CastelldefelsTV.org – Neix l’espai Montserrat Roig, nou centre d’informació i recursos per a les dones i persones LGTBI\nCandela López Castelldefels espai igualdad igualtat LGTBI Montserrat Roig\nL’Ajuntament de Castelldefels va inaugurar dijous l’Espai Montserrat Roig, el mateix dia que es commemoraven els 25 anys de la mort de la de l’escriptora i activista catalana Montserrat Roig (1946-1991).\nAquest nou espai acollirà el CIRD (Centre d’Informació i Recursos per a les Dones) i el SIAD (Servei d’Atenció a les Dones), i és una «aposta clara de l’equip de govern municipal per fer polítiques d’igualtat, polítiques d’atenció a les dones i al col·lectiu LGTBI» , segons ha declarat l’alcaldessa de Castelldefels.\nCandela López també va afirmar que «és il·lusionant veure que aquest espai és per fi una realitat. Malauradament els caso de violència masclista que van patir als inicis del nostre mandat es van reflexionar sobre la necessitat de establir un circuit contra la violència de gènere i aquest centre centralitza totes les polítiques de igualtat vers les dones a Castelldefels».\nInaugurat el 10 de novembre\nL’acte d’inauguració va comptar amb la assistència de la germana de Montserrat Roig, Maria Rosa Roig i el nebot de l’escriptora i resident a Castelldefels, Daniel Giménez, i el regidor de Salut Consum, Igualtat i Immigració, Alejandro Company, que ha afirmat que el nou centre «és un espai per assessorar, defensar i protegir a la dona. Però també és l’epicentre de la lluita, la promoció i la protecció dels drets d’igualtat d’oportunitats de les dones i persones LGTBI. Lluitar per eradicar el masclisme i la societat patriarcal en la qual ja no volem viure. Estem molt orgullosos de poder per fi disposar d’un espai de referència per les dones de la nostra ciutat».\nAltres convidats destacats relacionats amb el món de les polítiques d’Igualtat i els drets de les Dones que van ser-hi presents durant la inauguració de l’Espai Montserrat Roig van ser la jutgessa al Jutjat de Violència sobre la Dona número 1 de Gavà, Ana Pérez Carrillo; el president de l’Observatori contra l’homofòbia (OCH), Eugeni Rodríguez; la tinenta d’alcalde d’Igualtat i Drets Socials de Sant Boi de Llobregat, Laura Solís; la consellera del Baix Llobregat del CCBLL, Vicky Castellanos; i la coordinadora àrea d’Igualtat de Gènere i Polítiques Socials del CCBLL, Mª Amor Rodríguez.\nLa magistrada titular del jutjat de Violència sobre la Mujer núm.2 de Barcelona, Francisca Verdejo, també va assistir a la inauguració. Aquesta magistrada serà una de les la protagonistes de les XIV Jornades del Dia Internacional per l’eradicació de la violència envers de les dones que s’estan celebrant a Castelldefels fins el 3 de desembre amb la conferència “El sistema judicial i la violència masclista”. Així com a diversos col·lectius envers les dones de tot el Baix Llobregat.\nCompromís pel feminisme i la llibertat\nL’alcaldessa també ha destacat que «el nom escollit i el dia d’inauguració pel nou centre no és una casualitat, sinó que es tracta de recollir el llegat que ens va deixar la escriptora i periodista». Montserrat Roig, escriptora iperiodista catalana, va escriure novel·les, contes, reportatges i articles periodístics pels quals va rebre diversos premis. Va militar en diverses organitzacions entre elles el PSUC, i es va comprometre en la lluita contra el franquisme, i pel feminisme, el catalanisme i en la defensa dels drets de la dona.\nLópez ha declarat que «un dels elements que caracteritzen a l’equip de govern municipal és la recuperació de la memòria històrica com abans ja es va fer amb el nom de la Biblioteca Ramon Fernàndez Jurado i la Sala Margarida Xirgu i ara amb l’Espai Montserrat Roig».\nL’acte de inauguració de l’Espai Montserrat Roig es va tancar amb la petició de l’alcaldessa de Castelldefels als veïns i les veïnes de la ciutat que «omplin aquest nou espai, que el facin seu, perquè això es el que realment lo donarà sentit a aquesta realitat per la qual em apostat d’una manera tan clara».\nFins al 30 de novembre es podrà visitar a l’Espai Montserrat Roig (carrer Església 117, al Centre Cívic Canyars-Poble Vell) una exposició de fotografies cedides per Pilar Aymerich envers la figura i l’ obra literària la periodista i escriptora catalana.\nL’Espai Montserrat Roig acull diferents serveis adreçats a les dones, serveis d’atenció psicològica i assessoria jurídica, propostes d’informació i recursos, i desenvoluparà accions relacionades amb el suport a les diverses identitats sexuals.\nCentre d’Informació i Recursos per a dones (CIRD): Punt d’informació, atenció individualitzada, documentació i biblioteca especialitzada, organització de jornades…\nServei d’Informació i Atenció a les Dones (SIAD): Ofereix —amb cita prèvia— assessoria jurídica (els dilluns a la tarda i els dijous al matí), i suport psicològic (els dilluns i els divendres al matí; els dimarts i els dijous a la tarda).\nTràmits i serveis: Suport a la tramitació de subvencions a entitats per a projectes d’igualtat dones-homes, programa d’educació en igualtat per als centres educatius , inscripció a jornades i activitats organitzades per l’Àrea municipal de Polítiques d’Igualtat…\nInformació i atenció personalitzada LGTBI\nFotogaleria: Inauguració de l’Espai Montserrat Roig


El FC Tarraco es lliga els cordons amb l’Arc de Sant Martí | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nEl FC Tarraco es lliga els cordons amb l’Arc de Sant Martí\nEl FC Tarraco no és un club de futbol qualsevol. L’equip que es defineix com un conjunt d'»agrofutbol» és un club social, dirigit per socis que s’han integrat a la nova aventura esportiva.\nDes del 2012 que el Tarraco FC competeix a la quarta catalana.\nAra aquest club surgit a l’ombra d’equips com el United of Manchester i amb la ideologia d’entitats com el Sankt Pauli s’uneix a la campanya en contra de l’homofòbia #LaLigaArcoIris.\nTots els adherits a la campanua lluiran cordons ab els colors de l’arc de Sant Martí a les seves botes.\nLa campanya vol sensibilitzar als camps de futbol per esborrar d’aquests càntics homòfogs. Més enllà dels terrenys de joc la campanya lògicament intenta també la sensibilització social per lluitar contra la violència i la discriminació per motius d’orientació sexual.\nEl FC Tarraco segueix fidel als seus ideals del #againstmodernfootball i busca cobrir un espai massa cops oblidat per moltes entitats.


L’estiu que comença – Quadern de mots\nInici / Apunts de lectura / L’estiu que comença\narxivat el 10/02/2015 per Carme a Apunts de lectura, Editorial Planeta, Editorials, Escriptors, Sílvia Soler with 4 Comments\nL’estiu que comença és una novel•la d’aquelles que es llegeix amb fluïdesa, amable i agraïda, on la vida passa entre felicitat, dolor, tristesa o amargor, segons els moments vitals dels protagonistes. Seguirem la trajectòria dues famílies, els Reig i els Balart durant cinquanta anys, a través de les vides de dos dels seus fills; la Júlia i l’Andreu, en un estiu que comença en cada revetlla de Sant Joan, tot celebrant l’aniversari de la Júlia. Com diu la mateixa Sílvia Soler, una novel•la que segueix el curs de la vida, “amb gent normal, on no hi passen grans coses, però hi passa de tot, com la vida”.\nAmor i amistat que es barregen i complementen, entranyables tradicions que es mantenen, pèrdues a les que cal sobreposar-se o entrebancs personals que s’han de superar, en un viatge que ens mostrarà, amb eficaç senzillesa, la quotidianitat de la vida i les emocions del seus protagonistes.\nSerà, però, el bonic jardí de la casa de familiar de l’Andreu, l’espai bucòlic ple de magnòlies i frescor on, any rere any, estiu rere estiu, en una litúrgia plena de records i emocions on es reuniran les famílies. En una nit que comença dolorosament tràgica i que a poc a poc, el pas del temps, li tornarà el caràcter festiu que li pertany. Una nit festiva que, pels Reig i els Balart, estarà per sempre més impregnada de colors, olors i sons d’un passat sempre present, i on els records, confidències i silencis mantenen el caliu que ha estat encès durant tots aquests anys malgrat llurs bagatges personals o les cicatrius enquistades que els han acompanyat sempre. I el temps que tot ho cura o, simplement, els situa on sempre han volgut estar, malgrat la pugna que han mantingut amb el destí.\nInevitablement, tendim (tendeixo), de manera involuntària, a comparar les novel•les d’un mateix autor. Petons de diumenge, malgrat aquest títol tan ensucrat, em va captivar per la singular fortalesa, d’aparença fràgil, de la seva protagonista. I, qui sap si per culpa de seguir la força destí, L’estiu que comença, m’ha resultat previsible i un punt tova, un caure constant pels sotracs durs que et dóna la vida, sabent, però, que per molt malament que els hi vagi, ells, la Júlia i l’Andreu, sempre en sortiran vius i esperadament junts.. En tot cas, però, es tracte d’una lectura d’aquelles on capbussar-s’hi resulta fàcil i força plaent.\nEl llibre: L’estiu que comença, 2013 pàg. 223\nPremi: Premi Ramoin Llull 2013\nPrevious Previous post: El món per un forat\n> Next post: Fets pols!\n4 thoughts on “L’estiu que comença”\nbruixeta 10/02/2015 at 8:22\nJo els vaig llegir amb l’ordre invers al teu. Recordo que “petons de Diumenge” me’l vas recomanar tu. Aquest, quant el vaig llegir, em va agradar força i em va deixar un bon regust de boca. Cer és que “petons de diumenge” em va captivar molt més. A veure si el pròxim llibre de la Sílvia “un any i mig” també ens captiva.\nCarme Rosanas 10/02/2015 at 19:45\nEstic molt d’acord amb el que dius i si bé els vaig gaudir tots dos, Petons de diumenge té alguna cosa que li dóna un plus…\nA veure el proper…\nElfrelang 10/02/2015 at 20:26\nuna boníssima ressenya ! em va agradar força el llibre\nBotika 11/02/2015 at 16:35\nNo vaig acabar “Petons de diumenge”, malgrat les bones crítiques no em va entrar ni em venia de gust una història tan trista. Sí que he llegit i vaig riure una bona estona amb “39+1” i “Una família fora de sèrie”, tot i que no són grans obres literàries.\nSi em decideixo a agafar-ho serà quan comenci l’estiu, jeje.\nI molt bona ressenya, com sempre.


Llum verda a la urbanització de més de 20.000 metres quadrats als entorns de la Sagrera : OBRA Barcelona\nBrowse: Home » Llum verda a la urbanització de més de 20.000 metres quadrats als entorns de la Sagrera\n30 de maig de 2019 · by obrablog · in Actualitat\nAvui us parlem sobre novetats de la urbanització a Barcelona. La Comissió de Govern de l’Ajuntament de Barcelona ha tramitat el projecte per urbanitzar més de 20.000 metres quadrats als entorns de la futura estació d’alta velocitat de la Sagrera. Les obres, que començaran al setembre i acabaran al 2021, inclouen remodelar diversos carrers amb noves zones d’estada, més arbrat i millors connexions per moure-s’hi a peu o en bicicleta. Finalment, una última iniciativa és retornar la Font del Gaig de la Sagrera.\nUrbanització en diversos carrers\nSegons fonts municipals, l’objectiu dels treballs d’urbanització, que inclouen una part dels carrers Gran de la Sagrera, de Garcilaso i de Berenguer de Palou, és millorar l’accessibilitat i dinamitzar aquest àmbit, afectat pels anys d’obres de construcció de la Sagrera. Aquesta iniciativa ha estat impulsada per Barcelona Sagrera Alta Velocitat i el pressupost total és de 6,9 milions d’euros.\nLes obres del carrer Gran de la Sagrera, entre els carrers de Costa Rica i de Garcilaso, inclouen renovar l’espai per als vianants amb una vorera al costat mar de 5 metres d’amplada i una vorera al costat muntanya de 2,20 metres. Aquestes voreres estaran decorades amb elements de jardineria, fanals i mobiliari urbà de nou. Alhora, és important ressaltar que la calçada central tindrà tres carrils de circulació.\nLes reformes del carrer de Garcilaso afecten el tram que va des del carrer Gran de la Sagrera fins més enllà del carrer de Berenguer de Palou. D’una banda, al costat Besòs, s’incorporarà un carril bici bidireccional adjacent a la vorera. D’altra banda, al costat Llobregat, trobarem un carril bus.\nEl carrer de Berenguer de Palou s’urbanitzarà completament de nou entre els carrers de Garcilaso i de Ferran Turné amb una vorera al costat muntanya d’amplada variable entre 4,7 i 7,2 metres i una vorera 4 metres al costat del mar. Tanmateix, s’habilitarà un carril bici bidireccional separat de la calçada.\nMillores pels vianants\nAmb l’objectiu de millorar la mobilitat a peu i l’accessibilitat per tot l’àmbit, el projecte inclou obrir nous eixos per a vianants. D’aquesta manera, s’habilitarà un vial que connectarà el carrer de Josep Estivill amb el carrer Garcilaso, a l’altura del carrer de Berenguer de Palou. Alhora, s’obrirà un vial que connectarà els carrers de Garcilaso i de Clara Zetkin.\nFinalment, la Font de Gaig tornarà a la Sagrera. La font, creada l’any 1865, es netejarà i es restaurarà abans de retornar-la al carrer d’on es va retirar l’any 2001 per mal estat de conservació. S’ubicarà al carrer de Garcilaso, entre els carrers Gran de la Sagrera i de Berenguer de Palou. Si voleu estar al dia de totes les iniciatives d’urbanisme visiteu el nostre blog cada setmana!\nTags: Actualitat arquitectònica, Barcelona, Construcció, urbanisme de barcelona\n← Nou espai lúdic amb jocs d’aigua al parc de Joan Miró\nObert el concurs públic per a la transformació de la Model →\nOBRA Arquitectura Barcelona Rehabilitació arquitectònica Rehabilitació patrimoni arquitectònic Barcelona Actualitat arquitectònica Actualitat rehabilitació


Important representació de Vall d’Hebron a la XII Reunió GEAS | Vall d'Hebron Barcelona Hospital Campus\nImportant representació de Vall d’Hebron a la XII Reunió GEAS\nLa tasca d’investigació i tractament de diverses malalties minoritàries abordades per professionals de Vall d’Hebron ha adquirit un paper rellevant en la XII Reunió GEAS (Grupo de Enfermedades Autoinmunes Sistémicas), celebrada el passat 17 i 18 d’octubre a Madrid\n“Per què m’ha tocat a mi? Per què jo?”. Aquesta és una de les preguntes que sovint es plantegen els pacients afectats per malalties minoritàries, segons explica el Dr. Albert Selva O’Callaghan, coordinador de la Unitat de Malalties Autoimmunes Sistèmiques de Vall d’Hebron. Miositis, malaltia mixta del teixit connectiu, esclerodèrmia, vasculitis, síndrome de Sjögren, malaltia de Behçet, síndromes autoinflamatoris, policondritis recidivant, síndrome antifosfolípid, amiloidosis –IgG4 i l’hemofilia adquirida són les principals malalties autoimmunes sistèmiques que els professionals d’aquesta unitat tracten.\nEl passat 17 i 18 d’octubre es va celebrar a Madrid la XII Reunió GEAS (Grupo de Enfermedades Autoinmunes Sistémicas, en les seves sigles en castellà), de la Societat Espanyola de Medicina Interna, en què es va tractar la importància dels registres de pacients-una recopilació de les característiques de cada malaltia minoritària que permet catalogar-les, identificar-les i entendre-les amb més facilitat-i la seva rellevància com a font de coneixement i experiència per beneficiar els malalts. Vall d’Hebron va participar amb un total de cinc registres de pacients, corresponents a projectes d’investigació realitzats per professionals del centre: el del Dr. Selva (Registre de Miositis), la Dra. Mónica Ruiz (Registre de la Malaltia de Behçet), la Dra. Roser Solans (Registre de Vasculitis), el Dr. Martínez Valle (Registre de la Amiloidosis –IgG4), i la Dra. Carmen Pilar Simeon (Registre d’Esclerodèrmia).\n“Els registres apoderen al metge amb informació, amb més volum per interpretar les malalties i així, al mateix temps, poder oferir un tractament”, explica el Dr. Selva..\nUna de les principals metes que pretén assolir la Unitat de Malalties Autoimmunes Sistèmiques és “donar una assistència de qualitat i una resposta immediata al malalt que tingui un dubte amb aquestes malalties”, comenta el Dr. Selva. Paral·lelament, aborda les necessitats docents, tot proporcionant i ampliant la informació sobre aquest tipus de malalties tant a metges com a estudiants amb la voluntat de fer el camí més planer als professionals sanitaris i així ajudar-los a arribar més ràpida i fàcilment a un diagnòstic.\nA més, una de les tasques primordials que la Unitat de Malalties Autoimmunes du a terme és la recerca sobre aquestes malalties minoritàries, de la qual n’és responsable el Dr. Jaume Alijotas, membre d’aquesta unitat, i que és un recurs essencial “per intentar conèixer amb més profunditat el mecanisme que provoca que aparegui la malaltia”, afirma el Dr. Selva.\nAixí doncs, un dels principals reptes als quals s’enfronta la Unitat de Malalties Autoimmunes Sistèmiques és trobar el perquè i l’origen de les malalties minoritàries. I és que aquesta és una pregunta de complexa resposta que requereix la implicació professional de tot un equip sanitari especialitzat que es dedica a la investigació i tractament dels patrons de diferents malalties minoritàries.\nDins d’aquesta unitat convergeixen diversos professionals, provinents de diferents àrees sanitàries, que amb l’objectiu d’estructurar, caracteritzar i tractar la malaltia és necessari que participin i intervinguin alhora: “és important caracteritzar aquestes malalties. I per fer-ho, és necessari que en fem un tractament multidisciplinari. Sovint les afectacions que pateix un pacient requereixen la intervenció de diversos especialistes. Així es pot fer un tractament com més aviat possible”.\nA més, el Dr. Selva comenta, en termes generals, que, en tractar-se de malalties poc freqüents, definir de forma clara els símptomes resulta una tasca complexa i delicada. Per tant, trobar un medicament efectiu per pal·liar les afectacions que la malaltia pugui generar al pacient és un procés ardu: “en ser malalties tan rares, no hi ha evidència. És difícil demostrar que un medicament funciona en cada pacient”, afegeix.\nÉs per aquest motiu que el Dr. Selva remarca la necessitat de “possibilitar al metge treballar en xarxa, en equip” amb la finalitat d’elaborar assajos clínics que permetin ampliar i contrastar el coneixement i les dades sobre cada malaltia minoritària.


Apartment Apart Helmuth.1 See Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDissenyat tant per oci com per negoci, Apartment Helmuth I See està situat idealment a See; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartment Helmuth I See ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha aparcament de cotxes, habitació familiar.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, plat de dutxa a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Apartment Helmuth I See és una elecció inteligents per a viatgers a See, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nCal que informeu el Apartment Apart Helmuth.1 de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Interhome t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. En arribar, cal abonar un dipòsit de 200 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.


5 min. Barcelona 02/12/2016 00:00 Traduccions: Cat Eng\n987x555 El Govern ha fixat el referèndum per a la tardor del 2017.\nUna desconnexió en dos temps. Aquest és un dels escenaris amb què treballa el Parlament per poder celebrar el referèndum i fer-lo efectiu en cas que la ciutadania voti majoritàriament sí a la independència. Què significa això? Segons ha pogut saber l’ARA, una de les opcions que hi ha sobre la taula és que la llei de transitorietat jurídica que s’aprovarà l’estiu que ve entri en vigor en dues fases diferents. En una primera fase només ho faria per a aquells aspectes que permetrien celebrar un referèndum sense permís de l’Estat. És a dir, es dotaria la Generalitat de la sobirania necessària per dur a terme el referèndum. I la resta, que regula la conversió de la comunitat autònoma en un estat independent, després del referèndum en cas d’un sí majoritari. Ara bé, el text de la llei s’aprovaria en una sola votació al Parlament. Segons fonts parlamentàries es tracta de buscar un espai de sobirania fora de l’ordenament jurídic espanyol només per fer el referèndum. L’enginyeria jurídica per fer efectiva aquesta fórmula, sobre el paper, seria introduir una disposició addicional a la llei que assenyali que la part que declara la independència només serà vigent en cas d’un sí majoritari al referèndum.\nMunté s'enganxa amb el PP i exigeix que no s'equipari el pla del referèndum amb un "cop d'estat"


Etnik Solidària recapta un miler d’euros per a la construcció d’una escola d’oficis a Gàmbia | Ràdio Calella Televisió\nVa ser en el marc de la primera Festa Solidària per Amdalai, dissabte passat al Passeig Manuel Puigvert. L’entitat solidària del calellenc Quim Fàbregas va comptar amb la col·laboració dels Udols de Foc, que va fer-se càrrec de la barra i de l’Ajuntament de Calella.\nQuim Fàbregas ha explicat que unes 150 persones van participar en les activitats al llarg del dia, i que una quarantena llarga van comprat tiquets per al dinar popular.\n“Econòmicament, per sort, va anar força bé: vam recollir gairebé mil euros. Una part ve del vermut solidari, gràcies a Nassari i els seus proveïdors, i això sumat a la botiga on veníem calendari, material africà, teles i samarretes de Si no somies”, ha explicat.\nL’objectiu de la festa era recaptar fons per dur a terme un projecte educatiu a la població gambiana d’Amdalai. Fàbregas ha explicat que el cost total va dels 7 als 10 mil euros, i que hores d’ara ja hi ha l’estructura preparada.\n“Estem aconseguint els diners necessaris en el temps just, a ritme africà. La previsió és que a principis d’estiu tinguem la primera aula”, ha avançat Fàbregas.\nL’escola d’oficis donarà formació de fusteria, mecànica i costura a joves d’entre 16 i 25 anys.\nSegüent Les autoescoles clamen per un acord que acabi amb els 6 mesos de vaga dels examinadors\nAnterior El cap de la Colla de Geganters i Grallers comunica la seva intenció de plegar\nL’atur s’estanca a Calella\nObert el període per presentar les propostes per als Pressupostos Participatius 2019


Jaume Pla i l'Associació d'Amics - Biblioteca Caterina Figueras\nHome / art / literatura i pensament / Jaume Pla i l'Associació d'Amics\nJaume Pla i l'Associació d'Amics\nAvui es presenta a la Biblioteca de Catalunya, l'Associació d'Amics de Jaume Pla, creada en motiu del centenari de l'artista: gravador, pintor i escriptor. L'Associació d'Amics de Jaume Pla (AAJP) ha nascut per preservar la memòria i l’obra de l’artista rubirenc, i mantenir el seu llegat a través del seu arxiu gràfic i documental.\nSobre Jaume Pla i Pallejà\nJaume Pla i Pallejà (Rubí, 1914 - Barcelona, 1995) fou un gravador, pintor, bibliòfil i escriptor català.\nIniciat abans de la Guerra Civil espanyola, féu ja aleshores algunes exposicions. Va fer la guerra amb el bàndol repúblicà i va viure exili i camps de concentració a la Catalunya Nord. En tornar mig clandestinament inicià la seva gran època, en la que esdevingué el gran apòstol del gravat modern a Catalunya. Creà, amb Víctor M. d'Imbert, les Edicions de la Rosa Vera on obrí les portes a molts artistes per a il·lustrar mitjançant el gravat llibres i reculls acuradament editats. Ell mateix va tenir allà, i en altres editorials, una forta activitat de gravador en totes les tècniques, però especialment calcogràfic. Col·laborà amb Pablo Picasso i dirigí les edicions de bibliofília impulsades per Camilo José Cela. Fou pràcticament l'únic gravador català del seu temps capaç de manejar el burí, i ho feia sense la rigidesa d'aquesta tècnica tan acadèmica. Destaquen d'ell sobretot els paisatges, tant de Catalunya, com d'Espanya, d'Itàlia o de França, que li era molt familiar d'ençà que una filla seva s'hi casà i s'hi establí.\nTambé portà les seves reivindicatives edicions a Madrid, on aconseguí, amb la complicitat de Juana Mordó, que diversos noms destacats de l'art espanyol de la postguerra fessin les seves primeres armes en el gravat.\nEscriptor agut, de llenguatge ric i esmolat, no sols publicà algun llibre clàssic sobre l'art de gravar (Técnicas del grabado calcográfico, 1956), sinó molts articles a la "Revista de Catalunya" i volums de records: Famosos i oblidats (1989), Memòria escrita (1991), i De l'art i l'artista. Dietari 1982-1992, amb el que va guanyar el Premi Sant Joan de narrativa.\nFou guardonat amb la Creu de Sant Jordi i va ser membre honorari de la Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi. La seva obra és ben representada en el Gabinet de Dibuixos i Gravats del MNAC i en la Unitat Gràfica de la Biblioteca de Catalunya.\nPàgina oficial de Jaume Pla i Pallejà\nEscrit de Jaume Pla i Pallejà sobre Enric-Cristòfol Ricart, en el centenari del seu naixement\nDe l'art i de l'artista: dietari 1982-1991 / Jaume Pla. Edicions 62, 1996\nJaume Pla i l'Associació d'Amics Reviewed by Biblioteca Caterina Figueras on 6:30 Rating: 5


L’experiència del nou govern suec, segons Mauricio Rojas – CARLES LLORENS\nL’experiència del nou govern suec, segons Mauricio Rojas\nOctubre 30, 2008 Octubre 30, 2008 carlesllorens Deixa un comentari\nAnders Borg, el ministre d’Economia suec, del Partit Moderat (conservador), és un tipus que porta una cua de cavall i una arracada. Ens ho explica Mauricio Rojas a la trobada que fem al Riksdagen, el Parlament Suec, per a il·lustrar-nos de la singularitat de l’experiència de govern que, des del 2006, encapçala Fredrik Reinfeldt i la coalició de quatre partits que duu per nom “Aliança per Suècia”.\nRojas, xilè d’origen, diputat del Folkpartiet, el partit liberal de la coalició, va ser un gran defensor del govern dels quatre mateixos partits que, de 1991 a 1994, va trencar per primera vegada més de 70 anys d’hegemonia socialdemòcrata. Va ser un gran defensor del primer ministre Carl Bildt, actual ministre d’Afers Exteriors, i de les fites irreversibles que es van assolir en aquell moment: dret a decidir a la sanitat, a l’ensenyament, primeres mesures a favor d’un estat facilitador i no pas un estat benefactor ultra-protector. Fredrik Reinfeldt ha anat, però, molt més enllà.\nRojas, que es reuneix amb els delegats convergents que participem en el Congrés del ELDR Party, ens explica com el 2003 Reinfeldt va començar a dir, enmig de l’escepticisme general, que el Partit Moderat era “el veritable partit dels treballadors”. L’escepticisme va anar desapareixent quan enfront va anar dibuixant un partit socialdemòcrata “que havia estat el partit dels treballadors, però que s’havia convertit en el partit de la burocràcia”. “Bildt –explica Rojas- s’havia enfrontat a la socialdemocràcia, potser ignorant, que el suec és un poble amb un sentit col·lectivista molt fort. Reinfeldt ha volgut retornar al model suec originari! El de la socialdemocràcia originària, el de la gent treballadora que havia fet progressar el país. Això fa que el seu projecte sigui tan interessant”.\nRojas ens explica que Reinfeldt no defensa, com feia la vella dreta sueca, la rebaixa d’impostos i la retallada de l’Estat del Benestar. Per la “Aliança per Suècia”, un estat del benestar contingut i renovat és un bé a protegir. No pot ser, però, un estat en permanent expansió “perquè és una amenaça per l’economia i pel benestar que diu perseguir”. Així, el model suec vol tornar a una situació com la dels anys seixanta, el d’abans de la seva expansió sense control.\nEl nou govern posa l’èmfasi, doncs, no els drets dels ciutadans, sinó –sobretot- en les obligacions i, entre elles, l’obligació de treballar. Així, Rojas ens explica com s’ha procurat de fomentar el treball, fent rebaixes tributàries molt importants pels rendiments del treball, especialment dels sectors menys privilegiats. Així, amb aquests dos anys, els ingressos per treball han pujat a l’entorn del 8%. També s’han posat límits al subsidi d’atur i s’ha legislat de manera que els aturats permanents hagin de fer algun servei social. Amb aquestes mesures, unes 200.000 persones han desaparegut de les llistes de l’atur perpetu i s’han incorporat a l’ocupació. El diputat suec ens subratlla que els principals beneficis de tot això han estat els més febles: joves, pobres i immigrants.\nMaurico Rojas ha volgut destacar també l’excel·lent feina de Jan Björklund, del Folkpartiet, al Ministeri d’Educació. Surt la referència a l’educació finlandesa, la dels veïns… Björklund, en tot cas, està transformant el que era l’escola del joc i l’expressivitat espontània, en l’escola de la responsabilitat, el treball i el coneixement. Com? Posant unes proves i exàmens que no existien en el sistema suec, fent controls nacionals de qualitat, incentivant la competència entre escoles.\nTot plegat ho entenem quan en Mauricio ens ensenya una fotografia on apareixen els dos homes que es van enfrontar a les eleccions del 2006: Fredrik Reinfeldt i l’ex-primer ministre socialdemòcrata Göran Persson. Tot el seu aspecte delata que, realment, el conservador no és Reinfeldt, sinó Persson!\nMauricio Rojas amb Ima Mis i Carles Pellicer\n← Convergents a la campanya electoral dels EUA\nD’acord amb els cubans d’Estocolm: Zapatero no ha d’anar a Cuba! →


Holiday home Golubovo Vodnjan Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n-, Gajana, Vodnjan, Croàcia, 52215 - Veure al mapa\nMés informació sobre Holiday home Golubovo\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Vodnjan, Holiday home Golubovo és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHoliday home Golubovo també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Vodnjan. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD a cada habitació. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen bany, sauna, piscina exterior, ping pong estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Holiday home Golubovo la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Vodnjan.


NOT_DEFINED Agenda: Novembre de 2016\nDel 18/10/2016 al 01/11/2016\nMostra de fotografies centrades en l'estació de la tardor al Montseny. Es tracta d'una exposició col·lectiva de 10 fotògrafs vinculats a la Secció Fotogràfica Centre d'Arbúcies.\nL'acte de presentació tindrà lloc el diumenge 23 d'octubre a les 12.30\nDel 05/11/2016 al 27/11/2016\nEl dia 5 de novembre arrenca la setena edició del Foto-Montseny -un certamen amb voluntat de ser un punt de trobada pels amants de la fotografia de natura- amb les dues primeres exposicions:\nFent gran el més petit, de Jordi Amela\nOrquídies, de Ricard Ribas\nPomeres del Montseny\nEl dissabte 5 de novembre a les 12 del migdia, dins els actes de la Fira de Tardor i Festa del Flabiol, Emili Soms ens presenta el seu treball de recerca etnobotànica sobre les varietats tradicionals de pomeres a la Vall d’Arbúcies i el Montseny realitzada els darrers anys. La xerrada tindrà lloc al Museu Etnològic del Montseny\nDel 18/10/2016 al 18/11/2016\n4ª edició de la campanya Museu Obert, organitzada per “Comerç Arbúcies”, que compta amb el suport de l’Ajuntament d’Arbúcies i el Museu Etnològic del Montseny, enguany sota el títol de "Arbúcies a través del temps: Cistellers, esparteres i espardenyers". Les peces, cedides pel Museu seran exposades als aparadors de 48 comerços, així com una exposició de fotografies a la Farga del Roquer.\nDel 20/11/2016 al 11/12/2016\nPortes obertes a la FARGA DEL ROQUER\nCada diumenge al matí podeu visitar la Farga del Roquer de manera gratuïta. Entrar a la Farga del Roquer - Centre d'Interpretació de la Riera d'Arbúcies- és fer un recorregut pel passat industrial d'Arbúcies, lligat de forma indissoluble a l'aigua i a una riera que ha fet possible diversos usos tradicionals.\nDel 23/10/2016 al 27/11/2016\nDDesprés de vint anys d’intervencions arqueològiques i treballs de consolidació i restauració, el Castell de Montsoriu és considerat com el millor castell gòtic de Catalunya. Es pot visitar els dijous, divendres, dissabtes i diumenges a partir d’un servei de visites guiades i visites lliures que es gestionen a través del web web www.montsoriu.cat i també podeu rebre informació al Museu Etnològic del Montseny (972 860 908).


L'associació Aurora recupera el camí del Francolí al Morell, Perafort i la Pobla\nTreballadors d'Aurora, en les tasques de desbrossament.\nHo fa en el marc d’un conveni entre La Caixa i la Diputació de Tarragona\nActualitzada 27/06/2019 a les 15:22\nL’Associació Aurora treballa, des del passat 10 d’abril, en la recuperació del Camí del Francolí als termes municipals del Morell, Perafort i la Pobla de Mafumet, en el marc del conveni entre la Diputació de Tarragona i La Caixa per la preservació dels espais naturals de la demarcació i per la inserció laboral de persones en risc d’exclusió. Una tasca que s’allargarà fins al proper 9 d’agost i que realitzen un equip d’un oficial i sis operaris de l’entitat tarragonina, amb el suport dels ajuntaments del Morell, Perafort i la Pobla de Mafumet.\nEls principals objectius d’aquest projecte són la consolidació d’un tram del camí del Francolí, sobretot per facilitar el pas de les persones, i la millora ambiental del bosc de ribera, que en aquesta ribera del riu es troba ben representada en diversos sectors entre el camí i la llera. També hi ha alguns llocs d’especial interès on s’actuarà, com ara el punt on el camí travessa la riera de la Selva.\nEs tracta d’una intervenció en un tram de prop de 2.400 metres de llargada i en una superfície de més de 10.000 m2 de la ribera dreta del riu Francolí.\nNou morts per coronavirus eleven a 41 la xifra a Tarragona\nLa Terra Alta (1) i el Priorat (2), les...\nAlimentadores de gats denuncien problemes per...\n«Els contes tenen com a fil conductor el ...\nEl ple donarà llum verda a l'església e...\nAFATAR es prepara per acollir fills de pares...\nBardají: «El malalt de cor no coincideix amb l...\nEls sanitaris tarragonins reclamen equips de...\nLa restauració reclama als propietaris de ...\nComenta el contingut : L'associació Aurora recupera el camí del Francolí al Morell, Perafort i la Pobla


Ferran Palau en concert a la BARTS pel Guitar Bcn | Qualsevol Nit\nDes de que va decidir emprendre la seva carrera en solitari, Ferran Palau no ha parat de sorprendre’ns a cada àlbum. Sens dubte, ha aconseguit forjar una sonoritat pròpia que el distingeix dins del panorama musical català. De la mà del versàtil productor Jordi Matas –que també puja a l’escenari com a teclista, sintetitzadors i guitarra elèctrica–, l’artista de Collbató ha vist néixer un nou gènere que defineix el seu estil: el pop metafísic. Comparteix aquest honor amb en Joan Pons –més conegut com El Petit de Cal Eril– que també l’acompanya a la bateria, així com en Dani Comas ho fa al baix i sintetitzadors. Una banda consolidada que s’uneix en un sol cos per crear una estètica minimalista i pura.\n“Sóc una persona de poques paraules”. Així es presentava Ferran Palau a la sala BARTS dins del Guitar Bcn 21 i així el reflecteixen les seves cançons. Melodies senzilles, ritmes tranquils i en conjunt, un slowmotion sonor que defineix la seva personalitat. El concert avançava a càmera lenta mentre l’artista busca fer música amb els mínims elements. Si parem l’orella, ens adonem que les cançons “s’aguanten” amb molt poc. Com a Amén, on la bateria és gairebé inexistent, els teclats fan un subtil coixí harmònic i les línies de baix són com sospirs. Tal com diu el mateix Ferran: “la inmesidad de la nada”.\nEl minimalisme musical de Ferran Palau també queda palès a les lletres –més aviat abstractes– de cada cançó. Sembla que explicar quelcom amb les paraules justes i que l’oient acabi de donar aquell últim significat sigui el seu lema. El seu últim LP, Parc, aprofundeix en aquest concepte. Lluny de buscar un llenguatge rebuscat com a treballs anteriors, Palau utilitza les paraules més bàsiques per expressar un amor sincer com a Perdó, Reflexe i Perfecte.\nConèixer-se a un mateix\nUn bon artista és aquell que coneix els seus límits i sap utilitzar les eines que domina per crear el seu discurs. Ferran Palau és un clar exemple. No se’l pot conciderar un cantant melòdic ja que deixa de banda la vocalitat i utilitza el recurs de la paraula i del ritme per murmurejar les seves cançons, com a Kevin o Univers.\nEls sintetitzadors són un altre dels elements clau dels últims treballs de Palau. Ha sabut explotar al màxim aquest recurs per crear les atmosferes i els sons eteris que acompanyen la seva veu reverberada. Com a Cavall Blanc, on les paraules es queden flotant a soles amb els sintetitzadors i orgues de Matas i Comas. No és fàcil defensar amb èxit aquesta estètica sonora, però en Ferran Palau ho domina a la perfecció. Tant que a Què serà de mi es permetia jugar amb els efectes dels sintes mentre Jordi Matas solejava a la guitarra elèctrica.\nFa vint anys que Ferran Palau es començava a deixar veure damunt dels escenaris i deu anys més tard començava la seva carrera en solitari amb L’aigua del rierol (Amniòtic Records, 2012). La trajectòria és llarga i l’evolució ha sigut constant. Des del folk obscur d’Anímic a la cançó d’autor indie dels seus orígens, i que finalment ha esdevingut el pop metafísic que el defineix avui en dia. Amb l’àlbum Parc, Palau tanca una trilogia sonora que va començar amb Blanc i continuar amb Kevin, on els beats i els sintetitzadors han estat els amics inseparables de Palau.\nFerran Palau | © Miguel López Mallach\nBarts, Català, En portada, Guitar Bcn, Hidden Track Records, Indie, Ivette Amargós, Miguel López Mallach, Pop\nPrevArtículo anteriorConttra: “La indústria no acaba d’entendre la màgia que representa fer música”\nSiguiente artículoTu horóscopo musical se alinea con TauroSiguiente


Carlos Álvarez: Versiones. Más De Ayer Que De Hoy | El Rock-Òdrom\nCarlos Álvarez: Versiones. Más De Ayer Que De Hoy\n29 març, 2021 | Ressenyes\nCarlos Álvarez: Versiones. Más de ayer que de hoy // Data de sortida: 26 Febrer 2021 // Segell: Rock CD Records\nTots els que considerem a Dry River com una de les millors bandes sorgides a Espanya ens emportàrem un desencís en saber que Carlos Álvarez deixava el grup. En aquell moment ens van sorgir dos dubtes: com es refaria el grup de Castelló a aquesta pèrdua tan important i, d’altra banda, què faria Carlos Álvarez una vegada abandonada la banda que l’havia donat a conèixer.\nAquesta segona qüestió està resolta en aquest treball discogràfic. “Versiones más de ayer que de hoy” és un disc de covers en el qual Carlos Álvarez ens mostra un ampli espectre de les seves influències i gustos musicals, adaptats al seu estil en un treball summament personal, fins al punt que el mateix Carlos s’encarrega de tots els instruments, a més de ser ell mateix qui canta tots els temes, essent també el productor del disc. Vaja, que ell s’ho cou i s’ho menja, però afortunadament ho degustem tots.\nI dic “afortunadament” perquè el disc és realment bo. Tranquil i amb molt de sentiment, Carlos Álvarez deixa la seva empremta personal en cadascuna de les versions que ha inclòs en el disc, donant bona solució de continuïtat a temes l’origen dels quals és molt diferent.\nÉs evident que la selecció de cançons incloses en el disc respon als seus gustos i influències personals, la qual cosa demostra les fonts tan diferents de les que s’ha nodrit al llarg de la seva vida. Si ens basem en el que Carlos va mostrar en la seva estada amb Dry River, trobem algunes versions de grups que podríem esperar i altres realment sorprenents.\nEntre els evidents, no podien faltar Queen amb “Somebody To Love”, Pink Floyd amb “Comfortably Numb” i Dream Theater amb un meravellós cover de “The Spirit Carries On”. Tampoc sorprèn massa la seva proximitat a The Beatles, dels quals ens porta tres versions: “With A Little Help from My Friends” (encara que més basat en la versió que al seu torn va fer Joe Cocker que no pas en la idea original del quartet de Liverpool), la delicada “Something” i el tema de Paul McCartney en solitari, “Maybe I’m Amazed”.\nTambé tenim record per a altres clàssics, potser menys esperables però igualment precisos, com The Who amb “Bava O’Riley”, David Bowie “Life On Mars?” o el deliciós “Hallelujah” de Leonard Cohen.\nEntre les sorpreses, almenys per a mi, està el seu doble record al grup de Pop-Rock valencià Señor Mostaza, de qui recupera “Delitos y faltas” i “Sala de espera”, aquesta darrera de la carrera en solitari del seu fundador, Luis Prado. Tampoc m’hauria esperat la preciosa versió de “Sargento de hierro”, del grup Morgan, ni referències tan allunyades al Rock com Mecano (“Me cuesta tanto olvidarte”) o Joan Manuel Serrat (“Aquellas pequeñas cosas”).\nSemblaria impossible donar coherència a temes d’orígens tan dispars, però “Versiones más de ayer que de hoy” demostra que es pot fer quan hi ha tant talent i sentiment com el que sobreïx Carlos Álvarez, qui ha aconseguit dotar de coherència a versions tan allunyades entre si. La seva traça amb tots els instruments i una bona veu que, sense ser un cantant excels, compleix bé el seu paper, fa que puguem gaudir de tots els temes oferts en el disc.\nEl resultat és magnífic. Només espero que Dry River es reposi amb el mateix encert del dur cop que els haurà suposat la sortida d’un dels seus membres més destacats. A l’espera de comprovar-ho, “Versiones más de ayer que de hoy” de Carlos Álvarez és un dels millors discos de versions que han passat per les meves mans en els darrers anys.


URGENT: Mor una dona en una platja de Calp\nUna dona mor en la platja de l'Arenal-Bol de Calp mentres feia exercici\nEl consistori de la localitat ha informat que no es tracta d'un ofegament\ndimarts, 21 de juliol 2020 - 14:30h\nEls fets s'han produït en la platja de l'Arenal-Bol | GVA Turisme\nUna dona ha mort este matí de dimarts en la platja de l'Arenal-Bol de Calp, en la comarca de la Marina Alta (Alacant). Segons ha informat l'Ajuntament en un comunicat, la causa de la mort ha sigut una parada cardiorespiratòria i no per ofegament.\nLa víctima estava en una zona de poca profunditat fent exercicis quan, cap a les onze del matí, s'ha desplomat. Ràpidament, el socorrista de la platja l'ha assistit i ha avisat a Emergències, que ha mobilitzat fins al lloc dels fets una ambulància del Servici d'Ajuda Mèdica Urgent (SAMU) i diverses patrulles de la Policia Local i la Guàrdia Civil.\nEls efectius mèdics li han fet maniobres de reanimació a la dona, fins i tot amb la intervenció d'un desfibril·lador, però no han pogut fer res per salvar-li la vida. La dona, d'entre 50 i 60 anys, ja havia mort.\n"Última hora: Un tramvia atropella a un ciclista en Sant Vicent del Raspeig" "Un motorista ferit en eixir-se'n de l'A-23"


Valentina - Escena Familiar\nDirectori Forani Teatre Valentina\nBenvenuto alla Pizzeria Allegretto!\nValentina, una nena somniadora i una mica trapella, ajuda el pare a la cuina de la pizzeria familiar i ho fa de mala gana. No suporta les ordres del pare, crida, s’enfada i tot li surt al revés. Per ella, la cuina és un autèntic infern! Sorprenentment, però, la seva vida farà un gir inesperat i aprendrà de la màgia i la poesia de la natura. A partir d’aquí tot canviarà…\nUna divertida història amb olor de pizza on veurem com Valentina descobreix l’alegria de viure.


Obre una consulta genèrica sobre Correu electrònic:\nCerca allò que necessitis sobre el servei de Correu electrònic\nConfigurar adreça de correu alternativa i adreça de reenviament de correus\nFacilitem la comunicació via correu electrònic oferint a tots els membres de la comunitat una bústia de correu electrònic amb una adreça de correu associada a la que s'accedeix utilitzant el compte d'usuari UdL.\nTambé facilitem la comunicació institucional oferint bústia i/o adreça de correu a òrgans de govern unipersonals, col·legiats, unitats administratives, centres, departaments i altres òrgans. Les adreces de correu associades a una única bústia s'anomenen àlies.\nDissenyem, implementem, operem i mantenim les infraestructures i eines TIC que suporten aquests serveis, amb les mesures de seguretat adequades i amb un primer nivell de filtratge de correu brossa.\nDisposar d'una bústia i d'una adreça de correu electrònic per a poder rebre i enviar correus electrònics a qualsevol adreça d'internet.\nDisposar d'una plana web per accedir al servei utilitzant únicament un navegador.\nConfigurar el reenviament de tot el correu electrònic rebut a la bústia a una adreça de correu alternativa.\nUn funcionament correcte i sense interrupcions, fora de les programades i comunicades, d'aquest servei.\nDisposar d'una via de comunicació d'incidències en l'ús d'aquest servei.\nLa bústia tindrà una mida de 40Mb i l'adreça serà del tipus abc@alumnes.udl.cat, essent "abc" les inicials del nom, el primer i el segon cognom.\nSi ets PDI o PAS:\nLa bústia tindrà una mida de 4Gb i l'adreça serà del tipus nom.cognom@udl.cat\nDisposaràs al lloc de treball TIC corporatiu d'una eina d'escriptori per a accedir a aquest servei.\nComunicar incidències en l'ús del servei i les eines i rebre ajuda en la cerca de solucions provisionals mentre duri la incidència.\nSuport tècnic en l'ús del servei i les eines.\nAmpliació de quota de la bústia de correu.\nCanvi en l'adreça de correu d'òrgan o unitat.\nCreació d'adreces de correu addicionals associades a una mateixa bústia (àlies).\nRecuperació d'una còpia de seguretat de la bústia de correu.\nQualsevol usuari pot comunicar incidències i sol·licitar suport en l'ús del servei.\nEl PAS i PDI pot sol·licitar l'ampliació de la bústia de correu, justificant la necessitat. L'ampliació estarà condicionada a la disponibilitat d'espai.\nLes persones que ostenten òrgans unipersonals i les direccions d'òrgans col·legiats i unitats administratives poden sol·licitar canvis en les adreces de correu associades o àlies.\nEl PAS, PDI i els òrgans i direccions poden sol·licitar la recuperació d'una còpia de seguretat de la bústia de correu, sempre que no superi el 7 dies d'antiguitat i es disposi de recursos per a donar resposta.\nAmb un navegador web utilitzant l'adreça https://alumnes.udl.cat/correu\nConfigurant una eina d'escriptori segons les instruccions que es poden trobar a l'apartat d'ajuda.\nMitjançant una eina d'escriptori configurada al lloc de treball (actualment Thunderbird).\nMitjançant navegador web a l'adreça https://correu.udl.cat


Taizé-Roma. En primera persona! | Catalunya Religió\nPer Secretariat Interdiocesà de Joventut. Dv, 11/01/2013\n»Acollits en una parròquia del nord de Roma vam rebre el testimoni d’una comunitat on cadascun dels feligresos es sentia part d’una gran família i per com ens van tractar era com si aquells dies haguessin rebut uns convidats importants a casa seva. En els diversos moments viscuts tant amb els parroquians com amb els altres joves que estaven als locals (polonesos, ucraïnesos, russos...) de seguida em vaig adonar que si un volia l’idioma deixava de ser una barrera i el llenguatge del cor entrava en acció: un somriure era entès per tothom i podia recollir i transmetre sentiments com la gratitud.\n»Ha estat una experiència fantàstica i puc afirmar que un cap d’any diferent al que la societat ens marca com a “normal” és possible. Elisenda Almirall\n«Primer de tot podria dir que el que més m’ha impressionat ha estat la magnitud de les esglésies basíliques… però la veritat és que un dels moments que recordo més especials és l’adoració a la Creu que vam compartir molts joves després de la última pregària, on amb el cap reposat sobre ella, li oferíem la nostra vida, les nostres inquietuds i el nostre agraïment. Potser no tots pertanyíem a la mateixa confessió catòlica que a vegades sembla que ens separi, però per uns instants vam abraçar un mateix punt comú que ens uneix: el Crist que ens il·lumina i ens acompanya sempre». Vicky\n«El passat 27 de gener un grupet de joves de la parròquia vam marxar cap a Roma a la Trobada Europea de Joves que organitza la Comunitat de Taizé. Vam anar-hi en vaixell juntament amb 240 joves de les diferents diòcesis de Catalunya.»\n»A la trobada vam participar 35.000 joves de diferents països. Nosaltres vam estar acollits a la Parròquia de San Ponziano de Roma. Allà hi havia 150 joves de diferents països: Bulgària, Alemanya, Romania i sobretot Polònia. Uns 80 joves estaven acollits amb famílies del barri i la resta, com nosaltres, dormíem als locals parroquials. Tot i això, el dia de Cap d’any, la majoria vam ser acollits per diverses famílies per celebrar un bon dinar d’any nou.\n»Han estat uns dies molt intensos a Roma! En general ens llevàvem ben d’hora i teníem diverses activitats per la ciutat de Roma: tallers, grups de treball amb altres joves...després dinàvem un pícnic tots junts i a la tarda aprofitàvem per fer una mica de turisme per la ciutat! Finalment cada vespre fèiem una pregària tots junts a alguna de les grans Basíliques de Roma. Un dels dies fins i tot vam fer una gran pregària a la Plaça de St. Pere del Vaticà i ens va acompanyar el Sant Pare Benet XVI.\n»Han estat uns dies molt emocionants: dies de pregària, de convivència, de compartir.... on ens hem adonat de la senzillesa de les persones que ens acollien, que malgrat les dificultats que suposa organitzar tanta gent, han viscut aquests dies amb alegria.\n»Uns dies on Déu s’ha fet present enmig nostre, entre els joves de diferents nacions que malgrat no parlar la mateixa llengua estàvem units en la pregària per la Pau. Uns dies on s’ha fet ben present el que diu la cançó: “El Senyor és la meva força, el meu cant...”\n»Ara que hem tornat a casa estem molt contents de l’experiència viscuda i demanem al Senyor que ens ajudi a viure el nostre dia a dia amb la mateixa intensitat.»\nFOTOGRAFIES DE LA TROBADA!\ntestimonis, taizé, sij, Roma, joves


A principis d’aquest any, Telegram va anunciar que abandonava la xarxa oberta de Telegram, que es va retirar dels efectes d’una extensa batalla legal amb la Comissió de Valors i Borsa dels Estats Units..\nPerò com que TON era un projecte de codi obert, amb tot el codi publicat a GitHub, la història estava lluny d’haver-se acabat.\nAquí, la directora tècnica de Ton Labs, Mitja Goroshevsky, revela com un retrocés “devastador” es va transformar en un moviment descentralitzat que implicava desenes de milers de persones.\n1. Què va passar després que Telegram va deixar TON?\nUna comunitat es va reunir i va llançar la xarxa Free TON basada en la tecnologia TON independentment.\nLa primera versió del Declaració de descentralització va ser redactat. A mesura que altres van començar a contribuir-hi i a afegir-s’hi, cada cop hi participaven més membres (comentant, ajustant i ajudant-lo a evolucionar) fins que les coses s’acceleraven com una allau..\nHi va haver gent que va estar implicada i interessada en TON des del principi. Es van entusiasmar amb el llançament del projecte com a comunitat: difonent la veu a les seves pròpies xarxes. Finalment, va créixer ràpidament a partir d’aquí com a projecte impulsat per la comunitat.\n2. L’aplicació de missatgeria encara té alguna participació en el projecte?\nTelegram va declarar públicament que han abandonat completament el projecte.\n3. Què va inspirar la formació de Free TON?\nCrec que va ser una reacció natural. Quan tanta gent va dedicar gran part del seu temps i esforç al projecte, només per fer-lo tirar de sobte, basant-se en la recaptació de diners d’una manera que a algú no li agradava, és devastador.\nDe sobte, es prendria tecnologia sorprenent d’aquestes persones sense l’oportunitat de continuar desenvolupant-la.\nAixò era massa per empassar. Ningú ho va dir explícitament en aquests termes, però això va passar.\nNo és així com ha d’operar un món lliure. Free TON ho va demostrar.\n4. Què fa que Free TON sigui diferent de la xarxa oberta de Telegram que s’estava planejant??\nCrec que la diferència principal és una comunitat molt forta que impulsa el desenvolupament tant a nivell tècnic com a nivell de governança.\nEl TON original no tenia cap visió explícita i pública sobre com hauria de funcionar la governança.\nEn el disseny original, la governança era molt ingènua. Els validadors votarien per aprovar els canvis de protocol i ja està. Simplement no hi havia cap visió sobre com implicar la comunitat en el govern de la plataforma.\nEl TON gratuït va tenir un enfocament molt més obert, perquè ara es tracta de la comunitat. S’han realitzat molts canvis tècnics i n’hi ha molts més a mesura que avancem. L’ecosistema i les eines dels desenvolupadors tenen un aspecte molt diferent i hi ha molts canvis de protocol.\n5. Quan es va iniciar el Free TON mainnet?\nLa xarxa Free TON es va llançar el 7 de maig i ha estat operativa des de llavors. La vam anomenar betanet, però mai no es va reiniciar el mainnet.\nÉs una transició gradual i la definició de la xarxa principal és una mica vaga. Com més descentralitzada sigui, més a prop està de la xarxa principal. Amb la incorporació actual de gairebé 400 validadors, diria que és una xarxa principal tan bona com qualsevol altra xarxa que hi hagi.\n6. És un espai competitiu: com es distingeix Free TON d’altres blockchains?\nTècnicament, Free TON és una de les xarxes més ràpides i escalables que existeixen actualment. Té un disseny únic gràcies a una arquitectura de diversos fils i tallada. Això li permet tenir un dels temps de producció de blocs més ràpids (actualment una mitjana de 0,2 segons a tota la xarxa) i una escalabilitat pràcticament il·limitada.\nUna nota important és que aquestes xifres s’aconsegueixen en una xarxa totalment sense permís a Internet pública … no en un laboratori. Ara està operatiu. Té eines per a desenvolupadors molt madures i admet diferents llenguatges de programació i desenes de plataformes.\nPerò el poder de Free TON prové de la seva comunitat, on milers de persones participen en activitats de governança. Participen en la presa de centenars de decisions, així com en la creació de casos d’ús per a la xarxa.\nNormalment, les cadenes de blocs de prova d’aposta comencen per vendre les seves fitxes a futurs validadors per tal de crear un punt de partida en aquesta economia del joc. A Free TON, va quedar immediatament clar per a tothom que no es vendran fitxes a ningú. El trencaclosques que havíem de resoldre és com distribuir les fitxes d’aquesta manera amb la teoria de jocs, però tot i que es permet mitjançant PoS.\nFree TON ha trobat una solució revolucionària a aquest problema en el model de distribució de tokens meritocràtics. Comença des que la comunitat proposa un concurs en el qual poden participar tots els altres membres. Es discuteix el concurs i s’utilitza la votació per majoria moderada per decidir si s’ha de procedir a una proposta.\nAra qualsevol membre de la comunitat pot participar enviant el seu treball a concursos. Al final, un jurat format per membres de la comunitat vota per les presentacions del concurs i es reparteixen els tokens als guanyadors respectivament.\n7. Quins han estat els majors reptes als quals s’ha enfrontat Free TON des del llançament?\nLa comunitat afronta nous reptes cada dia, tant tècnicament com dins de la comunitat. És molt intens i interessant.\nEscrivim molts programes. Millorem el protocol constantment, incloses les eines que l’envolten. Donem suport i organitzem validadors i desenvolupadors. Discutim i adoptem col·laboracions, essencialment associacions. Hi ha desenes de concursos en curs tot el temps. La comunitat està molt ocupada.\n8. Quantes persones participen actualment en Free TON?\nNo sé les xifres exactes i realment ningú ho sap, però hi ha centenars de canals de Telegram i desenes de milers d’usuaris, desenvolupadors i validadors. Nous col·laboradors s’uneixen cada dia a la comunitat. Els membres de la comunitat són fantàstics: són molt oberts, servicials i compromesos.\n9. Quins són els principals objectius de futur de Free TON?\nFree TON és un blockchain basat en la comunitat i l’objectiu és servir a aquesta comunitat. Aquesta cadena de blocs està dissenyada per donar suport a milions d’usuaris i, per tant, requereix un desenvolupament i una adopció addicionals. La nostra governança descentralitzada ha d’evolucionar constantment a mesura que ens trobem amb nous obstacles.\nOtázky a odpovědi: Role velkých dat v medicíně, dodavatelských řetězcích a inteligentních městech


Ciència i pseudociència (I) - Fet a Sant Feliu\nCiència i pseudociència (I)\nDissabte, 9 de desembre de 2017 10:00h\nÉs realment sorprenent que, tot i el prestigi de la ciència com a mètode per a conèixer el món, avui encara sentim atracció vers allò irracional quan cerquem solucions per problemes que necessiten un coneixement el més acurat possible de la realitat per ser resolts. I, a més, sempre hi ha algú disposat a aprofitar-se’n.\nLa ciència “només” és el millor camí que tenim per accedir a un coneixement proposicional del món. Però no és pas ni una via que ens pugui portar a una suposada “certesa absoluta”, ni tampoc una font de solucions màgiques per als nostres problemes. Demanar-li infal·libilitat i respostes indubtables a totes les nostres qüestions, és apel·lar a un ens diví que no es correspon amb l’estatus real de la ciència. Ciència és, senzillament, “coneixement”.\n“Tots els homes per naturalesa desitgen saber”. Així comença La Metafísica d’Aristòtil, una de les grans obres de la història de la filosofia. I és que la curiositat potser va matar el gat, però segurament va salvar l’home. De fet, forma part de l’avantatge evolutiu clau per a la supervivència d’una espècie tan vulnerable com la humana. Es podria dir que la sinèrgia entre aquesta curiositat innata nostra i una capacitat cognitiva capaç de satisfer-la, és el nostre “super-poder”.\nPerò, què és conèixer? Qui en defensi una noció forta, la que implicaria una certesa absoluta i una total seguretat en que allò que es coneix és necessàriament vertader, sense la més mínima possibilitat d’error, només pot acabar en l’escepticisme radical, és a dir, en la negació absoluta de la possibilitat de conèixer. Però no es aquesta la idea que tots tenim al cap quan parlem del fet de saber. “Sabem” moltes coses. Jo sé, entre d’altres coses, que existeixo, quin és el meu nom i on visc; sé que sóc una persona humana, que vaig néixer d’una altra persona humana i que un dia moriré. Parlem, pensem, i, més important encara, actuem d’acord amb la consciència de saber certes coses. Sabem que sabem, tant fa que no puguem tenir la seguretat absoluta que no som en una mena de “Matrix”. Però, és que, a més, la tesi escèptica peca d’una contradicció performativa que la invalida ja d’entrada: afirmant que no es pot conèixer res, s’estaria afirmant alhora que, com a mínim, es podria conèixer una cosa (que no es pot conèixer res).\nPer evitar aquestes dificultats que planteja la noció forta de coneixement i adaptar-nos millor a la realitat, sembla raonable rebaixar les pretensions i optar per una noció més “dèbil” de coneixement. I aquí ens trobem amb la definició tripartita com la més acceptada. Segons aquesta concepció clàssica, enunciada per primera vegada per Plató, tenim coneixement quan tenim una creença vertadera i justificada.\nSembla obvi que quan dic que sé que “està plovent a Barcelona”, és que tinc la creença que “està plovent a Barcelona”. Les creences són estats mentals, el contingut dels quals són proposicions (oracions declaratives o enunciatives, que expressen una descripció de la realitat) que assumim com a vertaderes, però que poden ser-ho o no. Que jo cregui que està plovent a Barcelona vol dir que crec que la proposició “està plovent a Barcelona” és vertadera, independentment de si, efectivament, és vertadera o falsa. Però no puc dir que sé que “està plovent a Barcelona” si no crec que “està plovent a Barcelona”.\nLes proposicions, en tant que fets lingüístics que descriuen la realitat, poden ser vertaderes o falses, i ho seran independentment de les nostres creences. Per tal que una creença constitueixi coneixement, d’entrada, cal que la proposició que conté sigui vertadera. Una proposició com “està plovent a Barcelona” serà vertadera si, efectivament, ara mateix plou a Barcelona, i serà falsa si no plou. Però això no depèn del que nosaltres sabem sobre el temps que fa a Barcelona. El món és com és, independentment dels nostres continguts mentals. La proposició “està plovent a Barcelona”, només pot constituir coneixement, si, en primer lloc, és cert que està plovent a Barcelona.\nPodria ser el cas que jo tingués la creença que “està plovent a Barcelona” perquè ho he vist en un somni. Podria ser també el cas que, efectivament, sigui vertader que està plovent a Barcelona. Però no puc dir que sé que “està plovent a Barcelona”, a no ser que pugui justificar amb evidències i d’una manera racional la meva afirmació. Per exemple, perquè he anat a Barcelona i he vist que plou, o que he parlat amb algú que està a Barcelona, però no perquè ho he somiat.\nQuan toquem el timbre de casa d’un amic, a una hora a la que acostuma a ser-hi, ho fem esperant que obri la porta. Si ningú obre, ens sorprenem i tornem a tocar el timbre, perquè la nostra primera hipòtesi és que no l’ha sentit. I repetim l’operació, és possible que inclús picant amb la ma a la mateixa porta. Seguim picant fins que, finalment, si no obre, variem la nostra hipòtesi: deixem de pensar que el nostre amic no ha sentit el timbre, i comencem a pensar que o bé no hi és o, si hi es, no ens pot (o no ens vol) obrir. Davant l’evidència que representa el fet que no hi hagi resposta, no ens quedem picant a la porta eternament, no ens mantenim inamovibles en les nostres hipòtesis inicials, ans al contrari, les modifiquem.\nDes de sempre, l’ésser humà s’ha mirat el món en el que habita amb un “esperit científic”. Siguem científics professionals o no, quan observem algun fenomen que, d’alguna manera, ens sorprèn, ens fem preguntes i cerquem respostes que ens permetin entendre’l. Formulem possibles explicacions i, d’alguna manera, comprovem fins a quin punt es corresponen amb la realitat, per tal de confirmar-les o rebutjar-les. D’aquesta manera anem acumulant coneixement sobre el món i obtenint versions cada cop més adequades de la realitat. Conèixer les causes, els efectes i els mecanismes de funcionament dels fenòmens que observem, ens permet preveure els fenòmens i ens deixa més tranquils davant de la sorpresa de quelcom que no esperàvem. Al mateix temps, podem pensar maneres d’adaptar la nostra conducta i d’influir sobre el món, per tal de viure-hi més i millor.\nAquest “esperit científic”, que al principi bevia de fonts irracionals, i que, a partir dels primers filòsofs va començar a fugir del mite per entrar en el logos, va arribar a l’època moderna, i va entrar en joc el mètode científic. Fins aleshores, l’ “esperit científic” era poc sistemàtic i els descobriments i avenços depenien bàsicament de la intuïció, la sort, la casualitat i la subjectivitat, més que en una metodologia fiable. Amb el mètode científic, es pretén reduir l’atzar i augmentar l’objectivitat en les investigacions.\nPerò el mètode científic no deixa de respondre al mateix “esperit científic” en el que es basa la nostra manera “innata” d’anar coneixent el món. La diferència, però, és que ens instem a fer-ho d’una manera sistemàtica i acurada, amb l’objectiu de millorar els resultats, eliminant la dependència de l’atzar i suprimint tant com sigui possible els biaixos cognitius, que ens porten a perpetuar visions del món clarament errònies.\nA més, els requeriments de reproductibilitat –la possibilitat que qualsevol pugui reproduir els experiments que han portat a una determinada afirmació científica- i refutabilitat -tota afirmació científica ha de ser susceptible de ser refutada-, fan especialment robust un mètode que tanca la porta a suposades veritats purament subjectives o dogmàtiques.\nPerò que una afirmació científica no pugui ser considerada mai una veritat absoluta, no vol dir que no hi hagi veritats científiques amb una quantitat d’evidències tan gran, que resulti absurd posar-les en dubte sense tenir una quantitat d’evidències, com a mínim, comparable. Sabem que La Terra és esfèrica, i quan algú, avui dia, afirma que la terra és plana, ho ha de justificar amb quelcom més que un coet casolà o delirants teories conspiranoiques, per no ser considerat un boig.\nTot i ser un avantatge evolutiu, massa vegades, el nostre super-poder també ens juga males passades. Són tantes les ganes que tenim de saber i tanta la confiança en la nostra capacitat, que en algunes ocasions ens precipitem a l’hora d’atorgar el rang de coneixement a creences poc raonables, o inclús manifestament falses, sense parar suficient atenció a la condició de la justificació.\nFigura 1.- Diferència fonamental entre ciència i pseudociència.\nLa pseudociència és, literalment, falsa ciència. És tota aquella línia de pensament i/o raonament que intenta prendre l’aparença de ciència, però que tanmateix, no accepta seguir els procediments del mètode científic i ni tan sols assumeix l’esperit anti-dogmàtic de la ciència. Tal com passa amb la ciència, és difícil donar una definició senzilla de pseudociència, però es podria dir que es caracteritza, sobretot, per no justificar adequadament les seves afirmacions. Segons A. Sokal, la pseudociència a) fa afirmacions sobre fenòmens reals o suposats, o sobre relacions causals reals o suposades, que la corrent dominant de la ciència considera justificadament del tot inversemblants; i b) Pretén recolzar aquestes afirmacions mitjançant arguments o dades que no compleixen els requisits lògics i probatoris de la ciència dominant. \nQuan la ciència dominant considera “inversemblant” una afirmació, no ho fa arbitràriament, sinó per raons de pes: que les dades aportades no siguin acceptables per com s’han obtingut o manipulat; que les conjectures proposades impliquin observacions que no concorden amb dades científiques ja confirmades; que aquestes conjectures entrin en conflicte amb edificis teòrics prou sòlids; que apel·len a ciències avançades com la relativitat o la física quàntica, però sense acceptar amb rigor les seves metodologies; o que utilitzen arguments irrellevants, com el de l’antiguitat d’una pràctica.\nFigura 2.- La pseudociència es disfressa de ciència.\nEn definitiva, en comparació amb la ciència genuïna, a la pseudociència li manca l’esperit crític que capacita per descartar conjectures en el cas que es mostrin errònies i un suport empíric robust. La pseudociència seria l’equivalent a quedar-nos eternament picant a una porta que no s’obre, perquè som incapaços de moure’ns de la hipòtesi segons la qual hi ha algú a casa, però no ens sent. Aquesta actitud no sembla la més intel·ligent, però és especialment alarmant quan el que estem esperant que surti per aquesta porta té relació amb quelcom important, com per exemple, la nostra salut.\nPer raons d’espai, deixarem per un proper article les relacions de les pseudociències amb el pensament postmodern, així com alguns detalls dels seus mecanismes de funcionament, bastant coneguts i tipificats, i que normalment es basen en elements d’ordre psicològic, en fal·làcies clàssiques, en mals dissenys d’experiències, en biaixos cognitius conscients o inconscients, en creences tan falses com arrelades o, directament, en enganys.\nPere Ruiz, Doctor en Química i Enginyeria Química i llicenciat en Filosofia.\nFigura 1: Elaboració pròpia.\nFigura 2: http://www.lapulgasnob.com//\n Sokal, Alan; Bricmont, Jean. Impostures Intel·lectuals (en català, traduït del francès). Empúries, 1999


Sant Boi Notícies – Teatre: ‘Adelante’\nfeb 21, 2012 Oci i cultura, Teatre i dansa Comentarios desactivados en Teatre: ‘Adelante’\nLa companyia Frotalámparas presenta el seu primer treball, una obra que lluita contra la violència de gènere.\nLa obra teatral Adelante es representarà el divendres 24 de febrer a les 22h a Cal Ninyo (c/Major, 43), desprès d’haver estat estrenada el 15 de juny de 2011 al Teatre Joventut de L’Hospitalet de Llobregat.\nLa companyia Frotalámparas, va néixer a Barcelona al 2010 amb la intenció de fer crítica de la societat actual, a través de peces treatrals properes, comunicatives i de repercussió social.\nAdelante és el primer dels espectacles professionals de la companyia, que, per a la seva estrena, ha escollit el tema de la violència de gènere, present en l’actualitat diària. L’obra tracta sobre com les vides de diverses dones es barregen i acaben mostrant que, sovint, les aparences enganyen. La banda sevillana Tannhäuser ha col·laborat en l’elaboració de la banda sonara d’aquest espectacle.\nDesprés de passar per Sant Boi, l’obra de Frotalámparas serà representada a Valladolid i a Barcelona, on les funcions coincidiran amb dates al voltant del 8 de març, Dia Internacional de la Dona.\nL’entrada té un preu de 6€.\n– Blog Frotolámparas\n– Facebook Frotolámparas\nDones, Frotalámparas, Teatre\nCursos d'informàtica 25ª Jornada de Lliga: Pobla Mafumet CF 1 – FC Santboià 1


Reforç de les visites de sanitat als establiments de la vila | Ajuntament de Sant Pol de Mar\nReforç de les visites de sanitat als establiments de la vila\nDes de la Regidoria de Sanitat s'ha posat en marxa una campanya d'inspecció per verificar que els establiments de la vila que manipulen aliments compleixen amb totes les normatives de sanitat. D'aquesta manera, l’Ajuntament reforçarà les visites de sanitat als establiments de restauració perquè donin compliment a la seva obligació de corregir les deficiències que s'hi puguin detectar.\nEn el cas d'aquells establiments que no corregeixin les deficiències o que sigui necessari diverses visites per verificar la correcció d'aquestes, se’ls podrà obrir el corresponent expedient sancionador\nLa relació dels establiments de restauració amb les toxiinfeccions alimentàries és un fenomen comú en els països del nostre entorn socioeconòmic. En aquest sector, on és tan important la manipulació dels aliments, és fonamental evitar les pràctiques que suposin un factor de risc que predisposi a l'aparició d'aquestes malalties. L'estratègia per assolir aquest objectiu s'ha d'orientar cap a l'educació sanitària, donant a conèixer i verificant les pràctiques higièniques de manipulació que s'han de seguir en cadascuna de les fases d'un procés d'elaboració de menjars.


La Fiscalia arxiva la denúncia contra Renfe per les aglomeracions als trens\nACN 14/01/2021 1:16 pm\nLa Fiscalia Provincial de Barcelona ha arxivat la denúncia d’Xnet contra Renfe per no garantir la distància mínima de seguretat entre els passatgers a Rodalies. Xnet considerava que es posava en risc la salut dels passatgers i que fins aquesta tardor les mesures per combatre la pandèmia es dirigien a responsabilitzar els usuaris sense ampliar la capacitat i les freqüències dels trens. A banda de la companyia, Xnet també responsabilitzava la Generalitat com a titular del servei i ministeris com el de Transports.\nFonts de Renfe han celebrat la decisió de la Fiscalia i han lamentat que es posés en dubte la seguretat en el transport públic. En aquest sentit, Renfe ha recordat que malgrat el descens de la demanda a la meitat Rodalies està oferint el 100% del servei en dies feiners, tant en capacitat com en freqüències. També recorda que s’ha intensificat la neteja i la desinfecció de tots els trens i d’elements com passamans, polsadors i tancament de portes d’accés, entre d’altres.\nMenys trens a Rodalies per un pic de maquinistes de baixa per la Covid-19


La dona va ingressar a Son Espases fa nou dies després de rebre una pallissa per part del seu marit ISAAC BUJ\nPalmaLa dona de 52 anys ingressada dilluns de la setmana passada arran de la pallissa que li havia clavat el seu marit ha mort aquest dimarts a l'hospital Son Espases, segons ha informat la Policia Nacional. L'agressor, de 55 anys, es troba en presó preventiva a Palma per ordre judicial des de fa una setmana i ja tenia antecedents per violència masclista contra la víctima. El 2016 el varen detenir per agredir-la i el març de l'any passat es va dictar una ordre d'allunyament de sis mesos contra ell, però el termini s'havia acabat el setembre passat.\nMoments de molta ràbia i dolor. Una altra dona assassinada per la seva parella. La més enèrgica condemna i el més ferm compromís per erradicar les #ViolènciesMasclistes. Hem d'actuar units, aquest horror ha de cessar. El meu condol a la família#NiUnaMenys https://t.co/YTXepflBRj\n— Francina Armengol (@F_Armengol) 21 de julio de 2020\nhomicidi Hospital de Son Espases PALMA Violència masclista feminicidi


Govern, partits i entitats pacten no rebaixar la negociació amb el PSOE\nGovern, partits i entitats independentistes pacten de no rebaixar la negociació amb el PSOE\nTanquen un acord de mínims perquè el govern negociï l’autodeterminació i la fi de la repressió\n16.01.2020 - 09:24\nActualització: 16.01.2020 - 10:24\nAutodeterminació, fi de la repressió i amnistia. Aquests són els eixos que proposarà Quim Torra a Pedro Sánchez i que el govern català reclamarà al govern espanyol quan es constitueixi la taula de negociació per a abordar el conflicte polític. El govern, JxCat, ERC, la CUP, Òmnium Cultural, l’ANC i el Consell per la República s’han reunit al Palau de la Generalitat convocats per Torra per a abordar la negociació amb l’executiu de Sánchez, malgrat la divisió estratègica del moviment, i han arribat a un acord de mínims perquè les converses se centrin en l’autodeterminació i la fi de la repressió i no es rebaixin les reivindicacions. No han anat més enllà d’això: no han acordat cap document, no han acabat de tancar el perfil d’un possible mediador a exigir al PSOE ni més detalls sobre la negociació. Tampoc no han acordat quan es tornaran a reunir, tot i que l’executiu vol que aquesta taula tingui continuïtat, perquè Torra pretén que les negociacions amb Madrid es desenvolupin amb l’aval i el consens dels principals actors de l’independentisme. Per l’ANC aquestes reunions haurien de servir per a fiscalitzar els contactes entre tots dos governs. El govern català ha avançat que durant les reunions vinents abordaran les condicions de les converses i la manera de dotar-les de garanties.\nMalgrat l’intent d’avançar plegats, tots els actors han manifestat les divergències que mantenen sobre l’intent de negociar amb Sánchez després de l’escletxa que va obrir ERC amb l’abstenció a la investidura. La consellera de la Presidència, Meritxell Budó, ha refermat que proposarien l’autodeterminació i la fi de la repressió, dos eixos que l’independentisme va definir conjuntament de fa mesos, i res més. ‘Abordarem el conflicte polític’, ha dit. I ha alertat que ja hi ha uns altres marcs de relació bilateral per a parlar de més qüestions amb Madrid. També ha garantit que sospesarien les propostes que tots els actors han fet a la reunió d’avui.\nJxCat demana prudència sobre les expectatives\nJxCat ha dit que seria prudent a l’hora de crear expectatives sobre els fruits de la negociació i es neguen a inflar la reputació dialogant de Sánchez (que no ha demostrat que vulgui avançar en la resolució del conflicte) si les converses no serveixen per a avançar en l’autodeterminació i la fi de la repressió. Elsa Artadi ha dit que tots dos governs fixin les condicions amb què es negociarà. És a dir, quines garanties tindrà el govern de la Generalitat de la utilitat dels contactes. Quan Sánchez ha reconegut la interlocució de Torra, a més, Artadi vol que s’avanci en el reconeixement polític dels presos i dels exiliats, incloent-hi Carles Puigdemont. Per això ha defensat la importància que el Consell per la República hagi participat en la reunió: Toni Comín hi ha intervingut per videoconferència.\n‘Aquest espai ha de servir per veure com es resol el conflicte amb el dret d’autodeterminació i la fi de la repressió. Si deriva cap a unes altres coses, entenem que no és l’espai adequat’, ha dit Artadi, convençuda que no s’ha de parlar de tot ni perdre el temps, sinó avançar en la resolució del conflicte. JxCat, a més, creu que l’autodeterminació i la fi de la repressió, incloent-hi l’amnistia, han d’avançar alhora, perquè no serviria centrar les converses en la reacció a la repressió.\nERC diu que no s’ha de no renunciar a cap via\nPer a ERC, aquesta tampoc no és una proposta de mínims ni de màxims que després es pugui rebaixar. La secretària general adjunta d’ERC, Marta Vilalta, proposa que es reconstrueixi la unitat estratègica. Vilalta ha respost als recels de la CUP dient que la mobilització ciutadana no s’ha d’aturar mentre s’intenta negociar amb Madrid. ‘No volem renunciar a cap via que ens pugui acostar a aquesta solució democràtica’, ha refermat.\nLa CUP ha expressat el seu ‘total escepticisme’ respecte de la negociació que obriran els dos governs perquè no creu que resolgui realment el conflicte. I ha dit que seria bel·ligerant si les converses deriven cap a ‘marcs autonomistes’. Per això, si la negociació no avança cap a l’autodeterminació, l’amnistia per als represaliats i la fi de la repressió d’una manera verificable, la CUP no assistirà a les reunions següents amb els partits i les entitats independentistes.\nLa CUP i l’ANC refermen el pes de les mobilitzacions\nEl diputat Carles Riera ha subratllat que la taula que es constituirà és fruit d’un acord d’investidura entre ERC i el PSOE, i no creu que els socialistes espanyols surtin del marc constitucional i estatutari, com ja han avisat. Per això, la CUP considera que la resolució democràtica del conflicte només arribarà si es força una negociació real amb el govern espanyol a partir de mobilitzacions ciutadanes i de desobediència civil i institucional. L’ANC coincideix que ‘les mobilitzacions han de créixer i s’han d’enfortir’. El vice-president de l’entitat, Josep Cruanyes, confia que la taula de govern, partits i entitats serveixi per a arribar a acords estratègics i per a blindar la lluita de la societat civil. Òmnium no n’ha fet cap valoració política, tot i que ha celebrat que es fes la reunió: ‘Considerem que la discreció és imprescindible per al seu èxit’, ha dit en una piulada.\nTorra no ha esmentat a la reunió els comuns, que sí que assistiran a la taula de partits de divendres. La presència de Catalunya en Comú – Podem (CatECP) havia estat un motiu de disputa previ entre l’ANC i ERC. Si l’ANC deia que no hi havien de ser en tant que socis de govern de Pedro Sánchez, ERC sí que volia que hi fossin. Els comuns han lamentat no haver estat convocats pel president de la Generalitat. ‘Torra torna a oblidar que és president d’un país i actua novament com a portaveu de l’ANC’, lamenta Jéssica Albiach, presidenta de CatECP. Albiach ha criticat la taula dient que és ‘excloent’ i no acosta les solucions. També n’ha qüestionat l’operativitat, amb el convenciment que, o bé no serveix, o bé no servirà la taula de partits de divendres, on no assistirà Cs, el PP ni la CUP, com és habitual, però sí el PSC.\nEn representació del govern, a més de Torra i Budó, hi havia el vice-president Pere Aragonès. Per part de JxCat, el president del grup parlamentari, Albert Batet, i la presidenta a l’Ajuntament de Barcelona, Elsa Artadi. Per part d’ERC, la secretària general adjunta, Marta Vilalta, i el negociador del partit i president del conseller nacional, Josep Maria Jové. També hi han assistit el diputat de la CUP Carles Riera i Maria Rovira, membre del secretariat nacional. Per part d’Òmnium, el vici-president, Marcel Mauri, i Jordi Bosch, membre de la junta; i de l’ANC, Josep Cruanyes i Arià Bayé. Comín ha intervingut per videoconferència com a vice-president del Consell per la República.\nSegons el pacte per la investidura rubricat per ERC i el PSOE, la taula de diàleg entre governs s’hauria de constituir quinze dies després de la formació del govern de Sánchez, que dilluns va prendre possessió i es va reunir ahir per primera vegada. Tanmateix, Sánchez i Torra es reuniran abans, tot i que encara no se’n sap la data ni si serà a Madrid o a Barcelona. D’acord amb el pacte entre el PSOE i ERC, si es tanca un acord a la taula serà sotmès a consulta a Catalunya.


“El que fan amb l’aigua del riu Siurana és un espoli” | Mercè Ribé | Reus | Medi ambient | El Punt Avui\n“El que fan amb l’aigua del riu Siurana és un espoli” “El que fan amb l’aigua del riu Siurana és un espoli” “El que fan amb l’aigua del riu Siurana és un espoli” “El que fan amb l’aigua del riu Siurana és un espoli” + “El que fan amb l’aigua del riu Siurana és un espoli” E-mail\nReus - 3 març 2018 2.00 h\nPRESIDENT DEL GEPEC. GRUP D’ESTUDI I PROTECCIÓ DELS ECOSISTEMES CATALANS\n“El que fan amb l’aigua del riu Siurana és un espoli”\nEl president del grup ecologista parla dels problemes de cabal al riu Siurana a causa d’una concessió feta l’any 1935 a una comunitat de regants i es qüestiona qui fa negoci amb l’aigua sobrera\nAndreu Escolà fa nou anys que és al capdavant de l’entitat ecologista Gepec GEPEC.\n“El que fan amb l’aigua del riu Siurana és un espoli” “El que fan amb l’aigua del riu Siurana és un espoli” “El que fan amb l’aigua del riu Siurana és un espoli” “El que fan amb l’aigua del riu Siurana és un espoli” “El que fan amb l’aigua del riu Siurana és un espoli” E-mail\nMercè Ribé - Reus\nQuina és la situació del riu Siurana?\nEl problema del riu és que es queda sense aigua perquè es desvia pràcticament tota la de la capçalera del riu cap a Riudecanyes, deixant només 20 litres per segon com a cabal ecològic. Això a l’hivern aguanta, perquè va plovent i hi ha afluents, però a l’estiu perllonga molt la sequera i aquests 20 litres desapareixen en pocs metres, i això afecta la biodiversitat del riu, els arbres, la fauna i els pobles que hi ha més avall, on els arriba aigua amb alts índexs de manganès i l’han de potabilitzar.\nQuè proposen els ecologistes per pal·liar aquesta situació?\nNosaltres estem demanant que l’assut i el canal de derivació, que és el que s’endú l’aigua tres quilòmetres passats el pantà de Siurana, s’enderroqui i que l’aigua baixi tota pel riu, donant-li vida, proporcionant aigua a les poblacions, omplint els aqüífers i tancant el cercle, perquè al final torna a l’Ebre però havent recuperat 40 quilòmetres de biodiversitat. Tècnicament és viable i ràpid.\nQuè passa amb els que ara fan servir l’aigua del Siurana a través del pantà de Riudecanyes?\nProposem que aquesta pèrdua d’aigua que tindria el pantà de Riudecanyes es compensi amb la concessió que tenen del minitransvasament de l’Ebre que no es consumeix. Si la concessió és de 120 hectòmetres cúbics i se n’estan consumint uns 80, vol dir que en sobren 40 que es poden abocar al pantà de Riudecanyes. El que no té sentit és que la gent del Priorat es quedi sense aigua mentre al Baix Camp no es consumeix la concessió.\nI per què no es fa això?\nLa instal·lació actual és anacrònica i en el seu moment es devia fer perquè no hi havia alternatives, però ara això no s’arregla per la debilitat intrínseca del Priorat, perquè parlem d’una qüestió política i no hi ha hagut mai cap voluntat d’arreglar-ho, tot i que alguns alcaldes ho han intentat. Al Ter bé que s’ha aconseguit recuperar el 70% del cabal i s’ha fet amb acords polítics.\nQui té l’última paraula?\nEl riu pertany a la Confederació Hidrogràfica de l’Ebre (CHE) però des de la capçalera i fins a l’assut és propietat de l’Agència Catalana de l’Aigua (ACA), perquè el pantà és seu. La concessió de l’aigua la té tota la comunitat de regants del pantà de Riudecanyes, una concessió molt bèstia perquè mai ningú pogués tocar res ja que és quatre vegades el que consumeixen, una quantitat que mai ha baixat pel riu.\nQuin és el full de ruta per resoldre-ho?\nVam presentar un estudi fet per Ecologistes en Acció on es posa en evidència aquesta situació i la solució i l’hem fet arribar a l’ACA i a la CHE, amb qui ens hem de reunir en breu per parlar-ne.\nAquest informe també atribueix el despoblament del Priorat a la manca d’aigua, no?\nEstà clar que si mires els índexs de l’estudi, des de fa 50 anys el Camp de Tarragona no para de créixer, mentre que el Priorat va disminuint els índexs de població. El futur del desenvolupament econòmic del Priorat també passa per tenir la seva aigua, i més amb els anys de canvi climàtic que venen, que faran que les vinyes pateixin molt i necessitin un reg de suport. El que no pot ser és que l’aigua d’aquí enriqueixi el Camp de Tarragona i gent de Torroja hagi hagut de comprar enguany aigua potable per netejar les tines perquè la que arribava tenia massa manganès.\nQui s’enriqueix amb aquesta aigua?\nEls pagesos que consumeixen aigua i que tenen els seus drets i les seves accions no són el problema, perquè ells no gasten tota l’aigua que es desvia. Estem segurs que hi ha una mala gestió d’aquesta aigua i que algú hi fa negoci, perquè és una aigua molt més barata que la de l’Ebre i de més bona qualitat. Ara estem en alerta perquè no hi ha aigua al pantà de Siurana i això passa perquè en dos anys s’han fet petar dos pantans. On ha anat a parar aquesta aigua?\nNo ho sé. On creu que ha anat?\nCreiem que a l’estiu comunica amb turisme i també amb indústria. Tot és un misteri però aquí els pagesos moren, abandonen la terra o fan pous i l’hora d’aigua per acció que deixen alliberada no sabem on va. Sabem que fa 30 anys es va vendre aigua a la indústria tot i l’oposició dels regants i aquestes canonades encara hi són i potser també estan comunicades amb el CAT, no ho sabem.\nParlen d’espoli de l’aigua...\nPerquè ho és, amb documentació legal, però no deixa de ser un espoli. Hi ha una llei de l’any 1985 que diu que l’aigua és publica i allí hi ha unes instal·lacions al mig del riu i diuen que són seves i que tot és seu... Què vol dir una concessió a perpetuïtat? Això és un bé públic i potser si haguessin sigut més generosos ningú s’hauria queixat.\nEl Punt Avui. Camp i Ebre 03-03-2018, Pàgina 44


Un dels moments de l'edició de l'Àgora Ciutadana del 2016. Font: Àgora Ciutadana\nCartell de l'Àgora Ciutadana 2018. Font: Ajuntament de Barcelona\nLa XCAC organitza la quarta edició d’un espai que vol destacar la col·laboració de la societat civil i del voluntariat amb les entitats per construir una ciutat compromesa.\nL’Àgora Ciutadana arriba a la seva quarta edició amb la intenció de visibilitzar la importància de la implicació de la ciutadania en la garantia dels drets socials. La trobada, que tindrà lloc al Born Centre de Cultura i Memòria, destacarà la col·laboració de la societat civil amb les entitats de Barcelona. Organitzada per la Xarxa per una Ciutadania Activa i Compromesa (XCAC), també assenyalarà altres formes de compromís cívic com ara el voluntariat.\nEl compromís de la ciutadania és clau per poder atendre més i millor les persones vulnerables o en risc d’exclusió social. Tant és així, que l’àgora tindrà un debat sobre l’acció col·lectiva com a instrument per defensar els drets socials. Aquest debat tindrà un format de diàleg amb la participació de tres referents:\nVictòria Camps, catedràtica en filosofia i especialista en ètica\nToni Puig, expert en urbanisme, ciutats creatives, gestió cultural i polítiques públiques\nCarla Valle, secretària general de Casals de Joves de Catalunya\nTot seguit es farà la presentació d’experiències de persones socialment compromeses amb la ciutat, com és el cas d’Eduard Sala (PAH), Juan Elvira (Banc del Temps de Porta) o Beatriz Blanco (Consell de Joventut de Barcelona). Així mateix, es presentarà el nou programa ‘Actius de l’Acord’, amb la presència de la tinenta d’Alcaldia de Drets Socials i presidenta de l’Acord Ciutadà Laia Ortiz.\nL’àgora se celebra bianualment des del 2012 i enguany tindrà lloc el 12 de novembre de 16.30 a 19.30h. L’acte comptarà amb la presència de l’alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, qui el conclourà i serà conduït per la periodista de Betevé Olga Valencia. Les places són limitades i per aquest motiu es prega fer les inscripcions en línia per reservar plaça. Al final de l’acte, s’oferirà un petit refrigeri que posarà el punt final a la quarta edició.\nexclusió social, moviment veïnal, acord ciutadà, Àgora Ciutadana, participació ciutadana, Barcelonès, Born Centre Cultural, drets socials


Hotel Marignan Champs-Elysées, París – Preus actualitzats 2018\nOfertes al Hotel Marignan Champs-Elysées, París (França)\nAquest barri és una opció fantàstica per als viatgers que els interessa anar de compres, fer viatges romàntics i menjar – Comprova la ubicació 12 rue de Marignan, 8è districte, 75008 París, França – Aquest barri és una opció fantàstica per als viatgers que els interessa anar de compres, fer viatges romàntics i menjar – Comprova la ubicació Situació excel·lent! Mostra el mapa – A prop del metro\nSituació excel·lent! Té un 9,4/10. (Puntuació a partir de 621 comentaris)\nL'han puntuada els nostres clients després d'allotjar-se al Hotel Marignan Champs-Elysées.\nAssegura't un bon preu al Hotel Marignan Champs-Elysées - els clients que s'hi han allotjat fa poc li han posat un 8,6.\n*8.7* Palais de la Découverte: a només 4 minuts! (286 m a peu)\n*8.4* Rotonda dels Camps Elisis: a només 4 minuts! (266 m a peu)\nEstació de metro de Franklin D. Roosevelt: a només 4 minuts a peu! (263 m)\nEstació de metro de Saint-Philippe du Roule: a només 6 minuts a peu! (472 m)\n*8.7* Avinguda de Montaigne: a només 3 minuts! (189 m a peu)\n*8.0* Paris Christmas Market: a només 3 minuts! (171 m a peu)\nLainee, Regne Unit\nHotel Marignan Champs-Elysées Hotel de 5 estrelles\nLeza Regne Unit\nLainee Regne Unit\nIsabelle Regne Unit\nUn dels best-sellers a París! L'Hotel Marignan està situat entre l'avinguda de George V i Montaigne, a 2 minuts a peu dels Camps Elisis. Es tracta d'un hotel de disseny ubicat al districte 8 de París. Ofereix uns allotjaments de luxe, un bar, un restaurant i una sala de cinema.\nLes habitacions de l'Hotel Marignan disposen d'aire condicionat i estan dissenyades a l'estil dels moderns apartaments parisencs amb mobles de marbre i roure. Estan equipades amb TV de pantalla plana d'alta definició amb canals per satèl·lit, suport per a iPod i bany privat.\nAlgunes habitacions tenen una terrassa privada amb vista sobre la torre Eiffel, on els clients també poden gaudir de l'esmorzar, dinar o sopar.\nEl bar de l'hotel també serveix còctels diversos, begudes fredes i calentes i un menú de tapes a partir de les 18:00. El restaurant ofereix cuina tradicional francesa elaborada amb productes de temporada per dinar i sopar.\nA més, l'establiment disposa de WiFi gratuïta, servei d'habitacions les 24 hores i recepció les 24 hores.\nHotel Marignan Champs-Elysées treballa amb Booking.com des del 3 de set. de 2009.\nL'han desat a 7335 llistes\nQuan vols allotjar-te a Hotel Marignan Champs-Elysées?\nSuite Família i Amics\nAquesta suite espaiosa es troba a la 7a planta i té vista sobre el pati. Disposa d'un dormitori amb banyera i dutxa, un saló amb 2 llits niu, un llit desplegable i un bany amb banyera.\nS'acaben de reservar a París 62 hotels com Hotel Marignan Champs-Elysées s'acaben de reservar al nostre web\nVoltants de l'hotel – Aquest barri és una opció fantàstica per als viatgers que els interessa anar de compres, fer viatges romàntics i menjar – Comprova la ubicació Situació excel·lent! Mostra el mapa Als clients els ha encantat passejar pel barri!\n4 raons per triar Hotel Marignan Champs-Elysées\nInstal·lacions de Hotel Marignan Champs-Elysées Bones instal·lacions! Puntuació: 8,2\nLlegeix-ho Hotel Marignan Champs-Elysées accepta peticions especials, que pots escriure al pas següent.\nUn menor de 12 anys paga 250 EUR per nit utilitzant els llits existents.\nEl Hotel Marignan Champs-Elysées accepta aquestes targetes i es reserva el dret de fer una retenció temporal a la teva targeta abans de l'arribada.\nCal que informeu Hotel Marignan Champs-Elysées de la vostra hora d'arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'hotel directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els enquestats Famílies (175) Parelles (268) Grups d'amics (90) Persones que viatgen soles (88) Persones en viatge de negocis (83)\nTotes les puntuacions Fantàstic: 9+ (347) Força bé: 7 – 9 (186) Bé: 5 – 7 (55) Malament: 3 – 5 (25) Molt malament: 1 – 3 (6)\nAra hi ha 3.669 persones buscant allotjament a París


L'Sporting perdona la vida al Saragossa i deixa escapar els tres punts (0-0)\nEls de Preciado han gaudit de grans ocasions\nEmpat insuficient tant per als de Preciado com per als d'Aguirre en un dia idoni per poder sumar tres punts i allunyar-se un pèl més de les posicions perilloses\n3 min. Gijón 26/02/2011 22:35\n260x366 De las Cuevas lluita amb Paredes per la pilota / ALBERTO MORANTE / EFE De las Cuevas lluita amb Paredes per la pilota / ALBERTO MORANTE / EFE\nL'Sporting volia fer bons els empats aconseguits davant Barcelona i València guanyant al Saragossa en un partit entre dos rivals directes en la lluita per la permanència, però els asturians han desaprofitat nombroses ocasions de marcar i el partit ha acabat en taules i sense gols.\nEls dos entrenadors havien advertit de la importància dels punts en joc, encara que Javier Aguirre va ser més dramàtic en considerar el partit com una final, i tots dos equips han mostrat moltes precaucions en els minuts inicials, a excepció d'un xut llunyà de Ponzio al segon minut.\nEl Saragossa ha controlat més la pilota durant el primer quart d'hora, en què l'Sporting s'ha diluït en l'entramat aragonès i perdia la pilota amb molta facilitat, cosa que ha provocat acostaments dels visitants a la porteria de Cuéllar, encara que sense que el porter blanc-i-vermell hi hagués d'intervenir.\nA poc a poc, l'Sporting ha aconseguit la pilota i ha intentat portar el perill per les bandes, principalment per la dreta, en la qual De las Cuevas estava superant amb relativa facilitat Paredes, però les jugades no han finalitzat amb xuts a porta.\nEl primer ha arribat en una internada de De las Cuevas, que ha passat al davanter gadità, que ha disparat creuant, però Doblas ha encertat a ficar la mà i la defensa ha acabat per aclarir el compromís en la primera ocasió clara de gol en tot el partit.\nPoc després hi ha hagut una nova internada de De las Cuevas amb centre a la qual Diego Castro no ha arribat per centímetres. I minuts després Eguren ha ficat una gran pilota sobre Barral, que, després d'efectuar un gran control -amb el que ha fet fallida a Contini i s'ha quedat sol a la vora de l'àrea- ha xutat alt i malament.\nAbans del descans, Barral ha disposat d'una tercera ocasió bastant clara, però el davanter matalasser ha fet més regats del compte, tractant de trobar un forat en la defensa aragonesa i el seu xut l'ha aturat finalment Toni Doblas.\nA la represa, el Saragossa ha sortit llançat i en la primera jugada ha creat el desconcert en la defensa local. Iturralde González ha anul·lat un gol a Carmelo per fora de joc en el minut 77.\n0; Sporting: Cuéllar, Lora, Botía, Iván Hernández, José Ángel, Eguren, De las Cuevas (Ayoze m.86), André Castro (Carmel m.75), Nacho Cases (Nacho Novo m.75), Diego Castro i Barral.\n0, el Reial Saragossa: Toni Doblas, Diogo, Jarosik, Contini, Paredes, Leo Ponzio, Boutahar (Braulio m 51), Gabi, Ander Herrera, Bertolo (Jorge López m 65) i Sinama Pongolle (Uche m 51).\nÀrbitre: Iturralde González. Ha mostrat targetes grogues a Diogo (m 23), Botía (m 48), André Castro (m 52), Lora (m 56), Ander Herrera (m 69), Parets (m 80)\nIncidències: Partit corresponent a la jornada vint-i-cinc de Primera divisió disputat a l'estadi El Molinón davant prop de 20.000 espectadors


El sector biotecnològic català participa a BioAsia | Biocat\nHome > Actualitat > Notícies > El sector biotecnològic català participa a BioAsia\nEl sector biotecnològic català participa a BioAsia\nLa biotecnologia catalana participarà a la fira BioAsia 2008 que se celebrarà a Hyderabad, Índia els dies 7 a 9 de febrer 2008, convidada per la Federació d'Associacions Biotecnològiques d'Àsia. El bioclúster català i tots els seus actors hi seran presents gràcies a les accions de difusió que Biocat durà a terme, com a coordinadora de l'estand que Catalunya exposarà a la fira BioAsia, i com a organitzadora de la delegació catalana que hi viatjarà.\nLa delegació, encapçalada per Manel Balcells, president de Biocat, comptarà amb la presència d'algunes i institucions catalanes del sector, que visitaran els parcs científics de Genome Valley i les empreses que s'hi allotgen, un dels principals pols de competitivitat de Hyderabad, coneguda també com a ciutat del coneixement d'Índia. Entre les institucions i empreses acompanyants es troben el Sector de Promoció Econòmica de l'Ajuntament de Barcelona, el Parc de Recerca Biomèdica de Barcelona (PRBB), el Parc Científic de Barcelona (PCB), EuroScience Open Forum i les empreses Salvat Biotech i Esteve.\nCom a convidada d'honor de l'Associació d'Empreses Biotecnològiques de la Índia, AIBA, en virtut de l'acord signat entre ambdues institucions l'any 2007, Catalunya disposarà d'un estand coordinat per Biocat, que es convertirà en una plataforma de promoció per a tot e sector, on s'hi exposarà informació de les institucions de recerca i les empreses biotecnològiques de Catalunya que no hi seran presents.\nEntre els actes programats està prevista una reunió amb les principals empreses biotecnològiques del sector i amb representants d'altres pols de competitivitat presents a la fira, per a explorar possibles formes de partenariat i col·laboració.\nMés informació: events@biocat.cat\nSobre la fira: http://www.bioasia.in/