TOTsuma: 5è classificat al POLLASTRE 2012\n5è classificat al POLLASTRE 2012\nUna nova setmana, la del 20 al 26 d'agost, i +vici que ha caigut (i no m'he equivocat amb la "v baixa"). Després de la caiguda del diumenge passat a la sortida amb l'Escoleta BTT i la retirada cap a casa, el dilluns (tot i la pallisa del dissabte), tenia ganes de pedalar per solventar el diumenge. En Jordi Mont em va trucar i vam anar a fer una volta en carretera fins a Llagostera / Recuperacions Navarro / i cap a buscar Panedes / St.Miquel d'Aro / ROMANYÀ i de forma extraordinària seguir per la carretera de Mas Nou fins a Roca de Malvet i baixar per allà per tornar a Santa Cristina d'Aro i Sant Feliu. Pels que no ho coneixeu, el tram de Romanyà a Roca de Malvet per anar en bici de carretera el desaconsello l'asfalt està ple de forats, sorra,... molt irregular.\nEl dimarts tocava sortida amb en Pipo també en carretera, però buuuufffff... quina calor feia. El recorregut: SANT FELIU DE GUÍXOLS / Santa Cristina d'Aro / Llagostera [aquí posem el turbo jejejej] / Cassà de la Selva / Llambilles / Quart / d'aquí ens desviem i anem a buscar la carretera de Quart a Fornells de la Selva / Fornells de la Selva / polígon industrial de Campllong / Riudellots de la Selva / Franciac / autovia paral·lela a la N-II fins a Caldes de Malavella / Caldes de Malavella / Llagostera / Sant Miquel d'Aro / Santa Cristina d'Aro / SANT FELIU DE GUÍXOLS.\nEl divendres, tot i la calor, vaig fer una mica d'spinning i el diumenge matí, el POLLO!! 10è aniversari d'aquesta "marxa no competitiva" que ja sabem tots que hi anem a passejar, jajajaja... Ostres tu hi havia molta gent, més de 300 inscrits a la Gallina i el Pollastre. Impressionants les bicis de la penya! A quarts de vuit surto de Sant Feliu i pedalant cap a Santa Cristina d'Aro, saludo a coneguts i recullo el dorsal, el número 295. El col·loco i ens diuen que anem cap al centre del poble que es surt d'allà. Un cop allà em poso gairebé sota l'arc de sortida, en un costat tota la gent de Bicicletes Esteve, a l'altra la gent de l'Escoleta BTT i després de diferents clubs, entre ells un servidor del C.C.Platja d'Aro. Al quedar pocs minuts comença a venir gent per davant i em quedo en una segona fila. A les 8:30h sortim escopetejats i cap a la carretera de l'esglèsia amunt no sense frenades, nervis, esbufecs,... La idea és mirar d'aguantar amb els de davant tot el que pugui. Pugem cap al Mas Nou i ens fan passar pel camp de golf, molt guapo però com s'arrapa l'herba, al camp de golf puc veure com els de davant, un grup d'uns 15-20 es van estirant. Em vaig recuperant de la pujada de pulsacions de la pujada inicial i vaig remuntant posicions fins a quedar-me el 16è-17è. L'Enric Massós i en Narcís Remus en un control em diuen la posició i m'animen. Tinc a davant l'Almendros (que el dia abans ja havia fet la Guilla, quin tiu) m'hi enganxo i vaig amb ell fins a la separació de Gallina i Pollastre, allà el paso i del control em diuen que tinc l'Òscar Carrasco allà mateix, ostres tu, ja estava flipant, acabava de passar l'Almendros i tenia l'Òscar Carrasco a prop, ostres això vol dir que estava força endavant, potser de cap als 10-12 primers. A partir d'aquí comença la duresa, baixades molt guapes, camins que no havia fet mai fins trobar-nos la pujada de les canyes de bambú. Mare de Déu Senyor!!! com diria en Higgins. Vaya tela! Tot pujant em trobo en Josep Tejedor inflant la roda: Vas bé! Sí,sí, ostres anava 4rt o 5è però la roda,... res, res, tira, tira. Segueixo pujant i en un pepino em passa en Tejedor, joder!!! com està el tiu. Segueixo pujant i ja veig a davant l'Òscar Carrasco i dos del Bike Area Llagostera. Arribo a Puig d'Arques i en Miquel Navarro i companys m'animen i em diuen que vaig molt bé, ostres tu, agafo un tros de taronja al vol gairebé i vinga, anem cap a Sant Cebrià dels Alls i tinc a davant a un que poc després passaré a la baixada, enfilo cap a la pujada de pedres i veig en Josep Tejedor caminant: Tiu què? Res acabo de punxar, tira, tira que vas molt bé. Em trobo un més pel corriol remenant la bici i jo vaig pensant, osti si anava tant endavant i entre un que he passat, en Tejedor i l'altre que se li havia espatllat no sé què, ara ja no me'n deuen quedar gaires a davant. Gassss!!\nJa veig a davant l'Òscar Carrasco m'hi apropo i de seguida sortim a la pista que puja al Puig d'Arques per la banda de la Bisbal. A la pista puc veure immediatament a davant en Javi Macías i davant seu una mica adelantat en Joan Canaleta, tots dos del Bike Àrea Llagostera. A la pujada m'eganxo a l'Òscar Carrasco i quan puc el passo, i ell se m'enganxa una estona. Després miro d'enganxar-me a en Javi, que ja ha atrapat en Joan però a uns 10m en Javi cau al mig la pista perquè en Joan para en sec i veig que es giren. ??? Ostres s'han passat l'entrada del corriol. Abans que ells puguin entrar-hi jo ja hi sóc i giro (3 menys) vaig tirant i pujada de corriol amb la bici al costat, a dalt ens marquen que som del Pollastre i gasssss... surto a la pista i baixo de nou cap a l'avituallament per on hem passat abans. En Miquel Navarro em diu que vaig molt bé i que vaig 5è Quèèèèèè??? jo flipant, ni em paro, per aprofitar l'embranzida de la baixada i amb el mateix plat enfilo la pujada , devia portar en Joan i en Javi molt aprop. Miro un moment enrere i tan sols en veig un.\nPistegem i girem el camí dels burros a l'esquerra i anar baixant, allà veig un del Radikal bikes i a la baixada l'atrapo (aquest seria el que va quedar 3r) seguim però després ve la pujada del pollastre. Buuuuufufufufufuf... Pujada del copón ja abans d'arribar on comença el pollastre. Peu a baix i cap amunt. Pujo darrera del del Radikal a peu tots dos i sento al darrera que arriba en Joan. Tots tres pujant a peu. Abans d'arribar a dalt en Joan corre una mica a peu i es fica darrera del del Radikal i baixen ràpid, em treuen uns metres i jo darrera. Vaig tirant i ja els perdo de vista. Venen després uns puja i baixa pastosos i que ja comencen a matxacar força i em passa en Javi. Jooodeeeerrr!! Jo darrera com una lapa i així fins a Romanyà. Enfilem els corriols i baixada final des de la carretera de Romanyà a Mas Nou i el pulsador de baixar pinyons no em va MEEEEERRRRDDDA! . La sort és que els pinyons petits tan sols els necessito per avançar més ràpid en baixada, a la pujada ja vaig bé amb els grossos :-P . A la baixada poso el plat gran i així supleixo una mica el fet de no poder baixar pinyons. Tot això amb en Javi a davant meu. A la baixada ja trobem gent de la Gallina i de seguida s'aparten. Baixem volant!!!! I en un moment, al veure que jo podria forçar més a la baixada i en Javi em reté una mica li demano si em pot deixar passar i em diu que sí que cap problema, em deixa passar i GÉRONIMOOOOO!!! jajajaja... En Javi no em pot seguir i ja entro a la línia al cap de res, la baixo, vaig al camp, acabo d'apretar i ja veig el pavelló i vaig pensant, com dec haver quedat? com dec haver quedat? Passo per la meta i canten: 5è del POLLASTRE!\nDéu meu, 5è del pollastre, mai havia pujat tant amunt a les classificacions. La vegada que havia pujat més va ser un 28è el 2010. Molt feliç! ens abracem amb en Joan (4rt Classificat, a 1'24" meu) i amb en Javi (6è classificat a 14" meu). El 3r va entrar a 2'10" davant meu però és que els dos de Bicicletes Esteve que van fer 1r i 2n a 20' buufff... quins tius!!\nDistància: 42'7 km\nTemps: 2h 29'\nPosició: 5è de 252 classificats [primera doble suspensió a creuar l'arribada, jaja... ;-P]\nMolt bona cursa, m'he sentit molt concentrat en la cursa i tret de l'avituallament de Puig d'Arques, que pujant he alentit la marxa per agafar un tros de taronja, no m'he parat a cap avituallament, una mica com vaig fer a Remences. Portava menjar a sobre i un bidó que si l'acabava m'hagués obligat a reomplir en un avituallament però no me l'he acabat. Cosa que he fet només arribar! De menjar, mitja barreta energètica. A l'arribada no podia deixar de beure per això.\nQuines sensacions més estranyes, em sentia feliç però fora de lloc, no estic acostumat a fer tant bones posicions en classificacions i la gent que em coneix em felicitava perquè m'havien vist a les classificacions o quan em preguntaven què havia fet i els ho deia flipaven i em felicitaven contents. Em vaig quedar una mica aplacat, de l'esforç i em vaig haver d'anar a remullar el cap al lavabo. M'hagués anat bé una dutxa però no portava roba, la idea era anar i tornar en bici cap a Sant Feliu. L'esbandida de cap va anar bé, allà m'hi vaig trobar en Josep Tejedor fent el mateix jajaja... Em va comentar que les dues vegades havia tingut problemes a la roda i que al final li van haver de deixar una càmara perquè no la portava o ja havia utilitzat la que portava.\nEls que em coneixeu ja sabeu que no m'agrada fer curses, i que a mi m'agrada entrenar i intentar anar millorant aquests entrenaments per sentir-me millor cada any. Reconec que és una gran satisfacció quedar 5è al pollastre, sobretot en el seu 10è aniversari i després de la duresa del recorregut. Em demostra que vaig entrenant bé i que les hores que hi ha al darrera d'això allà estant per aprofitar-les pel que les necessiti. També cal pensar que en tota cursa pots tenir mala sort i tenir problemes mecànics i tot a prendre pel cul. Quan passa això se't trenca el ritme i la concentració. Per aquest motiu fer una bona posició en una cursa comporta no és tan sols "estar fort", també cal tenir sort. Sort de no caure, sort de no patir problemes mecànics, sort de no perdre't. A partir d'aquí les classificacions es conformen en base a això, a l'entrenament i a les "sorts" de cadascun.\nJa no m'allargo més!\nEnhorabona a tots/es els corredors, que aquest any se les portava.\nFelicitar a l'Agrupació Excursionista Matxacuca en general i a la seva Secció de Ciclisme en particular per la bona organització d'aquest cap de setmana i sobretot pel 10è aniversari del Pollastre/Gallina. Personalment no m'he perdut enlloc i he trobat que tots els encreuaments estaven molt ben indicats. El circuit molt dur però molt guapo. Com que sóc molt pureta amb aquestes coses i m'agrada que quan faig btt, sigui el màxim de btt (corriols, zones tècniques, zero pista) podria dir que hi va haver excessiva pista pel meu gust, però també entenc que el "zero pista" o les zones tècniques són ingredients complicats de posar i menys amb una cursa de tants quilòmetres i que té voluntat de ser popular, és a dir, per tots els nivells que practiquen btt. Per això, no tinc cap crítica us aplaudeixo per la feina que heu fet pensant el circuit, netejant corriols i gestionant la cursa (marcar el recorregut, avituallaments,...).\nEspero que el MÉS i MILLOR que emplaçava en Quico pel proper any fos un MÉS figurat, d'aquells que es diuen quan vols dir que hi haurà més edicions de la cursa, i no més duresa perquè tius, cada any és més dur ;-)))\nEl diumenge tarda, després del Pollastre, dinar i comentar la jugada amb la gent de l'Escoleta BTT, vaig decidir anar a nadar per desconnectar. Feia una mica de temporal i l'aigua estava força bruta arran de costa però vaig anar a fer el circuit de costum a les boies de la Conca.\n550 m. aprox.\nPublicat per Xavi a 7:35:00\nNafarroa Xtrem 2018 (28ABR/21k-32k-67k): Ultima hora Trazado, meteo y favoritos #NafarroaAlpinultras\n教你選擇 ALBA OPTICS，準備發貨囉


Hôtel du Soleil Villeneuve Suïssa - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nHôtel du SoleilGrand Rue 20, Villeneuve, Villeneuve, Suïssa, 1844 - Veure al mapaExcel·lent8,6Basada en178comentarisHôtel du SoleilVeure més fotos"Staff was extremely friendly and helpful."AnonymousUnited StatesVeure més fotosVeure totes les 24 fotosMolt bona ubicació 8,8Veure al mapa8,8UbicacióParticularitats que li encantaranmini bar\nSobre l'allotjamentDescripcióTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Hôtel du Soleil és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Villeneuve. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. A Hôtel du Soleil, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara mini bar, telèfon, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, plat de dutxa per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Hôtel du Soleil no troba competidors en cap categoria.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisiómini bartelèfonempolles d'aigua de cortesiaplat de dutxa Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantPlease note that there are 2 parking spots available at the property (subject to availability).\nPlease also note that it is not allowed to bring electric household appliances, such as a refrigerator, to the rooms. Comentaris recents de clients


Novetats contractes de #lloguer #taxinforma\nAquest any, el tema dels lloguers està sent mogudet i es preveu que, com a mínim a Catalunya, es torni a modificar abans de final d'any.\nQue suposa la nova llei (Reial Decret Llei 7/2019) publicada el passat 5 de març?\nDurada dels contractes: La principal novetat és que s’amplia l’extensió dels terminis de la pròrroga obligatòria del contracte de lloguer de 3 a 5 anys (o a 7 si l’arrendador és persona jurídica). De la mateixa manera, també s’amplia el temps de pròrroga tàcita d’1 a 3 anys.\nDespeses: Les despeses de gestió immobiliària i formalització del contracte aniran a càrrec de l’arrendador, quan aquest sigui persona jurídica.\nPreavís: S’augmenta a dos mesos el termini de preavís per no renovar el contracte pel llogater i a quatre mesos per l’arrendador.\nFiança: Es limita a dos mesos de renda la fiança que es pot exigir al llogater.\nExtinció: Es blinda la possibilitat de subrogació, en cas de mort del llogater, a favor de determinats perfils vulnerables com menors, discapacitats o majors de 65 anys.\nMillores: S’obliga els edificis sotmesos al règim de propietat horitzontal a la realització d’obres per millorar l’accessibilitat, amb independència de la quantia, si existeix ajuda pública d’almenys el 75% del cost. S’estableix augmentar el fons de reserva de les comunitats per sufragar inversions d’accessibilitat.\nPreu: Les garanties addicionals queden limitades a dos mesos a més del fet que també queda subjecte a l’IPC l’actualització de la renda durant la vigència del contracte.\nFINQUES LEGAL TAXINFORMA


Javier Rodríguez, director general d'ACULLEN | Consumer\nJavier Rodríguez, director general d’ACULLEN\nLa cogeneració és clau a Espanya per reduir la despesa en energia\nData de publicació: Dissabte, 24deSetembrede2011\nLa majoria dels consumidors no haurà sentit parlar de la cogeneració, un sistema que produeix electricitat i calor alhora. No obstant això, els sectors que ho utilitzen sumen a Espanya el 40% del PIB industrial i 1,4 milions d’ocupacions. ACULLEN representa a la cogeneració a Espanya i el seu director general, Javier Rodríguez Morales, assenyala un present i un futur optimista. Els diferents plans institucionals d’energia ho promouen cada vegada més, gràcies a la seva aportació en la millora de l’eficiència energètica i en la reducció de les emissions de gasos d’efecte hivernacle (GEI), implicades en el canvi climàtic. I en els propers anys, amb una energia cada vegada més cara, la cogeneració pot jugar un paper clau, assenyala Rodríguez.\n“La cogeneració estalvia energia en produir electricitat i calor alhora, en lloc de per separat”És una activitat en creixement promoguda per les diferents administracions, ja que estalvia energia en produir electricitat i calor alhora, en lloc de per separat, i redueix emissions de GEI. A més, contribueix a la seguretat del proveïment energètic i al desenvolupament sostenible.\nHi ha moltes plantes de diferents grandàries prop dels centres de consum, en lloc de grans centrals elèctriques convencionals. Així s’estalvia en línies de transport i distribució elèctriques i es proporciona estabilitat i seguretat al sistema.\nQui utilitza la cogeneració a Espanya?\n“En 2010, la cogeneració va cobrir el 12% de la demanda d’electricitat nacional”Sectors industrials (químic, alimentari, petroli, paper, taulers, ceràmiques, etc.), que suposen el 40% del PIB industrial i sumen 1,4 milions d’ocupacions. No obstant això, es pot aplicar en qualsevol instal·lació que consuma calor o fred, com a hotels, balnearis, centres esportius, urbanitzacions, etc.\nQuanta electricitat es produeix a Espanya mitjançant cogeneració?\nEn 2010, la cogeneració va cobrir el 12% de la demanda d’electricitat nacional (uns 32 teravatios/hora), gràcies a unes mil instal·lacions, des de petites de 50 quilowatts (KW) fins a majors de 50 megavats (MW). Amb això s’estalvien a l’any 1,5 milions de tones equivalents de petroli, més d’1.000 milions d’euros en la factura energètica, i es redueixen un 3,2% nostres emissions de GEI.\nLa seva associació ha publicat recentment l’informe “Valoració dels Beneficis associats al desenvolupament de la cogeneració a Espanya“. Quines conclusions destacaria?\n“Gràcies a la cogeneració s’estalvien a l’any 1,5 milions de tones equivalents de petroli, més d’1.000 milions d’euros en la factura energètica”La cogeneració és un instrument clau per aconseguir l’eficiència energètica i la reducció d’emissions de GEI a Espanya. L’estudi determina que la cogeneració estalvia avui al país entre 1.000 i 1.200 milions d’euros a l’any. Aquesta xifra creixerà segons pugin els preus de l’energia: en 2015 s’estima en uns 1.300 milions d’euros, i donada la pujada internacional dels preus, aquestes xifres avui dia són ja molt majors. El seu desenvolupament conforme als plans nacionals d’energia permetrà una inversió acumulada de més de 10.000 milions d’euros i generarà 25.000 ocupacions en el sector per tota Espanya, a més de fer més competitives a les empreses.\nI quins avantatges concrets té per al medi ambient?\nEn ser més eficient en energia, és menys contaminant i, a més, va associada a combustibles més nets i redueix emissions de 8,6 milions de tones de CO2 anuals en la generació d’electricitat i de calor.\nQuins combustibles utilitza?\n“En 2015 la cogeneració generarà 25.000 ocupacions en el sector per tota Espanya”Principalment gas natural. El 20% del consum d’aquest combustible a Espanya es realitza en cogeneracions, més d’una vegada i mitjana tot el consum domèstic, encara que també hi ha cogeneracions amb biomassa, biogàs, etc.\nEl gas natural es critica, entre altres qüestions, pel seu caràcter no renovable i perquè s’estima que el seu preu pujarà en les properes dècades.\nEl gas natural és un combustible net amb nombrosos avantatges de present i un futur encara més prometedor. En l’actualitat, es troba en una etapa de desenvolupament tecnològic de nous jaciments i reserves que suposarà un subministrament abundant, diversificat i assegurat durant aquest segle.\nQuins serien els inconvenients de la cogeneració?\n“Des de 2002, la cogeneració a Espanya pràcticament no ha crescut, malgrat el seu enorme potencial”No té cap, és una tecnologia flexible i molt desenvolupada tecnològicament. No obstant això, hi ha certes barreres que fan que no avanci tan ràpid com seria desitjable. Des de 2002 pràcticament no ha crescut, malgrat el seu enorme potencial. El seu escàs desenvolupament en anys recents ha perjudicat al país.\nQuè ha frenat el seu desenvolupament?\nCertes barreres lligades al risc percebut per l’inversor i la dificultat per al desenvolupament de nous projectes, tant en l’accés al finançament com en els procediments administratius llargs i complexos i la incertesa del marc normatiu.\nQuins són les perspectives de futur?\n“Si Espanya aposta més per l’eficiència en 2020, podríem cobrir un 20% de la demanda elèctrica nacional”Les perspectives de la cogeneració són excel·lents: el Govern considera que la producció en cogeneració creixi en els propers deu anys per aconseguir un 14% de la demanda elèctrica nacional. Des del sector creiem que si Espanya aposta més per l’eficiència, podríem aconseguir un 20%.\nA pesar que l’energia sigui cada vegada més cara?\nEl futur del panorama energètic espanyol s’assenta a proporcionar seguretat de proveïment i continuar l’aposta pel creixement sostenible en les renovables, juntament amb un major impuls a l’eficiència energètica, que és la clau real per a la competitivitat. El repte és cobrir el consum de la forma més eficaç, competitiva i sostenible.\n“El repte de l’energia a Espanya és cobrir el consum de la forma més eficaç, competitiva i sostenible”Els consumidors han de jugar un important paper actiu amb els seus consums d’energia i aplicar totes les mesures que estiguin al seu abast.\nQuines mesures poden aplicar?\nDe molt diversa índole. Una d’èxit segur és estalviar energia. Es poden utilitzar comptadors intel·ligents, aparells i béns de baix consum, edificis amb menors consums, domòtica, empreses de serveis energètics, gestió de la demanda, petita generació amb renovables i cogeneracions, utilització de biomassa domèstica, triar el tipus d’energia, etc. Com a consumidor sempre cal informar-se, buscar i comparar ofertes, aprofitar les oportunitats per triar al millor proveïdor a cada moment. També ha de recolzar, vigilar i participar en la realització de polítiques energètiques que aconsegueixin que disposi de la millors energies, amb les majors cotes de sostenibilitat ambiental, i que contribueixin al benestar i desenvolupament econòmic. Encara que de vegades no sigui conscient o no ho exerceixi, el paper del consumidor és el més important.\nCom els han afectat els recents canvis legislatius en el marc de l’energia?\n“Els consumidors han de jugar un important paper actiu amb els seus consums d’energia”El recent marc legislatiu fomenta la millora tecnològica de les plantes perquè millorin la seva eficiència energètica. És el denominat “Pla Renove de la cogeneració”. Promulgat l’any passat (Reial decret 1565/2010), és un encert perquè afronta el futur de la indústria en una millor posició competitiva. Amb aquest pla, promogut per l’IDAE (Institut per a la Diversificació i Estalvi Energètic) i les agències autonòmiques de l’energia, Espanya s’ha avançat, una vegada més, a les mesures a nivell europeu que tenen l’objectiu d’estalviar a Europa un 20% de l’energia en 2020. La cogeneració es visualitza com un dels pilars de la política europea en eficiència energètica, juntament amb les empreses de serveis energètics (AQUEST).\ncogeneració gas natural-ca


El cor Safari ens visita\nAvui us explicarem un intercanvi que vam fer el dia 26 de maig, quan el cor Safari d'Uganda va venir a Montserrat. Vam tenir una experiència molt bonica amb ells.\nLa majoria d'aquests nens no tenen pares, això vol dir que són orfes. Tampoc no van a l'escola, ja que a Uganda les escoles són de pagament. Estaven de gira a Catalunya gràcies a què els l'havien patrocinat. Aquells nens i nenes eren molt amables i sabien jugar molt bé a futbol. Ens va sobtar que malgrat les circumstàncies i dificultats que tenien al seu país, estaven molt contents amb tot.\nA l'hora del pati vam jugar amb ells. Eren una mica tímids -com nosaltres, que també ens costa-, i ens comunicàvem en anglès, cosa que va afegir un punt de dificultat. Tot i així, ens vam incorporar a la seva alegria i vam jugar i esmorzar junts.\nDesprés de Salve, a la basílica, van cantar tres peces molt boniques mentre ballaven i tocaven tambors fets amb pells de tota mena. Tenien molta energia i estaven molt alegres quan cantaven, amb molt ritme dins del cor. Després del petit concert, vam anar a dinar, els de primària com sempre i els de secundària amb els del cor Safari. Després de dinar vam jugar junts una altra vegada i en acabar aquella estona ens vam fer una foto inoblidable que quedaria al cor més profund de l'Escolania.\nEls nens i nenes del cor d'Uganda i nosaltres vam quedar molt contents d'aquesta experiència. Conèixer nois i noies d'una altra cultura i d'un país diferent feia impressió, i ells tenien un caràcter molt positiu.\nL'endemà el cor Safari va marxar per continuar la seva gira per Catalunya. Podeu veure el reportatge que va fer l'InfoK sobre aquests nois i noies: Nens d'Uganda a Montserrat.\nuna molt bonica experiència tant per ells com per vosaltres !!\nHe vist el vídeo ,quines carones de felicitat transmeten.Encara es tenen de valorar mes, saben tot el que viuen i com tenen de viure en el seu país.\nCert fins ben aviat !!\n20 anys de Cintra!\nEn Bojan ve a l’escolania


Tossa contracta quatre veïns per arranjar carrers i eliminar barreres arquitectòniques | Blanesaldia\nFruit d’un conveni amb el Servei d’Ocupació de Catalunya (SOC), l’Ajuntament de Tossa ha contractat aquestes quatre persones durant els mesos d’abril i maig en unes condicions molt favorables, ja que, mitjançant conveni social, el consistori no haurà d’assumir-ne tot el salari.\nEls contractats són dos paletes i dos manobres que arranjaran rajoles i eliminaran barreres arquitectòniques dels carrers Barcelona i Enric Granados; i de les avingudes Costa Brava i de la Palma.\nEl regidor de Via Pública, Ramon Serra, afirma que «aquest arranjament beneficiarà sobretot a veïns i turistes que van en cadira de rodes, que van en vehicles elèctrics o que empenyen cotxets amb infants». Serra conclou que «dins les possibilitats econòmiques que té l’Ajuntament, també és positiu el fet d’aconseguir donar feina a quatre persones que ja s’havien quedat en situació de prestació mínima de l’atur».\n← Blanes programa 4 sesions formatives gratuïtes per a emprenedors i empresaris durant l’abril Més de 600 agents de viatges russos coneixen l’oferta turística de la Costa Brava per a la temporada 2013 →


"No esperem la gratitud dels ciutadans, perquè la nostra responsabilitat és donar-los servei" - Alcaldes\nInici ENTREVISTES “No esperem la gratitud dels ciutadans, perquè la nostra responsabilitat és donar-los...\nOrgull de veïnats\n“No esperem la gratitud dels ciutadans, perquè la nostra responsabilitat és donar-los servei”\nÒdena planifica un nou sòl industrial, de la mà del Departament de Territori\nAvui tenim l’oportunitat d’entrevistar la primera dona alcaldessa d’Òdena. Durant molts anys s’ha dedicat al periodisme i és gran coneixedora de la realitat local de la comarca.\nCom és el seu estil de fer d’alcaldessa? Alguna influència per la seva vocació com a comunicadora?\nJo penso que la proximitat és el concepte clau. Intento treballar-la sempre amb els veïns. I això ha estat molt difícil en el darrer any i mig. El confinament i la pandèmia han imposat la distància social. Però a mi m’agrada poder explicar de primera mà qualsevol projecte i atendre de seguida els problemes. No sempre es pot acontentar tothom, però explicar per què es prenen les decisions que es prenen, i proporcionar la informació, és necessari. Ja diuen que la informació és poder, però la vessant de periodista em fa voler donar-la als veïns. A partir d’aquí, que cadascú prengui la postura que cregui, respectant-les sempre totes.\nJa diuen que la informació és poder, però la vessant de periodista em fa voler donar-la als veïns.\nVostè és la primera alcaldessa que ha tingut el municipi. Ha suposat això algun canvi en la forma de governar?\nEstic contenta de dir que soc la primera alcaldessa i que tenim un equip majoritàriament femení. Al govern hi tenim tres regidores i som les que més vinculades ens trobem al dia a dia de l’ajuntament. I crec que es nota en la manera de fer, especialment en la de buscar consensos. En part hi estem obligades, perquè ens trobem en minoria al govern i cal pactar amb l’oposició.\nPerò la manera de fer femenina busca parlar molt més dels temes, consensuar-los i treballar-los, arribar a acords i cedir més d’una banda i de l’altra. Els darrers 10 anys he viscut en un entorn polític molt masculí, amb estructures jeràrquiques molt verticals, marcades per una posició de poder que indicava la línia a seguir a tots els demés. Aquí hem intentat treballar de forma horitzontal, garantint que tothom pugui participar i dir-hi la seva. Parlo del nivell polític, però també de l’organització tècnica i administrativa. Volem que tothom se senti part de l’organització per igual.\nLa manera de fer femenina busca parlar molt més dels temes, consensuar-los i treballar-los, arribar a acords i cedir més d’una banda i de l’altra.\nVa ser regidora abans d’alcaldessa. Troba diferència entre ambdues responsabilitats?\nDoncs sí. Quan ets regidora veus algunes de les responsabilitats de ser alcalde, però fins que no hi ets no t’hi trobes i no arribes a comprendre el que representa la figura de l’alcaldessa. Te’n pots fer una idea, però quan hi arribes notes certa sensació de solitud, malgrat comptar amb un equip de col·laboradors.\nFinalment, tu assumeixes que estàs sola en el càrrec. Quan ets regidora, saps que n’hi d’altres com tu. Però ara no. Afortunadament al territori hi ha molts altres alcaldes i alcaldesses que també han viscut les seves experiències. L’important és compartir els problemes i els temes amb els companys alcaldes del territori, perquè acabes veient que sempre n’hi ha un o altre que li ha passat el mateix i que et podrà aconsellar.\nFins i tot quan ens arriba una pandèmia imprevista?\nFrancament, estem en un mandat molt estrany. Hem après que tot pot canviar d’un dia per l’altre. Aquí abans l’administració estava molt burocratitzada i havies de seguir uns passos molt pautats… Primer un, després l’altre, i res no podia aturar-se, perquè si no seguies el procediment, res no avançava. Ara ens ha arribat una pandèmia que ens ho ha aturat tot i que ens ha fet qüestionar-nos tots els sistemes.\nCom a administració hem de reflexionar. Està clar que la part negativa de la pandèmia, administrativament parlant, és que ha allunyat l’administració del ciutadà. Som més ràpids perquè els tràmits són digitals, però la proximitat i l’atenció personal han quedat lluny. La part positiva és que hem après que no controlem res. Estem habitualment en una postura en que cada alcalde o regidor vol controlar la seva àrea, i una situació com aquesta fa que t’adonis que no és possible. Cal que tu t’adaptis a la situació i actuar en funció del que demani el moment. I crec que tots els companys alcaldes ho han sabut fer.\nLa part negativa de la pandèmia, administrativament parlant, és que ha allunyat l’administració del ciutadà.\nEns ha triat unes fotografies personals. Ens les pot explicar?\nSí. La primera és de la infantesa. Dec tenir uns set o vuit anys i és a l’escola municipal Castell d’Òdena, que és a la que vaig anar de petita. Crec que cal valorar l’escola pública i el sistema educatiu públic, que són molt importants i que també han patit molt les conseqüències de la pandèmia. La importància del paper dels mestres s’ha vist molt clarament aquests mesos. Cal que el país aposti per l’educació pública, no només a parir dels 3 anys, sinó també dels 0 als 3…\nAddicionalment, estem molt contents perquè la nostra escola s’ha convertit en institut-escola fa poc. I, per tant, amplia la seva educació també als nens i nenes d’ESO. Estem en el desenvolupament del projecte i ens cal un impàs de temps per acabar d’assentar-ho. L’ajuntament sempre ha col·laborat amb l’escola. I finalment acaba sent un servei que podrem donar fins als 16 anys.\nMolt bé. La segona fotografia?\nÉs de quan tenia uns 14 o 15 anys. Hi surto participant en la festa de Caramelles, amb l’Associació de Caramelles d’Òdena, una de les entitats de municipi. És una festa que es fa en molts llocs als voltants de la Pasqua. Tenim moltes altres entitats, però aquesta foto posa de manifest un dels motius pels que avui em trobo en aquesta cadira, i és perquè he col·laborat amb moltes de les associacions del municipi. He estat a la junta, he muntat projectes, i tot ho he fet des d’una vessant altruista. Tot el moviment associatiu que tenim a Catalunya i al municipi és molt important, perquè són veïns i veïnes que dediquen el seu temps a fer-ho tot possible, i el temps és el més preuat. Són l’ànima del municipi.\nTot el moviment associatiu que tenim a Catalunya i al municipi és molt important, perquè són veïns i veïnes que dediquen el seu temps a fer-ho tot possible.\nI una tercera fotografia, ja a l’ajuntament.\nÉs del dia de la constitució del mandat 2011-2015. Va ser al juny de 2011 i jo vaig ser nomenada regidora. Qui m’imposava la medalla va ser una companya que ens ha deixat fa pocs mesos. Per a mi és un record molt important. Jo tenia aleshores 21 anys i aquest primer mandat a l’ajuntament va ser una experiència molt enriquidora.\nParlant ja del municipi, en quina situació es troba Òdena a nivell social i econòmic? Com els ha afectat la pandèmia?\nEns trobem en un moment de recuperació. Encara ens estem habituant a la nova realitat i en un temps d’impàs. No crec que encara hàgim retornat a la situació prèvia, però tampoc crec que hi arribem mai. La vida ha canviat tant que ens acabem adaptant a una nova manera de ser i de viure el municipi.\nAra tenim projectes i el municipi se’n podrà beneficiar, però ens hem de replantejar moltes accions. Una de les coses que ens preocupa és entendre, realment, el que volen els veïns, que han patit molt. Això ens dirà quines són les millors polítiques que podem aplicar. No obstant, sí que detectem que hi ha moltes ganes de reprendre tota l’activitat social i econòmica. I això és bo per a la ciutadania i les associacions que, com us deia, són l’ànima del municipi. L’activitat ha estat aturada un any i mig i hem de donar-li vida altre cop.\nLa vida ha canviat tant que ens acabem adaptant a una nova manera de ser i de viure el municipi.\nA banda del teixit associatiu, què caracteritza els habitants del municipi?\nTenim una situació complexa, perquè hi ha tres nuclis de població importants i cadascun té una identitat molt arrelada. D’una banda, a Òdena hi tenim 1.700 habitants. De l’altra, tenim l’Espelt, amb uns 200. Tots dos són els més antics. I el tercer és el Pla d’Òdena, conformat per diversos barris i té uns 1.300 habitants més. Són nuclis separats per una certa distància (4 km) entre ells i cada veí se sent identificat amb un d’ells.\nNo obstant, tenir tres realitats és quelcom positiu. Hem tingut un creixement força exponencial en els darrers anys i ens han arribat nous veïns que es volen vincular a la vida social del municipi. Val la pena poder tenir totes les persones sentint-se orgulloses de formar part del patrimoni i el territori d’Òdena, siguin del nucli que siguin. Així que penso que tenim uns veïns orgullosos del seu municipi.\nL’existència de tres nuclis fa més complicada, també, la gestió de l’ajuntament?\nSí. Abans, quan treballava com a regidora, em proposava fer coses per unir-los i fer que tothom se sentís part d’una mateixa entitat. Ara ens hem adonat que això, segurament, no és pot fer o bé és molt difícil. Com us dic, hi ha una distància geogràfica important que no podem evitar. A banda, tothom està content i se sent feliç de pertànyer al seu nucli. Així doncs, hem decidit fer que tothom estigui així i no forçar la situació.\nEl problema, no obstant, és que acabes fent les gestions per triplicat. Especialment a Òdena i el Pla d’Òdena, que són els municipis més grans. Però la línia de treball segueix sent la de desenvolupar projectes en cadascun dels tres.\nAbans, quan treballava com a regidora, em proposava fer coses per unir-los i fer que tothom se sentís part d’una mateixa entitat. Ara ens hem adonat que això, segurament, no és pot fer o bé és molt difícil.\nPerquè diria que aquestes persones nouvingudes han escollit Òdena? Què té de bo el municipi o qualsevol dels tres nuclis?\nJo crec que som un municipi bonic i agradable, que ofereix tranquil·litat i que es troba a menys de 2 km d’Igualada, on hi ha tots els serveis. També nosaltres tenim serveis bàsics: educació dels 0 als 16 anys, consultori mèdic, farmàcia, botigues d’aliments… Pensem que qui ve aquí busca la vida de poble, però de poble de certa grandària, per gaudir d’un mínim de serveis. A més és un poble amable i amb molt de terme municipal, vegetació i boscos, camins per poder gaudir… Ara, durant la pandèmia, s’han valoritzat aquests grans espais. I també tenim un parc d’habitatge bastant adequat, amb cases unifamiliars i pisos de certa grandària que permeten una vida còmoda.\nQuins elements de patrimoni històric o arquitectònic recomanaria visitar?\nEn tenim molt i crec que ha de recuperar el valor, el que passa és que seria també una inversió molt gran de fer i cal assumir-la de mica en mica. Aquí mateix tenim el castell que va donar origen al poble, on encara hi ha la Torre de l’Homenatge i el Poble Vell. Es pot visitar actualment i estem fent una gran inversió en el manteniment, tant de la torre com de les muralles adjacents.\nA banda, aquí hi havia hagut explotació de guix, que és un material molt típic en la nostra història i hi volem donar una interpretació. També hi ha, com us deia, molts senders per recórrer, que et fan passar per camps de blat i de vinyes, on es poden veure barraques de pedra seca i algunes fonts. A més, a la vora de l’Espelt hi tenim un jaciment romà que es pot visitar i que dona força sentit a la nostra història.\nSempre hem estat en una situació correcta. I cal reconèixer aquí la feina de tots els alcaldes precedents. El nivell d’endeutament és baix i tenim cert marge d’inversió en petites polítiques i en el dia a dia del ciutadà. Però cal anar en compte, perquè els preus dels materials s’estan encarint moltíssim i això també afecta l’ajuntament. I plantejar pujades d’impostos ara també sembla complicat. Ens trobem en un punt en què ens caldrà fer contenció de les despeses, ser prudents i veure què passa en els propers anys.\nMentrestant, hem fet un gran esforç per ajudar els autònoms i empresaris que s’han vist tan afectats en el darrer any i mig. Però, en general, podem dir que estem tranquils.\nSempre hem estat en una situació correcta. I cal reconèixer aquí la feina de tots els alcaldes precedents.\nHan hagut d’ajustar el seu programa electoral? Els quedaran gaires projectes al tinter?\nEn el darrer any i mig ha calgut fer un replantejament. En cert sentit vam optar per aturar algunes de les inversions previstes al programa electoral, especialment en obres de manteniment i millora, per centrar-nos en donar un major suport a les empreses i als autònoms que estaven patint. També vam ajudar molt al col·lectiu de la gent gran. Ja teníem previst posar en marxa el centre de dia, que era un projecte que venia del govern anterior, però la nova situació ens va obligar a reformular-lo per poder ajudar les persones grans. Moltes d’elles viuen a casa soles i els havíem de portar la compra a casa o donar-los acompanyament psicològic. A més, també hem ajudat l’adolescència.\nTots aquests projectes s’han hagut de fer durant el passat any i mig. Ara, amb la fi de l’estat d’alarma i la situació sanitària més normalitzada, hem recuperat alguns projectes que teníem a l’inici de la legislatura. El fet és que abans estaven programats per acabar-los en quatre anys i ara ens han quedat dos anys i escaig per fer-los. Cal treballar una mica a correcuita, però creiem que tot podrà sortir.\nPotser li caldrà tornar-se a presentar per acabar-los…\nJa ho veurem. De moment esperem acabar el mandat el 2023… Tot això que hem viscut et fa plantejar la situació [riu].\nQuines línies de promoció econòmica estan liderant, actualment?\nUna d’important, també heretada del govern anterior i que estem treballant amb el Departament de Territori, és la planificació d’un nou sòl industrial al municipi. Això passa per la participació del consorci de l’aeròdrom d’Igualada-Òdena i és una aposta important per portar nous projectes industrials i econòmics. Volem crear llocs de treball de qualitat vinculats a l’activitat aeroportuària i que, tot i que funciona, cal endreçar.\nTambé hem vist que tot aquest petit empresari i autònom, i els negocis que tenim al municipi, necessiten suport. Així que hem fet algunes petites accions. Per exemple, els lots de Nadal que abans es lliuraven als treballadors de l’ajuntament, enguany es canvien per vals de regal que es poden bescanviar a les botigues i els comerços locals. Igualment estem invertint i fent créixer el mercat municipal setmanal. Creiem que és important la proximitat que representa i l’ajut a tot aquest petit empresariat.\nEls lots de Nadal que abans es lliuraven als treballadors de l’ajuntament, enguany es canvien per vals de regal que es poden bescanviar a les botigues i els comerços locals.\nPensen demanar els fons Next Generation?\nHi estem treballant. Voldríem presentar-nos a algun programa dedicat a l’energia sostenible, i convertir els nostres equipaments en més sostenibles. Al municipi tenim una caldera de biomassa de la que ja es beneficia l’escola. Pensem que també se’n poden aprofitar altres equipaments i, potser, a través d’aquests ajuts podem assumir les instal·lacions.\nL’altra línia que tenim és la millora de la connectivitat del municipi entre els tres nuclis de població. Volem fer-ho a través de carrils bici i de connexions a peu. Ja no és només el transport privat amb cotxe, que ja el tenim resolt, sinó un transport molt més sostenible.\nA nivell personal, quin diria que ha estat el millor moment des que està a l’alcaldia?\nQuan encara no portava ni mig any a l’alcaldia se’ns va oferir l’oportunitat de convertir l’escola en institut-escola. Va ser un canvi molt important per al municipi i va ser un bon moment. Quan vam arribar al govern ja prevèiem treballar amb el jovent, perquè detectàvem que, en acabar l’escola, marxaven a l’institut a Igualada i perdien bastant el contacte amb nosaltres. I nosaltres amb ells, i no els retrobàvem fins bastant temps després. Això ens va fer replantejar tota la política educativa i de joventut.\nEn el sentit contrari, la pandèmia va ser una situació complicada. Però, a la vegada, hi va haver moments en què vam viure un suport molt important per part de la ciutadania. I això és d’agrair. Nosaltres, evidentment, no esperem la gratitud dels ciutadans, perquè la nostra responsabilitat és oferir-los serveis, però en viure una situació tan difícil, van ser ells mateixos que ens agraïen la gestió… Va ser quelcom molt important i va marcar el mandat fins ara.\nQuan es troba amb altres alcaldes i alcaldesses de la zona, en què coincideixen? Quines reivindicacions tenen en comú?\nUna en la que ens trobem molts és que, en ser l’administració més propera al ciutadà, som també la primera porta a la que es dirigeix quan té qualsevol problema, sigui quin sigui. Els ajuntaments ens hem convertit en el primer talla-focs de tots els problemes que pateix el públic. I sovint reivindiquem un suport més gran de les administracions supramunicipals.\nUn fet curiós és que els ajuntaments, legalment, tenim de fet molt poques obligacions: el manteniment dels cementiris, de l’enllumenat públic i les escombraries, i para de comptar. Però, finalment, s’acaben encarregant de moltes més coses. I amb molt de gust, evidentment, però oferim llar d’infants, suport a l’escola, transport urbà de qualitat, formació dels ciutadans, tallers, activitats, gestió de pavellons, biblioteques… Ho fem amb ganes, però tenim recursos escassos o limitats i caldria més recolzament de les administracions superiors, ja fos a nivell logístic, administratiu o econòmic. I crec que no en són conscients.\nCreu que no es coneix prou el punt de vista dels ajuntaments?\nAixí és. Som una administració propera i venim d’una època en què les administracions supramunicipals s’han vist malmeses econòmicament. Han deixat de donar serveis i el públic els ha vingut a buscar als municipis, on hem assumit molts dels serveis que abans donava l’administració superior.\nPerò crec que no podem continuar amb aquesta despesa econòmica si no tenim un suport important. Fa uns dies, vaig llegir que el Tribunal Constitucional dictava que els impostos de plusvàlua no eren pertinents… Finalment seria una disminució dels ingressos de l’ajuntament, però caldrà que seguim donant el mateix servei…\nDemanaria vostè que la Generalitat tingués més en compte els municipis en la planificació del país?\nSi se’ns tingués més en compte, demanaríem molt més. Sí que és cert, però, que en els darrers anys hi ha hagut un canvi de les polítiques, sobretot de la Generalitat, amb una mirada més àmplia cap al món municipal. Potser encara no és suficient i caldria molt més. Algunes polítiques relatives a les energies renovables han tingut el món municipal al marge i el decret s’ha hagut de refer per tal que els ajuntaments hi puguin dir molt més sobre com ordenar el territori a l’hora d’instal·lar energia solar i eòlica, per exemple.\nQuina és la seva agenda del dia, per acabar?\nFins ara ha estat un dia de feina de despatx. A la tarda tindré una mica més de moviment. Avui hi ha una formació telemàtica sobre finances locals i, precisament, sobre l’impost de la plusvàlua. A continuació tindré una reunió amb una entitat esportiva del municipi i, més tard, amb un grup de veïns que tenen unes qüestions a comentar.\nMaria Sayavera es periodista de professió i apassionada de la comunicació. Extravertida i “xerraire”, com ella mateixa defineix, se sent carregada d’energia quan treballa i connecta amb les persones. Al seu poble, des de petita, ha participat en nombrosos projectes socials i culturals, ja fos des del voluntariat, el periodisme o la militància política. Abans de dedicar-se a la política, havia treballat als principals mitjans de comunicació de la Catalunya central, com ara Regió 7, la Clau de l’Anoia i Ràdio Igualada. Es va especialitzar tant en periodisme polític com en informació esportiva. Més endavant, va arribar la participació, com a tècnica, a la secció local d’Esquerra Republicana. Va ser regidora de l’ajuntament una legislatura i, finalment, escollida alcaldessa.\nUn llibre especial. El que tinc més fresc és Patria de Fernando Aramburu. Molt colpidor. Parla de la divisió entre partidaris i no partidaris de la ETA al país basc.\nUna pel·lícula. El golpe, amb en Robert Redford i en Paul Newman. Crec que és de les que he vist més vegades.\nUna cançó. Triaria Yellow, dels Coldplay. La trobo molt bonica.\nUn plat de cuina. Els canelons de la meva mare.\nUn país. Irlanda. Vaig estar-hi vivint un temps i és un país que em sento com la meva segona casa.\nUn viatge que hagi fet o que li agradaria fer. M’agradaria visitar el Marroc. El tinc pendent.\nArticle anteriorLa Diputació de Barcelona referma el seu compromís per a la localització i l’assoliment de l’Agenda2030 i els ODS als municipis de la província\nArticle següent13 de desembre del 2021


La sessió d’anellament va servir per apropar el món de l’ornitologia en general, i de l’anellament científic d’ocells, als alumnes dels cursos de 4art i 3er de primària. A més a més, els nens varen poder descobrir les peculiaritats del projecte Phoenicurus, despertant el seu interès per convertir-se tots plegats en observadors actius d’aquesta espècie d’ocell a partir d’aquest moment.\nUn dels quatre exemplars, va resultar ser un mascle, fet que ens va permetre posar-li el nom de “EIC”, i convertir-se així amb el símbol del projecte de l’estació d’anellament. Aquest fet, ens permet endegar el joc: Qui ha vist a “EIC” ? que pretén que els alumnes tinguin una observació activa envers als ocells en el seu temps de lleure a l’hora del pati.\nLes quatre Cotxes fumades anellades, porten les anelles de PMMA amb els codics: SA, SB, SC i SF. El nostre protagonista “EIC” porta l’anella de PMMA, SA.\nEl director educatiu del centre, Sr. Claudi Fuster, ha valorat molt positivament l’efecte que ha causat la sessió d’anellament en els infants. I gràcies a això, esperem poder portar a terme noves sessions d’anellament en els propers cursos lectius.\nCom a coordinador del projecte a l’Escola Internacional del Camp, s’ha nomenat a Àlex Esteller, alumne de l’escola, i que serà el que controlarà i actualitzarà al portal d’internet www.phoenicurus.net totes les observacions que es portin a terme d’algun dels quatre exemplars anellats.


Compromís acusa al PP de Catarroja de portar el poligono industrial al desmantellament – Compromís per Catarroja\nPublicat el 8 Desembre 2013 en Economia i Ocupació\nEl portaveu de Compromís, Jesús Monzó, ha lamentat que el PP de Catarroja no tinga cap pla per a reactivar el teixit empresarial de la localitat que s’està desplomant de manera alarmant en els últims anys, especialment durant la present legislatura. La facturació de les empreses s’ha reduït considerablement, passant dels més de 500 milions que facturaven em l’any 2007 als 184 milions de l’actualitat.\nMonzó també ha destacat el fet que no existisquen empreses importants i que el 88% d’elles tinguen entre menys de 9 persones emprades. Monzó ha matisat que existeixen prop de 2.000 persones menys treballant en el polígon industrial des del 2007 i que només en els dos últims anys s’han destruït prop de 400 llocs de treball.\nDavant aquesta situació Compromís ha demanat a l’actual equip de govern i a l’alcaldessa de la localitat, Soledad Ramón, que es pose a treballar per a reactivar i incentivar la instal·lació d’empreses en el municipi. Monzó ha acusat a l’actual equip de govern de passivitat i d’estar mancat d’idees i desmotivat davant la incapacitat política de tirar avant amb les necessitats reals de Catarroja. “No poden dir que és una qüestió conjuntural”, s’afirma des de Compromís, “perquè tothom pot veure com existeixen polígons d’altres localitats d’al voltant de Catarroja que estan creixent al costat d’empreses importants que han decidit instal·lar-se per les facilitats que ofereixen alguns municipis”.\nArxivat en: Economia i Ocupació empreses, polígon industrial, treball\n← Monzó: “Els pressupostos de 2014 evidencien un govern sense idees i fracassat”\nCompromís reclama al govern de Fabra inversions per a Catarroja →


El ‘Pla municipal de la Gent Gran 2019-2022’ contempla més de 30 accions concretes per millorar la qualitat de vida del col·lectiu a Salt – InfoSalt\nEl 'Pla municipal de la Gent Gran 2019-2022' contempla més de 30 accions concretes per millorar la qualitat de vida del col·lectiu a Salt\nL’Ajuntament de Salt disposa d’un Pla municipal de la Gent Gran 2019-2022 que contempla més de 30 accions concretes que tenen per objectiu millorar la qualitat de vida d’aquest col·lectiu. El document defineix les tres línies estratègiques de les accions a realitzar amb el col·lectiu de gent gran de la ciutat: Envelliment actiu, millora de la qualitat de vida i treball en xarxa i cooperació.\nL’alcalde, Jordi Viñas, ha manifestat que l’objectiu és ‘vetllar per la qualitat de vida de les persones grans del nostre municipi’. ‘I això vol dir -ha afegit- impulsar accions que els ajudin a tenir cura de la seva salut física i una vida social plena’.\nLa primera línia estratègica, que procura per un envelliment actiu, té per objectiu prevenir l’aïllament social a través del foment d’un rol actiu de la gent gran i promocionant les relacions entre generacions que ajudin a desactivar estereotips. ‘Les persones que es jubilen són agents actius de la societat que hem de saber gaudir i aprofitar a través de la participació social’, ha afegit la regidora de la Gent Gran, Isabel Alberch.\nLa segona gran línia estratègica és la millora de la qualitat de vida a través de programes que fomentin la seva autonomia personal i fomentant l’accessibilitat i la mobilitat a la ciutat, entre altres propostes.\n‘Ampliarem i millorarem l’atenció a les persones grans dependents i en risc d’exclusió. I alhora, promourem el bon tracte i reduirem la invisibilitat dels maltractaments que pateixen les persones grans’, ha afegit l’alcalde.\nLa tercera línia estratègica que fomentarà el treball en xarxa i la cooperació vol millorar els mecanismes de comunicació i traspàs d’informació entre els diferents agents que intervenen a la comunitat (administracions, entitats tercer sector, entitats privades, associacions, casals, etc.) i realitzen accions vers la gent gran.\nEl Pla municipal de la Gent 2019-2022 és un document treballat i consensuat entre el Consorci de Benestar Social Gironès-Salt i el Consell Municipal de la Gent Gran i l’Ajuntament.


TracesRGB: Taga i Puig Estela, gràcies a la llevantada de Reis\nTaga i Puig Estela, gràcies a la llevantada de Reis\nLa serralada des del Taga fins a Serra Cavallera es molt llaminera quan les llevantades hi deixen un bon mató de neu, i aquest divendres de gener no m'ha estat gens difìcil trobar companys per compartir gaudir d'aquesta combinació de lloms herbosos, bosc d'obaga i prades de pastura, abans de que el sol i el vent facin espatllar la neu .\nEmili, Jordi, Jaume i jo. Temperatura baixa però no massa, comencem amb una mica de vent emprenyador que gairebé desapareix desprès del primer descens des del Taga fins dessota la Portella d'Ogassa, amb una neu pols a la obaga que ens fa entrar en eufória.\nNo ens costa gens decidir carenejar fins el Puig Estela, pensant ja amb la neu pols que hi haurá al descens del bosc fins els Plans de Moreroles i les pastures fins el cotxe. Ha resultat una sortida en condicions magnífiques, gaudint del sol, la neu, i el joc dels núvols amb les carenes que ens separen de la Cerdanya; del Puig Estela veiem fins i tot la badia de Roses.\nHo hem celebrat a Can Sart, a Ribes, bon menú de 15 € i excelent servei.\nPublicat per Ricard Godia a divendres, de gener 12, 2018\nMuntanya estiu (42)\nTurisme cultural (12)\nTaga i Puig Estela, gràcies a la llevantada de Rei...


Torna el (bon) futbol - marionaisern.cat\nTorna el (bon) futbol\nPer alguns de nosaltres s’han acabat les vacances i, amb elles, també la pretemporada del Barça. S’han acabat els partits d’escalfament i la mar d’avorrits. Ara ja comença lo bo de veritat i les provatures s’han de fer o s’haurien abans de començar la Lliga aquest dissabte 20 d’agost.\nAvui s’ha jugat la tornada de la Supercopa d’Espanya entre el Barça i el Sevilla a les onze de la nit. Un horari infernal. No sé qui ha triat l’hora del partit però no sé si ho ha fet pensant en els nens i nenes que estan de vacances i que òbviament aquest horari no és adequat per ells. Qualsevol partit que sigui transcendent, i aquest ho és molt, no s’hauria de jugar més tard de les deu de la nit. És indecent.\nFa unes hores, a la ràdio, he sentit alguns aficionats al Barça indignats perquè quan surtin de l’estadi, no podran agafar metro perquè ja estarà fora de servei a quarts d’una de la matinada. Segurament, els únics que ho agrairan seran els taxistes. M’ha cridat l’atenció això de que els culers s’indignin perquè el metro ja estigui tancat. Curiosament, no els he vist queixar-se perquè el partit es jugui a les onze de la nit.\nPotser seria el més lògic, no? Què és més normal, que un partit es jugui tan tard o que el metro estigui tancat a la una de la matinada, com fa sempre? Només faltaria que el servei de metro hagués de fer una excepció per un partit de futbol. No ens passem.\nPer el que fa al futbol, els dos partits de Supercopa han servit per veure que aquesta temporada, el Barça té un fons d’armari de veritat. Almenys, mires a la banqueta i no has de posar-te les mans al cap. No obstant, això no vol dir que aquest any l’equip torni a fer una temporada de cine. Depèn de moltes coses i una d’elles és l’adaptació dels fitxatges que, com sempre a aquest club, no serà fàcil. Però, per començar, no és un mal inici.\nMirant el partit i les notícies de mercat que han sortit aquestes setmanes, m’he parat a pensar en els canvis que hi ha hagut institucionals i esportius des de que van marxar Joan Laporta i, també, Pep Guardiola. Fa uns anys, no gaires, el gran emblema del club era La Masia i servia per promocionar els seus jugadors i, en el millor dels casos, donar-los almenys una oportunitat al primer equip. Avui d’això en queda ben poca cosa.\nAquesta junta directiva ha convertit el Barça en un club de fitxatges en detriment de l’escola formativa La Masia. Aquesta ja no serveix per promocionar la cantera però sí per fer negoci amb ells. Se’ls hi dóna uns quants minuts, pocs, i ràpidament se’ls cedeix o se’ls ven per fer-hi negoci amb poquíssimes possibilitats de que puguin tornar. No discuteixo aquesta decisió i és obvi que no tots tenen el talent de Pedro i Sergio Busquets però darrere de tot això hi ha d’haver algú que se’ls cregui realment, que aposti per la cantera i per la continuïtat del model. Avui, ja sabem que de tot això no en queda res.\nEl Barça ja té el primer títol. Esperem que no sigui l’últim.


Avís legal - Escola música Creu Alta\nL’accés, navegació i utilització del Lloc Web www.escolademusicacreualta.com (en endavant, el “Lloc Web”) implica l’acceptació expressa i sense reserves de tots els termes de les presents condicions d’ús, tenint la mateixa validesa i eficàcia que qualsevol contracte formalitzat per escrit i signat.\nNom del domini: www.escolademusicacreualta.com\nNom comercial: ESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA\nDenominació social: ESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA, S.L\nDomicili social: Avinguda Onze de Setembre, 107,\nSabadell, 08208, Barcelona\nInscrita en el Registre Mercantil: Registro Mercantil de BARCELONA T\nLes presents condicions d’ús regulen l’accés, navegació i utilització del Lloc Web, sens perjudici que ESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA es reserva el dret a modificar la presentació, configuració i contingut del web, així com les condicions requerides per al seu accés i/o utilització. L’accés i utilització dels continguts del lloc web després de l’entrada en vigor de les seves modificacions o canvis suposen l’acceptació dels mateixos.\nESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA es reserva el dret a modificar els termes i condicions aquí estipulats, totalment o parcialment, publicant qualsevol canvi en la mateixa forma en què apareixen aquestes condicions d’ús o mitjançant qualsevol mena de comunicació dirigida als usuaris.\nEn cap cas ESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA, es responsabilitzarà de la veracitat de les dades de registre facilitades pels usuaris finals, de manera que cada un d’aquests són els responsables de les possibles conseqüències i errors que posteriorment puguin derivar-se de la falta de veracitat de les dades.\nESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA és titular o, si escau, compta amb les llicències corresponents sobre els drets d’explotació de propietat intel·lectual i industrial del lloc web, així com dels drets de propietat intel·lectual i industrial sobre la informació, materials i continguts d’aquesta.\nEn cap cas s’entendrà que l’accés, navegació i utilització del Lloc Web per part de l’usuari implica una renúncia, transmissió, llicència o cessió total o parcial d’aquests drets per part d’ESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA.\nLes referències a marques o noms comercials registrats, o altres signes distintius, ja siguin titularitat d’ESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA o de terceres empreses, porten implícites la prohibició sobre el seu ús sense el consentiment d’ESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA o dels seus legítims titulars. En cap moment, excepte manifestació expressa en contra, l’accés, navegació o utilització del Lloc Web i/o dels seus continguts, confereix a l’usuari cap dret sobre signes distintius en ell inclosos.\nQueden reservats tots els drets de propietat intel·lectual i industrial sobre els continguts i/o serveis del lloc web i, en particular, queda prohibit modificar, copiar, reproduir, comunicar públicament, transformar o distribuir, per qualsevol mitjà i sota qualsevol forma, la totalitat o part dels continguts inclosos en la Web, per a propòsits públics o comercials, si no es compta amb l’autorització prèvia, expressa i per escrit d’ESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA o, si escau, del titular dels drets corresponents.\nEn el cas que l’usuari enviï informació de qualsevol mena a ESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA a través de qualsevol dels canals habilitats a aquest efecte, l’usuari declara, garanteix i accepta que té dret a fer-ho lliurement, que aquesta informació no infringeix cap dret de propietat intel·lectual, industrial, secret comercial o qualsevol altre dret de tercers, i que aquesta informació no té caràcter confidencial ni és perjudicial per a tercers.\nL’usuari reconeix assumir la responsabilitat, deixant indemne a ESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA per qualsevol comunicació que subministri personalment o al seu nom, arribant aquesta responsabilitat sense cap restricció l’exactitud, legalitat, originalitat i titularitat d’aquesta.\nEn cas que en el Lloc Web es mostressin enllaços a altres pàgines web mitjançant diferents botons, links, bàners o continguts enllaçats, ESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA informa que aquests es troben directament gestionats per tercers, no tenint ESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA ni mitjans humans, ni tècnics per conèixer de forma prèvia i/o controlar i/o aprovar tota la informació, continguts, productes o serveis facilitats per altres llocs web als quals es puguin establir enllaços des del present lloc web.\nEn conseqüència, ESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA no podrà assumir cap tipus de responsabilitat per qualsevol aspecte relatiu a la pàgina web a la qual es pogués establir un enllaç des del Lloc Web, en concret, a títol enunciatiu i no limitatiu, sobre el seu funcionament, accés, dades, informació, arxius, qualitat i fiabilitat dels seus productes i serveis, els seus propis enllaços i/o qualsevol dels seus continguts, en general.\nEn aquest sentit, si els usuaris tinguessin coneixement efectiu de què les activitats desenvolupades a través d’aquestes pàgines web de tercers són il·legals o contravenen la moral i/o l’ordre públic, hauran de comunicar immediatament a ESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA a l’efecte que es procedeixi a deshabilitar l’enllaç d’accés a aquestes, acció que es durà a terme en el menor temps possible.\nEn qualsevol cas, l’establiment de qualsevol classe d’enllaç des del Lloc Web a una altra pàgina web aliè no implicarà que existeixi algun tipus de relació, col·laboració o dependència entre ESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA i el responsable de la pàgina web aliena.\nESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA posa a disposició dels usuaris, a través de diferents eines i aplicacions, mitjans d’enllaç que permeten als usuaris accedir a canals i pàgines diferents. La instal·lació d’aquestes aplicacions en el Lloc Web té per únic objecte facilitar als usuaris l’accés a aquests canals en les diferents plataformes i xarxes socials.\nL’establiment d’aquestes aplicacions no implica l’existència de cap relació entre ESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA i el propietari, fabricant o distribuïdor de la plataforma enllaçada, com tampoc l’acceptació i aprovació per part d’ESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA dels seus continguts i/o serveis, sent el seu propietari, fabricant o distribuidor l’únic responsable d’aquests.\nEn cap cas, ESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA comparteix amb tals propietaris de les pàgines webs externes, cap tipus d’informació privada sobre els seus usuaris, sent la seva única finalitat facilitar l’accés a elles per part dels usuaris.\nEn aquest sentit, tota la informació que el propi usuari desitgi proporcionar a aquestes plataformes i/o pàgines webs externes, serà sota la seva pròpia responsabilitat, no intervenint en aquest procés ESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA.\nA causa de què l’ESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA no té cap control sobre el contingut allotjat en aquests canals, l’usuari reconeix i accepta que ESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA no assumeix cap responsabilitat pel contingut ni pels serveis als quals l’usuari pugui accedir a aquestes pàgines ni per qualsevol contingut, productes, serveis, publicitat, ni qualsevol altre material disponible en aquests. Per tal motiu, l’usuari ha d’extremar la prudència en la valoració i utilització de la informació, continguts i serveis existents en els canals enllaçats, i sobre la informació pròpia o de tercers que vulgui compartir en aquests canals.\nESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA no autoritza l’establiment d’un enllaç a aquest lloc web des d’altres pàgines web que continguin materials, informació o continguts il·lícits, il·legals, degradants, obscens i, en general, que contravinguin les lleis, la moral o l’ordre públic, o les normes socials generalment acceptades. En tot cas, els usuaris podran establir enllaços a les seves respectives pàgines web sempre que sol·licitin l’autorització prèvia i expressa a ESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA.\nESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA no té facultat ni mitjans humans i tècnics per conèixer, controlar ni aprovar tota la informació, continguts, productes o serveis facilitats per altres llocs web que tinguin establerts enllaços amb destinació al present Lloc Web. ESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA no assumeix cap mena de responsabilitat per qualsevol aspecte relatiu a les pàgines web que estableixen aquest enllaç amb destinació al present Lloc Web, en concret, a títol enunciatiu i no taxatiu, sobre el seu funcionament, accés, dades, informació, arxius, qualitat i fiabilitat dels seus productes i serveis, els seus propis enllaços i/o qualsevol dels seus continguts, en general.\nAccedir sense autorització a qualsevol secció del lloc web, a altres sistemes o xarxes connectades a la Plataforma, a cap servidor d’ESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA ni als serveis oferts a través del lloc web, per mitjà de pirateig o falsificació, extracció de contrasenyes o qualsevol altre mitjà il·legítim;\nDur a terme alguna acció que provoqui una saturació desproporcionada o innecessària en la infraestructura del lloc web o en els sistemes o xarxes d’ESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA. Així com en els sistemes i xarxes connectats al Lloc Web;\nL’incompliment de qualsevol de les anteriors obligacions per l’usuari, podrà dur aparellada l’adopció per ESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA de les mesures oportunes emparades en Dret i en l’exercici dels seus drets o obligacions, i pot arribar a l’eliminació o bloqueig del compte de l’usuari infractor, sense que hi hagi possibilitat d’indemnització pels danys i perjudicis causats.\nESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA no pot garantir la fiabilitat, utilitat o veracitat absolutament tota la informació i/o dels serveis del lloc web, ni tampoc de la utilitat o veracitat de la documentació posada a disposició a través de la mateixa.\nEn conseqüència, ESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA no garanteix ni es fa responsable de: (i) la continuïtat dels continguts del Lloc Web; (ii) l’absència d’errors en aquests continguts; (iii) l’absència de virus i/o altres components nocius en el Lloc Web o al servidor que el subministra; (iv) la invulnerabilitat del lloc web i/o la impossibilitat de vulnerar les mesures de seguretat que s’adoptin en aquesta; (V) la falta d’utilitat o rendiment dels continguts del Lloc Web; i (vi) els danys o perjudicis que causi, a sí mateix o, a un tercer, qualsevol persona que infringís les condicions, normes i instruccions que ESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA estableix en el Lloc Web o mitjançant la vulneració dels sistemes de seguretat del lloc web.\nNo obstant això, ESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA declara que ha adoptat totes les mesures necessàries, dins les seves possibilitats i de l’estat de la tècnica, per garantir el funcionament del lloc web i reduir al mínim els errors del sistema, tant des del punt de vista tècnic, com dels continguts publicats al lloc web.\nSi l’usuari tingués coneixement de l’existència d’algun contingut il·lícit, il·legal, contrari a les lleis o que pogués suposar una infracció de drets de propietat intel·lectual o industrial, de la normativa aplicable en matèria de protecció de dades personals i/o qualsevol altre dret, haurà de notificar immediatament a ESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA perquè aquesta pugui procedir a l’adopció de les mesures oportunes.\nESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA no garanteix la licitud, fiabilitat i utilitat dels continguts subministrats per tercers a través del lloc web.\nESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA no serà responsable sobre la veracitat, integritat o actualització de les informacions publicades en el Lloc Web provinents de fonts alienes a aquest (notícies externes, informes de professionals externs, etc.), així com tampoc de les contingudes en altres portals web mitjançant enllaçades del Lloc Web.\nESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA no assumirà responsabilitat pel que fa a hipotètics perjudicis que poguessin originar-se per l’ús de les esmentades informacions.\nEn tot cas, ESCOLA DE MÚSICA CREU ALTA es reserva el dret a suspendre, modificar, restringir o interrompre, temporalment o permanentment, l’accés, navegació, ús, allotjament i/o descàrrega del contingut i/o ús de serveis del lloc web, amb o sense prèvia notificació, als usuaris que contravinguin qualsevol de les disposicions detallades en les presents condicions d’ús, sense que hi hagi possibilitat de l’usuari d’exigir cap indemnització per aquesta causa.\nAquestes condicions d’ús es regeixen per la llei espanyola. Les parts se sotmeten expressament, per a la resolució dels conflictes i amb renúncia a qualsevol altre fur, als jutjats i tribunals de Sabadell.


Jo sóc la Malala - Malala Yousaf\n“JO SÓC LA MALALA” Malala Yousafzai – Alianza editorial – Madrid, 2013\nLa noia que van tirotejar els talibans per defensar el dret a l’educació\nDedicatòria inicial de l’autora:\n“Em van disparar un dimarts a l’hora de dinar. El matí del dijous, el meu pare estava tan convençut que em moriria que va dir al tiet Faiz Mohammed que la ciutat s’hauria de començar a preparar per al funeral. M’havien posat un coma induït, els signes vitals es debilitaven, tenia la cara i el cos botits, i els ronyons i els pulmons començaven a fallar. El pare em va explicar molt després que havia estat horrorós veure’m connectada a tots aquells tubs dins un petit receptacle de vidre. Tal com ho veia ell, em trobava mèdicament morta. Estava completament destrossat.\nLa meva mare seguia resant, amb prou feines havia dormit. Faiz Mohammed li havia dit que recités la sura del hajj, el capítol de l’Alcorà sobre la peregrinació, i ella va recitar una vegada i una altra els dotze versicles (58-70) sobre l’omnipotència de Déu. Després va dir al meu pare que en el seu fur intern sentia que viuria, però ell no veia com. “\nHi ha fets brutals que tallen la nostra vida i provoquen un abans i un després, per a la Malala Yousafzai el 9 d’octubre del 2012 va canviar la seva vida totalment. Va ser tirotejada tornant de l’escola per la seva defensa de l’educació. Tenia quinze anys.\nHavia nascut el 1997 al Paquistà, el pare era propietari d’una escola, i havia encoratjat la filla a estudiar. A la vall del Swat on vivien, els talibans, que tenien el poder, van prohibir les nenes que anessin a l’escola. Als onze anys ja va escriure, sota pseudònim, un bloc per a la BBC, on explicava les vivències sota el govern dels talibans. Malgrat l’anonimat, la seva identitat fou descoberta i la família va rebre greus amenaces, però la seva veu no es vaa pagar i es va convertir en una activista a favor del dret de les dones a l’educació al Pakistan.\nActualment viu a Birminghan, on va ser atesa del greu atemptat a la seva vida, amb la seva família. El 2013 va escriure, juntament amb la periodista Christina Lamb, “Jo sóc la Malala”, el relat de la seva existència.\nHa creat la Fundació Malala (www.malala.org) des d’on promou l’educació de les nenes de tot el món. Recentment, el dia del seu dissetè aniversari, ha viatjat a Nigèria, pel segrest de les 200 nenes en mans de Boko Haram\nMalala Yousafzai ha rebut diferents premis pel seu valor, pel seu testimoni, i per la seva defensa de l’educació, a les Nacions Unides, amb una frase va resumir tot un sentit de l’existència: un infant, un mestre, un llibre, una ploma, poden canviar el món. Tot un exemple de com una persona, amb les seves actituds, pot inspirar-ne moltes altres per a produir grans canvis.\nEls amics activistes del seu pare solien dir:\n- La Malala no és només la filla de Ziauddin. És la filla de tots nosaltres.\nCom ens sentim a prop d’aquestes paraules! A la butxaca del seu pare, un home que creia i creu en la denúncia davant de la injustícia, hi havia un poema escrit per Martin Niemöller, que havia viscut a l’Alemanya nazi:\nPrimer van venir a buscar els comunistes\nI no ho vaig denunciar perquè jo no era comunista.\nDesprés van venir a buscar els socialistes,\nI no ho vaig denunciar perquè jo no era socialista.\nDesprés van venir a buscar els sindicalistes\nI no ho vaig denunciar perquè jo no era sindicalista.\nDesprés van venir a buscar els jueus,\nI no ho vaig denunciar perquè jo no era jueu.\nDesprés em van venir a buscar a mi,\nI ja no quedava ningú per denunciar-ho enlloc.\nSegons l’informe que aquest estiu va publicar la UNESCO, 58 milions de nens entre 6 i 11 anys estan sense escolaritzar. 63 milions d’adolescents no tenen cap educació reglada. L’ajuda internacional per l’educació ha disminuït, es dubta seriosament de poder arribar el 2015 a l’objectiu d’universalitzar l’ensenyament primari.\n15 milions de nenes i 10 milions de nens mai no rebran cap instrucció. A l’Àfrica subsahariana hi ha 30 milions de nens sense escolaritzar. A l’Àsia meridional hi ha 26 milions, entre 12 i 17 anys, que no assisteixen a l’escola.\nCom diu la Malala: un nen, un mestre, un llibre i un llapis poden canviar el món.\nA l’Associació Àkan han començat les classes d’aquest curs. Com els darrers anys, una àmplia majoria de persones analfabetes. Una tasca dura, pacient, persistent, i una gran alegria per una Associació que ha apostat fortament per l’educació de les persones. Bon curs 2014-2015!


El VII Festivitas Bestiarum homenatja les entitats que s’han reinventat durant la pandèmia – Festivitas Bestiarum\nPosted on 16 de desembre de 2020 19 de desembre de 2020 MeritxellPosted in Notes de premsa 2020\nDiumenge 20 de desembre el bestiari festiu té una cita al Vendrell (Baix Penedès). S’hi celebrarà la setena edició del Festivitas Bestiarum, una gran festa en la qual els dracs, les àligues, els lleons i els cabrots seran els protagonistes.\nEn cada edició del Festivitas Bestiarum es premien aquells agents de la societat que han treballat els últims anys per a la defensa i promoció de la cultura popular, especialment del bestiari festiu. Per un cantó, s’entreguen guardons a tres entitats federades a l’Agrupació del Bestiari i, per l’altre, es lliuren quatre premis a la societat: a un personatge, a una associació, a una iniciativa empresarial i a una iniciativa de comunicació.\nPer aquest motiu, en comptes de premiar els millors actes que s’han fet durant l’any (com s’ha fet en altres edicions del Festivitas), l’organització dels Premis BEST ha decidit reconèixer les millors iniciatives que han dut a terme les entitats federades entre els mesos de març i juny, és a dir, durant l’estat d’alarma. En aquesta edició dels Premis BEST, cal assenyalar, s’han presentat més candidatures en comparació a altres anys: hi ha hagut un total de 12.\nPrograma d’actes de diumenge 20 de desembre al Vendrell\n11 a 14 h: Plantada de figures de bestiari a la plaça del Tívoli.\n(Foto: Drac Lo Carranco Bilandó de Cervera en el VI Festivitas Bestiarum 2019)


Com afrontar la vostra por a la mort i fer la pau amb la mort - Ment\nHi ha una dita en la línia que només hi ha dues coses certes a la vida: la mort i els impostos.\nPer descomptat, molta gent aconsegueix eludir aquesta última, però la primera és una cosa que cada ésser viu ha d’afrontar amb el temps.\nLa mort és una part inevitable de la vida, part del cicle mateix de la vida ... i és un tema que aterra absolutament una gran part de la població.\nLa cultura occidental, en particular, és molt negadora, amb el seu culte a la joventut i el seu odi aparent a qualsevol cosa antiga o malaltissa.\nAixò és lamentable, ja que les persones que es troben de cop i volta amb la finalització de la vida sovint passen a un estat de pànic i de xoc, ja que no han tingut una exposició suau al procés al llarg de la seva vida.\nLlavors, com es pot fer la pau amb la realitat de la mort i eliminar la por que s’hi associa?\n7 raons principals\nCaitlin Doughty, mortista i fundador de la Ordre de la Bona Mort ha acumulat set motius pels quals la gent sol tenir por de la mort:\nTemor que la mort causi dolor als éssers estimats.\nTemor que acabin ambicions i projectes importants.\nTemor que el procés de morir sigui dolorós.\nPor que ja no puguin tenir cap experiència.\nTemor que ja no puguin atendre persones dependents.\nTemor al que passarà si hi ha vida després de la mort.\nTemor al que pot passar al seu cos després de morir.\nSi identifiqueu exactament el que us fa por, podreu treballar la por i trobar una solució, oi? Per tant, anem a capbussar-nos i abordar-los un per un.\n1. Por a la mort que provoca dolor als éssers estimats\nEl dol és inevitable, ja que pràcticament ho hem experimentat al llarg de les nostres vides. Qualsevol que senti amor acabarà sentint dolor, però la gent ho és molt més resistent del que solem donar-los crèdit.\nSí, perdre't causarà dolor, però finalment els teus amics i familiars podran centrar-se en totes les meravelloses experiències que van viure amb tu, i aquesta dolçor disminuirà la pena.\nSi us preocupen les coses que no s’han dit o creieu que voleu tranquil·litzar-los quant s’estimen, escriviu-los cartes que puguin obrir-se un cop hagis marxat.\nDigueu tot el que necessiteu i sabeu que les vostres paraules (preferiblement escrites amb la vostra pròpia mà) seran apreciades i llegides una i altra vegada per consolar-vos.\n2. Por a que no es duguin a terme projectes importants\nEn aquest cas, tenir un pla de contingència molt sòlid i ordenar la logística necessària pot calmar les vostres pors.\nPer exemple, si heu conreat un jardí comunitari preciós, assegureu-vos que teniu plans establerts sobre com voleu que continuï.\nDoneu aquests plans a un custòdia en qui sabeu que podeu confiar perquè això passi, de manera que sabreu que tot estarà en bones mans un cop hagueu marxat.\nGestioneu una organització sense ànim de lucre? Assigneu algú per continuar el vostre treball de la manera que hàgiu escollit.\nEs dóna a una organització benèfica particular? Assegureu-vos que siguin un dels beneficiaris del vostre testament.\nEn definitiva, realment es tracta de l’organització, de manera que quan tingueu temps lliure, seieu i poseu en pràctica alguns plans sòlids.\n3. Temor que el procés de morir sigui dolorós\nUn dels temes que inevitablement apareix quan es treballa amb por a la mort és la preocupació que pot ferir.\nSembla que la gran majoria de la gent té menys por de la mort que la manera en què podrien morir .\nPer a molta gent, les experiències que han tingut amb la mort fins ara giren al voltant de familiars que han mort a l’hospital, sovint de malalties com el càncer.\nPoques vegades són testimonis de la pròpia mort: això ha quedat en mans d’infermers i treballadors de l’hospici, de manera que el procés final s’imagina més que no pas real, amb tot tipus d’imatges terrorífiques de pel·lícules i televisors llançades per a una mesura acolorida per convertir la imaginació en un excés.\nÉs imperatiu tenir un testament vital en què estipuleu directives avançades si no voleu que una intervenció mèdica extrema us salvi la vida.\nLes persones que no tinguin aquestes directives en vigor estaran subjectes a les clàusules 'mantenir-les vives per qualsevol mitjà necessari' a la majoria dels hospitals, així que assegureu-vos d'escriure el que és i no és acceptable per a vosaltres.\nPel que fa al dolor que es pot experimentar, hi ha excel·lents solucions per al tractament del dolor disponibles, inclosa l’opció de posar-se en coma pal·liatiu si el dolor és insuportable.\nEs poden aplicar ordres de no reanimar i, a les zones on la mort assistida és una opció, també hi ha la possibilitat d’acabar la vida segons les seves pròpies condicions quan estigui a punt per fer-ho.\n4. Por de no ser capaç de tenir experiències\nPot semblar bastant senzill de dir, però la solució a aquesta és tenir aquestes experiències ARA.\nAlguna vegada heu llegit aquestes 5 (o 10) llistes més importants elaborades per infermeres d’hospici sobre coses que lamenten més les persones que estan als llits de mort?\nUn dels lamentacions més habituals era no haver viscut una vida més autèntica: no viure la vida que realment volien, fer les coses que volien fer.\nSabeu la dita: 'viu cada dia com si fos l'últim'? És un bon consell, ja que ens anima a gaudir de la bellesa que tenim al davant ara mateix en lloc de deixar de gaudir fins a algun dia llunyà en què sentim que podem o ho hem de fer.\nSi la por a no experimentar alguna cosa important per a vosaltres és el que us ha preocupat, realment preneu-vos una mica de temps per considerar què és el que encara voleu aconseguir i per què és tan vital que ho feu.\nFeu una llista (la idea d'una 'llista de dipòsits' sona cursi, però anoteu-ho seriosament) i calculeu el següent:\nCoses que encara voleu aconseguir.\nMotius pels quals voleu fer aquestes coses.\nQuant de temps trigaria a fer-los.\nEls recursos necessaris per fer-los realitat.\nClassifiqueu-los per ordre de més important a menys important i, si us plau, sigueu realment honest amb vosaltres mateixos.\nQuan mireu els que apareixen a la part superior de la llista (aquells que realment voleu experimentar o assolir), pregunteu-vos què us impedeix fer aquestes coses.\nA partir d’aquí, podeu determinar un pla d’acció que us ajudi a fer-los realitat. Això ajudarà molt a disminuir (o fins i tot eliminar) el pesar, i això és absolutament enorme a l’hora d’acceptar que aquesta vida acabarà finalment.\nComprensió de les fases del dolor i de com penar la pèrdua\nPassar dies en què trobes a faltar algú que has perdut\nCom trobar significat en el suïcidi d’un ésser estimat\nEn lloc de 'Disculpeu la vostra pèrdua', expresseu el vostre condol amb aquestes frases\n5. Temor de no poder atendre els dependents\nAquesta és una qüestió important i té sentit per què la gent està preocupada per això, sobretot si hi participen nens petits o pares malalts.\nSi aquest és un dels vostres temors principals, seieu amb un advocat i discutiu quines opcions teniu.\nPodeu resoldre situacions de tutela, fons fiduciaris i tota mena de minucioses per assegurar-vos que aquells que us interessen estaran en bones mans si i quan els vostres ja no estan disponibles.\n6. Por a la vida després de la mort (o manca d’ella)\nQuan es tracta d’una por al més enllà (o de la manca d’un), es redueix realment al que realment creieu, espiritualment.\nSi això us fa por, intenteu identificar exactament el que us fa por: teniu por d’algun tipus d’infern que us espera, perquè creieu que mereixeu algun tipus de càstig per transgressions?\nO tens por que després de la mort no hi hagi res?\nSi us preocupa un més enllà, busqueu un líder espiritual de la religió o filosofia que us ressoni més i parleu-los sobre les vostres pors.\nEstà gairebé garantit que qualsevol cosa horrible que pugueu imaginar us turmenti molt més del que mai ho faria la vostra vida posterior a la religió.\nTotes les cultures del planeta tenen alguna idea d’una vida més enllà. Per a alguns, és un lloc preciós com el cel o les terres d’estiu, i per a d’altres, hi ha la reencarnació: retirem aquests cossos temporals com vestits de roba i les ànimes continuen cap a nous cossos o s’eleven cap a plans d’existència superiors, com tornar-se a unir amb la font de tota energia.\nFins i tot si no sou especialment espirituals, sinó que us adoneu a enfocaments agnòstics o fins i tot ateus / científics, hi ha comoditat en el fet que realment no s’acaba res. No es pot destruir l’energia: només canvia de forma.\nEl professor i autor budista Thich Nhat Hanh comparteix una analogia de la mort que s’assembla molt al cicle natural de l’aigua:\nImagineu-vos un núvol blanc i inflat al cel. Més endavant, quan comença a ploure, no necessàriament veieu el mateix núvol. No hi és. Però la veritat és que el núvol està sota la pluja. És impossible que un núvol mori. Pot convertir-se en pluja, neu, gel o multitud de formes ... però un núvol no ho pot ser res . No ploraries si sabés que mirant profundament la pluja encara veuràs el núvol.\n- Des de Sense mort, sense por: una saviesa reconfortant per a la vida\nAixò es relaciona completament amb la mort de la nostra forma actual: no estem acabant, només canviant a un nou estat de ser. L'aigua pot canviar en moltes formes diferents, però no deixa de fer-ho Sigues.\n7. Temor al que li passa al cos després de la mort\nSi heu vist molts episodis de CSI i maratons de pel·lícules de terror, és possible que estigueu flipant sobre què us pot passar al cos després de morir. (Hola apocalipsi zombi! De broma. No, de debò.)\nTot i que el vostre cos no és més que un vehicle temporal al qual passegeu, hi esteu adherit i el cuideu des de fa anys, de manera que preocupar-vos per la seva inevitable decadència és absolutament normal.\nÉs una bona idea fer una investigació sobre les diferents opcions disponibles per ordenar el vostre cos quan ja no l’habiteu. Fer una cita per parlar amb un morter és una bona idea, però també hi ha molts llibres per aprofundir.\nLa cremació i el soterrament natural són només un parell d’opcions: fins i tot podeu fer comprimir les cendres en un petit diamant per portar-ne un ésser estimat o enterrar el cos envoltat d’un plançó que es convertirà en un arbre enorme i bell, alimentat pel vostre restes terrenals.\nConsulteu-la i, un cop hàgiu decidit quina opció us agradi, poseu-la per escrit per assegurar-vos que succeirà.\nNota afegida: el factor d’incertesa\nUna cosa que molesta a molta gent és la idea que la mort pot passar literalment en qualsevol moment. Ens agrada que les coses es programin, que siguin fiables: acostumem a evitar sorpreses, i bé ... el final de la vida pot ser sorprenent.\nEn lloc d’imaginar la mort com una força malèfica que planeja al voltant, disposada a atacar en qualsevol moment, és millor considerar-la un company suau que ens anima a gaudir plenament del moment present.\nEn definitiva, això és tot el que sempre tenim.\nQuan i si t’agafes flipant sobre el teu final final, torna la teva atenció al moment present.\nAmb suavitat, sense criticar-vos: feu un parell de respiracions profundes i concentreu-vos en el que està passant just aquest segon.\nAixò alè, això batecs del cor, això sensació.\nSé que he tractat això moltes vegades en els articles que he escrit aquí, però ser conscient i romandre en el moment actual és realment una de les millors maneres de combatre l’ansietat i de sufocar els constants “quins si” que sorgeixen, sobretot quan es tracta de mort.\nTambé ens permet gaudir i apreciar plenament totes les experiències que tenim i trobar una pau immensa en aquest viatge extraordinari que anomenem vida.\nfeu-lo trobar a faltar com a boig\nted converses que et canviaran la vida\npedra freda steve austin nom original


Seguiment mes de gener de 2019\nAutor Tema: Seguiment mes de gener de 2019 (Llegit 2552 cops)\n« el: Gener 02, 2019, 13:13:59 pm »\nComençam l'any amb una entradeta de tramuntana, però dies bastant estables. Ja veurem si un poc més endavant tenim una entrada d'aire fred\nRe:Seguiment mes de gener de 2019\n« Respondre #1 el: Gener 02, 2019, 17:17:51 pm »\nVos adelantera una noticia. He conseguit una persona que mos deixa instalar una estacio automatica a Orient, a la mateix plaça del poble, tenim una segona alternativa que seria a la possesio de Son Bernadás, en principi hem quedat per divendres, a veure si tenim sort i la podem posar que el lloc es encisedor, i tambe aquets dias li tocara Pina\n« Respondre #2 el: Gener 02, 2019, 20:39:22 pm »\nPetit resum de l'any 2018 a Lloret:\nTotal precipitació: 692,5 mm (tenc dades des de l'any 1999 i no hem superat el record)\nDies amb precipitació: 78 (any que ha plogut més dies)\nTemperatura màxima: 38,5ºC dia 01 d'agost\nTemperatura mínima: -0,7ºC dia dia 11 de febrer\nDesitjar-vos salut i un bon any meteorològic!\npd: lo de s'estació d'Orient és una excel·lent notícia, enhorabona Uetam!\n« Darrera modificació: Gener 02, 2019, 20:59:18 pm per Pla_Mallorca »\n« Respondre #3 el: Gener 03, 2019, 11:49:51 am »\nAl·lots sóc jo o duim sis dies consecutius sense ni un sol nigul (ni un cirrus) al cel en tot el dia?\nQuina bona notícia seria lo de Orient!\n« Respondre #4 el: Gener 03, 2019, 14:20:49 pm »\nBon dia. A Calonge vaig tancar l'any amb 714.3 mm. A veure aquest any que començam com es comporta. Molt bones notícies això de tenir estacions noves. I a Orient pot ser molt interessant!\n« Respondre #5 el: Gener 04, 2019, 16:07:08 pm »\nAnat be, posarem estacio a Orient\n« Respondre #6 el: Gener 04, 2019, 17:36:17 pm »\nÉs una bona notícia, una estació a Orient. Temps enrere en va funcionar una a Son Bernadàs. En situacions de tramuntana s'hi assoleixen precipitacions molt notables. Especialment hi va fer llarg el febrer de 1974, amb un diluvi que va provocar una torrentada molt forta a Coanegra, que per mala sort va matar dues persones naturals de Santa Eugènia quan travessaven el gual del torrent a la carretera de Santa Maria a Bunyola.\n« Respondre #7 el: Gener 05, 2019, 09:21:51 am »\nUff vaya ostiazo de los modelos si siguen enviando todo al este acaba en China que vergüenza, aun se movía en plazos largos pero todos fallando a 120 horas lo veo un escándalo lo que digo siempre tendrían que caparlos y no pasar de 120-130 horas.\nEspero que corrijan un poco la masa polar hacia el oeste,pero todo lo que venga bienvenido será porque vaya mes de mierda hemos tenido\n« Respondre #8 el: Gener 06, 2019, 11:40:45 am »\nEL PEQUEÑO RESUMEN DEL PASADO AÑO EN LO QUE HA PRECIPITACIÓN SE REFIERE, SE HA QUEDADO EN 646,5MM\n« Respondre #9 el: Gener 07, 2019, 13:30:19 pm »\nDe cada vegada hi ha mes concens, pareix que entre dijous i divendres podriem superar els 20 cm de neu a la serra.\n« Respondre #10 el: Gener 07, 2019, 13:43:27 pm »\nSi serveix d'informació addicional avui he vist juies, que van davant la neu.\n« Respondre #11 el: Gener 08, 2019, 00:14:02 am »\nBones i feliç any a tots, que fa molt que no me passava per aquí.\nA Vilafranca hem tancat el 2018 amb 748mm(la mitjana anual és d'uns 540mm).\nEn referencia a la situació de dijous i divendres, la veritat és que entra una bona glopadeta d'aire fred, la 1ª destacable d'aquest hivern. Isos a 850hPa que poden arribar als -5/-6ºC (geopotencials una mica altets) i a 500hPa podrien baixar dels -30ºC. Els models no donen massa precipitació però al manco serà una situació per seguir i veure si precipita més del previst i fins on baixa la cota. Cas de precipitar alegrement la cota podria arribar als 300m o esporádicament per sota. La pena és que no sembla que hi hagi d'haver precipitació massa generosa.\nBé, en tot cas, ho anirem seguint!!!\n« Respondre #12 el: Gener 09, 2019, 19:44:01 pm »\nPetit ruixat a Manacor.\n« Respondre #13 el: Gener 10, 2019, 11:22:44 am »\nLlàstima que la massa que tenim sigui tan eixuta i no hi hagi precipitació notable. De moment he pogut veure com el Puig de Galatzó té una nevadeta apreciable i hi ha cortines de precipitació per l'extrem de ponent de la Serra de Tramuntana.\nJa ho sabeu, si qualcú té un "mono" de neu espantós, s'ho pot anar a curar a Puigpunyent. Per mala sort jo tenc feina i no puc anar-hi.\n« Respondre #14 el: Gener 11, 2019, 16:19:10 pm »\nA l'aeroport de Palma ha plogut (si no quantificam la precipitació inapreciable) en un 1 dels darrers 45 dies. I les perspectives a mitjà i llarg termini continuen sense ser gens positives.