Ermita de Sant Bartomeu de Covildases – Vidrà / Osona | Catalunya Medieval\nSituació: En terrenys de Vidrà, població i municipi del mateix nom, a la comarca d'Osona (Barcelona).\nProtecció: El dia de la nostra visita, a la pàgina web de la Generalitat de Catalunya,* corresponent a aquesta edificació, no hi ha cap constància al respecte.\nAltres noms: En un altre lloc, es classifica com “església”- Vikipèdia.\nAccés – Visitada el 08/02/2019:\n0 – El Punt d'inici de la visita d'avui - 42 07 21.9 02 18 35.9 - ha estat des d’un lloc de la població de Vidrà, a tocar de la plaça major, i de l’Església de Sant Hilari, des d'on hem enfilat per la carretera de Ciuret, una via així indicada i que també apareix amb aquest nom al mapa de Google.\n1 – A 42 07 51.3 02 19 05.7 entrem a un camí de terra per on continuarem.\nTransitarem durant una distància aproximada ** d’uns 6,9 km (Segons el nostre compta quilòmetres), per un terreny a vegades asfaltat i a vegades no, amb bonys de tant en tant.\nA dia d'avui el terra estava enfangat i amb restes de tolls d'aigua amb senyals d'haver-se gelat. En època hivernal, caldria tenir-ho en compte.\n2 - Localització: N 42 07 25.1 E 02 21 39.3 – Altitud: 1.150 m.\nHem introduït les coordenades anteriors en un mapa de Google i hem pogut obtenir el següent M A P A del recorregut, que segons Google ha estat d'uns 8,1 km ** (Qui té raó ? ...).\nA estones desapareixia de la pantalla del nostre TomTom la imatge del camí, el “perdia” ... però al nostre quadern de viatge no hi tenim anotat que aquesta circumstància hagués comportat excessius entrebancs ...\nL'església de Sant Bartomeu de Covildases es troba a 1150 m d'altitud, aïllada enmig d'un prat, vora el Puigsacalm.\nÉs una esglesiola romànica, bastida al segle XI o XII, d'una nau amb absis semicircular amb dues finestres de doble esqueixada i decoració d'arcuacions entre lesenes.\nTé volta de canó reforçada amb un arc toral refeta després dels terratrèmols del segle XV.\nTé la porta a migdia formada per dovelles grosses d'època més tardana.\nEntre la porta i l'absis hi ha el cos afegit de la sagristia.\nL'arc presbiteral sobresurt a l'exterior en paral·lel amb el campanar d'espadanya de dues obertures del mur de ponent.\nDocumentada des del 1123, el terratrèmol del 1425 li feu malbé la volta, que fou reparada provisionalment al 1430, i definitivament el 1548.\nAquest mateix any fou reconstruït, en tot o en part, el mur campanar de ponent i el portal. El 1782 li fou afegida la sagristia.\nPublicat el 20 febrer 2019 per Ricard\tdins de Osona amb l`etiqueta Barcelona, Catalunya, Edificació segle XIII, Ermites, Romànic .


Conèixer Catalunya: de gener 2020\nESGLÉSIA PARROQUIAL DE GRANOLLERS, ADVOCADA AL PROTOMÀRTIR SANT ESTEVE. VALLÈS ORIENTAL\nEl Pere Albert Carreño, retratava l’Església de Sant Esteve de Granollers, de la que es col·locava la primera pedra el 6 d'abril de 1941, obra de l'arquitecte José Boada i Barba ( 1906 ? +Barcelona, 23.0.1990 ), i el 25 d'agost del 1946 va tenir lloc la inauguració.\nLa decoració interior fou obra de Sebastià Badia i Cerdà (Caldes de Montbui, 1916 - 2009, amb la excepció dels vitralls, l'únic element que guarda relació amb l'antic temple.\nUs recomano llegir aquest enllaç, en el que s’explica que per donar feina als moltíssims aturats, s’acordava en molts pobles, viles i ciutats, enderrocar les esglésies.\nDe l’església gòtica en resta el campanar. Per la part de l'exterior trobem l'absis poligonal, la nau central (construïda amb formigó armat, paredat i maó) i grans finestrals- vidrieres. Per la part interior, tenim tres naus (la central, molt amplia, i les laterals, molt estretes), cinc finestrals amb tres rosetons i la volta de creueria amb clau al centre.\nLa nau central te cinc trams de volta sobre arcs de formigó apuntats, mentre que les laterals corresponen a un baix cor allargat damunt d'elles.\nEs te constància també d'un gran rosetó modern als peus de l'església. El campanar te tres cossos: el primer, quadrat de paredat; una senzilla cornisa entre aquest i el segon. El segon és octogonal de paredat, amb una gàrgola a la part nord i una altra cornisa entre aquest i el següent cos. El tercer és octogonal, de carreu. Té vuit forats per a les campanes, arcs molt apuntats, decorats amb el timpà de trepanats i trilobulats.\nEl forjat que suporta el campanar és obra de Pidueta. Ens agradarà tenir noticia del nom , el cognom matern i el lloc i data de naixement de traspàs a l’email coneixercatalunya@gmail.com\nAl peu de la torre hi han restes de l'arquivolta de l'antiga portada romànica.\nAmb una mínima divulgació del patrimoni històric i/o artístic que encara es conserva, Granollers, el Vallès Oriental, el Vallès Occidental,.., esdevindrien destinacions de turisme cultural.\nRetratava al Josep Olivé Escarré davant del pont que travessa el Llobregat prop del creuament amb el riu Saldes, al peu del castell de Guardiola. Aquest pont facilitava el pas del camí ral, travessant d'esquerra a dreta a pocs quilòmetres del pont d'Alfar i Far, que portava de Berga a Cerdanya.\nSi el voleu veure està al peu de la carretera. C-16, km 112,7\nFou construït entre els segles XI i XII i reformat en època moderna.\nEl pont es coneix – ja sabeu que l’enginy popular és força limitat, com el PONT VELL – patrimoni gencat ens explica que té de dos ulls, dos arcs de mig punt fets de maó; el més petit d'ells ha estat parcialment cegat. Podem distingir pel parament dues campanyes, o més probablement, una reforma de la zona superior en algun moment indeterminat. Els carreus de la zona baixa són molt menors, disposats en filades i els de lazona superior, molt més grans i dispersos, units amb molt de morter. És un pont de petites dimensions, 3'25 metres d'amplada i 31'10 metres de llarg.\nNo sabia trobar el ‘PONT NOU’ a la llista de monuments: https://ca.wikipedia.org/wiki/Llista_de_monuments_de_Guardiola_de_Bergued%C3%A0\nLA CASETA DE LA PISCINA A LA FINCA SITUADA ENTRE LA TORRE AMAT I LA CASA NARCISA, AVUI CASA BIANCA. CARDEDEU. VALLÈS ORIENTAL.\nHavíem dedicat un post a la Torre Amat :\nTambé, també a la Villa Narcisa:\nLa primera diríem que és bàsicament correcta, la segona però, ha estat objecte d’una reforma en la que intervenia també l’actual propietari, Damián Sánchez Carrillo\nArquitecte, Pep Ramon Amengual, decorador interiorista Damián Sánchez Carrillo\nEn ocasió de fer una visita a la casa d’un dels veïns de la parcel·la situada entre ambdós edificis senyorials retratava un petitíssim edifici que m’explicaven que exercia com ‘caseta de la piscina’, i que era l’única resta de l’edificació senyorial que s’aixecava en aquest indret.\nNo sabíem explicar-me el motiu pel qual s’enderrocava la casa – atès el preu de la vivenda a Cardedeu és fàcil de deduir-, i dissortadament no trobava cap informació, ni cap imatge. Us deixo el prec de fer-nos arribar una cosa i l’altra a l’email coneixercatalunya@gmail.com\nNo posaria la mà al foc - en calen, i cada vegada més les dues – però us deixo una pregunta, us sembla que podria ser obra de Manuel Joaquim Raspall i Mayol (Barcelona, 24 de maig de 1877 - la Garriga, 15 de setembre de 1937)?.\nPer descomptat ens agradarà rebre les vostres aportacions a l’email coneixercatalunya@gmail.com\nCEMENTIRI DE GRANOLLERS. MONUMENTS FUNERARIS. VALLÈS ORIENTAL.\nEn la nostra visita al fossar municipal el Pere Albert Carreño, retratava els Panteons de les Famílies:\n1. Frederic Torras i Bergé . Enric Clarasó i Daudí (Sant Feliu del Racó, 14 d'octubre de 1857 - Barcelona, 1941) escultor\n5. Joan Torres Bergé. Enric Clarasó i Daudí (Sant Feliu del Racó, 14 d'octubre de 1857 - Barcelona, 1941) escultor\nConjunt de cinc panteons situats al costat esquerra de l’avinguda central que va des de l’entrada de llevant cap a ponent. En tots cinc l’enterrament està soterrat, els elements formals i compositius són del llenguatge modernista de finals del Segle XIX i començaments del Segle XX.\nEn dos dels panteons destaca l’escultura d’un àngel dret , recolzat en un treballat pedestal, en el central hi ha una figura femenina asseguda, en el del costat de llevant, un element a la manera de creu de terme, i en del costat de ponent, una creu recolzada en un treballat pedestal de planta quadrada\nEns agradarà tenir noticia dels autors del altres panteons a l’email coneixercatalunya@gmail.com\nInsistim en que caldria fer una bona neteja de les imatges, la contaminació i el canvi climàtic, fan estralls – també – en els monuments funeraris.\nCASA TORREBADELLA/RAMONEDA. GRANOLLERS. VALLÈS ORIENTAL.\nEl Pere Albert Carreño, retratava la casa que fa xamfrà amb els carrers Anselm Clavé, 29 – i Marià Maspons, de Granollers.\nPatrimoni Gencat ens la descriu com ; edifici amb una mitgera, dues façanes alineades al carrer i una tercera al jardí. Consta de planta baixa i pis. Façanes de composició simètrica, molt ornamentada. L'element formal més significatiu és una tribuna a l'angle, de planta circular, limitada per vidrieres en forma poligonal i coberta piramidal.\nLes façanes queden limitades per una cornisa amb permòdols i una balustrada.\nEls elements formals i decoratius són representants de l'eclecticisme. Els forjats dels balcons, d'un decorativisme exuberant, són obra de Joan Bellavista "Guidons".\nL’arquitecte – del que no trobava cap imatge, sou pregats de fer-nos-en arribar una a l’email coneirxercatalunya@gmail.com - va ser Francesc Mariné i Martorell (Barcelona, 8 de setembre de 1845 — Barcelona, 5 de juliol de 1902)\nLa casa rep el nom del seu primer propietari, el farmacèutic Tomàs Torrabadella i Fortuny (Granollers, 1848 - Barcelona, 1912), autor de les primeres fotografies conegudes sobre Granollers.\nEn els dies foscos que seguien a la sedició dels militars feixistes encapçalats pel general Franco contra el govern LEGÍTIM i DEMOCRÀTIC de la II Republicà , el comitè local va ocupar la casa, i s’hi va instal·lar l'emissora de ràdio.\nDurant les primeres setmanes de la guerra, la casa va servir també com a dipòsit d'obres d'art procedents d'esglésies i cases particulars.\nL’any 1934 la casa es adquirida per Vicente Ramoneda – ens agradarà tenir noticia del cognom matern, i del lloc i data de naixemebt i traspàs a l’email coneixercatalunya@gmail.com - , fet pel qual també es coneix pel cognom d’aquest últim qui a les seves últimes voluntats va deixar en herència l’edifici, que forma part del patrimoni arquitectònic local, al municipi.\nESGLÉSIA PARROQUIAL DE SANT ESTEVE DE BAGÀ. EL BERGUEDÀ\nEl 19.04.2018, retratava al Josep Olivé Escarré, davant la façana de l’església parroquial de Bagà, advocada al protomàrtir Sant Esteva.\nPatrimoni Gencat ens diu que és un curiós exemple d'església romànica, construïda en plena època gòtica. Estructuralment és un model romànic. La planta és de tipus basilical, amb una gran nau coberta amb volta de pedra lleugerament apuntada que arrenca d'una cornissa i amb un absis de planta semicircular a l'interior i hexagonal a l'exterior cobert amb volta de quart d'esfera. No hi ha naus laterals però, enlloc seu, trobem capelles laterals cobertes amb volta de creueria sobre nervis, un dels pocs elements que denota la introducció dels procediments estructurals del gòtic.\nVista de la nau des de l'absis de l'església. Jordi Contijoch Boada\nL'interior de l'edifici és molt important per la seva austeritat, elegància i grans proporcions, que contrasta amb l'exterior, pobre i desordenat. El campanar està situat a tramuntana i és una torre massissa amb llargues finestres d'arc de mig punt.\nL'edifici compta amb dues portalades monumentals, la principal a ponent i la secundària al nord. Totes dues tenen arquivoltes apuntades que s'aguanten sobre uns capitells en fris i tres columnes molt estilitzades. El portal principal està emmarcat per dos pinacles, acabats en ramillets florals, els quals són els únics elements sobresortints de l'estructura.\nEn els dies foscos que seguien a la sedició dels militars feixistes encapçalats pel general Franco contra el govern LEGÍTIM i DEMOCRÀTIC de la II República , l'altar Major va ser destruït, així com l'orgue, les imatges i objectes de culte. Acabada la Guerra amb les restes del retaule se’n compon un de nou, afegint també un altar provinent del santuari del Paller i datat el 1781.\nL’església de Sant Esteve de Bagà conserva una creu reliquiari bizantina que probablement data del segle X i que presenta inscripcions en lletres gregues als braços i enmig del tronc. Hom ha cregut tradicionalment que fou duta l‘any 1000 pel bisbe de Vic, Arnulf.\nPere Galceran de Pinós i Mallorca (Principat de Catalunya, ? — Bagà, Berguedà, 1348) fill de Pere Galceran I de Pinós i de Saura de Mallorca. Era nét del rei Jaume II de Mallorca. Nascut entre l'any 1306 i 1312, serà l’artífex del creixement de Bagà, que serà en aquella època la capital de la Baronia de Pinós.\nCASA MIQUEL BLANXART I ESTAPÉ. GRANOLLERS. VALLÈS ORIENTAL\nEl Pere Albert retratava la façana de la casa MIQUEL BLANXART I ESTAPÉ, (Granollers, 1857 – 1916), que va ser l’alcalde de GRANOLLERS en el període [16-02-1903 - 03-08-1905]\nPatrimoni Gencat en fa una descripció quasi telegràfica; explica que l’actual imatge és fruit de la reforma d'un antic edifici, duta a terme per l’arquitecte Jeroni Martorell i Terrats (Barcelona, 1876 - 1951), que dóna a dos carrers i amb una mitgera. Consta de planta baixa i dos pisos.\nLa casa té almenys ‘dos pares reconeguts’, el primer l’arquitecte Simó Cordomí i Carrera (Olot, segona meitat del segle XIX – Barcelona , 23 de gener de 1937) , autor també de l’edifici de l’Ajuntament de la Ciutat, i el segon – la fitxa tècnica li ho adjudica, l’arquitecte Jeroni Martorell i Tarrats (Barcelona, 1877 - Barcelona, 1951).\nLa Façana principal de composició simètrica; el balcó és corregut al llarg de les dues façanes. Les finestres del segon pis porten un guardapols molt original, en forma de cercle. A la planta baixa hi ha les típiques finestres modernistes amb traceria de motius vegetals i animals.\nEn destaca una figura femenina que aguanta la tribuna, obra de l’escultor Josep Maria Barnadas i Mestres (Barcelona, 28 d'abril de 1867 - Alella, Maresme, 1939)\nLa façana està decorada amb esgrafiats geomètrics florals de llenguatge modernista.\nEls treballs de forja van fer-se a Can Guidons de Granollers (GARCIA PEY, 1990).\nLlegíem que en aquesta casa es venia vi i per això els motius de decoració estan relacionats amb aquesta indústria agrícola. Dins la casa hi ha una bodega immensa subterrània que es diu "el Cau" (Informació oral Pere Cornelles). Sembla ser que el cau està fet amb rajola de València i era un lloc de reunions.\nDesprés de la victòria dels sediciosos feixistes encapçalats pel general Franco contra el govern LEGÍTIM i DEMOCRÀTIC de la II República, delicte infamant que els guanyadors batejaven ‘guerra civil’, i la Jerarquia de l’església nacional catòlica com ‘CRUZADA’ , la va comprar el Sr. Ramon Murtra, fabricant.\nAvui pertany al grup http://tallerdenpich.es/es/\nEns agradaria aprofundir en la història d’aquesta casa, sou pregats de fer-nos arribar les vostres aportacions a l’email coneixercatalunya@gmail.com\nRetratava la Capella de Santa Anna, construïda l'any 1563, i enderrocada l'any 1862, en destruir-se la caserna.\nEs refeu l'any 1864, al costat de la primitiva.\nLa capella situada a la segona planta ha estat restaurada, la planta baixa i la primera es fan servir de llibreria.\nLa restauració de la capella es va dur a terme en la dècada del 1970.\nEl projecte és dels arquitectes Bosch-Botey-Cuspinera. Andreu Bosch Planas ( 1943), Josep Maria Botey Goméz ( 1943) i Lluis Cuspinera Font ( 1942)\nPatrimoni Gencat ens explica que la capella de Santa Anna es troba al costa del portal de Caldes de la muralla del segle XVI, face, to face de l’antiga caserna/camp de concentració de Granollers, en els dies foscos que seguien a la victòria dels sediciosos feixistes.\nConsta de planta baixa i pis amb tres façanes i coberta de teula àrab a dues vessants desiguals, acabada amb un ràfec. Sobre el carener s'aixeca un senzill campanar d'espadanya. La capella està a la planta pis en un reduït espai de planta rectangular.\nL'arc de mig punt que dóna a la plaça permet seguir les cerimònies des del carrer.\nLa planta baixa s'ha reutilitzat com a llibreria. A la façana que dóna al corredor hi ha restes de la muralla medieval.\nFalten mans – en el sentit literal – per treure a la llum els terribles excessos que es van dur a terme per part de la dictadura franquista a Catalunya.\nEl silenci, SEMPRE, SEMPRE, SEMPRE, esdevé complicitat amb els malfactors.\nCASA DE L’ÀNGELA GUAL CANUDES A CARDEDEU. EL VALLÈS ORIENTAL.\nEl Juan Navazo Montero se’ns revelava com un bon fotògraf , seva és la imatge de la casa de l’ Àngela Gual i Canudes – de la que ens agradarà tenir noticia de la seva biografia a l’email coneixercatalunya@gmail.com\nPatrimoni Gencat ens la descriu com ; habitatge de tipologia ciutat-jardí bastit sobre espai quadrangular, envoltat per una tanca feta d'obra amb combinació de reixat i aixamfranat a l'angle de la porta. L'edifici és un cub rectangular de planta baixa, pis i golfa, cobert a dues vessants amb una torreta oberta que inclou una escala al voltant de la qual gira la composició. L'angle d'entrada està ocupat per un porxo obert al jardí. És de color blanc amb combinació de pedra i ceràmica de diferents colors: verd principalment, groc, vermell i or. Gran èmfasi vertical donant pel capcer en forma de pinyó, finestres, torra i tribuna en forma cònica i base triangular. La decoració, tipus Makintosh, és típica del primer modernisme de Balcells que segueix les mateixes pautes que a la casa Mestres a Cerdanyola. L'interior està dividit en dues plantes: a la planta baixa, el vestíbul que dóna el menjador on hi ha una gran xemeneia, al mig l'escala que dóna al primer pis. A un costat la cuina i la toilette a l'altre una sala. Al primer pis quatre dormitoris, un d'ells amb gabinet, galeria. A la torreta hi ha una escala de cargol i els materials emprats són l'aplacats de pedra i rajola.\nUna reflexió, estem en ‘ territori Raspall ‘ , i ambdós arquitectes tenien vincles familiars – i professionals- , Manuel Joaquim Raspall i Mayol (Barcelona, 24 de maig de 1877- la Garriga, 15 de setembre de 1937), firmava obres a Cerdanyola, on era arquitecte Municipal , l’Eduard Maria Balcells i Buïgas (Barcelona, 22 de setembre de 1877 - 4 de novembre de 1965 ); veieu com jo possible que Balcells signes aquesta obra que en realitat projecta l’arquitecte municipal de Cardedeu ?.\nCASA JOSEFA GANDUXER DE TORRAS - CAN ROURA. GRANOLLERS. VALLÈS ORIENTAL\nDecidíem el Pere Albert Carreño, el Juan Navazo Montero i l’Antonio Mora Vergés, fer un tomb pel Vallès Oriental, començàvem al Cementiri de Cardedeu, l’Alqueria Cloèlia, la Torre Joan Amat, la Torre Montserrat,.., seguiríem pel Cementiri de Granollers – advertia que bona part de les imatges presenten un lamentable estat sinó d’abandó si d’incúria, està clar que la pol·lució i el canvi climàtic, afecten també al marbre, oi?. - , començarien una passejada per la Ciutat , i el Juan Navazo Montero retratava la casa del carrer Joan Prim, 44 de Granollers,\nLlegia a patrimoni Gencat; Autor: Alexandre Manuel Tomàs Soler i March (Barcelona, 24 d'abril de 1873 - ibídem, 28 de març de 1949)\nEm semblava extemporani, aquest no és un territori ‘Soler March’,oi?,\nPromotors: Josepa Ganduxer i Carrencà ( + 7 de juny de 1941), esposa de Joaquim Torras i Pujalt [Sabadell, 29/08/1855 - Barcelona, 12/09/1937]\nPatrimoni Gencat diu d’aquest immoble; edifici entre parets mitgeres, que consta d'una planta baixa i de dos pisos, amb coberta a dues vessants. La façana queda coronada per una arqueria i barbacana. L'edifici alterna elements historicistes (llindars i portalada ) amb altres elements formals de caràcter modernista (medallons, esgrafiats, sanefes i ceràmica).\nActualment la casa acull la consulta de GINELLERS INSTITUT MÈDIC\nCrida i molt l’atenció l’edifici de Mont-calvari, del que ens diu Patrimoni Gencat; Edifici gran erigit sobre un penya-segat de roques, actualment rodejat per un vial a nivell del port. Es bastí al voltant de l'ermita del Sant Crist del Calvari i ha sofert diverses reformes i ampliacions al llarg del segle XX. Ha seguit estils com el modernisme, el funcionalisme, i ara és més colonial. Actualment té quatre plantes i algunes dependències al terrat. Té detalls d'ofici interessants. L'ermita ha quedat rodejada i empetitida per l'edifici.\nData de començaments de segle XX. L'any 1906 el turó del Calvari és adquirit per Enric Nel·lo, que edificà un hotel de primera classe, d'estil modernista, després transformat en pseudo-funcional, que anomenà Monte Nel·lo. Més tard li fou imposat el nom d'Hotel Monte Calvari. L'hotel posat a subhasta el 1916, és adquirit el 1919 per Joan Artigues i Alart. En el mateix edifici, el senyor Artigues es muntà un elegant xalet. L'hotel Monte Calvario, malmès pels refugiats de guerra i encara més el 1936 per les forces allotjades, és adquirit l'any 1946 per una firma barcelonina. Objecte de successives reformes, segons els estils imperants a cada moment, quedà transformat en habitatges i un restaurant a la primera planta, al costat de l'ermita.\nAltrament tenim constància que l’any 1892, Jaume Català i Albosa (Arenys de Mar, 1 de novembre de 1835 - Barcelona, 1 de març de 1899), actuant com a Bisbe de Barcelona, cedeix a Narcís Serra i Torner, l’ermita del Sant Crist del Calvari .\nQuan al port d’Arenys llegia que l'any 1917 fou concedida l'autorització per a la realització del port. El projecte, signat per l'enginyer Josep Maria Ortega el 16 de setembre de 1920 i posat a subhasta el 1922 fou adjudicat al constructor arenyenc Francesc Solé i Miró (En València). El projecte va tenir molts entrebancs provinents de la pedrera de Can Bellsoleil d'Arenys de Munt i eren transportades amb vagonetes, per mitjà d'una petita via fèrria estesa al llarg de la riera.\nFou acabat el 4 d'abril de 1961.\nEl Valenti Pons Toujouse, autor del bloc MODERNISME http://vptmod.blogspot.com/ em diu que l’arquitecte de la darrera reforma 1947/48 de l’Hotel Monte Calvario - Santuari del Sant Crist, va ser Joan Anguera Vicente, del que voldríem saber a l’email coneixercatalunya@gmail.com el lloc i data de naixement i traspàs, i si fos possible rebre’n també una fotografia. Trobàvem el traspàs de la seva esposa Dolores Vivó Costa:\nIN MEMORIAM . AL CENTRE DE GRANOLLERS , A L’ANTIGA CASERNA I HAVIA UN CAMP DE CONCENTRACIÓ, EN ELS PRIMERS AÑOS TRIUNFALES DEL FRANQUISMO\nEl titular té relació amb una imatge que publica la Krysha Sánchez D'Abreu, amb aquest peu informatiu; la plaça de la caserna amb la caserna! (on avui hi ha el mercat de sant Carles).\ndocumentació que acredita l'existència d'un camp de concentració franquista a Granollers, concretament situat a l'antiga caserna militar, a la plaça de la Caserna. Aquest camp de concentració acollia homes sobre els quals no hi havia indicis suficients per enviar-los a la presó i que conformaven batallons de treball. Les seves feines consistien en reconstrucció d'equipaments, ponts, carreteres...\nNo sabia trobar més dades d’aquest comandant militar Ignacio Pertica, cognom matern, lloc i data de naixement i traspàs ,...\nEl tècnic municipal de l’Ajuntament, podria ser el Paco Cruz Corral?.\nPublicat per antoniomora.verges@blogger.com a 2:43 Cap comentari:\nIN MEMORIAM. ESGLÉSIA DE SANT JULIÀ A LLIÇA D’AMUNT ALS ANYS 50 DEL SEGLE XX. EL VALLÈS ORIENTAL.\nCrisant Palau publica una fotografia de l’església parroquial de Lliça d’Amunt, advocada a Sant Julià, datada als anys 50 del segle XX, durant la dictadura franquista.\nExplica que en els dies foscos que seguien a la sedició – victoriosa - dels militars feixistes encapçalats pel general Franco contra el govern legítim i democràtic de la II República, el temple fou profanat, encara que la fàbrica no va patir danys.\nL’ arquitecte Isidre Puig i Boada (Barcelona, 1891 - 1987) es van dur a terme les obres de reforma, es va ampliar l’absis.\nDe les transformacions posteriors, com l’eliminació del campanar situat damunt la torre, no se’n diu res de res.\nSi en teniu dades agrairem que en les eu arribar a l’email coneixercatalunya@gmail.com\nFotografia del Fons Fotografic Josep Olivé Escarre. noviembre de 2014


Ateneu Barcelonès - CRAJ\nSales i espais: Ateneu Barcelonès\n93 343 61 21\n93 317 15 25\nAbans de fer la sol·licitud, consulta la normativa de lloguer d’espais.\nPots consultar les tarifes corresponents a cada sala.\nPots consultar-ne la descripció tècnica visitant la secció Espais.\nSi vols llogar alguna de les sales de l’Ateneu completa el formulari següent.\nSi ets soci pots llogar les sales abonant el 50% establert per les entitats sense ànim de lucre.\nSala ubicada a la planta baixa, de forma rectangular i diàfana, amb un aforament de 70 localitats. Idònia per a conferències, debats o seminaris.\nUbicació: planta baixa.\nPlatea: 70 cadires (rampa per a cadires de rodes).\nSistema de megafonia per a conferències, videoprojector, pantalla lateral (180X143m) i panoràmica (240x135m), connexió a Internet, recepció en directe de les altres sales de l’entitat, enregistrament de veu i so, rac de premsa.\nCaracterístiques i recomanacions:\nUbicació: planta principal (accessible en ascensor)\nServei de WIFI.\nEs composa de diversos parterres amb formes geomètriques, i en destaquen les altíssimes palmeres i un petit estany amb una font. Habitualment és lloc de trobada i estada dels socis de l’entitat, però pot acollir tota mena d’actes culturals, des de concerts a presentacions de llibres o projeccions de cinema\nSuperfície: 465’08 m2.\nEscenari : 28’36m2.\nL’accés principal a l’Ateneu es realitza des de l’entrada de carruatges, formada per la gran portalada i lluerna que dóna pas a l’edifici. Pot acollir activitats en un format més informal i, sobretot, a peu dret: petites presentacions, petits muntatges musicals, lloc de vernissatge, etc.\nPantalla de 45″, connexió a Internet, recepció en directe de les altres sales de l’entitat.\nSala ubicada a la segona planta, de forma rectangular i diàfana. Idònia per a tertúlies i tertúlies-dinar per a 25/30 persones o rodes de premsa. Es pot adaptar per a actes i presentacions de petit format, amb un aforament de 70 persones.\nUbicació: segona planta (accessible en ascensor)\nEscenari: tarima modular 9m2\nSala estil auditori per a tot tipus d’activitats: conferències, taules rodones, concerts, propostes artístiques singulars, lectures teatrals dramatitzades, simposis, projeccions, etc.\nSuperficie: 349’22m2 (239 butaques + 2 espais per cadires de rodes)\nEscenari : 28’36m2\nUna cabina per a tècnic de so, sistema de megafonia de conferències, cabina de projecció, videoprojector, pantalla panoràmica (500x400cm), connexió a Internet a l’escenari, emissió en directe a d’altres sales de l’entitat, enregistrament de veu i so, rac de premsa, sistema d’il·luminació amb focus d’escena, piano, WIFI.\nUna quinzena d’aules, amb capacitat d’entre sis i vint-i-cinc persones. Els espais permeten treballar en format de seminari, amb una taula central. Totes i cadascuna de les aules, a més, poden ser usades com a espais d’estudi, de reunió o per a trobades de socis i usuaris externs.\nUbicació: tercera, quarta i cinquena planta (accessible en ascensor)\nSala ubicada a la quarta planta, de forma rectangular i diàfana. Idònia per a conferències i presentacions de llibres.\nUbicació: quarta planta (accessible en ascensor)\nSistema de megafonia de conferències, monitor LCD de 40′ (compatible amb Mac) amb resolució 1.920 x 1.080 i senyal d’entrada de vídeo analògic RGB, DVI-D, CVBS, HDMI.\nEspai modernista que es caracteritza per la intervenció arquitectònica i decorativa de Josep Maria Jujol.\nPer la seva singularitat, és idònia com a escenari de rodatges de pel·lícules, documentals i entrevistes a personatges destacats del sector cultural.\nConsulta les tarifes, horaris i condicions de rodatge a Ateneu Plató


Per què fer servir contorn d’ulls cada dia? | Farmàcia Boixareu\nLa pell del contorn dels ulls és fins a 10 vegades més fina que la de la resta del rostre i és una zona que sol patir diversos problemes com: deshidratació, arrugues prematures, flacciditat, inflamació en forma de bosses i ulleres…\nPer cuidar el contorn d’ulls no val qualsevol crema, ja que, com és una pell més fina, necessita textures específiques. Per això, es recomana utilitzar un contorn d’ulls a partir dels 30 anys, i que aquest sigui antioxidant i regenerant.\nVoleu lluitar contra les línies d’expressió i les arrugues, hidratar el contorn d’ulls i minimitzar les bosses? Així és com ho has de fer!\nAplica una quantitat aproximada de la mida d’un gra d’arròs del producte que utilitzis al rovell del dit índex. A continuació, aplica el producte a la zona del contorn dels ulls. Molt important: no t’oblidis de les potes de gall!\nEl següent pas és fer massatges amb el producte amb l’ajuda de l’aplicador (si el producte en té). El massatge ha de ser suau i delicat, sempre des de l’interior fins a l’exterior. Des de la vora nasal fins a la zona de les potes de gall.\nFinalitza l’aplicació fent lleugers tocs fins que el producte s’hagi absorbit del tot.\nCom NO aplicar el contorn dels ulls?\nEls 4 errors més comuns en aplicar el contorn d’ulls són:\nAplicar massa producte\nNo seguir l’ordre d’aplicació adequat. El contorn dels ulls és el segon pas de la rutina cosmètica. S’aplica després de la neteja, sobre la pell seca, i tot seguit es continua amb el sèrum i/o la crema hidratant i el protector solar.\nNo aplicar-ho a la zona correcta, on apareixen les potes de gall.\nFregar i no dedicar temps suficient a l’absorció del producte. Aplica el contorn d’ulls a tocs, sense fregar, i dedica temps al moment del massatge.\nTens dubtes? Contacta’ns i et recomanarem el millor producte per a tu!\n← PreviousRisc cardiovascular: factors i prevenció\nNextEls efectes de la primavera: pautes per viure aquesta estació amb salut →


– Concert OBC (5/12) – L’OBC i la setena de Mahler (****) – L’Auditori – 19/01/2014 |\n– Concert OBC (5/12) – L’OBC i la setena de Mahler (****) – L’Auditori – 19/01/2014\nDiumenge mati… tornem a l’Auditori al nostre habitual concert de l’OBC i aquesta vegada ni mes ni menys que per escoltar la setena Simfonia de Gustav Mahler, dirigida per el prestigiós director Eliahu Inbal que ara fa 17 anys que no dirigia l’OBC.\nEliahu Inbal, va neixer a Jerusalem l’any 1936. Va estudiar als Conservatoris de Jerusalem, Paris i Siena. Ja en el 1963 va guanyar el Premi Guido Cantelli de La Scala de Milà. Dos anys més tard, debutà amb l’orquestra d’aquest teatre i amb la Filharmònica de Londres. El 1969, dirigí la seva primera òpera, Don Carlo de Giuseppe Verdi, a Verona. El 1974, fou nomenat director de l’orquestra simfònica de la Ràdio de Frankfurt i des de 1985 és director del Teatre La Fenice de Venècia.\nL’Auditori mes ple del que es habitual, segurament perquè en lloc dels tres concerts, aquesta vegada s’han reduït a dos, al suprimir el de divendres tarda. Al escenari l’orquestra al complert i amb algun reforç suplentari.\nLa versió que varem escoltar va ser esplèndida i l’OBC va tornar-se a superar a si mateixa.\nEls cinc moviments seguits sense pausa va durar mes d’hora i mitja, i a nosaltres se’ns va fer curt.\nLa Setena Simfonia de Gustav Mahler va ser escrita entre els anys 1904 i 1905, amb unes quantes revisions i correccions a la partitura. És anomenada a vegades també Cançó de la Nit (en alemany Lied der Nacht), tot i que aquest títol no se’l va inventar Mahler i ell mateix el va desaprovar.\nL’orquestració es va acabar el 1906, i es va estrenar el 19 de setembre del 1908, a Praga amb l’Orquestra Filharmònica Txeca, al festival per celebrar les noces de diamant de l’emperador Franz Joseph I d’Àustria\nEls tres anys que van transcórrer entre la finalització de la partitura i l’estrena de la simfonia va ser testimoni de canvis dramàtics en la vida i carrera de Mahler. Al març del 1907 va renunciar a la seva direcció musical de l’Òpera Estatal de Viena, ja que la comunitat musical a Viena es va girar en contra d’ell (Per la raó de que va triar Praga en comptes de Viena per al debut de l’obra).\nEl 12 de juliol del mateix any la seva primera filla va morir d’escarlatina, i tot i que jeia al seu llit de mort, Mahler va saber que patia una infecció cardíaca incurable. Els musicòlegs suposen que és per això que l’optimisme i l’alegria de la simfonia va ser posteriorment atenuat per les petites però significatives modificacions que Mahler va fer en els anys posteriors a la seva estrena.\nDiuen que aquesta Simfonia es la menys valorada de Mahler per part dels musicòlegs entesos, però a mi em va semblar senzillament meravellosa. Crec que es necessari que s’interpretin obres com aquesta, que han quedat una mica relegades de les programacions habituals.\nNo te cap sentit que sempre s’interpretin les mes conegudes; si fos així la nostra cultura musical quedaria molt reduïda, al fer cas sempre de les valoracions de determinades persones. A mes a mes , els gustos musicals canvien en el transcurs del temps.\nAl final del concert, molta gent dreta aplaudint a l’orquestra i un munt de “bravos”, algun d’ells va sortir de la meva gola. Un concert sensacional.\nNo he trobat cap versió de la setena de Mahler, dirigida per Eliahu Inbal. Us deixo una versió interpretada per la San Francisco Symphony Orchestra, dirigida per Michael Tilson Thomas.\nAquesta entrada s'ha publicat en Música clàssica i s'ha etiquetat amb l'Auditori, l'OBC, Mahler el 20 de gener de 2014 per Miquel Gascon.\n← – Teatre – JO MAI (****) – Teatre Lliure de Gràcia – 18/01/2014 – TAST de FORMATGES amb maridatge de vins (*****) – espai KRU de RIAS DE GALICIA – 20/01/2014 →


Els pagesos combaten la desconnexió entre el territori i l’entorn rural amb xerrades a l’escola - Benvinguts a Territori Rural\nQuè mirar a l'hora de comprar unes maduixes o com llegir correctament una etiqueta d'una safata de costelles de xai són dues de les preguntes que els pagesos els han fet als alumnes de 5è i 6è de l'escola Fedac de Gironella.\na Agricultura, Cooperació per al desenvolupament, Joves, Portada, Sector primari, Viure a rural\nToni Bascompte, coordinador d'UP al Berguedà, davant el grup d'alumnes de 5è i 6è de l'Escola Fedac de Gironella\n“Sabeu quants cops al dia necessiteu un pagès?”. Amb aquesta senzilla pregunta, Toni Bascompte, coordinador d’Unió de Pagesos al Berguedà, comença la intervenció davant els alumnes de 5è i 6è de l’Escola Fedac de Gironella. Les cares de desconcert del primer moment es van transformant a mesura que els pagesos expliquen el seu dia a dia. I a les respostes evidents de tenir cura dels camps de blat o de les vaques que fan llet s’hi van sumant noves perspectives com ara la gestió del territori per evitar incendis o la contribució en la lluita contra el canvi climàtic. Bascompte assegura que les xerrades a les escoles volen combatre la “desconnexió” creixent entre aquells que viuen al territori i el propi entorn rural.\nQuè mirar a l’hora de comprar unes maduixes o com llegir correctament una etiqueta d’una safata de costelles de xai són dues de les preguntes que els pagesos els han fet als alumnes de 5è i 6è de l’escola Fedac de Gironella. El desconeixement d’alguns, contrasta amb d’altres respostes més fonamentades. Malgrat això, segons els pagesos, el problema és la “desconnexió” dels nois i noies amb l’entorn on viuen. Si fa uns anys aquest desconeixement s’accentuava més en les àrees metropolitanes, Bascompte explica que ara s’han adonat que aquest fenomen també es dona en comarques eminentment rurals, com el Berguedà.\n“Això no és una cosa que passi d’un dia per l’altre”, diu Toni Bascompte, coordinador d’Unió de Pagesos. Per ell, “es tracta més d’un fet que evoluciona amb la societat i canvia el lligam que aquesta té amb la terra”. “És probable que antigament, tots els alumnes d’aquesta escola tinguessin lligams amb el món rural”, afegeix. “Els pares potser eren masovers, els tiets tenien pastures o un avi es dedicava a llaurar els camps”, detalla. Amb el temps, això ha canviat i les feines són unes altres i les famílies ja no viuen en zones tan rurals, sinó que acaben vivint en ciutats al territori o als pobles. “Ara ja no es preocupen tant d’on els venen els aliments o com es produeixen”, lamenta.\nToni Bascompte explica als alumnes com llegir una etiqueta que en teoria ven un producte però n’és un altre\n“Tot això que s’ha perdut, si no se sap, es torna a explicar”, resumeix Toni Bascompte. “Cal tornar a començar”, i la forma que han trobat per posar-hi remei és tornant a l’escola. “Al final és un benefici que ens repercutirà a tots, no només als pagesos, sinó a la societat en general”, defensa.\nInicialment les xerrades van néixer arran dels problemes d’incivisme que es trobaven els pagesos i els ramaders amb actituds poc respectuoses que en ocasions venien de persones que havien nascut al territori i a qui es “pressuposava” un coneixement sobre el funcionament del món al camp. L’accés al medi rural amb gossos deslligats, travessar a peu un conreu que està creixent o saltar d’una bala de palla a una altra eren actituds que els pagesos consideraven reprovables i que calia combatre. Es van adonar que no eren només “els visitants de fora” qui tenien aquell tipus d’actituds, sinó que també la gent i els joves del territori estaven actuant de la mateixa manera. “Moltes vegades no és amb mala intenció, sinó que és per desconeixement, per això ens estem explicant a les escoles”, puntualitza Bascompte.\nNomés un 3% de pagesos a Catalunya\nEntendre que els pagesos no només tenen cura dels animals i dels camps i adonar-se amb les dades més optimistes a la mà que només un 3% dels treballadors del país fan de pagès, en general xoca als alumnes.\n“M’ha sorprès molt que els pagesos fessin tantes coses”, ha assenyalat Marc Fontquerni, alumne de 6è de l’escola Fedac de Gironella després de la xerrada. “A banda de tenir cura dels arbres que fan la fruita també cuiden dels boscos, que si no ningú els cuidaria”, ha afegit Marc Torrarroca, també alumne de 6è. De fet, l’ús de la ramaderia extensiva, els explica Bascompte, ajuda a mantenir “net” el sotabosc. “Això redueix la càrrega combustible si arriba un incendi a l’estiu i evita que el foc agafi més dimensió. Els focs de l’estiu s’apaguen a l’hivern”, afegeix.\nAlimentació de temporada i de proximitat\nLa majoria dels alumnes tampoc tenia molt clar què vol dir que un producte és de proximitat o de temporada. Si bé quan van al supermercat o al mercat es fixen en aspectes com la data de caducitat, pocs es qüestionen la procedència dels aliments que compren els seus pares. De fet, un dels moments de la xerrada que més els sol sorprendre és adonar-se com una carn de xai està catalogada com si fos de l’Aragó, però més avall, a l’etiqueta, s’hi especifica que el país d’origen de l’animal, el lloc de sacrifici i el lloc de procedència són Dinamarca. La millor resposta a aquest engany, els diu Toni Bascompte, “és no comprar el producte”.\nPer Bascompte, una de les raons de la “desconnexió” entre el producte i el consumidor, sigui del punt de Catalunya que sigui, és el fet que als punts de venda “s’hi pugui trobar pràcticament de tot, tot l’any”. “Jo no em fixava mai en si menjava productes de temporada o no, perquè m’agradaven en l’època que fos. Per exemple, el meló a vegades l’he menjat a l’hivern, sense saber de quina temporada era. Ara ja ho sabré”, explica la Carol Urol, una altra de les alumnes de la xerrada.\nQue la feina dels pagesos i ramaders també pugui ajudar a combatre el canvi climàtic és un altre dels aspectes que més els crida l’atenció. De fet, comprar un meló fora de temporada, explica el pagès, significa que després de produir-lo en un altre punt del planeta, cal un transport per fer-lo arribar fins aquí. “Ni el meló està en les millors condicions, perquè l’han de collir verd, i a més s’hi suma tota la contaminació que provoca el seu transport”, afegeix Bascompte. “Proveu a tastar una fruita que normalment no us agradi en el moment de la seva temporada, que sigui de proximitat, i potser canvieu d’opinió”, els ha recomanat el pagès.\nPrevisió d’ampliar les xerrades en altres territoris rurals\nAltres temes que s’han tractat han girat al voltant del debat sobre el consum de carn, l’explicació dels segells de qualitat, la importància de la sobirania alimentària o les actituds incíviques que s’hauria d’evitar i que perjudiquen les feines al camp.\nDe moment aquest tipus de xerrades s’han ofert aquest curs a diferents escoles del Berguedà. Tot i això, el sindicat pretén estendre-les el proper curs en altres punts de Catalunya, com ara al Bages.\nEtiquetes: EscolesMón RuralUnió de Pagesos\nLes gelades d'abril provoquen una davallada del 70% de la producció de fruita de pinyol.


Drogueria Riba - Qui som?\nPolígon industrial Pla de les Gaverreres\nC/ Òdena - IGUALADA\nMercat la Masuca\nL’any 1.965, al carrer Alta Sant Antoni número 20 d’Igualada hi vivia la família Riba formada per en Josep Riba Domènech i la Montserrat Gumà Riba amb els seus dos fills el Martí i el Josep. Tenien el local dels baixos destinat al taller de pintura regentat pel Josep Riba Domènech i el seu fill Martí, que eren pintors.\nDegut a la demanda , aquest taller es va convertir en la DROGUERIA RIBA, per iniciativa de’n Josep Riba Gumà, on es venien pintures a doll, es preparaven colors per encàrrec i també s’hi podien trobar tot tipus de productes químics, com la sosa càustica, perborat, àcid cítric, etc.. que a l’actualitat encara es comercialitzen. Els detergents i les colònies també es venien a doll.\nCap als anys 80, quan el mercat ja estava molt més evolucionat i presentava molta més varietat de productes, aquesta botiga del núm. 20 es va destinar sols a la venda de productes de neteja, perfumeria, menage, plàstics i productes de drogueria, i en el mateix carrer, al núm. 12, que aleshores ja es deia Carrer del Pare Tous Soler, es va obrir una altre botiga especialitzada només en pintura, papers pintats, bricolatge, revestiments de parets i terres i tot lo relacionat amb la decoració.\nL’ any 1.987, al Mercat de la Masuca s’hi va obrir una sucursal de quatre parades on s’hi poden trobar també tots els articles de neteja, perfumeria, pintures, plàstics, menage i altres productes de drogueria.\nL’any 1.989 es va ampliar la drogueria obrint un altre local, al núm. 24 del mateix carrer, que es comunica amb la drogueria, destinat a la venda de productes de cosmètica, perfumeria, productes d’higiene personal, accessoris del cabell, productes de regal , etc. Tots els articles de primeres marques.\nL’any 2001 la Drogueria Riba adquireix un local al mateix carrer, al núm. 15, destinat, de moment, a parquing gratuït exclusiu per als seus clients. Durant més de 30 anys la Drogueria Riba ha mantingut la seva tradició d’empresa familiar i ha ampliat el negoci per tal d’oferir als seus clients una gamma més extensa de productes. Tot i sent una empresa que s’adapta als nous temps, la Drogueria Riba manté el tracte personal i amable dels comerços de tota la vida.\nEls nostres centres de treball han anant creixent, ubicats al centre d’Igualada on l’accés en cotxe cada dia es dificulta més degut als grans canvis urbanístics que la nostra ciutat està patint, potenciant el centre com una zona comercial de vianants. No està malament la idea per a les botigues de venda al detall, però nosaltres també fem venda al major i a professionals que han de carregar mercaderies constantment. Les instal·lacions s’han anat quedant petites i en ocasions no podem oferir el servei que estem acostumats i ens agradaria mantenir amb els nostres clients.\nA l’any 2008, a banda dels establiments comercials dels que ja disposem a igualada, Es va ampliar el negoci creant un altre punt de venda ubicat en el polígon industrial “Les Gavarreres” d’Òdena. Disposem de tres naus correlatives: dues naus de 750 m2 de planta baixa entre les dues i altell de 550 m2 amb pati d’us privatiu de 560 m2 i una altre destinada únicament a magatzem. Aquests nous espais estan destinats a les mateixes activitats que les botigues inicials amb una exposició més amplia i obrint pas a noves activitats com ferreteria, mobiliari de Jardí i auxiliar, portes i tot tipus d’anexes destinats a la decoració, bricolatge i drogueria especialitzada, tanc doméstica com industrial. El nostre objetiu es poder satisfer les demandes dels nostres clients i oferir un millor servei de cara als professionals i particulars que tindran un accés millor i una gran expossició dels nostres productes .\nJuntament amb en Josep Riba Gumà, que va ser el fundador de l’empresa, hi col·laboren, la seva dona, la Divina Ribera Fontdevila i dos dels seus fills, el Ricard i l’Albert, que continuen oferint els millors productes i el bon tracte als seus clients.\nDrogueria Riba © 2019. Creat per Perception


regió física d'Etiòpia\n(S'ha redirigit des de: Massís etíop)\nSerralada, gran província ígnia i ecoregió WWF\n10° 00′ 00″ N, 38° 10′ 00″ E / 10°N,38.1667°E / 10; 38.1667\nRas Dashan (4.533 m )\nAltiplà d'Etiòpia amb Ras Dashan al fons\nL'altiplà està dividit en les parts nord-oest i sud-est per la Gran Vall del Rift, la qual conté un gran nombre de llacs salats. La part nord-oest cobreix la regió Tigray i la regió Amhara, inclou les muntanyes Semien, part d'elles dins un parc nacional. El seu cim més alt és el Ras Dashan (4.550 m), i és el punt més alt d'Etiòpia. El llac Tana és la font del Nil Blau, també està a la part nord-oest de l'altiplà.\nLa part sud-est està a la Zona Bale d'Etiòpia, Regió d'Oromia. Les muntanyes Bale també són un parc nacional amb altituds d'uns 4.000 metres com el mont Tullu Demtu (4.337 m), segon punt més alt d'Etiòpia.\nPer la seva gran altitud aquesta part d'Etiòpia té un clima temperat, malgrat trobar-se prop de l'equador; a més, les muntanyes capturen les pluges del monsó de l'Índic amb una estació humida que va de juny a mig setembre. Gràcies a aquestes pluges el Nil té aigües altes a l'estiu, cosa que va sorprendre els antics grecs.\nL'altiplà té una flora i fauna similar a altres regions muntanyenques africanes; coneguda com a Afromontana, però en el temps de la darrera glaciació tenia alguna flora paleàrtica d'Euràsia. Està dividida en tres ecoregions diferent segons l'altitud. L'ecoregió del Bosc montà d'Etiòpia entre 1.100 i 1.800 metres, sobre praderies i sabanes de la terra baixa. La Kolla és una arbreda oberta dominada per espècies de Terminalia, Commiphora, Boswellia, i Acacia. Weyna dega és una arbreda de zones més altes i humides dominada per coníferes Afrocarpus gracilior i Juniperus procera. Al bosc d'Harenna hi ha arbredes amb Warburgia ugandensis, Croton macrostachyus, Syzygium guineese, i Afrocarpus gracilior, amb Coffea arabica silvestre com arbust dominant.\nLes Praderies i matollars de muntanya és el més extens dels biomes de l'altiplà; ocupa una zona entre 1.800 i 3.000 metres d'altitud. La vegetació natural és un bosc dens en les zones més humides i praderies i matollars en les seques. Tanmateix, aquesta zona té bons sòls i està molt poblada amb poques zones no agrícoles, inclou la capital: Addis Abeba. Els boscos que hi resten tenen espècies de Podocarpus i Juniperus procera, sovint amb Hagenia abyssinica. Al bosc d'Harenna hi ha retalls de Pouteria i Olea amb lianes i epífits. Per sobre dels 2.400 metres hi ha una zona arbustiva amb Hagenia, Schefflera, i lobèlies gegants (Lobelia gibberroa). El bosc de fulla persistent de les muntanyes Semien entre 2.300 i 2.700 metres està dominat per Syzygium guineense, Juniperus procera i Olea africana.\nHi ha molts rèptils endèmics, ocells i animals com Capra walie i el babuí gelada (Tragelaphus buxtoni) està restringit al sud. També hi ha Colobus guereza, Papio anubis, Canis aureus, Panthera pardus, lleó Crocuta crocuta, Caracal caracal, Felis serval, Sylvicapra grimmia i Potamochoerus porcus.\nPer sobre dels 3.000 metres hi ha les torberes montanes d'Etiòpia, que estan per sobre del límit arbori o línia de creixement dels arbres, i són praderies i torberes amb moltes herbes i alguns arbusts; hi ha animals endèmics com Canis simensis i Tachyoryctes macrocephalus.\nEthiopian montane forests (World Wildlife Fund).\nEthiopian montane grasslands and woodlands (World Wildlife Fund).\nEthiopian montane moorlands (World Wildlife Fund).\nEthiopian Wolf Conservation Programme.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Altiplà_d%27Etiòpia&oldid=23704330»\nDarrera modificació: 31 maig 2020 a les 11:38\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 31 maig 2020 a les 11:38.


REGLAMENT DEL SERVEI DE TRANSPORT ESCOLAR COL•LECTIU | CEE JERONI DE MORAGAS\nREGLAMENT DEL SERVEI DE TRANSPORT ESCOLAR COL•LECTIUCOMARCA DEL VALLÈS OCCIDENTAL.APROVAT L’OCTUBRE DE 2007\nL’objecte del present reglament és la regulació del servei de transport escolar col·lectiu de la comarca del Vallès Occidental.\nFORMA DE GESTIÓ I TITULARITAT DEL SERVEI\nEl servei de transport escolar col·lectiu és titularitat del Departament d’Educació de\nla Generalitat de Catalunya i la gestió està delegada al Consell Comarcal del Vallès Occidental.\nEl Consell Comarcal del Vallès Occidental podrà prestar el servei de transport escolar col·lectiu mitjançant qualsevol de les formes previstes en Dret; podrà estructurar el servei i donarà publicitat de la seva organització, d’acord amb allò establert a la legislació de règim local.\nD’acord amb l’article 1 del Decret de\nla Generalitat de Catalunya 161/1996, de 14 de maig, pel qual es regula el servei escolar de transport, es consideren usuaris d’aquests servei els alumnes d’educació obligatòria:\n1. Servei de transport obligatori\nEl servei de transport escolar és per facilitar el desplaçament als alumnes d’educació obligatòria que, a proposta del Departament d’Ensenyament, han d’escolaritzar-se fora del seu municipi de residència.\n– Que hagin d’escolaritzar-se fora del seu municipi de residència en un centre públic ordinari o d’educació especial, proposat pel Departament d’Educació.\n– Que hagin de desplaçar-se fora del seu municipi de residència a un centre ordinari privat concertat o d’educació especial privat concertat, proposat pel Departament d’Educació.\nAquest servei és obligatori i gratuït\n2. Servei de transport escolar no obligatori\nEls alumnes residents en el mateix terme municipal i els que cursin uns estudis diferents als esmentats en el paràgraf anterior on està ubicat el centre educatiu podran disposar o no d’un servei de transport gestionat pel Consell Comarcal,segons les disposicions que s’aprovin per a cada nou curs escolar.\nPer a la utilització d’aquest servei el Consell Comarcal del Vallès Occidental ha establert un preu públic, actualitzable abans del període d’inscripció de cada curs escolar, i que hauran fer efectiu els alumnes que vulguin utilitzar aquest servei. Aquest preu públic s’aprova pel Consell Comarcal i s’aplica a partir de la publicació al Butlletí Oficial de\n3.- Es pot preveure l’atorgament d’ajuts individuals de desplaçament, d’acord amb l’article 8 del Decret 161/1996 de\nEl Consell Comarcal assigna per cada curs escolar a cadascun dels centres educatius que disposen d’aquest servei les parades a les que es poden inscriure els alumnes que necessitin utilitzar-lo.\nEl representant legal de l’alumne (en endavant l’alumne), podrà sol·licitar fer ús del servei de transport escolar en el moment de matricular-se per a un nou curs escolar. Cada curs, juntament amb els fulls de matriculació, el centre educatiu li lliurarà l’imprès de sol·licitud del servei en el que hi consten les parades establertes.\nL’alumne haurà d’omplir el full amb l’opció de la parada més propera al seu domicili i retornar-ho, juntament amb una fotografia, al centre educatiu, que ho farà arribar al Consell Comarcal del Vallès Occidental en el termini que aquest hagi previst.\nEl Consell Comarcal editarà els carnets personalitzats a principis de curs i els enviarà juntament amb aquest reglament al centre escolar, perquè els reparteixi entre els alumnes. Aquests carnets, totalment imprescindibles, acrediten a l’alumne del dret d’utilització del servei de transport escolar i de la ruta que li correspon al llarg del curs escolar.\nEs facilitarà a l’empresa que presta el servei la llista dels usuaris per tal que la lliuri al monitor responsable del transport escolar, per poder-ne efectuar el seguiment diari de les assistències i absències.\nMITJANS MATERIALS DEL SERVEI\nEl vehicle que ha de prestar el servei públic de transport haurà de complir tots aquells requisits legals que exigeixen les disposicions vigents en la matèria, especialment els del Reial Decret 443/2001, de 27 d’abril, modificat pel Reial Decret 894/2002, de 30 d’agost. L’incompliment d’aquestes exigències serà responsabilitat exclusiva del contractista.\nCada vehicle portarà una identificació ben visible a la part superior, anterior i posterior, durant el temps que efectuï el trajecte assignat, amb un cartell o placa que indiqui que es tracta d’un servei de transport escolar del Consell Comarcal del Vallès Occidental. Mentre no es dicti una nova disposició, aquest rètol ha de complir els requisits que estableix l’Ordre del Departament de Política Territorial i Obres Públiques de\nla Generalitat, de 25 de juny de 1992 i de conformitat amb el Consell Comarcal.\nEls vehicles han de portar també, ben visible a la part del davant, el rètol identificatiu del nom del centre educatiu per al que es realitza el servei, el color i la ruta de que es tracti.\nEl Consell Comarcal vetllarà, amb coordinació amb l’ajuntament corresponent, perquè les parades es facin als llocs degudament senyalitzats i amb espai suficient que permeti garantir les condicions de seguretat per a tots els usuaris del servei.\nTots els usuaris del servei han d’utilitzar la ruta i la parada que tenen assignades des del començament del curs escolar.\nNo es podrà canviar de parada durant el curs, amb excepció dels casos degudament justificats i autoritzats pel Consell Comarcal. La sol·licitud de canvi de parada s’haurà de formalitzar per escrit al Consell Comarcal omplint el formulari corresponent. El canvi justificat es podrà autoritzar si es disposa de places disponibles a la nova ruta sol·licitada.\nEn l’espera a la parada del viatge d’anada els usuaris hi romandran correctament i ordenadament, evitant perills com a ara creuar el carrer, baixar de la vorera o envair la calçada.\nEn arribar a l’escola es procurarà que la parada sigui el més propera possible de l’entrada del recinte escolar i al mateix costat de la vorera per evitar que els alumnes hagin de creuar el carrer.\nEls alumnes que utilitzen el transport escolar entraran immediatament al centre educatiu una vegada baixin del vehicle de transport escolar.\nEn el viatge de tornada una persona responsable de l’alumne l’esperarà a la parada per tal de fer-se’n càrrec un cop baixi de l’autocar. En cas que no sigui possible que un responsable esperi l’alumne, els tutors legals dels usuaris del transport escolar hauran de signar una autorització, facilitada pel Consell Comarcal, per tal que en la seva absència l’acompanyant del transport deixi els alumnes a la parada assignada.\nSi els tutors legals o persones autoritzades per fer-se càrrec de l’alumne no estan a la parada i aquest no disposa de l’autorització per quedar-se sol, el conductor ho notificarà a la policia local i continuarà la ruta amb l’usuari. No serà fins a l’acabament de la ruta que quedarà a disposició de la policia local del darrer municipi del recorregut.\nEls horaris Per al bon funcionament del servei els usuaris hauran de respectar els horaris establerts i estar puntualment a l’hora fixada a la parada. En cas d’impuntualitat s’entendrà que l’alumne renuncia al viatge del servei de transport.\nLes faltes reiterades de puntualitat podrien constituir-se en infraccions sancionables dictades pel Consell Comarcal.\nEls conductors dels vehicles no poden deixar els alumnes abans de l’horari autoritzat en un marge prudencial de temps.\nEn cas que l’arribada o sortida dels vehicles no coincideixi amb l’horari lectiu, per raons alienes al servei causades per incidències sobrevingudes del trànsit o mecàniques, el centre educatiu disposarà de mesures adequades a fi que l’alumnat usuari del transport escolar no resti desatès en el temps d’avançament o retard del servei.\nMITJANS PERSONALS DEL SERVEI\nEls conductors dels vehicles destinats a la gestió d’aquest servei públic hauran de tenir el permís de conduir de la classe que correspongui, hauran d’estar inscrits en el registre especial de\nla Direcció General de Trànsit i hauran de complir les condicions establertes en l’article 32 del Reglament General de Conductors, aprovat per Reial Decret 772/1997, de 30 de maig, i caldrà que observin específicament les següents mesures de seguretat:\na) Mantenir, en tot moment, una velocitat moderada.\nb) No accionar els dispositius d’obertura de les portes fins que el vehicle es trobi totalment parat.\nc) Aturar el motor del vehicle en el temps d’espera.\nd) Evitar les maniobres de marxa enrere en els punts de recollida i baixada dels alumnes.\ne) Assegurar-se abans d’engegar que les portes romanguin tancades i que tots els alumnes estiguin asseguts en el seu seient, i que cap altre alumne es trobi dins el seu camp de maniobra o intenti creuar davant el seu vehicle.\nf) En cas d’incidents o faltes greus d’algun dels alumnes, comunicar els fets al responsable de l’empresa, per tal que aquest ho traslladi al Consell Comarcal. En cap cas, emprendrà accions de càstig o similars pel seu propi compte.\ng) Prestar el servei amb totes les qualitats personals necessàries i adients per al transport d’alumnes.\nh) No es podrà abandonar el vehicle mentre hi hagi persones a l’interior.\nEn tots els trajectes de transport escolar hi haurà un acompanyant al que li correspondrà les tasques establertes a l’article 6.4 del Decret 161/1996, pel qual es regula el servei de transport escolar, i més concretament les següents:\na) La vigilància de l’alumnat durant el trajecte per tal que es respectin les condicions de seguretat que estableix la normativa de transports per a l’interior del vehicle.\nb) El control de la pujada i baixada de l’alumnat a les parades establertes, atenent la relació d’alumnes que li serà lliurada pel Consell Comarcal.\nc) Ajudar a pujar i baixar a l’alumnat amb dèficit de mobilitat.\nd) Comprovar que tots els usuaris ocupen el seu seient abans d’iniciar el trajecte. En els casos que ho consideri oportú, podrà assignar a l’alumne una plaça de seient determinada.\ne) Assegurar-se que tots els alumnes que pugin al vehicle portin el carnet que els acrediti com a usuaris del transport escolar, i que aquest correspongui a la seva ruta, d’acord amb els llistats que els faciliti el Consell Comarcal.\nRecollida i acompanyament dels alumnes des de i fins l’interior del recinte escolar.\nTenir cura que l’alumnat, a l’arribar, entri en el recinte de l’escola i, a la sortida, quedi acompanyat pel familiar o persona designada a aquests efectes, en arribar a la seva parada a l’hora del retorn. Cas que l’alumne no sigui recollit, es posarà a disposició de la policia local, sens prejudici que donada la seva edat i amb l’autorització expressa del pares (o representant legal), no sigui necessari aquest requisit, tal i com s’especifica en un apartat anterior d’aquest mateix reglament\nf) Actuar amb respecte davant els usuaris del servei.\ng) Informar a la secretaria del centre docent, al Consell Comarcal i a l’empresa de transport de les incidències i faltes esdevingudes al llarg del trajecte, com també de la relació d’alumnes transportats diàriament.\nh) Adoptar totes les mesures necessàries per tal que el transport es desenvolupi en un clima de seguretat i normalitat.\ni) Ocupar plaça en una zona propera a la porta de servei central o posterior i haurà de conèixer el funcionament dels mecanismes de seguretat del vehicle.\nk) En cap cas l’acompanyant podrà autoritzar fer més parades de les establertes o en llocs no autoritzats pel Consell Comarcal.\nEls alumnes dels centres d’ensenyament que sol·licitin la prestació del servei de transport no obligatori, hauran d’abonar l’import que fixi per cada curs escolar el Consell Comarcal.\nEl preu públic aprovat és el mateix per a tots els alumnes de la comarca. Implica l’establiment del viatge d’anada i de tornada del centre educatiu i les persones que vulguin utilitzar el servei ho han de fer comprometent-se durant tot el curs escolar, ja que es tracta d’un servei compromès per a tot el curs escolar. En el cas que l’alumne no tingui la intenció d’utilitzar el servei de transport en els dos viatges, d’anada i tornada, no suposarà una reducció en el pagament del preu públic que dona dret al servei.\nLa manca de pagament en els terminis fixats suposarà la pèrdua del dret d’utilització del servei de transport escolar col·lectiu.\nLa possible pèrdua del document s’haurà de comunicar al Consell Comarcal que en farà un duplicat amb el pagament previ de la taxa establerta per aquest concepte.\nDurant el trajecte cada alumne ha de portar el seu carnet de transport escolar, personal i intransferible, i mostrar-lo als responsables del servei. La manca d’aquest document acreditatiu exclourà l’alumne de l’ús del transport escolar.\nEls carnets seran elaborats pel Consell Comarcal i lliurats al començament de curs al centre escolar.\nL’empresa prestadora del servei de transport està obligada al manteniment d’una assegurança que tingui com a finalitat la previsió d’indemnitzar el viatger per les possibles lesions produïdes com a conseqüència d’un accident succeït durant el trajecte. Resta obligada a gestionar l’assistència i trasllat, als centres sanitaris, dels possibles lesionats.\nEls usuaris del transport han d’observar una sèrie de prescripcions tendents a assegurar la prestació del servei en les condicions necessàries i facilitar la conservació dels vehicles i instal·lacions adscrites a les empreses de transport.\nEsperaran el vehicle de transport escolar a l’hora i lloc assignats pel Consell Comarcal.\n– Pujaran i baixaran dels vehicles de forma ordenada, el que vol dir respectant l’adequada distància entre uns i altres, i en cap cas donant empentes, cridant o tenint actituds d’aquests tipus.\n– En el moment de pujar al vehicle els alumnes s’asseuran de seguida i fins que el vehicle arribi al lloc de destinació i estigui totalment aturat no es podran moure dels seients, llevat que l’acompanyant o el conductor ho autoritzi. A l’arribar al centre educatiu l’alumne entrarà immediatament al centre.\n– Respectar la parada i ruta assignats pel Consell Comarcal.\n– Hauran de respectar en tot moment a les persones encarregades del servei (conductor i acompanyant) i complir amb les seves indicacions, dirigint-se a ells en forma adequada, segons les normes de bona convivència.\n– No es poden realitzar actes incorrectes, ni gestualment ni verbalment, de desconsideració, ofenses o indisciplina amb la resta de companys i als membres de la comunitat educativa.\n– No és permès de menjar, ni beure dins l’autocar i tampoc de parlar amb el conductor durant el trajecte.\n– Sota cap circumstància es pot malmetre el vehicle. En cas que un alumne ocasioni desperfectes a l’autocar el cost de la reparació anirà a càrrec de la família de l’infractor.\n– Abans de baixar del vehicle es vigilarà de no oblidar-se objectes, material escolar o brossa.\n– Si un alumne preveu que no realitzarà el viatge de retorn, presentarà al matí un escrit adreçat a la direcció de l’escola, informant-ne del motiu.\n– Si un alumne, en el viatge de tornada, no ha pogut pujar al vehicle que li pertoca haurà de comunicar-ho immediatament a la secretaria del centre educatiu. En cap cas podrà anar-se’n sense posar-ho en coneixement del centre.\n– No es poden donar encàrrecs per al centre escolar als acompanyants o conductors del transport escolar. Les famílies que hagin de traspassar alguna informació al centre educatiu, ho hauran de fer directament.\n– Està totalment prohibit manipular els panys o els dispositius d’obertura de les portes i les sortida de socors, així com abocar-se a l’exterior.\nLa inobservança d’aquestes normes per part dels alumnes escolaritzats serà manifestada pel responsable de l’empresa del servei de transport (acompanyant) al Consell Comarcal, per tal que adopti les mesures corresponents.\nGARANTIES DELS DRETS I RECLAMACIONS\nL’usuari per exigir l’efectivitat dels seus drets i la prestació dels serveis en les condicions fixades pel Consell Comarcal disposa de:\nLa formulació de denúncies en el llibre de reclamacions, que estarà a disposició del públic usuari en tots els vehicles del servei.\nLa formulació de denúncies davant el Consell Comarcal, com a gestor del servei, per tal que puguin iniciar-se les actuacions adreçades a l’aclariment dels fets denunciats i a la imposició, si s’escau, de la corresponent sanció administrativa.\nEn el marc del Decret de drets i deures dels alumnes dels centres de nivell no universitari de Catalunya, l’incompliment reiterat d’alguna d’aquestes normes poden ser motiu de retirada provisional del dret d’ús del servei de transport escolar gratuït.\nEn el transport escolar facultatiu i no obligatori també serà motiu de retirada del dret d’ús del servei de transport escolar la manca de pagament del preu públic per poder utilitzar el servei de transport escolar fins que no es faci efectiu el pagament aprovat pel Ple del Consell Comarcal del Vallès Occidental.\nEn cas que un alumne infringeixi aquest reglament, l’acompanyant o el conductor ho comunicarà al Consell Comarcal que prendrà les mesures oportunes.\nLes faltes podran ser catalogades com a lleus, greus o molt greus i les mesures correctores poden comportar la pèrdua del dret d’utilització del transport escolar.\nLes mesures correctores imposades per la comissió de faltes lleus poden suposar la pèrdua d’un dia de dret d’ús del transport escolar, d’una setmana en el cas de les faltes greus, i de la pèrdua definitiva del dret d’ús del transport escolar col·lectiu en les faltes molt greus.\nEl Consell Comarcal es reserva el dret, un cop avaluada la falta, a considerar-la lleu, greu o molt greu, segons les seves causes i conseqüències per a la resta de la comunitat afectada pel transport escolar col·lectiu.\nLes infraccions i les mesures correctores imposades es comunicaran per escrit als tutors legals i se n’enviarà còpia al centre educatiu corresponent.\n– No portar el carnet acreditatiu del servei de transport escolar o portar-lo en mal estat.\n– Negar-se a ensenyar-lo al moment de pujar al vehicle\n– Tenir una actitud incorrecte en el moment de pujar, dins i baixar del vehicle.\n– Faltar al respecte als companys\n– Fer ús, un cop, del transport no voluntari sense abonar el preu públic.\n– Acumulació de tres faltes lleus\n– Fer ús, de manera reiterada, del transport no voluntari sense abonar el preu públic.\n– Faltar al respecte als companys i personal que presta el servei.\n– Malmetre el material i/o mobiliari del vehicle\n– Menjar o beure dins el vehicle\n– Desobeir el conductor i/o el monitor\n– Faltes reiterades de puntualitat.\nLes sancions seran imposades mitjançant expedient simplificat, que inclourà la proposta de sanció, amb audiència a l’afectat per un període de 10 dies, i la resolució pertinent. L’òrgan sancionador seran el President del Consell Comarcal, sense perjudici que ho pugui delegar a la Gerència.\nPer tot el que no s’hagi previst en aquest reglament serà d’aplicació el text refós de la llei municipal i de règim local de Catalunya, aprovat pel Decret legislatiu 2/2003, de 28 d’abril; el reglament d’obres, activitats i serveis dels ens locals, aprovat pel Decret 179/1995, de 13 de juny; la llei 30/1992, de 26 de novembre, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú i totes aquelles lleis, reglaments i altres disposicions reguladores del transport.\nL’aplicació d’aquest Reglament complementa el contracte signat entre el Consell Comarcal i les empreses que presten el servei.\nAquest Reglament fou aprovat inicialment el dia 26 d’abril de 2007 pel Consell Comarcal del Vallès Occidental en ple. En cas que no es presentin al·legacions en el termini d’informació pública es considerarà aprovat definitivament. Entrarà en vigor el dia de la publicació íntegra del text al Butlletí Oficial de


Maria del Mar Bonet presenta Raixa en el Festival Montéal en Lumière amb totes les entrades esgotades\nquery_builder 16 febrer 2003 08:41\nEl conseller de Cultura ha conversat amb la cantant abans de l'actuació\nLa cantautora mallorquina Maria del Mar Bonet ha presentat al Quebec el seu últim disc, Raixa, en el marc del Festival Montréal en Lumière. El concert ha rebut una molt bona acollida per part del públic quebequès, que va esgotar totes les entrades fa dues setmanes.\nAbans de començar l’actuació, el conseller de Cultura, Jordi Vilajoana ha conversat amb Maria del Mar Bonet i l’ha felicitada per l’èxit. El concert, que va tenir lloc anit (matinada a Catalunya) al Centre Pierre-Péladeau, s’inclou en la programació de la quarta edició del Festival Montréal en Lumière protagonitzat enguany per Catalunya com a país convidat, sota el lema La Catalogne en vedette (Catalunya com a vedette). El Festival, dedicat a la cultura i a la gastronomia, va ser inaugurat dijous amb l’espectacle Fulgor, coproduït per la companyia catalana La Fura dels Baus i la quebequesa Zakouski.\nEn l’àmbit gastronòmic, el Festival acull enguany més de 400 presentacions en el marc de la secció Les Plaisirs de la table (Els Plaers de la taula), entre les quals s’inclouen les de reconeguts xefs catalans com Pep Palau, que va pronunciar ahir al vespre (matinada a Catalunya) la conferència Slow food et terroir catalan, a l’Institut de Turisme i Hoteleria del Quebec, amb l’assistència del conseller de Cultura. Pep Palau és un dels fundadors del col·lectiu de restauradors “Osona Cuina” i un dels organitzadors del Fòrum Gastronòmic de Vic. A més de Palau, el Festival acull presentacions dels cuiners catalans Àngel Pasqual, Jordi Butrón, Xavier Pellicer, Rafael de Valicourt i Santi Santamaria.\nObres de Jordi Bonet\nEl conseller de Cultura també va visitar ahir el Museu d’Art de Mont-Saint-Hilaire, una població pròxima al Montreal, que acull obres del pintor català Jordi Bonet i Godó (Barcelona, 1932 – Montreal, 1979), que va viure al Quebec des del 1954. Vilajoana ha visitat el museu acompanyat de la vídua de Bonet i del president del consell d’administració del museu, André Michel. A continuació, el conseller ha anat la Casa Pairal Rouville-Campbell, també a Mont-Saint-Hilaire, on va viure Jordi Bonet durant vint anys.\nBarcelona, 16 de febrer de 2003\nEl conseller Vilajoana saluda Maria del Mar Bonet abans del concert 224


Història - Coral Renaixença - Des de 1975\nLa Coral Renaixença, de Sant Boi de Llobregat, fou fundada l’estiu del 1975 i actualment està formada per uns 80 cantaires majors de 15 anys.\nAl llarg d’aquests anys la Coral ha celebrat més de 800 concerts per tot Catalunya i l’Estat Espanyol. També ha sortit a l’estranger: Itàlia, França, Txecoslovàquia, Polònia, Suïssa, Àustria, Holanda, Rússia, Cuba, Portugal, Canadà (Quebec) i Bèlgica. L’estiu del 2006 va actuar a Salzburg (Àustria) dins dels actes del centenari de W. A. Mozart. Ha actuat per ràdio i televisió i té enregistrats diversos discs, cassets i CD’s.\nL’agost de 1986 obtingué el primer premi, en la modalitat d’havaneres, al “XXXII Festival Internacional de Havaneres y Polifonia de Torrevieja (Alacant)”, l’agost de 1990 obtingué el primer premi en la modalitat de Polifonia en la XXXVI edició del mateix certamen, així com el premi a la millor cançó del país d’origen, l’octubre de 1997 obtingué el segon premi al XVIIè Certamen Fira de Tots Sants de Cocentaina (Alacant), i l’octubre del 2008 assoleix el 2º premi en el Festival Internacional de Corals de Malgrat de Mar (Barcelona).\nHa actuat al Palau de la Música Catalana en diverses ocasions, les darreres en el Centenari del Barça juntament amb la Polifònica de Puig-reig dirigits per en Ramon Noguera, i el mes d’abril de l’any 2001 sota la direcció del mestre Gueràssim Voronkov i amb l’acompanyament de la Jove Orquestra Gèrminans.\nL’any 2000 va participar en el 5è Festival d’Òpera de les Dues Catalunyes, a Argelès sur Mer, amb la interpretació de l’òpera Els Pescadors de Perles, de Bizet, sota la direcció del mestre Manel Cabero.\nL’any 2006 celebrà el seu 30è aniversari tot interpretant la Missa brevis in G de W. A. Mozart i diferents fragments del musical català d’Albert Guinovart, amb la presència del compositor al piano.\nAl juliol del 2008, va participar al “III Certamen Nacional de Coros de Rivas Vaciamadrid”.\nA finals del 2009 es va tancar el 30è aniversari de les Corals Infantils.\nDurant el curs 2010-2011, la Coral Renaixença celebrà el seu 35è aniversari. Els actes més importants van ser la interpretació del musical Segle Pop, una ullada retrospectiva a la música lleugera del segle XX, i el concert de cloenda, la suite de sardanes Com a casa, que s’ha interpretat a diversos escenaris, entre els quals destaca l’Auditori de Barcelona.\nL’any 2012 va presentar el Rèquiem de Gabriel Fauré al paranimf de la Universitat de Barcelona. I a finals del curs 2012-2013 ha actuat al monestir de Sant Miquel de Cuixà (Conflent) i en la XX Trobada Cultural al monestir de Gualter (Noguera).\nÉs membre actiu de la Federació Catalana d’Entitats Corals.\nLa Coral amb el seu afany de superació, busca sempre nous reptes, com ara, presentar-nos a concursos, certàmens, festivals o a altres esdeveniments.


El Mestre Gibert pressiona a Laia Ortiz perquè ampliï l'escola | L'Exprés de Sant Andreu\nEl Mestre Gibert pressiona a Laia Ortiz perquè ampliï l’escola\n7 de març del 2018 Societat David García Mateu\nDesprés de 24 anys reivindicant l’ampliació de l’Escola Mestre Gibert, finalment les famílies organitzades en l’AFA han dit prou. Un fins aquí que han traduït en forma de concentració aquest dilluns davant de l’Ajuntament de Sant Andreu, minuts abans que comencés el ple del mes de març. De fet, el soroll dels tambors i timbals ha sigut la tònica sonora de tot el primer terç de l’acte polític, el qual ha quedat eclipsat per la protesta exterior.\nPerò… què reclamen les famílies del Mestre Gibert? Segons exposa l’advocada i representant de l’AFA, Marta Terriba, l’eix vertebral de la reivindicació se centra a aconseguir l’expropiació del solar adjacent que hi ha entre els carrers de Concepció Arenal i del Vallès, per tal d’ampliar l’escola. Tal com denuncia Terriba, el solar resta actualment abandonat i està afectat per un pla urbanístic des de 1990. Un pla on precisament es detalla que el terreny ha d’acollir un equipament d’ús docent, comenta.\nÉs en aquest sentit que, atesa la circumstància de l’escola la qual fa dos anys va haver d’assumir dues línies més, les famílies clamen perquè el recinte escolar creixi en aquest solar. Tal com denuncia l’advocada, actualment al Mestre Gibert “s’incompleixen les ràtios d’espais que marca la Generalitat”, ja que no hi ha espai per tants alumnes.\nSi bé des de l’AFA asseguren que s’han dirigit diverses vegades a la gerència del Districte perquè negociï amb el propietari del solar la seva expropiació, la mateixa Terriba detalla que han pogut demostrar mitjançant Patrimoni de l’Ajuntament que encara no s’ha dut a terme cap negociació. Una afirmació que contrasta amb la versió que fonts municipals han donat a L’Exprés de Sant Andreu. Segons aquestes, el consistori estaria negociant una permuta de solars amb el propietari, ja que aquest preferiria no haver de ser expropiat i quedar-se amb algun solar municipal situat en algun barri consolidat.\nTot i aquesta objecció de les fonts consultades davant les afirmacions de la representant de les famílies, des de l’AFA del Mestre Gibert no s’estan de pressionar a la regidora de Sant Andreu i vicepresidenta del Consorci d’Educació de Barcelona, Laia Ortiz, perquè mogui fitxa i asseguri els diners per si s’ha de dur a terme l’expropiació. En aquest sentit, si bé les famílies han assistit al ple per treure “un compromís en ferm del Districte” a l’hora de guardar aquesta dotació econòmica, en sessió plenària la regidora no s’ha pronunciat al respecte. De fet, ha hagut de ser la consellera d’Educació, Blanca Port, qui defensés la postura del Govern local.\nTal com ha exposat Port, des del curs 14-15 que l’administració treballa en la compra o expropiació del solar. Si més no, en cap moment ha detallat que els pressupostos que es van aprovar fa escassos dies contemplessin aquesta partida econòmica. “Hem treballat i continuarem treballant”, ha expressat únicament la consellera.\nMentre s’ha celebrat el ple, l’AFA del Mestre Gibert s’ha concentrat a l’exterior / DGM\nDe fet, aquestes paraules tampoc han trigat a ser rebatudes pel del grup polític impulsor del tema al ple. Tal com ha subratllat el portaveu d’ERC, Carlos Rodríguez Escuredo, en cas de no arribar a un acord en breus, l’Ajuntament hauria d’iniciar el procediment d’expropiació. Mètode administratiu, però, qüestionat pel Partit Popular: “Em crida l’atenció que darrerament quan es necessita alguna cosa es cridi a l’expropiació“, ha comentat la seva portaveu, Carmen Santana, qui també ha confessat estar una mica “empanada” en el tema.\nPer part de Ciutadans, Marcos Rodríguez ha instat a la regidora a “negociar amb el propietari la compra dels terrenys”. Idea compartida per Ivan Marzá del PSC i Ximena Gadea del PDeCAT, tot i que aquesta darrera ha afegit que si no és possible la negociació de la compra, es procedeixi a l’expropiació directa. Per últim, des de la CUP – Capgirem Barcelona, Ivan Altimira ha advertit de la urgència de l’expropiació i ha posat com a exemple “la caiguda de pedres del mur [del solar]”, que fins i tot va fer reduir encara més l’espai de lleure educatiu aquests darrers dies.\nTot i la predisposició en positiu de tots els grups municipals que van votar favorablement a la proposició d’ERC, des de l’AFA del Mestre Gibert adverteixen: si no s’arriba a una solució efectiva, “ens haurem de plantejar un altre tipus d’accions”.\nTags: Educaciólaia ortizmestre giberturbanisme\nNotícia anterior Notícia anterior: Les ‘Veus contra el masclisme’ es tornen a alçar a l’Harmonia\nNotícia següent Notícia següent: Un grup de ballet viatja als EUA per competir en una final mundial


Un pis social per a joves a Calonge • Ràdio Capital de l'Empordà\nUn pis social per a joves a Calonge\nL'habitatge reformat té una superfície de 56 metres quadrats\nCalonge i Sant Antoni ja ha enllestit un habitatge situat al barri de Sant Nazari per destinar-lo per a joves per un preu assequible.\nEl pis reformat té una superfície de 56 metres quadrats. Compta amb una sala menjador, cuina, bany, tres habitacions, rentador i terrassa.\nL’ajuntament redactarà un reglament per als joves. Ho explica el regidor de Promoció Econòmica i Habitatge, Arturo Prades.\nEs tracta d’un edifici plurifamiliar construït els anys 70. La reforma d’aquest pis ha tingut un cost de 17.000 euros.\nLes obres han permès adaptar l’habitatge amb finestres d’alumini amb trencament de pont tèrmic i amb caixa de persianes per millorar l’eficiència energètica de l’habitatge. També s’han substituït les portes interiors per unes d’una amplada adaptada a les normes d’accessibilitat. El paviment s’ha millorat amb parquet, així com també s’han realitzat repassos de guix i de pintura\nArticle anteriorS’inaugura una exposició de pintura i escultura d’Ana Lentsch a Castell d’Aro\nArticle següentTodo el dinero del mundo


Reglament Intern - Cala Gogo - Calonge\nCala Gogo - Calonge > Reglament Intern\nLa Direcció i el personal del càmping CALA GOGO els dóna la benvinguda i els desitja una estada agradable.\nREGLAMENT CÀMPING CALA GOGO\n1.4 Animal domèstic: Verifiqui les dades d’admissió. El client té l’obligació de comunicar, en el moment de la inscripció, si és posseïdor d’un animal domèstic; en aquest cas l’ha d’inscriure en el contracte d’entrada, declarant la seva raça i / o encreuament, i acceptant la legislació vigent que li pugui afectar així com la reglamentació del càmping estipulada en el contracte d’entrada.\nNomés podrà ocupar el seu Bungalou / Mobil-home o Glamping una vegada disposi del contracte d’entrada en què està especificat el número d’allotjament. Els animals domèstics no estan permesos en els bungalows i Mobil-homes. No es permet col·locar cap mena de tenda (p.ex. per a nens), ni remolc, ni moto a la parcel.la del allotjament. Tots els allotjaments disposen d’un inventari on consten els estris de què disposen. En el cas que en faltés algun, no dubti en comunicar-ho a la recepció per a la seva reposició.\nL’horari de facturació és de 08hrs a 20hrs (en temporada alta) i de 9:00 a 20:00 (en temporada baixa.)\nL’estacionament de vehicles al pàrquing està reservat als clients del Càmping Cala Gogo. El pàrquing no pot substituir l’estacionament del cotxe de la seva parcel·la / bungalow.\nLes fonts del càmping subministren aigua potable així que són exclusivament per a la recollida d’aigua. Per evidents motius d’higiene no es permet utilitzar les fonts per a cap tipus de neteja personal, ni per rentar roba, estris de cuina, els peus, les sabatilles, etc.) Naturalment tampoc s’hi pot abocar cap tipus de substància (“WC químics”, restes de menjar, etc.)\n12.7 Tobogans: Només està permès baixar pel tobogan d’un en un i assegut cap endavant. Està prohibit obstaculitzar el tobogan i aturar-se al mig d’aquest. Respecteu els horaris i els cartells específics de normes de cadascun.\nL’accés o prohibició de l’accés dels mateixos als diferents establiments estarà indicat a l’entrada. Quan facin les seves necessitats dins del recinte del càmping, sempre es recolliran les seves necessitats. No estan permesos en els bungalous/ mobil-homes / glàmping del càmping. Les races de gossos considerades potencialment perilloses tenen prohibida la seva entrada al càmping (Akita Inu, American staffordshire Terrier, Doberman, Dog Argentí, Fila Brasileiro, Pitt Bull Terrier, Rottweiller, Staffordshire Bull Terrier i Tosa Inu).


“És necessari crear borses d’habitatges socials a l’Urgell i la Segarra”, president de la PAH a l’Urgell i la Segarra, Mònica Guerrero – Comarques de Ponent\n“És necessari crear borses d’habitatges socials a l’Urgell i la Segarra”, president de la PAH a l’Urgell i la Segarra, Mònica Guerrero\n“És necessari crear borses d’habitatges socials a l’Urgell i la Segarra”\nMònica Guerrero (a la dreta a la foto ) és la presidenta de la Plataforma d’Afectats per la Hipoteca de l’Urgell-Segarra, que en només vuit mesos ha atès un centenar de famílies i ha aconseguit signar set dacions de pagament. El proper dissabte dia 13, Tàrrega acollirà l’assemblea mensual d’una quarantena de plataformes de Catalunya. Abans de la celebració d’aquesta assemblea parlem amb Mònica Guerrero. Explica per què se celebra l’assemblea de ‘fi de curs’ a Tàrrega?\nDoncs perquè vam creure oportú que seria bo donar a conèixer la tasca que estem fent des de la PAH de l’Urgell-Segarra a les altres agrupacions que existeixen a Catalunya i no hi ha millor lloc on fer-ho que a casa nostra.\nL’assemblea començarà a les 10 del matí i s’allargarà durant tot el dia. Aprofito per agrair al consistori que ens hagi cedit l’Espai MerCAT de la ciutat per poder acollir els 120 membres que esperem rebre d’una quarantena de PAH de diversos punts de Catalunya. Entre les PAH participants hi haurà la de l’Alt Urgell, que es va crear la passada setmana.\nQuan va néixer la PAH de l’Urgell-Segarra?\nL’estiu passat ens vam començar a reunir membres de 5 famílies afectades per desnonaments a Tàrrega però la Plataforma pròpiament dita no va entrar en funcionament fins a l’octubre, tot i això ja diem que estem al voltant de l’any.\nEn aquest temps, què heu fet?\nD’entrada, hem aconseguit signar un total de set dacions de pagament i en tenim alguna més en tràmit, que esperem que es pugui signar entre el setembre i l’octubre.\nTambé m’agradaria destacar que des que ens vam constituir fins a dia d’avui hem passat d’atendre 5 famílies a atendre’n un centenar. La seva procedència és la següent: Tàrrega (36), Anglesola (4), La Fuliola (2), Agramunt (2), Bellpuig (6), Cervera (26) i Massoteres (1) així com 26 famílies més que resideixen en altres comarques com el Pla d’Urgell però l’entitat bancària la tenen a l’Urgell o la Segarra.\nUs heu reunit també amb responsables d’Ajuntaments. Per què? Què heu aconseguit?\nSí, el nostre objectiu és donar a conèixer la situació de les famílies afectades per desnonaments als responsables polítics dels diveros pobles que formen l’Urgell i la Segarra. D’alguns, com és el cas de Cervera, hem rebut molt suport institucional.\nNosaltres els hem fet arribar la nostra opinió sobre la situació de les famílies desnonades i els hem trasmès la necessitat de què en aquestes comarques hi hagi borses d’habitatges socials per a totes aquelles famílies que viuen actualment amb 426 euros mensuals i necessiten exercir el seu dret a un habitatge digne. També els hem exposat la necessitat de no cobrar la plusvàlua a aquelles famílies que hagin signat una dació o hagin estat desnonades.\nCom financeu les activitats que organitzeu?\nAmb molta voluntat i ganes de fer coses de forma totalment gratuïta i sense gastar ja que la Plataforme Afectada per la Hipoteca no es considera una entitat i no té dret a demanar cap tipus de subvenció. Per aquest motiu, de tant en tant sortim al carrer de Tàrrega i Cervera i muntem una taula on informem als ciutadans de la tasca que duem a terme i els oferim pins, pegatines i camisetes amb l’objectiu de recaudar fons per la plataforma. De fet, el passat cap de setmana vam estar a la plaça del Carme i al carrer del Carme de Tàrrega. Ens va sorprendre molt la bona predisposició dels ciutadans per col·laborar amb nosaltres.\nA banda de recollir fons per la plataforma, també demanàveu signatures per la Renda Garantida Mínima. Què és aquesta iniciativa?\nDavant la situació d’atur que afecta el 25% de la població i el conseqüent dram que suposa per 900.000 catalans estar per sota l’índex de pobresa, ha sorgit un col·lectiu ciutadà que projecta portar al Paralment una iniciativa legislativa popular a l’empara de l’article 24.3 de l’Estatut d’Autonomia, per tal que totes les persones que puguin acreditar un any de residència continuada a Catalunya puguin percebre una prestació econòmica de la Generalitat de 664 euros mensuals. Es tracta de la Renda Mínima Garantida. Un dels impulsors de la proposta és l’advocat laborista Sixte Garganté, originari de Guissona, el qual va oferir el passat 28 de juny una conferència sobre la iniciativa a la sala d’actes de la biblioteca comarcal de l’Urgell. L’acte va comptar amb l’assistència de mig centenar de persones.\nDe moment, la iniciativa ha aconseguit recollir 90.000 signatures i els seus impulsors projecten portar-la al Parlament durant la propera tardor. Des de la PAH de l’Urgell-Segarra ens hem compromès amb aquesta iniciativa, i estem recollint signatures per la nostra zona.\nPel primer aniversari de la plataforma, fareu alguna cosa?\nLa idea hi és però no sabem si trobarem suficients voluntaris per dur-la a terme. T’avanço que volem fer una cercavila pels carrers més cèntrics de la ciutat entre d’altres activitats durant tot el dia. Celebrarem l’aniversari al setembre.


Junqueras i Romeva interpel·len els líders europeus Junqueras i Romeva interpel·len els líders europeus\nJunqueras i Romeva interpel·len els líders europeus\nJunqueras ha traslladat als líders ecologistes la necessitat d'aprovar una llei d'amnistia que "posi punt final a la repressió i la persecució que pateixen milers de persones"\nEl líder d’ERC i vicepresident legítim del Govern, Oriol Junqueras, i el conseller legítim Raül Romeva han traslladat aquest divendres als líders europeus la necessitat d’aprovar una llei d’amnistia per alliberar els líders independentistes empresonats i “posar fi a la repressió” de l’Estat espanyol.\nS’ha produït després d’una trobada telemàtica aquest divendres amb el copresident del grup Verds/ALE al Parlament Europeu, Philippe Lamberts, en la qual han analitzat “l’actual situació política a Catalunya, Espanya i Europa”, segons un comunicat d’ERC que ha recollit Europa Press.\nDurant la videoconferència, Junqueras ha traslladat als líders ecologistes la necessitat d’aprovar una llei d’amnistia que “posi punt final a la repressió i la persecució que pateixen milers de persones”.\nPer ell, els indults són solucions individuals però que a parer seu no solucionen el problema col·lectiu que hi ha, i ha apostat per trobar una solució que “retorni a la política allò que és essencialment un problema polític: i això només ho permet la llei d’amnistia”.\nDe la seva banda, Romeva ha volgut comentar l’informe de la Comissió de Salut de l’Estat de Dret a la Unió Europea, en el qual es posa en relleu la necessitat de renovar el Consell General del Poder Judicial (CGPJ), la relació de dependència que existeix entre la Fiscalia General i el Govern central, i els reiterats avisos del Consell d’Europa sobre “una politització del poder judicial”.\nI assegura que es tracta d’un problema que es vol obviar: “Que avui hi hagi presos polítics, exiliats i centenars de persones perseguides per expressar la seva opinió o per dissentir políticament és conseqüència del que aquest informe assenyala i Europa n’ha de ser conscient”.\nEls copresidents del grup Verds/ALE al Parlament Europeu Philippe Lamberts i Ska Keller, després de la trobada telemàtica aquest divendres amb Junqueras i Romeva, han enviat una carta al president del Govern espanyol, Pedro Sánchez, en la qual li demanen solucions polítiques i la llibertat dels líders independentistes empresonats per l’1-O.\nEn la carta els líders ecologistes demanen a Pedro Sánchez accelerar com més aviat possible l’articulació d’opcions disponibles per impulsar “una solució política que permeti als líders empresonats recuperar la seva llibertat, una mesura que s’ha tornat més urgent encara després de la decisió judicial de suspendre el seu tercer grau”.\nI han volgut recordar-li en aquest sentit la recent recomanació de la Comissària de Dret Humans de les Nacions Unides, Michèle Bachelet, sobre la necessitat de “garantir la protecció de la salut de les persones empresonades durant la pandèmia, a través de la seva posada en llibertat en la mesura en què això sigui possible”.