Un alumne del màster, en el grup de treball amb els jurats dels Jaume I | Màster en Gestió Cultural - UV - UPV\nUn alumne del màster, en el grup de treball amb els jurats dels Jaume I\nJavier Gómez Chavarro, egressat del Màster de Gestió cultural, ha estat un dels doctorands seleccionats per assistir a l’esmorzar de treball amb els jurats dels Premis Rei Jaume I el 3 de juny. L’Escola de Doctorat tria a 8 doctorands de la UPV amb millor expedient, un per cadascun dels 8 àmbits de coneixement que els conformen els premis. És una oportunitat excel·lent per conéixer personalment a científics destacats i de rellevància internacional.\nPer a Javier, diu, “representa la possibilitat d’enriquir la meua mirada i el meu desenvolupament personal gràcies a l’intercanvi d’idees i punts de vista a partir de diferents investigacions, estudis i anàlisis”. A més, ens comenta “és molt important per tal d’ampliar la nostra percepció al voltant de l’àmbit de l’emprenedoria i el compromís social”. La investigació de Gómez Chavarro es centra en la salvaguarda del patrimoni immaterial als festivals de folklore des de la perspectiva de la gestió artística i cultural dels diferents actora que fan possible el festival.\nA més del procés d’escriptura de la seua tesi, també treballa en un projecte documental sobre la investigació que generarà una obra audiovisual entorn de les vivències del festival de folklore, les mocions que genera i com aquestes han perdurat en el temps malgrat els problemes que tenen any rere any. Aquesta producció, afirma, “servirà com a crítica, donant major visibilitat a aquest tipus de festivals a través del cinema”.


Octubre | 2021 | Viles i Gents\n1 d’octubre de 1931\n(Publicat a La Comarca el 29 d’octubre de 2021)\nLa II República va ficar en marxa un ambiciós projecte per transformar Espanya en un país democràtic on los homes i les dones tinguessen los mateixos drets. Lo 8 de maig de 1931, el Govern provisional va aurir a les dones una primera porta al món de la política, concedint-los el sufragi passiu, és a dir, poder ser electes. Este pas constituïe un progrés bastant inofensiu al terreny legislatiu, ja que eren molt poques les dones que tenien la formació necessària per poder ocupar un càrrec polític rellevant.\nNo obstant això, mesos més tard, durant els debats relacionats en l’aprovació del vot femení actiu, la realitat política va donar un gir, perquè este dret no s’anave a aplicar a un grapat de dones concretes, sinó a tota la població femenina major de 23 anys.\nEncara que inicialment pareixie que hi havie consens sobre el tema entre els partits progressistes, es va fer un pas enrere quan es va tractar d’anar més enllà d’una simple declaració d’intencions. La poca predisposició a n’esta concessió va ser argumentada dient que les dones, dominades per l’església, votarien a l’uníson en los vicaris i els reaccionaris, i que ficarien en perill la República.\nDesprés de dies d’un intens debat entre tots els grups i, especialment, entre les diputades Victoria Nelken i Clara Campoamor, l’1 d’octubre de 1931, gràcies a la constància i als bons arguments d’esta última, se va aprovar l’article 36 de la Constitució de 1931, tenint 161 vots a favor, 121 en contra i 188 abstencions.\nEste dret va materialitzar-se a les eleccions del novembre de 1933, en les quals, per primera volta en la història d’Espanya, van poder votar les dones. A Nonasp, sabem, gràcies a l’Arxiu Municipal, que hi havie 549 homes en dret a vot dels quals van votar 418 (76%) i 528 dones de les quals ho van fer 354 (67%).\nAra fa 90 anys, la llei del sufragi femení plantejave les bases d’un canvi respecte al paper de la dona en la societat. La seua inclusió a la Constitució donave una nova dimensió social a les dones, transformant-les -en principi- i junt als homes, en corresponsables del destí del país.\nEl gran zombi\n(Publicat al Diario de Teruel el dissabte 23 d’0ctubre del 2021)\nSom en un procés de revisionisme històric que està blanquejant moltes de les persones i fets que s’haurien d’haver tancat quan la transició espanyola. L’entrada de Vox al parlament està canviant una situació que semblava més o menys estable. Ara resulta que la història no la fan els historiadors, sinó els tribunals de justícia. Així el de Madrid ha deixat clar que ni Millán Astray ni la División Azul participaren en el cop de estat del 36, ni eren feixistes, ni franquistes. En canvi la gent contra la que ells de manera idealista lluitaven eren comunistes, la pitjor forma de dictadura que hi pot haver. Aviat hem de veure que li trauran tots els carrers a Adolfo Suàrez per legalitzar el comunisme. Evidentment la División Azul no participà en la Guerra Civil, perquè no existia, ja que va anar a lluitar contra el comunisme internacional en el 41. Que anés junt amb els nazis no és massa important, perquè els més nazis eren i són els comunistes. El cas d’en Millan Astray és molt particular. Amic personal de Franco, no va participar en el cop d’estat perquè era fora, però immediatament s’hi afegí. Va intentar fer el mateix paper que en Goebels a l’Alemanya nazi: la glorificació del cabdill. No va tindre tant d’èxit, però, tot i això Franco el va fer cap de propaganda dels rebels a Salamanca, on va tindre el famós altercat amb Unamuno. No participà en accions bèl·liques (un dels arguments del tribunal) perquè era massa gran i era ferit de guerra, com tothom sap. Es pot dir que era a la reserva. Tenim varius escrits seus on fa apologia de Hitler, Musolini i Franco. I tot això ve perquè aquí hi ha un sentit molt peculiar d’allò que és un cop d’estat, ja que els colpistes són els independentistes catalans. Els del 36 no eren més que patriotes que s’aixecaren contra la tirania comunista i el terrorisme d’estat del govern de la república (que guanyà de manera il·legal les eleccions). Una altra vegada es fa palès que Franco, el gran zombi, continua fent de les seves.\nLes naus i lo toll\n(Publicat a La Comarca el 15 d’octubre del 2021)\nAbans de res, cal recordar que Isabel La Catòlica, des de l’inici del descobriment, va estar a favor de protegir als indígenes del possible ús de la violència per part dels exèrcits espanyols. De fet, ella mateixa va ordenar «tratar a dichos indios muy bien y con cariño, y abstenerse de hacerles ningún daño» i va ordenar a Colom que, si veíe algun cas de maltracte, havie de «castigarles [als responsables] con severidad». És necessari mencionar que Colom, quan va considerar que ere la única opció possible, també va recòrrer a la violència.\nDes de la mort de la reina, encara que diversos sectors van amostrar la seua oposició (com per exemple bona part de l’Església), la conquesta va adquirir un to més agressiu on, encara que la legislació oficial prohibie los maltractes, los assumptes que succeïen a l’altre cantó del toll es quedaven a l’altre cantó del toll.\nPer lo tant, abans de elaborar judicis i opinions respecte al tema, és necessari recordar que va hi haure una diferència entre les intencions i els fets, i que ni los sants son tan sants ni los dimonis tan dimonis.\n(Publicada al Diario de Teruel el 2 d’0ctubre del 2021)\nFa més de tres anys que el CGPJ (Consell General del Poder Judicial) s’hauria d’haver renovat perquè els seus membres –20 més el president– tenen esgotats els seus mandats de cinc anys. Tres anys d’incompliment de la Constitució, tres anys de provisionalitat incomprensible, tres anys de vergonya. No oblidem pas que el càrrec de president del CGPT comporta també el de president del Tribunal Suprem i tots sabem de les competències tan fonamentals d’ambdós càrrecs, com són els nomenaments de càrrecs en l’escala judicial, la inspecció judicial i el repartiment d’assumptes, entre altres. És un fet que el Consell actual està escorat a la dreta o més enllà, cosa normal si es té en compte que es va nomenar en temps de majoria absoluta del PP. Es repeteix fins l’extenuació que tothom ha de respectar i complir la Constitució, doncs no, en aquest cas no és així, els partits polítics no es posen d’acord, més concretament el PP i el PSOE. El PSOE diu que el culpable és el PP i no li manquen raons per afirmar-lo. Perquè no s’hi planta el PSOE i esbandeix el problema per tot arreu? Tinc el pressentiment, potser més que pressentiment, que el PSOE està esporuguit davant de les altes instàncies judicials. Una vegada més no li manquen raons, perquè la dreta judicial, policial i mediàtica d’aquest país té tan poder o més que el propi govern. Mentre tant la credibilitat de la justícia espanyola es va evaporant dins i fora del país. Un exemple palmari d’aquest descrèdit, per la set de venjança contra l’independentisme català i més concretament contra el president Puigdemon –en Catalunya els presidents de la Generalitat sempre conserven el tractament de president– és que cap tribunal ni cap institució fora d’Espanya han donat la raó als jutges o tribunals espanyols. Veieu les actuacions del jutge Llarena que ha pretès enganyar al TJUE recentment amb les ordres d’extradició, i així li va. Els tribunals d’Alemanya, Escòcia, Bèlgica, Suïssa i ara Itàlia li han denegat l’extradició. Qui està fent el ridícul Puigdemon o la justícia espanyola? Els espanyols i més encara els catalans, i molt més encara els catalans independentistes viuen en una gran inseguretat jurídica. Què passarà si el Tribunal Europeu de Drets Humans sentencia vulneració de drets en les sentències del procés? El deep state mirarà cap un altre costat.


El comissariat davant, sobre, per a, amb, per o des del context | Conclusions\nAl llarg d’aquest tema hem abordat la relació entre el comissariat i la noció de context analitzant les diferents respostes, primer artístiques i més tard curatorials, articulades des de finals del segle XIX fins al present entorn de la convenció de l’espai expositiu, o espai en blanc, com un lloc d’exposició neutre aïllat de les condicions exteriors i propici per oferir al públic l’obra d’art de manera autònoma.\nS’han ofert alguns primers exemples d’avantguarda que mostren l’evolució de la pràctica del comissariat a partir de l’elaboració d’una crítica davant aquests atributs, és a dir, la suposada neutralitat i atemporalitat de l’espai expositiu. Amb aquests primers gestos, s’han introduït els inicis de la pràctica curatorial a partir de la dècada dels seixanta, iniciatives que comparteixen igualment un impuls crític davant el confinament de l’obra d’art en l’espai expositiu. D’aquesta manera, a partir d’aquest moment, i fins a finals de la dècada dels noranta, molts projectes curatorials se centraran a obrir nous contextos d’intervenció artística. Com a conseqüència, l’espai expositiu, o espai en blanc, s’entendrà com un espai més per al desenvolupament de la pràctica curatorial. Aquesta realitat a vegades semblarà plantejar l’abandó definitiu de l’espai en blanc com si hi hagués hagut un èxode sense retorn.\nEls 2000 portaran diverses tendències que influiran directament sobre el comissariat: d’una banda, la seva professionalització; de l’altra, l’expansió global. La biennalització de l’art contemporani que es fa evident des de mitjan dècada dels noranta farà que alguns autors percebin un retorn a l’espai en blanc, que, no obstant això, ara es troba globalitzat. Tanmateix, en tot aquest viatge d’anada i tornada al voltant de l’espai expositiu, hi han tingut lloc moltes transformacions i s’ha desenvolupat un cos crític al voltant del comissariat i els contextos de l’art. Això provocarà que el retorn a l’espai en blanc porti amb si tot aquest bagatge.


Com caminar amb pals? Marxa nòrdica: beneficis i perjudicis, tècniques de moviment i respiració, equipament necessari | Notícies digerir\nGairebé tothom somia amb un cos en forma, bonic i saludable. Però aconseguir-ho no és tan senzill. Perquè el somni es converteixi en realitat és necessari fer esforços importants, realitzant determinats exercicis físics. Al mateix temps, cada persona pot trobar per si mateix un tipus d’activitat esportiva que li agradarà. Així, serà possible no només crear la figura dels vostres somnis, sinó també reforçar la vostra salut.\nAvui, molta gent tria per si mateixa un tipus d’activitat molt inusual per al nostre país. Es tracta de marxa nòrdica. Per assegurar-se que això no és gens difícil, anar al parc. Aquí podreu conèixer a moltes persones que caminen amb sabatilles còmodes, sostenint els pals de les mans, semblants a l’esquí. Es tracta d’aficionats a un esport que millora la salut. Per això, és tan interessant aprendre al màxim possible sobre la marxa nòrdica i els avantatges i els perjudicis d’aquestes activitats poc habituals.\nLa marxa nòrdica, durant la qual una persona utilitza pals, també es diu nord, finlandès i nòrdic. Es considera un dels tipus d’esports aficionats. El que la practica realitza senderisme, confiant en caminar per pals especials com els pals d’esquí.\nAquest tipus de recuperació és relativament nou, però tanmateix guanya popularitat entre els que busquen mantenir i reforçar la seva salut. Aquesta caminada va ser patentada el 1997 pel finlandès Mark Kantan. Però inicialment s’anomenava d’una manera diferent. Aquesta idea es va proposar com a “marxa nòrdica original”.\nVa ser inventat per esquiadors finlandesos implicats professionalment en esports. Així, van continuar entrenant-se fins i tot amb l’inici de l’estiu. Una mica més tard, va resultar que aquests atletes van aconseguir millors resultats que els seus companys que no van utilitzar aquest mètode en la temporada càlida. I després d’això, va començar a difondre’s pels països d’Escandinàvia i, després, al territori de l’Europa del nord-oest. Els residents a Alemanya eren molt aficionats a la marxa nòrdica. En aquest país, fins i tot es van crear pistes especials per practicar un esport poc habitual.\nMark Kantan, després de patentar el nom d’aquesta activitat física, va desenvolupar i publicar el primer manual, que descrivia la tècnica de realitzar la caminada escandinava. També va modificar significativament el disseny dels pals. Gràcies a això, la popularitat d’un esport inusual va començar a créixer ràpidament, havent guanyat l’amor dels habitants de molts països del món.\nPotencial de benestar\nVal la pena assenyalar que els metges alemanys van realitzar estudis seriosos que van revelar els beneficis i els perjudicis de la marxa escandinava. Els experts van assenyalar el màxim potencial de millora de la salut en aquest camp en matèria esportiva. Caminar amb pals permet entrenar bé els músculs situats a la cintura de l’espatlla i a l’esquena, que estan poc implicats, per exemple, durant la carrera.\nEls científics han obtingut resultats sorprenents. Van calcular que durant una caminada escandinava, gairebé el 90% dels músculs del seu cos treballen en humans. La marxa normal només comporta una càrrega del 70%. Al mateix temps, confiar en els pals pot reduir significativament la càrrega del calcani, així com de les articulacions del maluc i del genoll. Quins d’aquests es poden concloure? La marxa nòrdica es pot utilitzar amb èxit per a la gota, les esperons calcaneals, diverses malalties de les articulacions, etc.\nUna altra característica positiva d’aquest tipus d’activitat física és que treballar amb més músculs permet cremar 1,5 vegades més greixos que les caminades habituals. En aquest sentit, les indicacions per a l’ús d’aquesta tècnica són persones que són propenses a la plenitud, a més de patir obesitat.\nQuins avantatges té la marxa nòrdica per a la salut? En el moment en què una persona dirigeix classes, el seu ritme cardíac augmenta en 10-15 pulsacions per minut. Aquest fet indica clarament que la marxa nòrdica entrena perfectament el múscul cardíac.\nSegons els resultats de la investigació científica, aquest tipus d’activitat física és important per a la coordinació dels moviments. Amb això, podeu millorar la postura i la sensació d’equilibri.\nQuins altres són els avantatges per a la salut de la marxa nòrdica? L’ús d’aquesta tècnica, degut al fet que permet donar una càrrega sobre els músculs de la meitat superior del cos, ajuda a augmentar el volum respiratori dels pulmons, que com a resultat de l’entrenament augmenta un 30% o més.\nLes dades d’investigació clínica confirmen que els pacients que realitzen entrenaments regulars en aquest esport normalitzen els processos metabòlics, activen el sistema digestiu, redueixen el colesterol dolent i eliminen les toxines. Tots aquests processos contribueixen al rejoveniment del cos.\nUn altre avantatge important de la marxa nòrdica és la comoditat que experimenta una persona durant les seves excursions de senderisme. Al cap i a la fi, camina, recolzant-se en pals, i els fa servir durant les parades i en pujar de pujada.\nÚs per a malalties\nA Alemanya, els metges consideren que la marxa nòrdica, durant la qual s’utilitzen pals especials, és un dels elements essencials dels cursos de rehabilitació realitzats després que el pacient hagi rebut lesions i intervencions quirúrgiques per patologies del sistema musculoesquelètic. Gràcies a aquest tipus d’exercicis de fisioteràpia, els pacients que van haver de realitzar una cirurgia de substitució de maluc poden tornar al seu ritme de vida habitual al cap d’un mes. El caminar escandinau també està indicat per a dolències com l’escoliosi i osteocondrosi, malalties respiratòries (sobretot asma bronquial), distonia vegetovascular, problemes psicològics, malaltia de Parkinson, obesitat, dolor al coll, a les espatlles i a l’esquena.\nCom a mesura preventiva, es prescriu amb un risc elevat de desenvolupar hipertensió, aterosclerosi i osteoporosi.\nEl senderisme escandinau, patentat pels finlandesos, és un esport gairebé universal que poden practicar persones de diferents nivells de forma física i qualsevol edat. No obstant això, no val la pena passejar-se amb un pal, en aquells casos en què:\nles malalties cròniques són complicades;\nrecentment el pacient va sobreviure a la cirurgia abdominal;\nfebre i malalties infeccioses;\nuna persona ha superat l’angina de pit o una crisi hipertensiva;\nes produeixen processos inflamatoris;\nuna persona pateix tromboflebitis o té l’última etapa de la diabetis.\nEn absència de contraindicacions, la marxa nòrdica sens dubte preservarà i millorarà la salut. Però abans de començar l’entrenament, encara es recomana consultar el metge per obtenir consell. A més, per molt que se senti una persona sana, hauria d’augmentar la càrrega durant l’entrenament gradualment.\nCom caminar amb pals? Si us pareu les persones implicades, podríeu pensar que no segueixen cap norma especial. Tanmateix, aquesta impressió és enganyosa. Si us fixeu bé, quedarà clar que aquestes persones realitzen moviments en una seqüència determinada i s’adhereixen a un algorisme especial.\nCom caminar amb pals? Les persones que ja han estudiat a fons aquest esport indiquen que els moviments humans han de ser naturals. A l’exterior, tot ha d’assemblar a la caminada ordinària. El cos, les cames i els braços es mouen de forma sincrònica i lliure. Com caminar amb pals? Per a això, cal fer un moviment cap endavant amb el peu dret, així com amb la mà esquerra. Després d’això, es realitza el següent pas. En aquest cas, la cama esquerra i la mà dreta avancen.\nCom caminar amb pals? Per complir amb la tècnica d’entrenament, primer heu de posar el peu al taló i només després d’això, amb un rotllo al dit del peu. Els moviments en aquest cas han de ser suaus i no tenir cap tipus de molèstia addicional.\nEl primer pas de la marxa nòrdica ha d’anar acompanyat de doblegar-se al colze i estirar els braços cap a endavant. Al mateix temps, és molt important assegurar-se que la barra del palmell estigui en un angle. En aquest moment, el segon braç, també doblegat al colze, hauria d’estar situat al nivell de la pelvis i dirigit cap enrere.\nCom caminar amb pals escandinaus? El ritme a l’hora de realitzar moviments ha de ser una mica més intens que durant l’excursionisme. Però, al mateix temps, l’amplitud de les mans amb aquest moviment és igual a l’amplada del pas. També determina el nivell de càrrega sobre els músculs del cos. És a dir, amb una disminució de l’abast de les mans, es fa un pas més reduït. Al mateix temps, la càrrega disminueix. Si voleu augmentar la intensitat de caminar, haureu d’augmentar l’amplitud de les mans.\nA l’hora d’estudiar la tècnica del caminar escandinau per a gent gran i per a principiants, és important escollir la intensitat adequada de caminar, cosa que permetria obtenir el resultat més significatiu.\nAquest tipus d’activitat física proporciona diverses opcions. Per exemple, es pot alternar entre caminar lent i caminar ràpid. Es permet moure’s per petits i amplis passos. La possibilitat de realitzar tirades curtes i pauses per relaxar-se, així com la realització d’exercicis que impliquen bastons per caminar. Hi ha algunes opcions per a aquells que prefereixen augmentar l’activitat física. Es recomana a aquestes persones utilitzar pals especials.\nPer recomanació dels instructors, la marxa nòrdica és desitjable en mode estàndard. Ofereix 2-3 entrenaments a la setmana. La durada de cada caminada ha de ser d’almenys 30 minuts. A jutjar per les ressenyes de molts aficionats a aquest tipus d’activitat física, van plantejar-se un règim en què l’entrenament es fa diàriament durant una hora. Aquest ritme de classes és capaç de proporcionar una persona amb una càrrega d’energia per cada dia.\nEs recomana practicar la tècnica de marxa nòrdica amb pals per a principiants cada 3-4 dies. El temps de caminada ha de ser de 15 minuts. Gradualment, la durada dels entrenaments i el seu ritme haurien d’augmentar-se en funció de l’estat del cos. En qualsevol cas, la sobrecàrrega, portar-se a l’esgotament, no ha de ser.\nEl desenvolupament de la tècnica de caminar fitness escandinava només és possible després de realitzar exercicis especials.\nAquest escalfament permet preparar tots els grups musculars. Podeu trobar una descripció detallada dels exercicis en manuals especials. Els més populars i sense complicacions són els següents:\nEl pal per a la marxa del benestar s’ha d’agafar als dos extrems i aixecar per sobre del cap. Després d’això, heu d’inclinar cap a l’esquerra i la dreta.\nCal posar un peu endavant. Després d’això, doblegar-vos cap endavant, heu de dirigir les mans enrere. A continuació, inclinant-vos cap enrere, dirigiu les mans cap endavant. Després de diverses inclinacions, l’altra cama ha d’avançar cap endavant. Després d’això, l’exercici es torna a repetir.\nSuportar pals per caminar, cal tornar les mans. Els extrems dels pals han de recolzar-se contra l’esquena. Utilitzant-los com a suport, hauríeu de fer squats. El seu nombre hauria de ser de fins a 15 (per a principiants suficients de 3-5 vegades).\nRecolzat a un pal amb la mà esquerra, doblegar la cama dreta al genoll, unir-li el turmell amb la mà dreta. Arregleu aquesta posició durant 15-30 segons. En aquest cas, heu d’intentar acostar el turmell el més a prop possible dels músculs gluteals. A més, aquest exercici s’ha de fer amb el peu esquerre.\nRitme de respiració\nDesprés d’haver après la tècnica de les passejades recreatives i després de fer un escalfament, podeu procedir a les classes. Quina ha de ser la respiració adequada per a la marxa nòrdica? Pel que fa a aquest punt, no hi ha restriccions i normes clares. Els instructors aconsellen començar a respirar pel nas. Tot i això, caminar és un esport força energètic. És per això que aviat caldrà canviar per respirar per la boca.\nEls instructors recomanen un cert ritme d’inspiracions i d’exhalacions, la proporció de les quals hauria de ser 1: 2. És a dir, cal respirar cada dos passos. Exhale, després de les quatre.\nAl final de la caminada, es recomana fer una sèrie d’exhalacions profundes i, després d’això, exercicis senzills per estirar els músculs de l’esquena.\nQuè es necessita per a la marxa nòrdica? Un element obligatori per a la realització de classes són els pals especials equipats amb puntes. En aquest equipament hi ha cintes que s’assemblen a uns guants sobre els quals es tallen els dits dels dits. Aquest dispositiu permet no fregar els cal·lusions als palmells.\nAl final de la barra hi ha una punxa afilada que ajuda mentre camines sobre gel, neu i també per terra solta. Quan es desplaça sobre formigó i asfalt s’utilitza una punta de goma.\nAquests dispositius poden ser monolítics i plegables. Els pals telescòpics per a la marxa nòrdica són especialment convenients. La seva longitud es pot ajustar fàcilment per a qualsevol membre de la família. Són perfectes per als nens, ja que “creixeran” amb el seu amo. Un altre avantatge important de plegar pals és la comoditat durant el transport. A més, aquest producte és molt més barat que el monolític.\nQuins han de ser les sabates per a la marxa nòrdica? A jutjar per les ressenyes dels aficionats a aquesta direcció, el millor és si les cames s’enreden en unes sabatilles esportives ordinàries. Però pots portar una altra cosa. Però, en qualsevol cas, les sabates de marxa nòrdica haurien de ser còmodes. És important parar atenció a la sola. Hauria de ser prou flexible.\nSerà més còmode moure’s en sabatilles lleugeres. És desitjable que el pes de cadascuna d’elles no superi els 400 g. Per a ser còmodes, les sabatilles han de tenir un taló alt amb un rotllo fins al dit del peu. Això us permetrà moure suaument el peu mentre camineu. A més, les sabatilles han de tenir una sola ampla. És necessària per estabilitzar qualsevol superfície. Aquesta plataforma evitarà torçar les cames.\nA l’hora d’escollir la roba, no existeixen normes específiques. El més important és que no restringeixi els moviments, mantingui la calor a l’hivern i estigui còmode a l’estiu.


Alcoi acull l'IX campionat d'Espanya grups júnior i quartets, i l'IV trofeu Ciutat d'Alcoi grups xicotets i grans de grup xou\nEls pròxims dies 22 i 23 de març de 2019 Alcoi acollirà de nou un esdeveniment esportiu de gran relleu, que situarà a la nostra localitat com a centre del Patinatge Artístic nacional en la modalitat de Grups Xou. Es tracta de l'IX CAMPIONAT D'ESPANYA GRUPS JÚNIOR I QUARTETS, i l'IV TROFEU CIUTAT D'ALCOI GRUPS XIXOTETS I GRANS.\nLes instal·lacions del Poliesportiu Municipal Francisco Laporta, i en concret el Pavelló Mutualitat de Llevant, seran l'escenari de celebració d'aquest esdeveniment esportiu on es donaran cita més de 70 clubs pertanyents a 12 Comunitats Autònomes, amb una participació estimada de més de 900 persones (esportistes, tècnics, delegats, auxiliars, etc.). A tot això caldrà unir la gran quantitat de públic que es donarà cita en les instal·lacions esportives per a presenciar l'esdeveniment esportiu, que compta amb l'organització de la Real Federació Espanyola de Patinatge – Comité Nacional de Patinatge Artístic i la Comissió Organitzadora creada des de la Regidoria d'Esports de l'Ajuntament d'Alcoi.\nRecentment s'han celebrat els diferents Campionats Territorials que determinen la classificació dels diferents clubs per a aquest Campionat Nacional i Trofeu Ciutat d'Alcoi. Equips com el Reus Esportiu i Olot Patinatge Artístic, que tenen en el seu haver nombrosos títols nacionals i internacionals, estaran a la nostra ciutat per a competir amb la intenció d'aconseguir les places per a representar a Espanya en els pròxims Campionats Europeus.\nA la fi de febrer, l'organització posarà a la venda les entrades per a presenciar aquest Campionat, que podran adquirir-se a través d'una plataforma digital. En els pròxims dies s'informarà amb detall del procediment per a la compra d'aquestes entrades.\n«La Federació Espanyola de Patinatge, avalada per la Federació Valenciana de Patinatge ha tornat a confiar en la nostra ciutat per a albergar aquest campionat de nivell nacional, el màxim d'aquesta categoria al nostre país. Per a nosaltres és un orgull poder ser la seu del Campionat d'Espanya una altra vegada. Això és sinònim que les coses es van fer molt bé i que l'organització va ser tot un èxit. Per això hem d'agrair la labor realitzada per la Comissió organitzadora amb una involucració màxima», ha ressaltat el regidor d'Esports, Alberto Belda.\nL'edil destaca que «a més de ser esdeveniment esportiu de màxim nivell, cal incidir que hem fet una inversió que beneficia a la ciutat, ens situa en el mapa esportiu del país i fa que el nom d'Alcoi es veja per tota Espanya amb motiu dels campionats i a més, és especialment positiva la repercussió econòmica a la ciutat, els participants, les seues famílies i els entrenadors estan durant un cap de setmana a Alcoi, coneixent la ciutat i omplint els establiments hostalers, ja que estaran menjant, dormint i realitzant compres».


3r d'ESO: Visita a Cal Gris\nEscrit per Marc Rafart\nEl passat dimecres, 7 de març, l'alumnat de 3r i 4t d'ESO de l'Escola Xarxa va visitar Cal Gris, una granja de Graugés on es produeix llet de vaca.\nEn aquesta visita, primer els nois i noies van visitar la zona on viuen les vaques. Després, van visitar la zona on es munyen les vaques i on s'emmagatzema i es pasteuritza la llet. A més a més, també van visitar la zona on hi havia els vedells més joves.\nAl final de la visita, el nostre alumnat va poder tastar la llet que es produeix en aquesta granja. Era molt bona!


Les bicis elèctriques comencen a desplegar-se a les estacions del Bicing | betevé\nAquest dilluns gairebé no es podien trobar bicicletes elèctriques a les estacions del Bicing\nNúria Llabina | Sara López | Dilluns, 1 d'Abr del 2019, a les 13.35\nEl nou Bicing elèctric s’ha començat a implantar aquest dilluns i suposa la culminació del Bicing renovat des que es va començar a instal·lar al novembre. Amb el servei antic, les elèctriques tenien estacions pròpies, bona part ubicades en aparcaments subterranis, però ara compartiran estació amb les bicicletes mecàniques ja que els dos models tenen el mateix ancoratge.\nBicing Barcelona 2019: Guia per utilitzar el nou bicing elèctric\nPer distingir-les, cal fixar-se en un símbol d’endoll elèctric que tenen al parafang i a la cistella. Pel que fa a la bateria, les noves elèctriques tenen una autonomia de 60 quilòmetres amb quatre hores de càrrega. La propulsió és fina, sense sons ni vibracions, i cada pedalada permet avançar molt més que amb una mecànica.\nBicis elèctriques amb comptagotes\nTot i que en un principi n’hi haurà 300, i a finals d’any arribaran a un miler, aquest dilluns trobar-ne alguna d’elèctrica ha estat gairebé missió impossible. Al mapa de disponibilitat de l’app del Bicing n’hi apareixien molt poques. A mesura que avancin els dies, el servei anirà ampliant l’oferta de bicicletes elèctriques.\nUna altra diferència respecte al servei antic és el sistema de tarifes. Ara no caldrà contractar una tarifa específica per a les elèctriques, sinó que es cobrarà en funció del temps d’ús. Amb la tarifa plana de 50 euros l’any es paguen 35 cèntims els primers 30 minuts i, si se supera la mitja hora d’ús, es paguen 90 cèntims. Amb la tarifa d’ús de 35 euros l’any, la primera mitja hora de bici elèctrica són 55 cèntims i, si se supera aquest temps, també es cobren uns 90 cèntims.\nNovetats del servei del Bicing\nA finals d’abril entraran en funcionament novetats en el servei del Bicing. Es podrà reservar una bicicleta durant cinc minuts a través de l’aplicació mòbil i també es podran agafar les bicicletes amb la tecnologia NFC, és a dir, apropant-hi el telèfon mòbil.\nDes que va començar a funcionar el nou Bicing s’hi han sumat prop de 3.500 usuaris, a tocar dels 106.000, amb una mitjana de sis usos diaris de cada bicicleta nova.\n— Bicing — vehicles elèctrics


Perez Almansa – Despatx d’advocats - Estudi Jurídic en Barcelona - Estudi Jurídic Pérez Almansa\nL’any 1961 Mauricio Pérez Almansa (1931-2014) va fundar un despatx unipersonal dedicat essencialment a assumptes de dret administratiu. Després de la jubilació del fundador, aquells qui vàrem tenir la sort de ser llurs col·laboradors immediats ens vàrem constituir en societat professional per continuar el seu llegat.\nD’ençà l’any 2000 els socis del despatx vàrem decidir conferir a la firma un perfil més ampli incorporant una àrea de dret privat i obrint-nos a la internacionalització.\nSón tres les característiques que defineixen la nostra firma:\n1. Atenció personalitzada dels nostres socis amb el client.\nTots els nostres clients tenen un tracte directe amb el lletrat soci que es fa càrrec de llurs assumptes i reben informació puntual sobre l’estat de les actuacions. Tots els nostres clients són importants per igual, tant els que tenen un problema de poca quantia com els grans inversos internacionals.\n2. Especialització i excel·lència\nCreiem que un despatx petit és competitiu només si es concentra en àmbits molt concrets i cerca ser en aquests millor que els grans. Per això, la nostra firma concentra llur activitat en el dret immobiliari i urbanístic. Dins d’aquest àmbit donem un servei global i complet d’assessorament i defensa en litigi que avarca bé assumptes entre privats, bé relacions amb les Administracions públiques, inclosa l’optimització fiscal de les operacions i de la tinença de patrimonis immobiliaris. Som especialistes en l’assessorament global d’inversions internacionals, tant en el nostre país coma l’estranger.\n3. Lleialtat, honestedat i transparència.\nPer nosaltres ser lleials implica respectar per sobre de tot el secret professional i prioritzar els interessos dels nostres clients davant de qualsevol altra consideració. Ser honestos significa per al nostre despatx fer ús amb la major de les diligències dels fons que ens han sigut confiats i dels poders que ens han conferit. Tenim l’honor d’haver sigut designats apoderats generals en el nostre país d’importants inversors estrangers que ens han conferit poder de disposició sobre importants fons i béns sense que mai hi hagi hagut la més mínima incidència. Finalment per nosaltres la transparència implica treballar sempre amb un pressupost previ d’honoraris professionals que inclogui un consentiment informat sobre les possibilitats reals d’èxit i els riscos que comporta l’assumpte encarregat.


Disponible la versió beta de iCloud de Apple per a desenvolupadors , Actualitat, Disseny web a Girona - La Bisbal d'Empordà\nDisponible la versió beta de iCloud de Apple per a desenvolupadors\nPublicat el 03 de Agost, 2011 a les 00:00\nApple segueix treballant en el seu sistema d'emmagatzematge basat en el núvol, iCloud, i ja ha llançat la versió beta del servei per a desenvolupadors. Aquesta versió provisional compta amb totes les aplicacions web com correu, calendari o contactes, entre d'altres.\nSegons informa el portal 9to5Mac, iCloud ha habilitat un lloc web, icloud.com, on els usuaris podran veure els documents d'iWork que es troben emmagatzemats en el núvol a través de icloud. Les aplicacions ja disponibles dins d'icloud mostren una interfície que té una semblança similar al que tenen aquestes mateixes aplicacions per al nou sistema operatiu Lion, segons informa el portal.\niCloud oferirà als usuaris 5GB d'emmagatzematge gratuït però a més, ja es coneixen els preus que Apple ha fixat per ampliar aquesta capacitat d'emmagatzematge a Europa fins a un màxim de 50GB.\nLlegir tota la noticia: europa press


Godella celebra el Dia Internacional de la Dona durant el mes de març – RiberaTV\nL’Ajuntament de Godella ha elaborat un extens programa d’activitats i iniciatives per a sensibilitzar i conscienciar a la ciutadania en temes d’igualtat\nUn any més, la regidoria d’Igualtat de l’Ajuntament de Godella ha elaborat una completa programació per a celebrar, durant el mes de març, el Dia Internacional de la Dona, declarat per les Nacions Unides el 8 de març.\nLa regidora d’Igualtat, Teresa Bueso, presentarà la programació del Dia Internacional de la Dona el dilluns 2 de març a les 19.00 hores en la sala d’actes de Vila Eugenia. L’acompanyarà Susana Gisbert, que a més presentarà el seu llibre “No m’obligues”.\nEl dijous, 5 de març, la Regidoria d’Igualtat convida a tots els veïns i veïnes de Godella a acostar-se a l’acte de l’associació A cada Lluna que commemorarà la trajectòria de Dolors Escamilla.\nSerà el dia 6 de març a les 11.30 hores quan es realitzarà l’acte institucional del Dia de la Dona a l’Ajuntament, amb la col·laboració dels representants dels col·legis de Godella CP El Barranquet, CP Cervantes, la Saleta, l’Associació de Mestresses de casa Tyrius, Dones per la Qualitat de Vida, i A cada Lluna. Es recitaran alguns poemes representatius i tindrà lloc una batucada.\nEl divendres 8 de març, l’Ajuntament de Godella anima a tots els veïns i veïnes de la localitat a assistir a la manifestació que se celebrarà a València. Per a facilitar el seu desplaçament proporcionarà un autobús que eixirà des de la Plaça Comunitat Valenciana a les 17.00 hores, i tornarà en finalitzar la concentració.\nL’Escola d’Adults representarà el 10 de març en el Teatre Capitoli l’obra “Les niñes i la dona treballadora”, amb text i direcció a càrrec de Lluís Melià i interpretació de l’alumnat de teatre.\nL’exposició “Paternitats igualitàries”, promoguda per les regidories d’Igualtat i d’Infància i Joventut, s’inaugurarà el dia 26 de març en l’Escorxador i estarà fins al 4 d’abril. La mostra, que es compon de 25 fotografies de Pau Fons, està dirigida als centres escolars i es presenta com una nova manera d’entendre la masculinitat basada en el compromís personal dels homes i dones d’assumir responsabilitats per a construir entre tots la igualtat real entre sexes.\nEl dia 28 de març, l’Escorxador acollirà de 10.00 a 14.00 hores el taller de Benja Parti “Què és ser home? Masculinitats en moviment” per a homes, i el taller de Formigues Liles “Laboratori d’autodefensa feminista” per a dones. A continuació tindrà lloc un menjar per als assistents.\nLa regidoria d’Igualtat presentarà el dia 1 d’abril a les 19.00 el seu Pla d’Igualtat Municipal en Vila Eugenia, l’objectiu de la qual és aconseguir una igualtat real i avançar en aquesta matèria, i on el seu autor Roberto Ballester explicarà els detalls.\nL’exposició itinerant “Dones científiques”, que se celebrarà del 21 d’abril al 31 de maig en el centre cultural Xicranda i en els col·legis públics, tancarà la programació del Dia Internacional de la Dona.\nLa regidora d’Igualtat, Teresa Bueso, s’ha mostrat satisfeta de l’extensa programació d’enguany. “Hem volgut plasmar en diverses activitats culturals i artístiques la importància d’aquest dia. En matèria d’igualtat hem avançat, però continua sent un repte de tota la societat aconseguir la igualtat real entre homes i dones, eliminar la violència de gènere, i aconseguir drets igualitaris per a les dones. Amb aquesta mena d’iniciatives s’estableixen punts de trobada on compartir experiències, i reflexionar sobre en què punt estem i cap a on volem anar”, ha conclòs Bueso.\nGodella celebra el Dia Internacional de la Dona durant el mes de març added by Ribera Televisió on 25 febrer, 2020


020. Viena, 18 d'abril de 1993\nNOVA MILLOR MARCA PERSONAL A\nLA MARATÓ DE VIENA\nVaig córrer per primera vegada la marató de Viena el 1993. Era la meva vintena marató i la vaig afrontar amb la idea de millorar la meva marca personal, que era de 2:56:05 des de l’any 1991 a Londres. M’havia quedat a les portes l’any anterior a Rotterdam per culpa de la mala sortida i la inexistència del xip, i en aquella època de “marquitis” em semblava inacceptable estar dos anys sense fer marca. Ho vaig provar a València al febrer, però vaig tenir problemes i em vaig haver de conformar amb 2:59. Aleshores em vaig decidir per Viena.\nArribava bé a la cita de Viena, després d’haver fet un test sis dies abans, que era dilluns de Pasqua, a la cursa de 15 quilòmetres de Canovelles. Em vaig haver de retenir pensant en la marató, però tot i això em va sortir una mitjana de 4.19, prou bona en aquell circuit. Per tant, em vaig plantar a la línia de sortida de Viena convençut que tenia la marca a l’abast.\nEl recorregut de Viena és molt pla i, a més, molt interessant turísticament. Porta els corredors pels llocs moderns i històrics més impressionants de Viena. Comença entre els gratacels del complex de l'ONU i de seguida els participants creuen el Reichsbrücke, un pont de 864 metres sobre les aigües del riu Danubi, potser menys blaves del què un espera, acompanyats per la famosa melodia de Johann Strauss.\nDesprés de passar per la plaça dels Herois, o Heldenplatz, i contemplar el fabulós Palau Imperial, la marató continua cap a la immensa extensió verda del parc Prater, on es pot contemplar la famosa sínia gegant i l’antic Praterstadion, batejat des de fa anys com Ernst Happel Stadion, l’estadi on juguen els partits importants els equips de futbol de Viena. L’avinguda principal del parc, la Hauptallee, amb els seus castanyers a banda i banda, ofereix una imatge bucòlica i una ombra molt agraïda pels maratonians els anys que fa calor.\nDesprés, el recorregut continua per la carretera de circumval·lació de Viena, més enllà de la famosa òpera, a través de la vall del Danubi, per arribar al castell de Schönbrunn, l’antiga residència imperial d'estiu. En el camí de tornada els corredors poden gaudir dels principals exemples de l'arquitectura de Viena, amb nombrosos museus i l'ajuntament, així com el teatre Burg i la Universitat, on hi ha la línia d’arribada.\nAquell 18 d’abril del1993 em vaig situar, nerviós, a la línia de sortida. No hi havia control de xip, i em va correspondre la segona zona, just darrere dels atletes d’elit, destinada als corredors que havien acreditat menys de tres hores. No em va costar agafar el ritme desitjat, i fins i tot em vaig accelerar una mica massa, tot i que perdia força temps en els avituallaments. Donaven l’aigua en gots i això t’obligava a frenar una mica si no te la volies tirar tota per sobre.\nVaig passar la mitja marató en 1:26:48, potser una mica massa ràpid. Però em sentia fort i vaig continuar sense problemes fins que vam entrar dins del Prater, pràcticament al km 30. Allà va començar a bufar el vent a ratxes i ja no vaig córrer amb la mateixa comoditat. Vaig alentir el ritme, però encara tenia marge per millorar la meva marca. En el km 38 vam sortir del Prater i vam començar l’aproximació cap a l’arribada. Aleshores vaig intentar augmentar una mica el ritme i vaig notar que estava deshidratat. Els bessons amenaçaven amb una rampa i vaig veure que la marca es podia escapar per pocs segons.\nNo sé com m’ho vaig fer, però finalment el cronòmetre oficial va marcar un temps de 2:55:43, és a dir, que vaig millorar la meva marca en 22 segons. Al cap d’uns dies vaig rebre el diploma de la marató, que aleshores es deia Frühling Marathon, és a dir, Marató de la Primavera, que deia que havia quedat en el lloc 369 d’un total de 4.719 acabats. Una vegada més, doncs, havia aconseguit rebaixar la meva marca personal.


Cruïlles (Baix Empordà), 8 d'octubre de 1939 - Girona, 8 de novembre de 2007\nÀrees de treball: Art romànic / Art gòtic / Pintura gòtica / Art renaixentista\nJosep Maria Marquès i Planagumà va ser eclesiàstic i historiador. Va viure la infància a Vilobí d’Onyar (Gironès) i són proverbials els mètodes que utilitzava el seu pare per desvetllar la seva capacitat intel·lectual. Va fer els estudis eclesiàstics al Seminari de Girona i fou ordenat prevere el 6 de juliol de 1963. El curs 1963-1964 es va llicenciar en teologia a la Pontifícia Universitat Gregoriana de Roma.\nEl 1964 va retornar a Girona i va exercir de vicari a Sarrià de Ter (Gironès). Del 1965 al 1972 fou professor de teologia fonamental i bibliotecari del Seminari Diocesà de Girona. Del 1965 al 1971 va col·laborar a les tasques pastorals de la parròquia de Sant Josep de Girona; del 1965 al 1967 fou consiliari de la Germandat Obrera d’Acció Catòlica i, del 1967 al 1971, director del Secretariat Diocesà de Catequesi i, durant un temps, consiliari diocesà de l’Escoltisme. Del 1971 al 1972 va formar part de l’Equip Pastoral de la parròquia de Sant Feliu de Girona.\nEl 1972 va retornar a la Pontifícia Universitat Gregoriana de Roma i es va llicenciar en història eclesiàstica. Durant aquesta segona estada a Roma fou, des del 1974, becari de l’Institut Espanyol d’Història Eclesiàstica i administrador de l’Església Nacional de Montserrat. El 16 de juny de 1978 va presentar un estudi sobre la nunciatura de la Santa Seu a Madrid al segle xvii i va publicar els índexs de l’arxiu d’aquella nunciatura presents a l’Arxiu Secret del Vaticà (1983).\nEl 1978 va retornar a la diòcesi de Girona i va reprendre la docència al Seminari de Girona, d’on fou degà d’estudis del 1978 al 1984, bibliotecari del 1978 al 1980 i administrador del 1978 al 1988. El 1981 va obtenir la llicenciatura en filosofia i lletres per la Universitat de Barcelona. En el camp de la docència, fou professor de religió de l’IES Salvador Espriu de Salt (1978-1985), professor de pedagogia religiosa a l’Escola Normal de Magisteri de Girona i, posteriorment, a la Facultat de Ciències de l’Educació de la Universitat de Girona (1985-1997). Del 1986 al 1996, fou professor de la Facultat de Teologia de Catalunya de Barcelona. Des del 1988 fou professor d’història de l’Església a l’Institut de Teologia de Girona, posteriorment anomenat Institut Superior de Ciències Religioses de Girona. Des del 1980 fou director de l’Arxiu Diocesà de Girona i, a partir del 2003, cap de Servei del patrimoni històrico-documental de la Diòcesi de Girona. Fou rector de Fornells de la Selva (1988-2001), de Sils, Riudarenes, l’Esparra i Vallcanera (2001-2003) i de Quart (2003-2005).\nCal destacar l’ingent treball de classificació a l’Arxiu Diocesà, les iniciatives per a posar la documentació a l’abast dels investigadors i les seves publicacions sobre història de l’Església, especialment sobre la història de la diòcesi de Girona i particularment de les parròquies. La seva bibliografia conté quatre-cents quatre títols entre llibres i articles, dels quals cal destacar la història de la Diòcesi de Girona també publicada en espanyol.\nEntre els estudis més propers al món de l’art destaquen els llibres de divulgació dins la col·lecció «Sant Feliu» que va promoure ell mateix, dedicada bàsicament a la història de parròquies del Bisbat de Girona amb vint-i-tres títols dels quals és autor d’onze títols. Destaquen també els llibres publicats pels Quaderns de la Revista de Girona: Rutes d’art sacre (1939-1985) el 1986 i Per les esglésies, Girona 2000, el 1999. També cal destacar Cultura i art d’església a la Diòcesi de Girona. 1986-1999, publicat el 1999 com un annex i una continuació de Rutes d’art sacre, esmentat anteriorment. Marc Sureda destaca, a banda de la qualitat històrica, «la valoració d’un patrimoni artístic recent i l’esforç d’anàlisi i difusió d’unes formes religioses de la cultura popular que avui desapareixen gairebé a corre-cuita».\nUna altra col·lecció que va realitzar fou la titulada «Francesc Montsalvatje», dedicada a aportacions històriques sobre el Bisbat de Girona, i va arribar a publicar set títols, dels quals cinc els signa ell. També va publicar en obres col·lectives, de les quals destaquen els estudis vinculats més directament al món de l’art, com ara «Comitents i documentació de l’art de l’església al bisbat de Girona, s. xvi», a De Flandes a Itàlia. El canvi de model en la pintura catalana del segle xvi. El bisbat de Girona (Girona, Museu d’Art de Girona, 1998); «Santa Maria de Vilabertran, els homes i l’edifici», a Santa Maria de Vilabertran, 900 anys (Figueres, Institut d’Estudis Empordanesos; Girona, Patronat Eiximenis, 2002). Al Diccionari d’història eclesiàstica de Catalunya va signar 577 entrades, sobretot dedicades a les parròquies gironines, a l’episcopologi gironí i a diversos personatges de la diòcesi. Es van publicar diversos articles a revistes d’estudis, entre les quals destaquen Annals dels Estudis Gironins, Estudis del Baix Empordà, Annals dels Estudis Empordanesos, Revista de Girona, Patronat d’Estudis Històrics d’Olot i Comarca. Annals, Quaderns del Centre d’Estudis Comarcals de Banyoles, Arxiu de Textos Catalans Antics, Anthologica Annua, Hispania Sacra, Annalecta Sacra Tarraconensia, Miscel·lània Litúrgica Catalana, entre d’altres.\nFou membre de l’Institut d’Estudis Gironins i la Societat d’Estudis Litúrgics. La Real Academia de la Historia el va nomenar membre corresponent (2001). El 1996 va rebre un dels premis a l’Actuació Cívica de la Fundació Jaume I (Fundació Lluís Carulla). El novembre del 2010, a cura de Narcís Figueras i Pep Vila, es va publicar la Miscel·lània en honor de Josep Maria Marquès (Diputació de Girona, Patronat Francesc Eiximenis, Publicacions de l’Abadia de Montserrat). Les 487 pàgines recullen seixanta-tres aportacions o contribucions de temàtiques i orientacions diverses centrades en un primer apartat anomenat «Estudis litúrgics i ciències religioses» i en tres apartats dedicats a «Història, societat i cultura» corresponents a les èpoques medieval, moderna i contemporània . Al seu torn, cada apartat és distribuït en dos subapartats sota els epígrafs «història i cultura escrita» i «Art i patrimoni». A la introducció, el professor Joan Bada Elias hi publica l’article «Biobibliografia de Josep M. Marquès (1939-2007)», que actualment és el millor estudi de Josep Maria Marquès, ja que completa i supera les diverses notes necrològiques que s’havien publicat d’ell.


«Un enemic del poble» actual - Levante-EMV\n«Un enemic del poble» actual\nLa Sala Russafa adapta la versió d´Ibsen per al seu V Festival de Tallers de Teatre Clàssic\nm. espí | valència 28.06.2016 | 04:15\nLa Sala Russafa de València estrenarà, en el seu V Festival de Tallers de Teatre Clàssic (1-3 de juliol), una versió actualitzada d´Un enemic del poble de Henrik Ibsen. Fa més de 120 anys, el dramaturg va prendre un símbol de la puresa com l´aigua per a parlar de la deterioració de la societat en aquesta obra mestra que ara recupera la sala valenciana.\nIria Márquez adapta i dirigeix la nova versió d´esta història sobre una xicoteta localitat l´economia de la qual gira al voltant d´un balneari. El conflicte entre el ben comú i l'interés econòmic saltarà quan es descobrisca que les seues aigües estan contaminades i es planteja si caldrà informar els hostes i tancar o mantenir el secret i l´activitat.\nEstaments de poder, mitjans de comunicació i vides particulars col·lidesquen en esta trama de total actualitat. «Amb l´ambient electoral que hem estat vivint les últimes setmanes, t´adones que certes coses no han canviat en més d'un segle: l´intent de manipulació del poble, el seu infantilització per part dels polítics, el discurs de la por a perdre cert estatus de benestar», apunta la directora, que ha inclòs nous monòlegs i ha creat alguns personatges per a revitalitzar la peça.\n«Quan toques un text com este, sempre cal fer-ho des del màxim respecte. Et documentes molt sobre l´autor, el seu estil i estudies bé la peça. En este cas, he integrat noves trames, que venien a alimentar la història principal, i donar vida a personatges que servien per a reforçar els principals missatges d´esta obra», explica la dramaturga, actriu i directora.\nL´objectiu de Márquez era crear un muntatge en el qual els amants d´este text pogueren reconéixer l´original i percebre certs desenvolupaments, que fan avançar una mica més la trama. En eixe sentit, s´ha alimentat la posada en escena amb referències a l´aigua com a element fonamental, utilitzant audiovisuals i certs suports en l´escenografia. A més, s´ha comptat amb la col·laboració del ballarí Toni Aparisi (Premi Max 2016 al Millor Ballarí) per a dissenyar el moviment escènic en algunes parts de la representació.\nTot açò en un muntatge atemporal, amb personatges vestits en blanc i negre, al que acompanya una ambientació musical d´artistes com Spiritualized, Godspeed You Black Emperor, Micah P. Hinson o Quincy Jones.\nL´obra està interpretada per Diego Lema, Isabel Sánchez, Pepe March, Vanessa Gradolí, Elena Marquina, Lydia Ramos, Sonia Ramada, Jorge López, Blanca Aparisi, Joan Espinosa i Salvador Muñoz, components d´un taller de formació actoral impartit per Márquez en Sala Russafa durant 8 mesos. «El millor d´estes experiències és la il·lusió i energia amb la qual enfronten el projecte, et retornen una frescor i puresa que està en l'essència del teatre i que és totalment contagiosa», afirma Márquez.


Any 2020 en Notícies - ICL Iberia : ICL Iberia\nAny 2015 en Notícies\nAny 2016 en Notícies\nAny 2017 en Notícies\nAny 2018 en Notícies\nAny 2019 en Notícies\nAny 2020 en Notícies\nICL Iberia > Sala de Premsa > Notícies > Any 2020 en Notícies\nProves operatives a escala real al dipòsit de la Botjosa\nICL Iberia assaja durant els mesos d’octubre i novembre l’extracció de material del dipòsit de la Botjosa i el seu tractament a la planta de l'empresa a Sallent. Aquestes proves pilot aportaran dades per a la planificació posterior dels treballs de restauració d’aquest antic dipòsit.\nICL Iberia va efectuar inicialment sondejos, al febrer de 2019, per tal de caracteritzar tots els materials dels quals està format el dipòsit de la Botjosa i així poder preveure tot seguit la seva gestió.\nEl dipòsit salí de la Botjosa, ubicat a Sallent, es troba inactiu des de principis dels anys 70, quan va tancar definitivament la mina de Sallent, propietat aleshores de l’empresa Potasas Ibéricas. ICL Iberia, sense haver-ne fet cap ús, té el compromís de restaurar-lo i en els darrers anys hi ha realitzat tot un seguit de mesures preventives i de gestió ambiental.\nICL Iberia s’adhereix al Programa d’Acords Voluntaris per reduir la producció de C02\nLa companyia forma part del Programa d’Acords Voluntaris promogut per la Generalitat amb l’objectiu d’aconseguir reduir la producció de gasos d’efecte hivernacle. L’adhesió d’ICL Iberia inclou totes les activitats i instal·lacions i aposta per un ferm compromís de fer les accions necessàries per tal de reduir les emissions de C02 en tot el procés de producció.\nL’acció s’emmarca en una clara aposta per la transparència i compromís, a més d’una eina de control eficaç cap a la Mineria Sostenible.\nEl Programa d’Acords Voluntaris va ser impulsat per la Generalitat l’any 2010, a través de l’Oficina Catalana del Canvi Climàtic. Ofereix eines, suport i reconeixement a aquelles organitzacions que tenen instal·lacions i/o operacions a Catalunya i que de manera voluntària estableixen un compromís per a reduir les seves emissions de GEH, fent-ne un seguiment i establir de forma anual mesures per a reduir-les.\nICL Iberia publica la Memòria de Sostenibilitat per sisè any consecutiu\nICL Iberia ha publicat la sisena edició de la Memòria de Sostenibilitat. Es tracta d’un exhaustiu document que recull els indicadors de l’empresa relatius a l’exercici del 2019. Amb aquesta publicació ICL compleix novament amb el seu compromís de transparència i responsabilitat social. Entre les dades, destaquen les millores en la gestió mediambiental de l’empresa, amb una reducció de 8% en el consum energètic i una inversió de 9,3 milions d'euros en la gestió ambiental.\nPel que fa a les vendes, l’any passat va baixar la venda de potassa, amb un total de 837.462 tones venudes, i també de sal, amb 1.215.237 tones. La memòria reflecteix la generació de valor econòmic directe, que va ser de 274 milions, i la inversió que la companyia va fer durant l’exercici 2019, amb un total de 67 milions d’euros.\nCarles Aleman, president d’ICL Iberia, afirma que durant el 2019 es van seguir fent passes cap a una mineria més sostenible en tots els seus àmbits: “El pla estratègic va avançar i, malgrat els obstacles que ens trobem en el camí, vam anar en la direcció correcta. En molts aspectes, el 2019 va ser un any molt important que ens va ajudar a apropar-nos als nostres objectius. Vam fer grans avenços en alguns projectes clau com la nova terminal al Port de Barcelona i la rampa de Cabanasses. També vam signar un acord estratègic amb Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya (FGC) que permetrà augmentar gradualment el nombre de trens i vagons que transporten potassa i sal fins al nou Tramer. Això ens ajudarà a ser significativament més eficients i sostenibles, amb una reducció d'un 80% en les emissions de CO₂”.\nAleman també destaca que "el 2019 va ser l'any en què vam tancar el dipòsit salí del Cogulló, un referent clau del pla de consolidació gradual de les activitats mineres al nostre centre de Súria. I en matèria de gestió mediambiental, vam continuar les grans inversions per minimitzar l'impacte de les nostres activitats. Entre aquestes, l'extensió del dipòsit del Fusteret, que és 100% impermeable, i ens donarà servei mentre no finalitzen les obres del col·lector de salmorres.”\nPel que fa a la formació contínua, en el 2019 s'han realitzat un 60% més d'hores de formació, amb una mitjana de 26,43 hores per treballador i treballadora. En total, s'han dut a terme 18.581 hores de formació.\nEl col·lector de salmorres a Súria i disposar de prou aigua són claus per poder complir el compromís d'ICL de mineria sostenible i garantir la seva viablidad i futur\nAmb la sol·licitud de la concessió d’aigua a l’Agència Catalana de l’Aigua, Iberpotash (IBP) té l’objectiu de dur la seva activitat a la plena sostenibilitat tant des del punt de vista social, com econòmic i ambiental, i contribuir al desenvolupament industrial i socioeconòmic del Bages i de la resta de Catalunya. Les obres de construcció necessàries per posar en marxa el projecte significarien una inversió inicial per part d’ICL d'aproximadament 45 milions d’euros i més de 80 llocs de treball.\nEl volum d’aigua sol·licitat garantirà, juntament amb l’arribada del col·lector de salmorres a Súria, no només la culminació de la transformació de l’activitat de la companyia en una mineria del futur sinó també la viabilitat i futur de l’empresa.\nLa companyia ha estat capdavantera en l’ús d’energies 100% alternatives per a la seva activitat, i en matèria d’aigua regenerada l’empresa també vol fer un pas endavant en utilitzar aigua 100% depurada en els seus processos. Així, IBP manifesta que aquests 6,86 hm3 d’aigua residual depurada sol·licitats són una quantitat de màxims i a futur, que permetin poder tenir en moments molt puntuals aquesta capacitat. IBP abonarà i aportarà al sistema la mateixa quantitat d’aigua que n’extregui i pagarà pel seu consum al preu marcat per l’ACA.\nEl compromís de la companyia passa també per garantir que es compleixen els requisits necessaris per a la utilització de l’aigua residual fixats per l’ACA i que permetran la protecció en tot moment de les masses d’aigua dels rius Cardener i Llobregat, així com de la fauna i la flora que en ells conviuen.\nLa proposta d’utilització de l’aigua depurada permetrà apostar per un reequilibri territorial del país i també del propi sistema fluvial, mitjançant la reposició a càrrec d’IBP de l’aigua depurada a la zona del Prat de Llobregat, allà on es consumeix.\nTenint en compte que l’ACA garanteix els cabals circulants pels rius en condicions normals amb l’alliberament de l’aigua emmagatzemada als embassaments, la concessió està lligada en tot moment al nivell d’aquests embassaments i a la seva situació, de forma que en funció d’aquest nivell s’ajustaran els volums disponibles. D’aquesta manera, en episodis de sequera, la disponibilitat de la concessió es pot arribar a suspendre.\nDes d’ICL/Iberpotash volem reiterar la nostra ferma decisió de seguir avançant cap a una industria moderna de forma sostenible, apostant per la Catalunya Central.\nICL presenta un Pla de Viabilitat per fer eficient la mineria del Bages\nLa direcció d’ICL Iberia, amb el consens i suport de la matriu ICL Group, ha presentat als comitès d’empresa un Pla de Viabilitat per fer sostenible a mig i llarg termini l’activitat minera a la conca del Bages. Aquest document és una guia a 4 anys vista per tal de recuperar la competitivitat de l’empresa que s’ha vist greument danyada aquests darrers anys per diferents factors com són la caiguda del preu de la potassa, l’endarreriment de la construcció d’infraestructures com la rampa de Cabanasses i el col·lector, així com els alts costos d’extracció del mineral i els efectes de la Covid-19.\nEl Pla de Viabilitat posa de relleu la delicada situació de l’empresa, especialment perquè en termes generals, s’ha de treballar amb uns costos que facin que el negoci sigui competitiu de manera consistent en un entorn on es preveu que el mercat mantindrà un preu similar a l’actual. Per això ICL Iberia es veu obligada a donar un tomb a la forma de treballar i al model d’explotació actual de la mina, tant des del punt de vista organitzatiu, com de processos productius, planificació, organització del treball i recursos de persones. Tot això, a més de les inversions de la rampa, port, col·lector, entre d’altres.\nEntre les mesures que ICL Iberia posa sobre la taula per tal de fer eficient la mineria del Bages en el context actual, n’hi ha unes que cal aplicar a curt termini degut als resultats actuals de l'empresa i unes altres a mig i llarg. La voluntat és que aquestes siguin consensuades amb els representants dels treballadors.\nSegons el president d’ICL Iberia, Carles Aleman: “El moment crític en què ens trobem ens ha obligat a buscar solucions per garantir noves inversions i assegurar el futur de l’empresa. Hem de ser capaços d’unir esforços per tirar endavant de manera conjunta. La nostra voluntat és que ICL Iberia torni a ser econòmicament viable i competitiva per fer eficient la minera del Bages. Hi hem fet grans inversions, n’hem de fer de noves, i sense un pla integral que comporti canvis no serem capaços de ser competitius en\nl’actual context. Ara, doncs, cal adequar-nos a la situació actual per poder créixer en un futur. Confiem amb la responsabilitat de tots plegats per revertir aquesta situació.”\nEntre les mesures a curt termini destaca la reducció de la plantilla amb un total de 110 llocs de treball. La intenció de l’empresa és que aquesta sigui el menys traumàtica possible i per això proposa un pla de jubilacions anticipades, baixes voluntàries i l’amortització de llocs de treball per redundància de funcions.\nAquestes mesures a curt termini es negociaran ja els propers dies amb els representants dels treballadors, esperant arribar a un acord en breu.\nLes mesures a llarg termini passen per la negociació d’un nou conveni col·lectiu en el qual l’empresa presentarà unes modificacions que complementin els esforços reorganitzatius interns que es portaran a terme amb la finalitat de potenciar la seguretat a ICL Iberia i aconseguir que la seva activitat sigui sostenible a nivell econòmic, mediambiental i territorial.\nNous silenciadors pel ventilador de la rampa de Cabanasses\nEls nous aparells silenciadors instal·lats a l’entrada de la rampa de Cabanasses funcionen a ple rendiment. Es tracta d’una estructura metàl·lica nova on s’han muntat els dos silenciadors, el d’admissió i el d’impulsió, juntament amb els ventiladors principals. Tenen per objectiu minimitzar el soroll que pugui provenir del ventilador. La rampa de Cabanasses comptava des d’un inici amb dos ventiladors (2x250kw) muntats en sèrie que proporcionen l’aire al túnel, necessari per a poder-hi treballar.\nTenint en compte que estava previst posar en marxa un tercer ventilador per millorar les condicions d’execució de les obres, ICL Iberia va estimar necessària la instal·lació d’un sistema d’atenuació de soroll encara més complet. S’han instal·lat dos silenciadors d’alta eficiència, consistents en una caixa de bafles a l’entrada i una altra a la sortida del tàndem que conformen les tres etapes de ventilació, a part dels silenciadors cilíndrics que incorporen ja els propis ventiladors.\nPer tal de no dificultar les feines d’excavació del túnel, les tasques d’ instal·lació d’aquests silenciadors i els tres nous ventiladors s’han combinat seqüencialment en diferents fases. El nou equipament ha millorat les condicions ambientals de les obres de construcció de la rampa, garantint el treball als dos fronts d’excavació a la vegada, a banda de les tasques d’obra civil i muntatges mecànics i elèctrics per a la implantació de les cintes transportadores al llarg del seu traçat.\nLa infraestructura instal·lada permet treballar amb l’aportació de més aire al túnel i amb les garanties de fer-ho generant el mínim soroll ambiental.\nICL Iberia tanca definitivament la producció de la mina de Vilafruns per motius econòmics\nLa mina de Vilafruns no reprendrà l’activitat productiva. La decisió ha estat presa conjuntament amb el Grup ICL després d’analitzar la situació econòmica del centre de producció i el context global.\nEl tancament temporal de certs mercats degut a l’impacte de la COVID- 19 va provocar un ressentiment de la demanda que ha comportat a una important davallada del preu de la potassa, tendència que sembla consolidar-se a curt i mig termini. Si a aquest context se li sumen els alts costos d’extracció del mineral de la mina de Vilafruns, tot plegat ha portat a la decisió de no seguir explotant aquesta mina.\nLes limitacions d’explotació a l’àrea de Balsareny / Sallent, que ja ens apuntava el Pla Phoenix, fixaven el tancament el 2015. Aquest termini s’ha anat ajornant a causa dels endarreriments en la construcció de la rampa de Cabanasses. Ara que aquesta ja està a la recta final, l’empresa ha decidit que, degut a les circumstàncies econòmiques actuals, és el moment per fer aquest pas.\nEl President d’ICL Iberia, Carles Aleman, ha reconegut que ha estat una decisió molt complexa, però analitzada amb molta cura, i que en tot cas no pot ser cap sorpresa ja que estava previst des del 2015: “És un moment delicat per a l’empresa, per l’entorn. Hem de fer canvis importants per assegurar el futur, canvis que han d’afectar-nos a tots, i que s’han de fer molt ràpidament. Aquesta és una decisió que no ens agrada comunicar, però després d’analitzar molt curosament totes les alternatives és la única possible. És millor cessar ara definitivament la producció a la mina de Vilafruns”.\nLa mina de Vilafruns no tancarà del tot, ja que un grup de treballadors hi seguiran destinats en operacions de seguretat i manteniment per tasques de ventilació i retirada de la maquinària.\nLa nova terminal portuària ja en plena fase de proves operatives\nLa nova terminal portuària Tramer ja està en plena fase de proves operatives que s’afegeixen a les de rendiment fins que la terminal estigui en funcionament al 100%. La nova terminal ja ha estat entregada a ICL i depèn del departament de Vendes i Màrqueting d’ICL Iberia. El nou Tramer donarà suport a l’estratègia d’ICL d’augmentar les vendes de potassa i sal d’una manera molt més eficient, sostenible i segura.\nLa nova terminal té capacitat de descarregar trens i camions de sal i potassa procedents dels centres de producció d’ICL Iberia a una velocitat i capacitat superior a la que permetia l’antiga terminal fins a arribar als 4 milions de tones de sal i potassa anuals (multiplicant per 4 la capacitat de l’antiga terminal).\nTé espai d’emmagatzematge de 100.000 tones de sal i 120.000 tones de potassa. Inclou un moll de 460 metres de longitud, dos ponts de càrrega (shiploaders) de 52 metres d’alçada, dos magatzems de 22.000 metres quadrats, una terminal ferroviària en ample mètric amb quatre vies de 450 metres de longitud i una estació de descàrrega de camions. La inversió ha estat de 77 milions d’euros.\nLa nova terminal compta amb un augment del transport ferroviari de potassa i sal al port de Barcelona, fins a 24 vagons per comboi, permetent el transport de 900 tones per viatge. El passat mes de maig ja es van realitzar les primeres proves operatives reals de transport ferroviari entre Súria i la nova terminal. L’aposta pel tren aconsegueix una reducció de les emissions de CO2 del 80% respecte al mode terrestre amb un clar impuls per a la sostenibilitat. Més informació a: https://www.icliberia.com/sala-premsa/revista/\nTancament sense data de la mina de Vilafruns\nDesprés del segon accident mortal que lamentablement hem patit a la mina de Vilafruns, la direcció d’ICL Iberia, amb el recolzament de la matriu, va decidir aturar sine die la producció, per tal de poder fer una re-avaluació global de la situació. A tal efecte, ja aquell mateix dia, es va decidir nomenar, en coordinació amb el Grup ICL, un equip d’experts internacional que conjuntament amb l’equip d’Iberpotash pogués analitzar les mesures de seguretat i acordar les accions futures a prendre.\nRecordem que el 4 de juny es va produir un primer accident mortal en el qual va perdre la vida un altre treballador de l’empresa subcontractada Montajes Rus.\nLa direcció de la companyia ha lamentat profundament aquests dos accidents i ha traslladat el seu condol i solidaritat a les famílies, companys, amistats de les víctimes i a l’empresa Montajes Rus, i s’ha posat a la seva plena disposició.\nLa companyia reitera el seu ferm compromís per vetllar per la seguretat dels operaris i col·laboradors, eix fonamental de la política empresarial.\nICL Iberia Súria&Sallent cancel·la el seu ERTO i reprèn la seva plena activitat\nL’empresa ICL donarà per conclòs, a partir del proper dilluns dia 1 de juny, l’Expedient de Regulació Temporal d’Ocupació (ERTO) presentat el passat 25 de març.\nL’empresa ja havia reiniciat la seva activitat al 50%, amb importants mesures de seguretat, el passat 14 d’abril i durant aquest període fins avui, ha anat incrementant paulatinament el seu ritme, un cop s’anaven garantint les condicions de seguretat i salut implementades durant aquestes setmanes i el seu bon funcionament.\nUna part de la companyia seguirà teletreballant, en torns rotatius, en línia amb les recomanacions de les autoritats sanitàries.\nAmb el retorn a la plena activitat, l’empresa seguirà aplicant les mesures de seguretat i higiene que ha estat portant a terme als darrers mesos, entre elles: presa de temperatura als accessos al lloc de treball, mascaretes, guants i dispensadors de gel hidroalcohòlic, i manteniment de distàncies de seguretat entre totes les persones treballadores, tant a oficines com a planta o mina.\n“Tal i com vam acordar amb sindicats i representants dels treballadors, tan aviat com hem pogut garantir la salut i la seguretat de les persones que formen part de la nostra companyia, hem decidit recuperar l’activitat al 100%. I ho fem amb entusiasme i amb una immensa gratitud per l’esforç col·lectiu que hem fet per garantir la continuïtat de la nostra empresa en aquests moments tan complicats que ens han tocat viure”, afirma Carles Aleman, president d’ICL Iberia.\nDurant el temps d’aplicació de l’ERTO, ICL Iberia no ha aturat mai del tot la seva activitat i ha mantingut en funcionament la seva planta de cristal·lització per tal de poder garantir el subministrament de sal, matèria primera essencial per a la producció de desinfectants com el lleixiu i el clor.\nUn ERTO acordat amb sindicats i representants dels treballadors\nRecordem que ICL Iberia Súria&Sallent va sol·licitar el passat 25 de març un ERTO per força major i es va comprometre a complementar les prestacions d’atur de tots els afectats fins el 75% de las bases de cotització mentre durés l’Expedient de Regulació Temporal d’Ocupació. Aquest compromís va comptar amb el recolzament dels sindicats i representants dels treballadors de la companyia.\nS’inicien les proves dels serveis ferroviaris entre la mina de Súria i la terminal de potassa d’ICL Iberia al Port de Barcelona\nLes primeres proves reals de transport ferroviari entre la mina de sal i potassa que ICL Iberia té a Súria i la seva terminal al Port de Barcelona s’han iniciat aquesta setmana. Es tracta dels primers trens, operats per Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya (FGC), que arriben a aquesta nova terminal, on ja s’han començat a realitzar també proves de càrrega de vaixells. Un cop finalitzin les proves, ICL preveu que la nova terminal dedicada a la potassa i als productes salins estigui plenament operativa durant el proper mes de juny.\nUn cop completades les infraestructures ferroviàries en els accessos i en l’interior de la terminal i incorporades al Sistema de Gestió de Seguretat i Operativa Ferroviària del Port de Barcelona, els trens han començat a realitzar proves operatives. Inicialment s’han realitzat dues circulacions diàries però FGC, que ofereix aquest servei entre el Bages i el Port, preveu que s’incrementin gradualment.\nLa nova terminal de sals i potassa que ICL Iberia ha construït al moll Álvarez de la Campa és peça cabdal del projecte industrial que es desenvolupa a la conca minera del Bages, ja que garanteix una logística marítima de gran capacitat per donar una sortida eficient i sostenible als seus creixements de producció futurs.\nLa infraestructura, que ha comportat una inversió de 77 milions d’euros, inclou un moll de 460 metres de longitud, dos shiploaders de 52 metres d’alçada, dos magatzems de 22.000 m2, una terminal ferroviària en ample mètric amb quatre vies de 450 metres de longitud i una estació de descàrrega de camions. La terminal té capacitat per operar 4 milions de tones anuals de sal i potassa.\nFGC opera en la línia entre Súria i el Port combois de 21vagons, número que ICL preveu augmentar fins a 24, i 290 metres de longitud. Cada vagó pot portar 40 tones de pes i, per tant, en cada comboi es transporten fins a 900 tones netes de potassa. FGC, que ha signat un contracte amb ICL per trenta anys, ha realitzat una important inversió amb l’adquisició de 5 locomotores duals (dièsel-elèctriques) que comporten una reducció del consum de gasoil en un 66%. L’ús del transport ferroviari comporta una reducció de les emissions de CO2 del 80% respecte al mode terrestre i ajuden a minimitzar els sorolls i els accidents per carretera. Finalment, les noves locomotores són un 95% reciclables, amb la qual cosa s’impulsa l’economia circular.\nAquesta inversió representa una gran contribució per mantenir i fins i tot augmentar l’activitat econòmica de la comarca del Bages, atès que FGC preveu augmentar gradualment les circulacions entre la mina i el Port a mesura que ICL incrementi els seus nivells de producció. Es calcula que, quan estigui plenament operatiu, el nou servei ferroviari transportarà més del doble de tones de potassa fins al Port de les que es transportaven fins ara.\nICL Iberia manté el subministrament de potassa a nivell nacional\nICL Iberia ha centrat la seva activitat en seguir essent un dels principals subministrado rs de potassa al mercat nacional de fertilitzants, malgrat l’estat d’alarma decretat a causa de la crisi del coronavirus.\nQuan es va declarar l’estat d’alarma, i per tant la força major, ens trobàvem en plena campanya de fertilització a Espanya i la producció de potassa s’havia aturat a les nostres mines a causa de l’ERTO.\nDes del departament Comercial d’ICL es va decidir importar vaixells a la terminal portuària de Barcelona des d’Asdod (Israel). El primer va arribar i va descarregar el 6 d'abril. En una setmana es van aconseguir descarregar 3 vaixells, unes 13.000 tones de potassa granular i potassa fina blanca.\nPel que fa al subministrament via camions al llarg del mes d'abril de 2020, 22.500 tones de potassa s'han pogut transportar a la Península Ibèrica, i 6.500 tones a França.\nEl subministrament als clients nacionals d’ICL Iberia ha estat possible gràcies a l’estoc existent i la ràpida gestió de l’equip humà de l’empresa, donant un servei eficaç i de qualitat.\nICL Iberia i treballadors signen un acord conjunt per afrontar la situació produïda per la COVID-19\nDesprés de la presentació d’un Expedient de Regulació Temporal d’Ocupació (ERTO) per part d’ICL Iberia Súria&Sallent, l’empresa i la representació dels treballadors han signat un acord conjunt per afrontar l’extraordinària situació que ha generat la COVID-19.\nAquest acord s’emmarca en el diàleg constant que l’empresa manté amb els treballadors i inclou diferents punts per a mirar de mitigar els efectes de l’aturada de l’activitat.\nAixí, empresa i treballadors han acordat:\n•\tICL Iberia Súria&Sallent es compromet a complementar les prestacions d’atur de tots els afectats fins el 75% de las bases de cotització mentre duri l’Expedient de Regulació Temporal d’Ocupació.\n•\tEl retorn a l’activitat, encara que sigui de forma parcial, es produirà tan aviat com sigui possible garantir les condicions de salut i seguretat dels treballadors, i les circumstàncies de la COVID-19 ho facin possible.\nEn aquests moments ICL Iberia Súria&Sallent manté l’empresa en serveis mínims per tal de garantir la seguretat de les instal·lacions.\nEl passat dia 25 de març l’empresa es va veure abocada a sol·licitar un ERTO per força major després de fer tot el possible per mantenir les instal·lacions operatives mentre va poder, oferint i acordant noves mesures de seguretat amb els seus treballadors.\nICL Iberia Súria&Sallent agraeix enormement l’esforç de totes les persones que formen part de la companyia en aquests moments tan complicats.\nICL Iberia Súria&Sallent sol·licita un ERTO\nDavant les mesures de seguretat dictades pel Govern arran de la COVID-19 que s’han de portar a terme en els llocs de treball i la impossibilitat de complir-les en la seva totalitat en algunes posicions de la mina , ICL Iberia Súria&Sallent ha acordat iniciar el procés de sol·licitud d’un Expedient de Regulació Temporal d’Ocupació (ERTO) que es va fer efectiu dijous 26 de març.\nMalgrat el grau d’absentisme, ICL Iberia Súria&Sallent ha fet tot el possible per mantenir les instal·lacions operatives mentre ha pogut oferir prou mesures de seguretat als seus treballadors. En aquest sentit, el passat 17 de març, va acordar-se amb els sindicats i comitès d’empresa una reducció de la producció al 50% per tal de poder implementar aquestes mesures.\nAquest ERTO s’implantarà a Súria i Sallent. Durant aquest període l’empresa mantindrà els serveis mínims. La voluntat de l’empresa és recuperar la normalitat tan bon punt sigui possible tot garantint la seguretat de tothom.\nICL Iberia Súria&Sallent és una empresa compromesa amb els benestar i seguretat dels seus treballadors. Per això volem agrair en el context actual la gran feina i esforç realitzat aquests dies per totes les persones que formen part de la companyia en moments tan complicats.\nActualització de mesures pel Covid-19\nICL Iberia, amb la voluntat de preservar la salut i la seguretat dels seus empleats, ha arribat a un acord amb els representants dels treballadors per reduir temporalment la producció a la mina a la meitat. Aquesta mesura és efectiva des de dimarts 17 de març a la tarda i es mantindrà fins a nou avís. El comitè de crisi sanitària de l’empresa en fa un seguiment i avaluació diari.\nTambé des de dilluns dia 16, l’empresa ha facilitat el teletreball a aquelles persones que ocupen una posició que les seves tasques laborals ho permeten. D’aquesta manera es vol evitar inicialment, el tancament de la planta.\nAmb la creació del comitè de crisi pel COVID-19 i la implementació de mesures de seguretat per evitar el risc de contagi del virus entre el personal treballador, ICL Iberia fa un seguiment diari de la situació i no dubtarà adoptar cap mesura addicional per garantir la salut dels seus empleats.\n*Aquesta informació s’anirà actualitzant a mesura que hi hagi noves modificacions.\nICL Iberia aposta pel consum d’energia verda\nICL Iberia consumeix des d’inicis del 2020 el 100% d’energia elèctrica provinent de fonts renovables i sostenibles, com ara l’energia eòlica, solar o geotèrmica, entre altres. La mesura s’emmarca en el ferm compromís de l’empresa cap a la mineria sostenible i el medi ambient.\nPer tal de fer- ho possible, ICL Iberia ha desenvolupat un nou enfoc operatiu que permet reduir la petjada de carboni afavorint l’eficiència energètica. Segons explica el director de Medi Ambient d’ICL Iberia, Lluís Fàbrega, "consolidem la nostra aposta per la sostenibilitat amb la contractació de fonts energètiques renovables pel subministrament elèctric dels centres de treball. Aquesta mesura s'uneix a d'altres iniciatives portades a terme els últims anys que ens han ajudat a reduir l'impacte ambiental".\nLa nova mesura té com a conseqüència directa la neutralització de les emissions de CO2 relacionades amb tots els consums elèctrics als centres de Súria i Sallent, el que permet aconseguir una reducció significativa de la nostra petjada de carboni global d’un 45%, al mateix temps que reforça el compromís de la companyia en la lluita contra el canvi climàtic.\nAquesta aposta per l’energia verda s’ha materialitzat de forma simultània a la resta dels centres de treball del Grup ICL a Europa, un canvi de caràcter voluntari que forma part del compromís d’ICL per promoure i consolidar la seva responsabilitat mediambiental escollint pel seu consum elèctric les energies renovables.\nICL Iberia posa els fonaments de la mineria del segle XXI\nICL Iberia ha presentat dos dels gran projectes industrials que finalitzaran al llarg d’aquest 2020: la nova terminal portuària i la rampa de Cabanasses. Ho ha fet aquest 21 de gener durant una visita institucional a la nova terminal que està a punt d’inaugurar al Port de Barcelona. L’acte ha comptat amb la presència del Conseller de Territori i Sostenibilitat, Damià Calvet; el Secretar General d’Indústria i de la PIME del Govern d’Espanya; Raül Blanco; el cinquè Tinent d’Alcaldia de l’Ajuntament de Barcelona, Albert Batlle; la presidenta del Port de Barcelona, Mercè Conesa; i els 100 màxims directius de la companyia, liderats pel president i CEO, Raviv Zoller, i el President de la filial d’ICL Iberia, Carles Aleman.\nEl President d’ICL Iberia, Carles Aleman, ha agraït tant al grup com a les autoritats el seu continu suport al projecte i ha explicat que el que havia nascut amb l’objectiu de fer una mineria eficiente “ha evolucionat per a tenir una mineria del segle XXI, és a dir, aconseguir una minería sostenible”. Aleman ha afegit que gràcies a aquests i altres projectes, aviat l’empresa “podrà produir potassa i sals sense llençar cap gram de sal als dipòsits salins i serem competitius a nivel global”.\nRaviv Zoller, President i CEO d’ICL, ha reiterat el compromís de la companyia amb el projecte industrial de la filial catalana i ha agraït l’esforç de la plantilla per tirar-lo endavant. Zoller ha explicat que l’objectiu del grup és pensar en el futur de la societat i “com aportar el nostre granet de sorra per fer-ho sosteniblement i al costat de la innovació”.\nLa nova terminal es preveu que entri en funcionament durant aquesta primavera després que s’hagin fet les primeres proves de càrrega amb vaixells. La terminal forma part de l’ambiciós projecte industrial que l’empresa té dissenyat per al desenvolupament la conca minera del Bages i ha tingut una inversió de més de 77 milions d’euros. Un cop en marxa permetrà fer front als augments de càrrega previstos per als propers anys. La nova terminal d’ICL situada al moll Álvarez de la Campa substituirà l’actual situada al Moll del Contradic.\nUn dels punts que s’ha tingut en compte a la construcció de la nova terminal portuària ha estat la millora en eficiència i productivitat. Per això s’ha contemplat la capacitat de manipulació del producte salí. Pel que fa al transport de trens, la nova terminal permetrà doblar la quantitat de mineral que l’empresa trasllada des de les plantes del Bages fins al port, arribant a més d’un milió de tones anuals, gràcies a l’acord recentment signat amb Ferrocarrils de Catalunya per ampliar la freqüència i capacitat dels trens.\nTambé es millora substancialment la capacitat de càrrega del vaixells ja que es passarà de les actuals 800mil tones a gairebé 4 milions amb la possibilitat de què es puguin carregar 2 vaixells de forma simultània.\nEntre les infraestructures de la nova terminal portuària també hi ha un edifici d’oficines, 2 magatzems –amb gairebé 22.000m2 de superfície i capacitat per a 220.000 tones-, 2,7 quilòmetres de cintes transportadores i una terminal ferroviària interior, amb 4 vies de 450 metres en ample mètric.\nT: +34 93 868 28 03 | E: [email protected]oup.com | C\_Afores S/N Súria 08260 (Barcelona, Espanya)


Benicàssim demanarà la declaració de zona catastròfica després de les fortes pluges de diumenge - À Punt\nBenicàssim demanarà la declaració de zona catastròfica després de les fortes pluges de diumenge\nEls 147 litres per metre quadrat només en una hora van inundar garatges, soterranis i carrers\nImatge dels efectes de les inundacions de Benicàssim / Domenech Castelló / EFE\n30 d'agost 2021 - 21:06\nL'Ajuntament de Benicàssim sol·licitarà la declaració de zona afectada greument per una emergència de protecció civil a conseqüència de les pluges torrencials registrades diumenge passat, segons ha comunicat l'alcaldessa, Susana Marqués, aquest dilluns.\nLa sol·licitud que equival al que comunament es coneix com a zona catastròfica anirà dirigida al Ministeri d'Interior i Ministeri d'Hisenda i Funció Pública, que són els competents per a proposar aquesta declaració al Consell de Ministres per a poder aprovar-la. El tràmit tindrà lloc aquest dijous en un ple extraordinari.\nEfectes de les inundacions a Benicàssim / Domenech Castelló / EFE\nEl municipi, a poc a poc, va recuperant la normalitat després de les intenses pluges, que van arribar a acumular 147 litres per metre quadrat en només una hora, cosa que ha fet que el municipi tinga el mes d'agost més plujós des que es tenen, segons ha informat el consistori en un comunicat.\n"La quantitat de pluja registrada un espai de temps tan curt va provocar un col·lapse, i es van haver d'alçar trapes de clavegueram i, en alguns punts, s'ha arribat a danyar la via pública amb el consegüent desbordament de l'aigua en superfície", ha explicat Susana Marqués, durant la visita a les zones més afectades. Hi van anar també el president de la Diputació de Castelló, José Martí; la directora Territorial de Presidència de la Generalitat, Eva Redondo; el diputat provincial del Consorci de Bombers, Abel Ibáñez, i membres de la corporació municipal.\nImatges de les inundacions de diumenge a Benicàssim / Domenech Castelló / EFE\nMissatge de tranquil·litat a la ciutadania\nLes autoritats han visitat les zones afectades, com carrer Fondo, el carrer Cigaler i el carrer Pou dels Andreus, entre altres, així com el passeig marítim, on han pogut comprovar els danys materials ocasionats. L'alcaldessa ha volgut enviar un missatge de tranquil·litat a la ciutadania.\n"Tots els dispositius continuen actius per a poder restablir com més prompte millor la normalitat i des de la lleialtat institucional que caracteritza a les tres administracions que som ací representades, Generalitat, Diputació de Castelló i Ajuntament, sabem que comptem amb un gran equip de professionals per a atendre qualsevol eventualitat o incidència com la viscuda", ha dit.\nPer la seua part la Diputació de Castelló i la Generalitat Valenciana s'han compromés a posar a disposició tots els recursos necessaris per a col·laborar en la recuperació de la normalitat al més prompte possible. Des del Consorci Provincial de Bombers de Castelló s'ha donat per finalitzats la totalitat dels serveis per a traure aigua sol·licitada. I finalment s'han atés 66 serveis, dels quals quatre van ser rescats, principalment de garatges i soterranis.\n#InundacionesBenicassim. Poco a poco se va normalizando la situación en la zona afectada. Los diversos efectivos movilizados por CPBC continuan trabajando en algunos achiques aún pendientes de realizar. #BomberosCPBC recordamos tener #Precaución. pic.twitter.com/KdvqxVUfGV\nQuant als danys materials ocasionats, el consistori està quantificant els registrats en la via pública i en tot el litoral. Entre els vials afectats destaca el carrer Fondo. En aquest punt es canalitzen part de les aigües procedents del barranc del Cigaler a través d'un canal de secció rectangular. Durant el moment de major precipitació el canal va entrar en càrrega i a causa d'això es va alçar la reixa de captació, a més de deteriorar-se el ferm del carrer.\nEl carrer Cigaler, la zona de l'avinguda Barranquet en urbanitzacions i camins de serveis paral·lels a l'autopista i el ferrocarril, són uns altres dels vials afectats que se sumen a la deterioració en tot el litoral, ja que el temporal ha alçat gran part del mobiliari com a dutxes, llavapeus i passarel·les d'accés.\nActivitats suspeses dilluns i dimarts\nA conseqüència del temporal, la Regidoria de Turisme ha suspés les activitats de cinema a la platja programades per a aquest dilluns i el dimarts, emmarcades dins de la desena edició de Benicàssim Belle Époque. Així mateix, si les condicions meteorològiques ho permeten, l'exposició "Mirades" es podrà visitar en el passeig Pilar Coloma a partir del dimecres.\nTambé s'ha suspés l'activitat infantil El Tresor de la Torre de Sant Vicent prevista per a aquest dimarts i continuaran tancades durant aquest dilluns i el dimarts les oficines de turisme de Torre de Sant Vicent i Heliòpolis i el Centre d'Interpretació Torre de Sant Vicent.


Llibre electrònic de la Costa Brava i el Pirineu de Girona – Newsletter Costa Brava\nLlibre electrònic de la Costa Brava i el Pirineu de Girona\nS’edita el primer llibre electrònic per a la promoció turística de la destinació.\nLa publicació interactiva Descubriendo la Costa Brava y el Pirineo de Girona és el primer llibre electrònic (e-book) editat en castellà que promou la destinació turística. Està disponible per a tauletes iPad i ordinadors Mac amb sistema operatiu OSX Mavericks, i properament se n’editarà la versió en anglès.\nEl llibre conté 175 pàgines, més de 400 fotografies i 37 arxius multimèdia, entre vídeos i audiofotografies. Es pot descarregar gratuïtament a les 51 llibreries iBookstore i a la botiga en línia iTunes Store d’Apple disponible a nivell mundial.\nDescubriendo la Costa Brava y el Pirineo de Girona és un nou projecte de l’editorial QTRAVEL, que rep el suport del Patronat de Turisme Costa Brava Girona de la Diputació de Girona, amb el qual es vol oferir una eina informativa i promocional més als visitants de la destinació.\nAmb aquesta publicació digital, que fusiona el concepte de revista tradicional i les funcions multimèdia, el Patronat de Turisme Costa Brava Girona posa de manifest la seva permanent aposta per la innovació i l’aplicació de les noves tecnologies de la informació al turisme.\nLa descàrrega gratuïta a través d’iBookstore es pot realitzar per mitjà de l’enllaç següent:


ANUE | Campanya “Corazón Azul” de les Nacions Unides contra la tràfic de persones\nCampanya “Corazón Azul” de les Nacions Unides contra la tràfic de persones\nCom a part del nostre programa Young Professionals for the UN el dia 22 de març ANUE va convocar una conferència en línia per a conscienciar a la societat civil sobre el Tràfic de Persones. En aquesta ponència, Lourdes Gutierrez Ortiz de UNODC va subratllar la importància de la campanya “Corazón Azul” com a part del projecte de les Nacions Unides. També, gràcies a Priscil·la Abraham Benítez, coordinadora d’Estimar Dragoste, vam poder comprendre millor el rol fonamental de les organitzacions no governamentals locals per a lluitar contra Tràfic.\nDurant la primera part de la xerrada, Priscil·la Abraham Benítez ens va explicar que el principal objectiu d’Estimar Dragoste, creada en 2010 “és combatre la desigualtat social i contrarestar les condicions de vulnerabilitat de les persones que es troben en risc o exclusió social”. Per a dur-ho a terme, s’estableix “Casa Refugi” com a lloc que “ofereix atenció integral a dones víctimes de tràfic de persones amb finalitats d’explotació, en situació de prostitució i/o en risc d’exclusió social”. D’aquesta manera, es treballa la prevenció, la restauració i la inserció d’aquelles dones que han sofert tracta, i així puguin retornar al seu país. A més, per a col·laborar contra el Tràfic Priscil·la anima a col·laborar amb la compra de bijuteria feta per víctimes a la Botiga d’Estimar Dragoste. Així mateix, un dels seus últims projectes pretén sensibilitzar a la societat civil a través del curs Prevenir el Tràfic, en el qual s’expedeix un títol oficial reconegut pel Ministeri de Drets Socials i Agenda 2030.\nLorda Gutierrez Ortiz va continuar desenvolupant el paper de les Les Nacions Unides contra la Droga i el Delicte (UNODC), amb una de les seves últimes campanyes, Corazón Azul, “per a mobilitzar a l’opinió pública mundial contra el tràfic de persones”.\nSegons les Nacions Unides, el tràfic de persones es defineix com “el reclutament, el transport i la transferència , albergar o rebre persones, mitjançant amenaces o ús de la força o altres formes de coerció, segrest, frau, engany, abús de poder o una posició de vulnerabilitat o de donar o rebre pagaments o beneficis per a aconseguir el consentiment d’una persona que té control sobre una altra persona, amb finalitats d’explotación.la explotació inclourà, com a mínim, l’explotació de la prostitució d’unes altres o altres formes d’explotació sexual, treball o serveis forçats, esclavitud o pràctiques similar a l’esclavitud,servitud o extracció d’òrgans “.\nPrecisament, la Campanya Cor blau està oberta a tots els que desitgin participar amb el símbol del Cor Blau del seu suport a la campanya. Aquest projecte no sols té la intenció de conscienciar a la societat sobre el Tràfic de Persones, però també d’aconseguir ingressos que “es destinaran al Fons Fiduciari Voluntari de les Nacions Unides per a les víctimes del tràfic de persones, especialment dones i nens”.


Inici > “Sabíem quan enviàveu cartes perquè ens deixaven de torturar”\n(Laura Mor –CR) “Francis Bauer Harris porta més de 16 anys a la presó, a Pennsilvània, als Estats Units. Està pres en el corredor de la mort”. El d'en Harris és un dels catorze casos reals que conformen les estacions del camí de la creu que enguany proposa l'ACAT , l'Acció dels cristians per l'abolició de la tortura i la pena de mort.\nPer quart any consecutiu, Montserrat Llopart, sòcia de l'entitat, ha escrit un via crucis  basat en les crides que reben des de l'organització mare, la FIACAT, amb seu a París. Il·lustrat amb infografies de J. Puig Reixach, aquest material vol ser una eina “per reviure i pregar”, una proposta que actualitza la creu de Jesús als nostres dies. “També el nostre món està patint i la fe ens diu que els torturats pateixen amb Jesús”, explica l'autora dels textos.\nL'ACAT Catalunya-Espanya va néixer a les benedictines  de Sant Pere de les Puel·les, al carrer Anglí, on hi ha la seu de l'entitat. Segons explica la monja M. Teresa Botey, membre de la Junta, “l'ACAT intenta aportar humanitat en aquest món i fer-ho des de la fe cristiana”. Per això preguen i intervenen  a favor dels casos presentats al via crucis. I hi afegeix que “justament Jesús va ser un torturat i condemnat pel poder”.\nDes de l'ACAT fan difusió dels casos que acompanya. En concret, publiquen trimestralment un butlletí, editen carpetes pedagògiques per a les escoles, emeten comunicats  i fan xerrades i tallers. “Volem mentalitzar sobre aquesta xacra tan forta com és la tortura”, diu Botey.\nURL d'origen: https://www.catalunyareligio.cat/ca/node/152452


Només un de cada 40 treballadors troba feina amb els serveis públics d’ocupació\nLa meitat dels assalariats que han trobat feina els últims 5 anys l’han aconseguit gràcies a familiars i amics\n4 min. Barcelona 12/06/2015 00:00\n260x366 POC RECORREGUT Les oficines de l’Inem i del SOC, només obertes al matí, tenen un èxit escàs. / FRANCESC MELCION POC RECORREGUT Les oficines de l’Inem i del SOC, només obertes al matí, tenen un èxit escàs. / FRANCESC MELCION\nLes relacions personals són encara avui l’arma més valuosa i efectiva per trobar feina a Espanya. Gairebé la meitat de les persones que han trobat feina a Espanya durant els últims cinc anys (en concret, el 47%) diuen que ho han fet gràcies a familiars, amics o coneguts, és a dir, a la gent que els envolta. En el cas dels treballadors estrangers, la xifra encara és més alta, i sis de cada deu enquestats per l’Institut Nacional d’Estadística (INE) van respondre que la feina els ha arribat per aquests contactes pròxims. Les dades s’extreuen de l’Enquesta de Població Activa (EPA) referida al 2014 i que inclou tot l’univers d’assalariats d’entre 16 i 64 anys que havien trobat la seva feina actual entre el 2010 -ja en plena crisi- i el 2014.\nEls contactes, segons l’estadística, són molt més efectius que qualsevol altra via i funcionen tant per a homes com per a dones. La segona opció amb més possibilitats, que va permetre obtenir feina a un 22% dels assalariats, va ser l’entrega del currículum o la presa de contacte directa amb l’empresa que va acabar contractant-lo.\nEn canvi, els serveis públics d’ocupació (com el SOC a Catalunya o l’Inem a la resta d’Espanya) van demostrar-se molt menys efectius i van ser la porta d’entrada a una feina només per al 2,5% dels assalariats, l’equivalent a un de cada 40. Les ràtios d’èxit de les oficines privades d’ocupació (que cooperen des de l’any passat en part amb els serveis públics en la recol·locació d’aturats) són una mica superiors, però es mouen en una taxa discreta del 3,5%, gairebé un de cada 30.\nL’alternativa de respondre a anuncis de feina inserits en mitjans de comunicació i a internet només va servir perquè quasi el 7% dels assalariats trobessin un lloc de treball, mentre que en un 3,7% dels casos una institució d’ensenyament o formació laboral va ser l’element que ho va facilitar. En canvi, en el cas dels treballadors d’origen estranger els centres de formació només van contribuir a ocupar un de cada cent treballadors, segons l’INE. Només en un 5% dels casos va ser el mateix empresari o autònom qui va oferir la feina a l’assalariat.\nEls immigrants ho tenen pitjor\nLes dades s’extreuen de l’estudi que ahir va publicar l’INE sobre la situació laboral dels immigrants a Espanya el 2014. L’any passat constaven quasi 4,7 milions de persones d’entre 16 i 64 anys estrangeres residents a Espanya i la seva taxa d’activitat al mercat laboral (és a dir, que treballen o busquen feina) era del 79%, quasi cinc punts per sobre de la mitjana entre els treballadors nascuts a Espanya.\nMalgrat tot, l’atur castigava molt més els estrangers que els autòctons. La taxa de desocupació, ja molt alta a Espanya, era del 22% en el cas de les persones amb nacionalitat espanyola i es disparava fins a superar el 33% en les persones nascudes fora de l’Estat. Les oportunitats d’estar ocupat són més altes per als nascuts a Espanya, amb una taxa d’ocupació del 57% que supera en cinc punts la dels estrangers.\nLa formació està íntimament lligada a la carrera i les oportunitats al mercat laboral. D’una banda, en l’estudi de l’INE sobta que el nivell de formació general dels pares dels assalariats enquestats era més baix en els nascuts a Espanya que en els nascuts a fora (sumant tots els països i continents). De l’altra, sí que s’aprecia que les noves generacions milloraven àmpliament les cotes de formació dels pares en el cas dels treballadors espanyols i que aquesta millora era més discreta en el cas dels estrangers respecte als seus progenitors.\nEl 44% dels estrangers que residien a Espanya el 2014 havien vingut per motius laborals, mentre que la resta adduïa motius familiars. Per sexes, un de cada dos homes assegurava que l’havien mogut raons familiars, mentre que en el cas de les dones aquest percentatge baixava fins al 38% i el principal element motivador d’aterrar a Espanya havia sigut la feina. A més, un de cada dos estrangers considerava que estava format o capacitat per fer una feina de més qualificació que la que feia.\nDos de cada tres treballadors públics espanyols tenen més de 50 anys