obra es manté en espera i no figura de moment en aquest catàleg.\n3.f. Atribució de l’obra\nAmb tota la documentació recopilada, s’han examinat directament les obres que presenten les garanties suficients per ser considerades originals de Dalí. S’ha pogut contrastar la informació recopilada amb les característiques compositives, formals, materials i tècniques de cada obra escultòrica. En algunes ocasions, s’ha treballat a partir de les fotografies d’alta resolució i les indicacions facilitades pels propietaris actuals de la peça.\nEl fet que una obra no consti en aquest catàleg raonat es pot deure a motius diferents: potser no compleix les garanties necessàries per ser considerada una obra original de Dalí o bé que no es disposa de la informació suficient per prendre una decisió sobre la seva autoria i originalitat. Aquestes obres passen a formar part d’un fons en estudi.\n3.g. Work in progress\nCom en el catàleg de pintures, la publicació digital ens permet establir un treball en curs i un sistema permanent d’ampliació i revisió de la informació. Les noves informacions aportades, un cop analitzades i validades, són susceptibles de ser incorporades a la fitxa d’estudi del catàleg raonat. Així mateix, l’equip continua treballant tant en l’elaboració dels propers trams com en l’ampliació de la informació dels trams ja publicats.\nLes definicions incloses en aquest glossari es basen en alguns diccionaris i tesaurus de referència com el Concise Oxford Dictionary of Art Terms i l’Art & Architecture Thesaurus, del Getty Research Institute.. Alguns termes s’han completat amb l’aportació de fonts de l’època, com el Dictionnaire abrégé du surréalisme del 1938, i també amb els escrits de Dalí relacionats amb l’obra escultòrica, especialment significatius durant la dècada de 1930. Igualment s’han pres en consideració algunes declaracions de l’artista en la seva La vida secreta de Salvador Dalí, publicada l’any 1942, que de manera retrospectiva fan referència a algunes obres. Cal assenyalar que alguns termes són intrínsecs a la producció daliniana, és a dir, responen a creacions originals de l’artista i, per tant, la seva definició es basa, exclusivament, en el testimoni directe de Dalí.\nTècnica artística utilitzada per a la creació d’una obra d’art tridimensional a partir de la combinació de materials o objectes diversos, normalment objectes trobats o altres elements de caràcter no artístic. L’obra també pot incloure elements pintats, esculpits o modelats per l’artista. L’aplicació d’aquest terme se sol relacionar amb determinades obres creades per Jean Dubuffet l’any 1953.\nObra d’art tridimensional en què les imatges i les formes es reprodueixen en relleu, gravat o ple relleu. El terme es refereix especialment a les obres d’art creades tallant o gravant un material dur, modelant o fonent un material mal·leable (que normalment s’endureix després) o bé agrupant peces per crear un objecte tridimensional. Se sol utilitzar per fer referència a objectes de mida gran o mitjana fets de pedra, fusta, bronze o un altre metall. Per als objectes petits se sol utilitzar el terme “talla” o una altra designació adequada. “Escultura” fa referència a obres que representen éssers, objectes o grups d’objectes tangibles o bé obres abstractes que tenen unes vores i uns límits definits i es poden mesurar.\nEn l’article “The Object as Revealed in Surrealist Experiment” publicat a This Quarter l’any 1932, Dalí defineix l’escultura automàtica en els termes següents: “En cada trobada per a polemitzar o experimentar, que cada persona rebi una quantitat fixa de material mal·leable per què el treballi automàticament. Les formes que es fan així, juntament amb les notes de cada creador (sobre el temps i les condicions de la producció), es recullen i s’analitzen posteriorment”.\nObra tridimensional característica de Dalí, que es distingeix per la intervenció de Dalí en una escultura d’un altre autor. Aquesta pràctica es pot manifestar a través de diferents tècniques i normalment s’identifiquen intervencions pictòriques o assemblatge d’altres objectes.\nEscultura de volum rodó\nEscultura en què les formes són tallades o modelades en tota la seva circumferència, cosa contrària a tenir formes projectades o enfonsades en una superfície contínua.\nL’escultura involuntària respon a una nova categoria d’obra escultòrica de filiació daliniana, en què determinats objectes trobats o escultures automàtiques es fotografien d’acord amb unes directrius artístiques concretes. D’aquesta manera, l’any 1933 Dalí assumeix la direcció artística d’una sèrie de fotografies realitzades per Brassaï, en què la creació escultòrica adquireix una nova dimensió conceptual i artística, fonamentada en l’essència de la imatge fotogràfica. Es van publicar el 1933 a la revista Minotaure, amb uns títols descriptius atorgats amb tota probabilitat per Dalí, que permeten comprendre’n la composició. Fins avui no es té constància que aquestes creacions s’exhibissin o es presentessin com obres en si mateixes, més enllà de la fotografia.\nObra d’art tridimensional creada a partir de la combinació de materials o objectes diversos, normalment objectes trobats o altres elements de caràcter no artístic. L’obra també pot incloure elements pintats, esculpits o modelats per l’artista.\nEn la producció de Dalí s’han identificat algunes escultures-objecte que el mateix artista modifica i transforma successivament, generant versions originals úniques. Cada versió té una vida limitada, perquè es perd quan és substituïda per una versió nova, fet que confereix a aquestes creacions un caràcter efímer.\nInstal·lació concebuda amb una durada determinada, ja sigui pels materials emprats, per la voluntat de l’artista o per l’espai expositiu.\nObres definides com assemblatges o creacions, en què l’espai ocupat per tots els seus elements és concebut com una part del seu disseny. Aquestes creacions daten de començaments del segle XX i es generalitzen especialment durant la dècada de 1970. Les instal·lacions, concebudes tant per a espais interiors com exteriors, poden exigir la presència física i el compromís actiu de l’espectador.\nMàquina de pensar\nEntre els objectes surrealistes, Dalí distingeix aquesta categoria en l’article “Honneur à l’objet !” publicat a Cahiers d’art l’any 1936, quan inclou La jaqueta afrodisíaca en la categoria de les “màquines de pensar”. En un altre article publicat a Art Front el 1937 i titulat “I defy Aragon”, Dalí fa referència a una creació anterior que identifica amb aquesta mateixa categoria: “El 1932, durant una sessió de treball del grup surrealista vaig descriure un complicat projecte per a un objecte surrealista que s’anomenaria «màquina de pensar», per a la qual em caldrien diversos centenars de petites copes plenes de llet calenta, penjades d’una tal manera que conformessin l’estructura d’un gran balancí” .\nAquesta és la menció que consta en certs documents en què es fa referència a les escultures involuntàries publicades l’any 1933 a la revista Minotaures, realitzades conjuntament per Dalí i Brassaï, i també altres no publicades però que segurament formen part d’aquesta mateixa sèrie.\nEs tracta d’un nou tipus d’objecte surrealista establert per Dalí l’any 1931, que es distingeix pel seu origen i el funcionament automàtic. Tal com específica Dalí a l’article “Objets surréalistes” publicat a Le surréalisme au service de la révolution, aquests objectes estan “basats en les fantasies i representacions susceptibles de ser provocades per la realització d’actes inconscients”. L’origen d’aquestes creacions està relacionat, d’altra banda, amb la Bola suspesa d’Alberto Giacometti. Aquesta categoria dona lloc, a més, al nom del primer objecte surrealista creat per Dalí, que presenta a Le surréalisme au service de la révolution, juntament amb els d’Alberto Giacometti, Valentine Hugo, André Breton i Gala Éluard.\nObra tridimensional característica de la producció de Dalí, que es distingeix per la intervenció de Dalí en una creació o un objecte d’un altre autor. Aquesta pràctica es pot manifestar mitjançant tècniques diferents i normalment s’identifica amb intervencions pictòriques o l’assemblatge d’altres objectes.\nD’acord amb La vida secreta de Salvador Dalí, “L’objecte surrealista és un objecte absolutament inútil del punt de vista pràctic i racional, creat únicament amb el fi de materialitzar d’una manera fetitxista, amb el màxim de realitat tangible, idees i fantasies de caràcter delirant”. L’origen d’aquestes creacions remet als ready made realitzats per Marcel Duchamp a partir del 1914 i també a l’objecte oníric proposat per André Breton el 1924. L’any 1931, en l’article “Objets surréalistes” publicat a Le surréalisme au service de la révolution, Dalí estableix una nova classificació d’objectes surrealistes amb sis categories: objectes de funcionament simbòlic, objectes transsubstanciats, objectes per projectar, objectes embolcallats, objectes màquines i objectes modelats.\nDel francès objet trouvé. Objecte trobat per un artista i presentat com a obra d’art o com a part d’una obra d’art en virtut del seu valor estètic. Aquests objectes poden ser d’origen natural o creacions manufacturades i es presenten sense alteracions o bé amb alguna lleugera intervenció per part de l’artista. La pràctica de l’objecte trobat és pròpia, especialment, dels artistes dadaistes i surrealistes.\nEn general, s’identifica amb un objecte produït, modificat i utilitzat per l’home, que es diferencia dels elements naturals per aquest motiu. Normalment es tracta d’un objecte moble (per exemple, una eina, un utensili, un objecte per a l’embelliment personal o un objecte artístic) amb una funcionalitat concreta.\nD’acord amb Marcel Duchamp, el ready made és un objecte quotidià ascendit a la dignitat d’objecte artístic per la simple elecció de l’artista. Per tant, es pot identificar com un objecte utilitari, resultat d’una producció de masses, que l’artista situa en un context artístic i transforma, per aquest motiu, en una obra d’art. Segons Duchamp, al darrere de l’elecció d’aquests objectes hi ha la reacció a una indiferència visual i una absència total de bon o mal gust.\nPresentació de “L’Odissea culinària”\nCineclub Diòptria: “Las Herederas”


Per quins motius Esquerra Republicana no es dissol\n09 maig 2021 16:02\nJoan Lladó | 15 juny 2010\nDia 8 de maig Esquerra presentà la seva proposta per al futur electoral i polític de l'esquerra nacional. Es basa a arbitrar òrgans comuns de presa de decisions: una executiva conjunta, un consell polític conjunt i una assemblea amb presència de tots els militants de tots els partits, a més d'altres persones que volguessin participar d'aquest projecte polític. Seria el vot de cada individu allò que determinaria el pes dels partits, com també la presa de decisions d'aquest nou subjecte.\nLa proposta feta arribar mitjançant una comissió negociadora és rebutjada pel PSM. La contraproposta que fa arribar el partit liderat per Biel Barceló per tal de concórrer plegats exigeix a Esquerra Republicana la seva dissolució a les Illes Balears, l'afiliació dels seus militants al PSM-Entesa Nacionalista i que els nous afiliats "no constituiran corrents orgànics basats en aquesta condició amb la finalitat d'influir en la línia política".\nL'excusa de les europees, conjuntural i sense la transcendència per al país que tenen les eleccions autonòmiques, ja feia preveure la situació actual. L'única condició que el PSM-Entesa Nacionalista es negà a acceptar perquè Esquerra l'acceptàs a la candidatura europea és conformar una candidatura conjunta i prioritària a les properes eleccions autonòmiques. El pacte amb Els Verds ja estava fet. No entraré a valorar la insuficiència electoral d'aquest pacte i la dificultat per arribar al 5% que es trobarà; tampoc el fet de diluir el missatge nacional amb dues formacions que es defineixen com a federalistes espanyoles.\nEl que sí que vull deixar clar és que Esquerra Republicana no es dissol. Perquè se sent hereva del republicanisme amb vuitanta anys d'història en aquesta terra. Perquè ha estat la formació política que més ha crescut els darrers 10 anys a les Illes Balears i continua creixent. Perquè pensam que Esquerra Republicana es pot complementar amb altres projectes polítics d'esquerres i sobiranistes necessaris tots ells, però pensam també que l'existència d'un partit nacional complet amb l'objectiu final de la independència és imprescindible.\nPerquè algú haurà de defensar que s'esbuqui el monument de la Feixina, que no es davalli el pressupost de política lingüística com s'ha fet enguany, que no s'elimini el Cofuc, que s'eliminin assessors maldament governi l'esquerra, que Educació i Sanitat no minvin les partides com ha passat enguany, que IB3 renunciï als seus drets prioritaris i despesa prescindible en favor de poder veure TV3 completa, que tenguem policia autonòmica com preveia el pacte no acomplit, que es faci una Llei del cinema o de consultes populars com ha fet Esquerra a Catalunya, perquè hem estat capaços de governar i, a més, de no fer-ho a qualsevol preu.\nPer totes aquestes coses però sobretot perquè tenim la voluntat i el dret inalienable, en democràcia, d'existir. Nosaltres no ho hauríem demanat mai ni a cap soci ni a cap enemic.\nPer Unitat., fa mes de 10 anys\nÉs hora de fer desapareixer el PSM, sobra. No hem de permetre que els seus militants lletraferits acabats i amargats es carreguin el nacionalisme a les illes balears.\nAmunt ERC, Amunt Entesa, Amunt UM.\nQuè és el psm? El bloc de l'agonia?\nI erc, uf, erc... A Catalunya ha perdut l'oportunitat històrica aquestes dues legislatures. Els vots del nacionalisme eren absolutament majoritaris i ells van i posen el senyor Montilla a la Generalitat. Sense haver-hi necessitat! Això es diu malbaratar la sort!\nNomés Ciu ha tengut resultats positius dins el nostre nacionalisme no espanyol. Amb errades, sí, però amb encerts. I té el suport de la majoria. El tenia quan governava i l'ha tengut quan no ha governat.\nAquí hem de donar suport a un invent similar a Ciu. Això o continuar fent el bàmbol.\nNosaltres ho tenim ben clar.\nMillor votar una opció nacionalista no espanyola pragmàtica...\nQuina Esquerra tenim... quina vergonya! entre el PSM i ERC sa gent no té una referència realment solvent i preparada. Voltors amb molta fam són els que dirigeixen aquests partits...\nPer joanet, fa mes de 10 anys\nEl PSM fa vergonya aliena. Tanta estupidesa i ridicula prepotència no es pot aguantar,Viuen del passat, pensant-se representar una massa electoral que ells ja han sobradament decebut amb el seu cadirisme.\nEm sap greu per ells pero sobretot per les illes Balears que no es mereixen aquests ineptes suposats defensors de Mallorca.\nPer toni vives, fa mes de 10 anys\nEls independentistes no s'han de dissoldre fins que no siguem independents. Ànims i endavant!\nPer Josep, tambÃ© militant, fa mes de 10 anys\nA un altre militant d'Esquerra, N'Esperança Marí és un càrrec d'Eivissa pel Canvi que milita a Esquerra i a més no és un càrrec Executiu. En Joan Lladó també és un càrrec electe i no ha deixat l'escó del Consell. Esquerra va deixar tots els càrrecs executius i de gestió a les arees de govern.\nPer pacto de retroceso, fa mes de 10 anys\n1) porque siempre quedarán fachas catalanes en Baleares.\n2) porque hay que arrimarse a la poltrona y al dinero público.\n3) porque tienen muy poca vergüenza\n4) porque viven en otra dimensión\n5) porque el dinerito de la Generalitat está muy rico\nAlgo falla en el sistema cuando un partido radical y totalitario que no representa ni al 5% de la población está condicionando (y jodiendo) a la inmensa mayoría de la población de Baleares\nPer UN ALTRE MILITANT D'ESQUERRA, fa mes de 10 anys\nNo em referia a en Bernat Joan, lògicament. Em referia a Esperança Marí, diputada d'Esquerra al Parlament de les Illes Balears.\nPer Un militant d'Esquerra, fa mes de 10 anys\nContesatant a "un altre militant d'Esquerra" dir-li que una cosa no te a veure amb l'altre. Esquerra renuncia als carrecs del govern de Mallorca i de les Illes Balears on compartia governs amb UM. En Bernat Joan es un carrec de la Generalitat de Catalunya, no te res a veure amb els procesos electorals illencs...


Obsessions servils - Nosaltres La Veu\nNo sé si estem davant d’una actitud dictatorial, d’un despotisme pueril o d’una fantasia grotesca. Intentaré aclarir la meua perplexitat. Han passat més de quaranta anys i l’esperit de Franco continua viu i en plena vigència. Un assumpte greu perquè no sols persisteix la nostàlgia pel Caudillo invicte, sinó també l’incandescent sistema ideològic i doctrinal impulsat des del poder absolut i fonamentat en el dogma. Si no fora així, no s’explica que les formacions polítiques situades més a estribord d’on és el PSOE, tracten d’imposar o reprimir definicions no coincidents amb els propis desitjos de rebentar una identitat. Ara al Senat, adés en un consistori, les abundants seqüeles afins al missatge unívoc s’esforcen per prohibir expressions que no els agraden: alerta! Prohibir el nom del País Valencià des de la gola inconsistent de la ignorància remet a l’eugenèsia psíquica. No es tracta d’afirmar que el globus terrestre és una pizza o que l’idioma que parlem —alguns, no ells— el van inventar els neandertals de la Cova del Parpalló. El projecte ambiciona modificar la consciència de la població… o consolidar-la. És a dir, pretén domesticar, encara més, una ciutadania prèviament narcotitzada pels defensors de l’absurd. Els “valencianos” com ells, inquisidors vergonyants i sequaços experts en genuflexions i ofrenes, prefereixen una denominació de la terra insubstancial, neutra (¿?) i eternament subalterna. No siga cosa que el poble que haurien de servir es desperte. Al capdavall, eixe és l’objectiu: impedir tot signe que subratlle una realitat que odien.\nPer tant, crec que no és bona idea coartar llibertats, ja que el simple fet de proposar-ho provoca la reacció contrària. Per això miraré d’emprar el nom del País Valencià, perquè me l’estime i vull reafirmar el meu compromís amb el llegat de la història, tot i saber que dir-li Regne de València també satisfà les meues aspiracions cíviques.


【Filorga】 | Dressinn\nVeure-ho tot ( Filorga )\nFilorga a dressinn - la millor selecció de productes al millor preu. Mai havia set tant fàcil navegar i comprar per internet articles de botiga-moda. I el millor de tot és que et portem el material de botiga-moda que necessitis directament a la porta de casa. La majoria de productes Filorga s’envien ràpidament, 24 hores després d’haver fet la compra a dressinn. Com a distribuïdor autoritzat de Filorga tenim un ampli coneixement de tots els productes i últimes tecnologies. Podem assessorar-te amb els millors consells per utilitzar i cuidar el material Filorga de la millor manera. Sempre que ho necessitis rebràs el millor servei del nostre equip d’esportistes experts. Creiem que una part important per a la satisfacció del client és garantir que la compra es fa en un entorn 100% segur i confidencial. Volem que estiguis 100% satisfet amb la teva compra a dressinn, però si per algun motiu això no passés, tens 30 dies per fer la devolució de la compra. Si tens una pregunta o necessites que t’assessorem, no dubtis a contactar amb el nostre equip d’atenció al client de dressinn. Estarem encantats en donar resposta a totes les teves preguntes i a ajudar-te en tot el que necessitis!


Cites a cegues, secrets i molts crims sense resoldre - Diari de Barcelona | Diari de Barcelona\nCites a cegues, secrets i molts crims sense resoldre - Diari de Barcelona\nCites a cegues, secrets i molts crims sense resoldre\nEt recomanem les cinc millors sèries per al cap de setmana del 22 i 24 de gener\nEl 2020 ens ha demostrat que moltes vegades la realitat supera a la ficció, però no subestimem el 2021 que encara és a temps de portar-nos moltes sorpreses. Aquesta setmana, per exemple, ens han marejat una mica amb el tema de l'ajornament-suspensió de les eleccions del 14-F i hem vist com Donald Trump deixava la Casa Blanca. També, hem vist com es reobrien polèmiques al món dels Youtubers per l'anunci d'en Rubius que marxarà a Andorra. Però no importa com hagi estat la teva setmana, perquè et recomanem 5 sèries que segur s'adaptaran a tu, o a algun dels teus amics o amigues, i que et faran desconnectar d’aquesta setmana de bojos.\nEl precoç: Alguien tiene que morir (2020, 1 temporada a Netflix)\nAmb el rerefons de l'Espanya franquista, Gabino torna a casa de la seva família després d'haver viscut uns anys a Mèxic, d'on és la seva mare. El jove ve acompanyat d'un amic ballarí que es diu Lázaro i que no serà gaire benvingut per una part de la família, ja que sospiten que entre ells hi ha alguna cosa més que una amistat. La situació es complica encara més, perquè el pare vol que Gabino es casi amb la filla d'una família amb la qual tenen negocis.\nEl millor: la interpretació de la Carmen Maura, que mai defrauda.\nEl pitjor: és una sèrie dura i violenta i pot arribar a resultar desagradable.\nLa detectiva: Los misterios de Laura (2009-2014, 3 temporades a RTVE i a Amazon Prime)\nLaura Lebrel és una inspectora de la Policia Nacional que es dedica a investigar crims d’una manera molt personal i particular. A més, compatibilitza la seva vida professional amb la personal: el seu matrimoni no passa pel seu millor moment i a més ha de criar a dos nois bessons de 5 anys. Encara que a primera vista pugui semblar una mica despistada, caòtica i que fa servir uns mètodes poc ortodoxos, a la inspectora Lebrel no se li escapa res i és capaç de resoldre fins i tot el crim perfecte.\nEl millor: la intuïció i el carisma d’aquesta peculiar inspectora.\nEl pitjor: la interpretació d’alguns actors secudaris.\nLa mamarratxa: Crashing (2016, 1 temporada a Netflix)\nSam, Melody, Kate, Anthony, i Fred són una colla d’amics que viuen junts com a guardians de la propietat d’un hospital en desús. Els joves paguen un lloguer molt rebaixat a canvi de mantenir i cuidar l’edifici, encara que saben que serà per un temps limitat, ja que seran desallotjats i l’hospital serà demolit. A la vida d’aquesta curiosa comunitat arriba la Lulu, la millor amiga de l’Anthony, provocant tota una revolució a la vida a l’hospital.\nEl millor: la muntanya russa d’emocions que vius de la mà dels personatges.\nEl pitjor: només són 6 capítols i et quedes amb ganes de més.\nEl 'intensito': Cites (2015-2016, 2 temporades a la CCMA)\nEn cadascun dels capítols d’aquesta sèrie es relaten dues cites de dues parelles diferents. Alguns dels personatges reapareixen a mesura que avança la sèrie, ja sigui amb la mateixa parella del principi, perquè s’han agradat i han quedat per una segona cita, o amb una nova, quan amb la primera cita no hi ha hagut èxit. Moltes d’aquestes cites són a cegues, ja que la parella s’ha conegut a través d’Internet i totes elles es produeixen en punts coneguts de la ciutat de Barcelona.\nEl millor: la ciutat de Barcelona com a escenari que fa que qualsevol barceloní o persona que hagi visitat la ciutat pugui identificar llocs coneguts.\nEl pitjor: hi ha personatges que només surten un cop, i aleshores no tens temps de conèixer-los en profunditat.\nL’activista: O sabor das margaridas (2018-2020, 2 temporades, la primera a Netflix, la segona encara no)\nUns dies abans de l’arribada del Papa Benet XVI a la ciutat gallega de Santiago de Compostel·la, una noia anomenada Marta Labrada desapareix a la benzinera d’un poble de l’interior de Galícia, que es diu Muriás. L’endemà a la desaparició, l’agent de la Guàrdia Civil, Rosa Vargas arriba a Muriás per investigar les estranyes circumstàncies d’aquesta desaparició, encara que tot apunta que la noia ha deixat el poble per voluntat pròpia. No obstant això, Rosa no es dóna per vençuda i, finalment, descobreix una trama criminal en la qual estan implicats molts dels habitants del poble.\nEl millor: els girs que ningú s’espera.\nEl pitjor: els capítols són llargs i poden arribar a resultar una mica tediosos.


ceskfreixas – Pàgina 2 – Cesk Freixas\nPer ceskfreixas | 12 de maig de 2020\nMicromecenatge: últims 5 dies i nova recompensa!\nPer ceskfreixas | 10 de maig de 2020\nEntrem en la recta final de la campanya de micromecenatge per a fer possible el meu 8è disc. Això és espectacular, i per aquest motiu he decidit crear una nova recompensa.\nSerà diumenge 17 de maig a les 17.30 hores de la tarda. En streaming, a la plataforma Cultura Confinada, en agraïment a tots els mecenes que m’esteu ajudant a fer possible el meu 8è disc. Cada mecenes rebrà un correu electrònic, el mateix diumenge 17 de maig, mitja hora abans de l’inici, amb les instruccions per accedir a la trobada virtual.\n[!] Aquesta recompensa la rebran tots els mecenes, els que ja ho eren i els que ho siguin a partir d’ara, independentment de l’aportació que hagin fet.\nClica aquí i col·labora al micromecenatge!\nÚltims 7 dies de micromecenatge\nPer ceskfreixas | 8 de maig de 2020\nBon divendres, amics i amigues! Fa 33 dies que vam iniciar la campanya de micromecenatge a Verkami per a demanar-vos un cop de mà i, d’aquesta manera, poder fer realitat el que serà el meu 8è disc. Avui queda exactament una setmana perquè finalitzi aquest procés de mecenatge, i la situació en la que es troba és realment excepcional. Gairebé 700 mecenes hi han donat suport, i la campanya es troba a les portes d’aconseguir el segon objectiu, marcat després d’assolir l’horitzó de finançament inicial. La veritat és que tota ajuda és enormement benvinguda i desitjada, ja que em permetrà enregistrar el disc i molts complements associats (sessió de fotografies, disseny, videoclip, making of…) amb totes les garanties possibles. Gràcies, una vegada més, de tot cor!\nVols col·laborar per a fer possible el nou disc?\nAvui us presentem la nostra nova cançó. Es titula Tornar, i l’hem fet amb la col·laboració del raper Poor Tràmit i la cantautora (i neboda meva!) Marina Freixas. Els arranjaments i la producció porten la marca d’en Pau Romero. El videoclip ha sigut possible gràcies a la feinada de Dmusical i, sobretot, gràcies als vostres vídeos, que us vam demanar i ens heu fet arribar a través de les xarxes socials. La cançó és un agraïment a totes les persones que treballeu en l’àmbit sanitari: gràcies, de tot cor. Espero i desitjo que us agradi.


Una llarga llista de societats d'inversió i fons voltor, tant estrangers com nacionals on no podia faltar l'acaparador Florentino Pérez, controlen el gran negoci de les residències d'àvis a l'Estat espanyol.\nEl nombre de residències total a l’Estat espanyol és de 5.417. D’elles, 1573, un 29%, són públiques i 3.844 privades, un 71%. El territori amb major nombre de residències és Catalunya amb 1.002, de les que només un 17% són públiques. Andalusia va en segon lloc amb 673 residències, de les que un 23% són públiques. La Comunitat de Madrid figura en quarta posició amb 425 residències, de les que només un 16,94% són públiques, no arriba ni tan sols al garrepa 17% de Catalunya. Això demostra pels territoris afectats que les polítiques de PSOE i PP han estat molt semblants, igual de privatitzadors i neoliberals, en aquest sentit, atès que no hi ha grans diferències entre la majoria dels territoris.\nLa falta de llits en el sector de les residències públiques, amb fins a 5 anys en llistes d’espera, ha aconseguit que el sector sigui acaparat pels grans hòldings d’inversió privada a la recerca de beneficis milionaris immediats, quelcom que per descomptat comporta precarietat laboral i dèficit assistencial.\nEl gran negoci de l’atenció a persones majors en centres privats ja tenia un creixement anual del 4% en els últims anys i en 2019 va aconseguir la xifra de 4.500 milions d’euros de facturació entre els aproximadament 4.000 centres que gestiona la inversió privada, el 75% del total.\nRendibilitat de fins al 20% per als 7 grups que controlen el 17% del negoci\nDomusVi és la principal operadora amb 25.000 llits repartits en els seus 198 centres i és el resultat de la fusió de Geriatros i SARquavitae i alhora propietat del fons de capitals britànic ICG i el francès SRS.\nOrpea, el segon grup de l’Estat, també de capital francès i les seves residències atenen diàriament 8.000 persones.\nAmavir gestiona, incloent els centres de dia, al voltant de 8.000 places. Pertany al grup Maisons de Famille, que alhora pertany al hòlding Creadev, propietari d’Alcampo, Decathlon, Leroy Merlin o Norauto, entre altres.\nVitalia pertany al fons britànic CVC Capital Partners, gestiona 6.000 places a tot l’Estat i te en perspectiva aconseguir les 10.000.\nBallesol, de la que el president executiu és també president de AESTE, és la principal patronal d’operadores de residències de l’Estat (Eulen Sociosanitario, Caser, Sanitas Mayores, entre altres) i gestiona 7.000 places.\nDesprés d’aquests imperis inversors n’hi ha d’altres que vénen de sectors totalment aliens a l’assistència sanitària com ACS, Sacyr, Eulen, BUPA, Santa Lucía i fins i tot entitats religioses que no volen perdre’s la seva part del pastís.\nEt pot interessar: Crim social: Qui són els culpables de la mort de 8.000 ancianes en centres de gent gran?\nEs conforma així un complex entramat financer amb l’única finalitat de presentar comptes de resultats als seus inversors, encara que per a això hagin de saquejar per on trepitgen, esprement al màxim segments tan necessaris com la sanitat pública o l’educació, minvant les condicions de treball dels empleats, en la seva majoria dones i reduir la qualitat dels serveis públics per a obtenir beneficis milionaris.\nEn molts casos persones majors han mort abandonades i en solitud al no disposar les residències, ni contractar urgentment, al personal soci-sanitari suficient, mentre creixien les baixes (6.000 sobre un total d’uns 25.000 treballadors) per la cadena de contagis de la Covid-19 entre el personal. Si no s’ha contractat mes treballadors qualificats per a enfrontar la pandèmia és pels costos que aquesta despesa suposava en les residències privades o concertades i la conseqüent reducció dels pròspers beneficis que els grans fons d’inversió vénen obtenint durant l’últim període. Com sempre, els seus beneficis per sobre de les nostres vides.\nLa criminal privatització de la sanitat i els serveis assistencials ha portat una deficiència sistemàtica i un buidatge progressiu de recursos. En la comunitat de Madrid, els seus impulsors José M. Aznar, Esperanza Aguirre i el multimilionari Florentino Pérez han aconseguit deixar al sistema públic pràcticament nu i consumant el fracàs catastròfic de la privatització de les residències madrilenyes i el seu model d’estat de benestar.\nMentrestant, els propietaris cínicament han argumentat que les residències no són centres d’atenció mèdica sinó només de cures i asseguren que han pres mesures. Però la crua realitat deixa en evidència la desídia capitalista.\nPrecarització, abandonament i falta de recursos, el secret per a fer “caixa”\nEn una de les residències gestionades per Clece, la Fundación Reina Sofia Alzheimer propietat de Florentino Pérez, ha acomiadat a treballadores per denunciar la falta de materials i mitjans. No hi havia bolquers o llençols per a atendre els residents degudament, passant en algun cas, fins i tot, dies sense la deguda higienització. La divisió de serveis de Clece és una de les més beneficiades en la concessió de subcontractes i la privatització de Serveis Socials. Administra guarderies públiques, serveis de neteja i de servei d’àpats per a hospitals, albergs per a persones sense llar i per a dones maltractades, centres de dia per a persones discapacitades i empra a milers de cuidadores per a gestionar els serveis municipals d’assistència domiciliària en ciutats com Madrid o Barcelona. Tots ells sectors tremendament precaritzats.\nA sobre, ara demana ajuda a les administracions amb diners públics per als seus centres, ja que la mort d’avis i àvies ha afectat el nombre d’usuaris, quelcom que ha fet perdre ingressos, tot i que en el primer trimestre va guanyar més de 282 milions d’euros.\nA finals de març Protecció Civil i el Servei d’Emergències Municipal (SEM) al costat de la Unitat Militar d’Emergències (UME) va procedir a desinfectar alguns d’aquests centres i els propis militars van trobar residents totalment abandonats i en condicions extremes i, fins i tot, residents “morts en els seus llits”, segons va declarar la ministra de defensa Margarita Robles.\nEn una altra residència gestionada per Orpea CCOO va fer públic un vídeo en el que els empleats parlaven de “encobriment, xantatges i amenaces” per part de la gerència per a ocultar que tot i que oficialment només hi havia un mort pel virus, ells creien que almenys 16 residents havien mort per un brot que va durar 10 dies.\nPer una xarxa de residències públiques i gratuïtes\nNo podem permetre que les residències de majors continuïn sent un negoci per a uns pocs capitalistes. Amb el hastag #QuerellaResidencias i el lema “La vida de los mayores vale más que los beneficios de los fondos buitre”, l’associació Marea Residencias presenta a Madrid una querella secundada per familiars de residents i treballadors/es contra Díaz Ayuso, Ruiz-Escudero i els directors de 10 residències de la comunitat de Madrid i reclamen que es promulgui una Llei de Residències a nivell estatal amb la creació de consells de familiars en cadascuna d’elles, similars a les Ampas escolars per a vetllar pels interessos dels més vulnerables.\nÉs necessari lluitar perquè totes les residències privades passin, sense cap compensació, a ser part d’una xarxa de residències públiques i gratuïtes de l’Estat sota control del seu personal i de les famílies dels residents. Els que realment coneixen i vetllen per les necessitats dels nostres avis i àvies.