Drenatge limfàtic Vodder | Fisioteràpia Tàrrega\nFibròlisis Instrumental - Ganxos\nReeducació a la marxa / psicomotricitat / equilibri-coordinació\nEmbenats neuromusculars - embenats funcionals\nElectroteràpia - Termoteràpia - Crioteràpia\nMassatge esportiu / massatge terapèutic\nDrenatge Limfàtic – Mètode Vodder, tractament per qualsevol tipus de patologia, i per a qualsevol part del cos.\nDrenatge limfàtic - terapèutic\nSessions individuals i personalitzades.\nTècnica manual que mobilitza el sistema limfàtic.\nManiobres de pressió suau i de lenta execució, amb efecte sedant i relaxant, creant al pacient una immediata sensació de benestar, potenciant l’efecte del drenatge a l’actuar sobre el sistema nerviós parasimpàtic.\nIndicat per patologies del sistema circulatori i limfàtic ( limfedemes d'extremitats superiors i inferiors, edemes, problemes de circulació, post cirurgies ), per patologies del sistema digestiu, renal, endocrí, sistema nerviós, patologies de la pell ( fibrosis en cicatrius ), patologies del sistema múscul-esquelètic ( lesions, traumatismes ), etc.\nTractament especialitzat per a dones operades de càncer de mama i qualsevol intervenció amb consegüent extracció de ganglis limfàtics.\nLa duració de la sessió pot variar segons necessitats.


COMPROMÍS REUNIX A MIG CENTENAR DE PERSONES A LA SEUA XARRADA SOBRE EL PRESSUPOST MUNICIPAL DE 2014 – Compromís per Paterna\nPublicat el 29 Octubre 2013 en Economia i Ocupació\nJuanma Ramón convida la ciutadania a participar en les al·legacions als comptes municipals\nLEVANTE-EMV (29 octubre 2013)\nCompromís per Paterna va convocar mig centenar de persones a la xarrada, celebrada divendres en el centre social de la Canyada, sobre el pressupost del PP per a 2014. “L’objectiu era traslladar a la ciutadania la previsió que ha fet el PP de cara a l’any que vé en quant als diners municipals, i donar així resposta a la petició d’informació que el PP no ha donat als veïns de la Canyada, tal i com ja denunciàrem fa uns dies”, explica el portaveu municipal de Compromís, Juanma Ramón.\nEl responsable de l’àrea econòmica de Compromís per Paterna i ponent de la xarrada, Javier Armesto, va destacar que “l’àrea més colpejada pels comptes d’Agustí és la de promoció social. És molt greu que retalle de colp sis mesos a l’escoleta i al centre infant-jovenil de la Coma”. Precisament les retallades en serveis socials protagonitzaren el debat posterior, on molts dels presents manifestaren la seua indignació al voltant d’aquestes restriccions que vulneren drets fonamentals com el dret a l’educació.\nD’altra banda, Javier Armesto va recordar que sobre les dades pressupostàries que el PP portarà al ple de dimecres “hi ha certs dubtes com que no es coneix la quantitat exacta que costen i costaran les expropiacions que vagen arribant; o la inseguretat respecte a SUMPA, en concurs de creditors i probablement en liquidació, que farà pujar la despesa en interessos i amortitzacions de l’Ajuntament, ja que el consistori va assumit l’ICO de l’empresa municipal”.\n“Per tot això, cal que la ciutadania estiga informada de com i en què el PP ha previst gastar-se els diners públics. I si qualsevol ciutadà o ciutadana no hi està d’acord, doncs, també poden fer al·legacions. Raó per la qual des de Compromís per Paterna hem convidat a la ciutadania a al·legar als pressupostos del 2014 i ens hem oferit a arreplegar les modificacions ciutadanes. Ja que el PP no activa el mecanisme de la participació ciutadana, Compromís obri la possibilitat al ciutadans d’apuntar canvis. I així ho anem a anunciar en cada xarrada que fem sobre els pressupostos 2014, ja que la nostra intenció és continuar amb més xarrades com aquesta en altres barris de Paterna”, conclou Juanma Ramón.\nPublicacions digitals: NAP I COL, PATERNA BIZ, EL PERIÓDICO DE AQUÍ, LA VEU PV\n← COMPROMÍS ALERTA A LES INSTITUCIONS SOCIALS DE PATERNA QUE EL PP HA ENCETAT EL CAMÍ PER A DESMANTELLAR-LES\n#CongrésTransparent 2.0 TU DECIDEIXES QUÈ VOTARÀ JOAN BALDOVÍ EN LA LLEI DEL SECTOR ENERGÈTIC →


El Cd'E Manresa es veu superat per la UE Horta al Congost (0-1) | NacióManresa\nEl Cd'E Manresa es veu superat per la UE Horta al Congost (0-1)\nEls manresans no han sabut definir a la primera part i a la segona s'ha trobat amb un pletòric porter visitant\nper Redacció , 16 de febrer de 2020 a les 15:12 |\nEl Cd'E Manresa s'ha vist superat per la UE Horta | Gus Carrasco\nEl Cd'E Manresa ha tornat al Congost per enfrontar-se a l'UA Horta, amb qui ha perdut per la mínima (0-1), aquest diumenge. El partit ha començat amb ambdós equips prenent mides del contrari. Al 5', Walter servia l'esfèric a David, però el seu xut l'atrapava el porter visitant. Era el primer avís seriós dels del Bages. Els homes d'Andreu peralta controlaven aquesta fase del partit i no deixaven intimidar-se per un Horta que no mostrava massa perill ofensiu.\nL'Horta s'acostava a l'àrea blanc-i-vermella, sense massa perill. No acabaven els manresans de trenar jugades però estaven sòlids sobre la gespa. Al 16', Biel treia una falta al pic de l'àrea gran. El xut no el podia rematar ningú. Mica en mica, els visitants també començaven a tenir oportunitats per marcar, però sense èxit. Al 24', David Sánchez gaudia d'una nova oportunitat, però no podia rematar un centrada. Segon avís clar, sense definició final.\nJa al 32', un xut ras i tou dels barcelonins l'atrapava Pol sense problemes. Semblava que ara eren els visitants el que tenien la possessió però feien patir als manresans. Al 37', els manresans veien com els hi anul·laven un gol abans de marcar-lo per una falta prèvia. Persistia l'empat a 0 inicial. Al 39', a la sortida d'un córner, nova oportunitat malbaratada, al no poder rematar-lo. Es succeïen les ocasions locals, però no feien canviar l'electrònic. S'arribava al descans amb el 0 a 0 inicial.\nA la represa, al 49', una falta rebuda per Orellana propiciava un xut de David, que es perdia per la línia de fons. També Èrik provava una centrada, però també anava directament fora. Ambdós equips havien sortit més intensos i les jugades eren més ràpides. Però seguia faltant punteria i els porters no estaven patint en cap moment. Al 58' ho provava Bernat de lluny, però sortia desviat.\nAmb el pas dels minuts el partit s'anava endurint i es notava tensió a l'ambient. Al 62', en una nova falta rebuda per Biel, el xut de David sortia un pèl per sobre del travesser en el que era la millor ocasió manresans de la segona meitat. I en una contra, al 65', Nolla obria la llauna i marcava el primer pels visitants.\nAl 69' i al 70', el porter visitant feia dues aturades de mèrit per un Horta que, amb ell, tenia al millor damunt la gespa. L'empat no arribava. I al 75' arribava el primer doble canvi manresà. Sortien Biel i David de la gespa i entraven Izan i Joel Méndez. Els manresans intentaven empatar però sempre topaven amb un Yamandú que els estava aigualint la festa. Al 83', nova aturada del porter barceloní, que ja era un malson pels locals.\nArribats al 86', un córner local no trobava rematador i després del refús del porter el cop de cap sortia desviat. I al 89', un xut de falta de Joel no el podien rematar i sortia desviat després d'un embolic de jugadors a l'àrea. S'acabava el temps i els locals no eren capaços de marcar. Així, s'acabava el partit amb derrota per 0 a 1.\nPol Busquets, Ruano, Florent, Solernou, Èrik Sarmiento, Biel (Izan 75'), Walter, Bernat, Cuello, Fran Orellana (Horty 84'), David Sánchez (Joel 75'). També: Òscar Pulido, Jonny, Moha, Luque. Entrenador: Andreu Peralta\nYamandú, Casti, Arnau, Gabriel (Alex 81'), Adrià, Gaudioso, Nolla (Mateo 75'), Bermúdez, Jofre, Coro, David (Guillem 84'). També: Rubén Cruz, Rubén, Santino, Aokai. Entrenador: Nacho Castro\n0-1 Nolla 65'\nSr. Salvador Morros (Baix Llobregat), auxiliat pels Srs. Sergio Álvarez (Vallès Occidental) i Oriol Garcia (Baix Llobregat).\nNou Estadi Municipal d'El Congost, 260 espectadors\nEl Manresa FS perd a l'últim minut contra el segon FA Mataró (4-5)


Автор темы Anajyz\nTens ganes d’estiu, passar-ho genial tot fent esports diversos i gaudint de la natura? Doncs tenim bones notícies… El Gem torna a organitzar casal!!! Les properes setmanes us compartirem la informació i com formalitzar la matrícula. Formació per tothom que vulgui iniciar-se en el món vertical, on aprendrem a realitzar la maniobra del ràpel per poder ser autònom en tot tipus de ràpel de baixa dificultat. Conèixer la maniobra del ràpel, coneixement dels ancoratges on realitzarem el ràpel, material adequat (cordes dinàmiques, arnes, casc, fre dinàmic, bloquejadors…). Dissabte 5 de […]Un any més, i si ens ho perme´t la COVID, abans de les матанга festes nadalenques farem la tradicional pujada al Turó de´n Serra. Quedarem a les 9h al local del GEM per pujar tots junts. En el cim cantarem nadales, menjarem torrons i bridarem per un any nou ple de cims i muntanyes. Us hi […]Preparats per passar-ho bé?! Com a novetat, us volem oferir la possibilitat de gaudir de la natura i els esports d’aventura durant les festes de Nadal. Per això hem preparat un campus amb activitats molt diverses per a infants i joves de 7 a 17 anys. Podran gaudir fent escalada, orientació, ioga i tallers. El […]\n20 Июл 2021, 03:24\n21 Июл 2021, 07:32


El Santuari del Far i els pescadors de Lloret — Ajuntament de Lloret de Mar\nSou a: Inici / Seccions / Servei d'Arxiu i Gestió Documental / La carpeta de l'Arxiu / Llegendes i tradicions / El Santuari del Far i els pescadors de Lloret\nEl coneixement del perfil muntanyós i geogràfic que es veu des del mar, era essencial per a l’orientació dels pescadors i els mariners. Un dels secrets més ben guardats eren les senyes, punts de referència que els servien per ubicar els llocs on havien de calar les arts de pesca. Segons el punt triat hi havia garanties de pescar un o altre tipus de peix. Solien estar formades per l’observació de dos punts de fàcil identificació i amb perfils clars: un a la costa i l’altre a terra.\nAlgunes de les senyes emprades antigament pels pescadors i gent de mar de Lloret eren: Es turó de la Guàrdia, es Mig, es turó de Més Terra (entre Fenals i Malgrat) pel Convent, ses Roques des Pou (es Trajo), Marroig (a la vora de Canyelles) o Montoriol per Ca l’Auba (Fenals), entre d’altres.\nDiu la gent més gran de les viles interiors de la comarca de la Selva que fa molt i molt de temps, uns pescadors de Lloret van sortir amb la seva embarcació, l’Esperança, a pescar desoint les advertències d’un vell mariner, en Ramonic, que els havia dit que aquell dia el temps amenaçava temporal.\nEls tres pescadors, el patró, de motiu l’Anguila, en Quelic i en Nago, s’embarcaren sense cap temença de les prediccions del vell Ramonic. Tanmateix, en Nago, el més jove de tots tres, un vailet que encara tenia grans a la cara, no les tenia pas totes:\n-Potser tingui raó, en Ramonic.\n-Veurem, veurem. Per ara es temps s’aguanta –va respondre en Quelic-.\n-Déu faju que s’aguanti fins a posta de sol!\nEls tres pescadors es van estar bona part del dia pescant mar endins fins que el vent va començar a bufar amb força.\n-Afluixa ses cordes, Quelic! –féu el patró-.\n-Sembla que es gira es mitjorn –digué en Quelic-.\n-Vira! Vira! –cridà l’Anguila amb totes les seves forces-.\n-Rellamp, quina nuvolada! –exclamà en Nago-.\n-No trigarem a ballar de ferm –va dir en Quelic-.\n-Ja tenia raó en Ramonic... –es va plànyer en Nago-.\nNúvols negres van aparèixer com per art de màgia en un cel que fins aleshores era d’un blau cel intens i una pluja torrencial va començar a caure enmig de llamps encegadors que els van espantar molt.\n-Ara sí que som perduts! –exclamà en Nago-.\n-No havia vist mai un cel tan negre ni un temporal tan fort –va dir l’Anguila, un pescador que n’havia vist de tots colors, a la mar-.\nJa era negra nit i els pescadors van haver de llevar draps per la força del vent. Davant d’aquella paorosa situació els tres pescadors, devots de la Mare de Déu, es van agenollar per demanar la seva intercessió en aquell tràngol.\n-Goiteu, goiteu! Mireu cap a sa costa! Veieu terra endins aquella llum? És sa llum miraculosa que se veu de nits de dintre de mar estant a dalt de tot de la muntanya des Far! –digué en Pau, bocabadat, tot assenyalant en la direcció de la llum-.\nAleshores els pescadors, guiats per la llum misteriosa de la muntanya del Far, com si es tractés de la llum d’un far de debò, navegaren en la bona direcció i van poder arribar a Lloret sans i estalvis.\nEls tres pescadors, mentre eren a la barca en el moment més dur del temporal van fer una prometença a la Mare de Déu: si aconseguien arribar sans i estalvis a bon port anirien fins a la muntanya del Far per esbrinar quina era la causa de la llum misteriosa.\nUn temps després, agraïts a la Mare de Déu, els pescadors van voler complir el seu vot. Tots tres es van dirigir cap a Amer en tartana, amb un comerciant d’Olot que es trobava a Lloret i que, tornant cap a la seva ciutat, havia de passar per la vila selvatana, pel camí que anava de Santa Coloma de Farners a la capital de la Garrotxa. Un cop van arribar a Amer, i després d’haver-se acomiadat del comerciant olotí van anar a peu fins a Sant Martí Sacalm, una petita parròquia amb quatre cases al voltant que es trobava just als peus de la mola del Far. De Sant Martí Sacalm estant, en la llunyania, es podia distingir el Pirineu nevat.\nA aquelles hores del dia vesprejava i un ancià habitant del vilatge els va recomanar d’esperar a l’endemà a primera hora per pujar al Far.\n-Ara val més no aventurar-se per aquests camins, que són molt perdedors. Millor que us espereu fins a demà a punta de dia, si voleu pujar a la muntanya –féu el vell-.\nL’Anguila, en Quelic i en Nago van decidir de fer cas a l’home, que els va acollir a casa seva. Mentre sopaven en companyia del pagès i de la seva esposa els seus amfitrions els van explicar tot de llegendes de les Guilleries que els tres pescadors lloretencs no havien sentit mai a la vida.\nUn cop van haver sopat, de ben fosc, per fer baixar una mica l’escudella i amb el record de les llegendes encara ben viu, els tres pescadors van sortir a fer un petit passeig al voltant de les quatre cases que conformaven Sant Martí Sacalm. Tots tres van posar el seu esguard vers el cim del Far, que s’amagava entre les ombres de la nit, i llavors van veure la misteriosa llum que els havia salvat quan eren en mar. Procedia d’algun punt indeterminat del cim de la muntanya i, talment la llum d’un far, es projectava vers la llunyania.\nEls tres pescadors van quedar esbalaïts de veure aquell prodigi de tan a la vora. Però després de l’ensurt inicial es conjuraren per trobar l’origen de la llum, tal com havien promès a la Mare de Déu.\nL’endemà a primera hora del matí es van acomiadar del vell pagès i de la seva dona i van enfilar el caminoi que duia fins al cim del cingle del Far. El camí era molt estret. De ben segur que aquell senderol el trepitjaven ben poques persones, només les salvatgines, guilles, senglars i potser algun llop.\nA la fi van arribar al cim del cingle i d’allà van poder veure les muntanyes de les Guilleries, la ciutat de Girona i la mar. I a sota de tot, al peu dels cingles, el petit vilatge de Sant Martí Sacalm, d’on venien. Després d’admirar el bellíssim paisatge que s’albirava d’allà dalt estant els tres pescadors es van posar a cercar l’origen de la llum prodigiosa.\nS’hi van estar hores i hores, fins que, a la fi, van tornar a veure la llum. Aleshores van seguir-ne l’origen i van veure que procedia d’una petita cova amagada entre els arbres. Un cop a dins de la cova van quedar ben astorats amb el que van veure. Hi havia una imatge de la Mare de Déu que desprenia una llum encegadora.\n-La Mare de Déu! La Mare de Déu! Va ser ella mateixa que amb sa seua llum mos va salvar –digué el jove Nago-.\n-Sí, noi. I per agrair-li-ho li edificarem una capella aquí mateix, as cim d’aquets cingles, on sa gent de sa comarca la pugui venerar com Déu mana –féu l’Anguila, el pescador més gran de tots tres, pietosament-.\nEls dies següents els tres pescadors, amb l’ajuda d’uns quants habitants de Sant Martí Sacalm i de les masies dels voltants es van posar mans a l’obra en la construcció de la capella que acolliria la imatge de la Mare de Déu.\nBen aviat la capella va estar construïda i, amb la imatge de la Mare de Déu en el seu altar, fou consagrada. La devoció cap a la Mare de Déu trobada es va escampar com una taca d’oli per tota la comarca, arribant, també, fins a Lloret, la vila d’on procedien els pescadors que l’havien descoberta. Amb els anys la devoció a la Mare de Déu del Far (així fou com la gent l’anomenà a partir d’aleshores) es féu tan gran que, gràcies a innombrables almoines, es van reunir prou diners com per construir tot un santuari al cim del Far, que donés aixopluc a la Mare de Déu i a la legió de pelegrins que hi anaven, en solitari o en diverses processons.\nAquesta és la llegenda del santuari del Far i els pescadors de Lloret. I vet aquí un gos i vet aquí un gat, que aquesta llegenda s’ha acabat.\nGOMIS, Joan. Rondalles, 1922\nRecursos educatius La llegenda del Far i els pescadors de Lloret


FESTIVAL INÈDIT DE DANSA AL MIG DE LA NATURA\nTragant Dansa trasllada per segon any consecutiu el festival NATURES a l’Alzina de l’Aguda, un poble de només 20 habitants de la comarca de La Noguera\nL’epicentre és al barri de Gràcia de Barcelona. La subseu, tragant Camp, en un entorn rural privilegiat, al límit amb la Segarra, a cavall entre les poblacions de Ponts i Sanahuja. Natures és un festival dividit en tres etapes: el Treball Artístic (del 18 al 25 de setembre), la Jornada Principal amb públic (4 d’octubre) i el Laboratori de Creació (10-12 d’octubre) que repeteix, i que d’aquesta manera insisteix en el seu caràcter singular i exclusiu. Un certamen que proporciona una finestra d’oportunitat única tant als professionals com als aficionats i que ha arribat aquest diumenge al seu epicentre, amb la representació dels diversos projectes artístics cultivats per les diferents companyies residents.\nLa jornada ha permès als assistents contemplar el treball d’intèrprets com la ballarina i clown Sara Pons, l’artista Matilde Bassetti, l’actor i ballarí Marcos Nacar, l’andorrana Emma Riba o el músic David Font. La dansa, la música, i les arts plàstiques, de la mà del pintor i escultor Jaume Amigó, de l’arquitecte Oriol Teixior o de historiador Víctor Mata, es barregen amb dues úniques condicions: fomentar la connexió de l’artista amb la natura, i incentivar l’interès per aquestes disciplines en una contrada amb poca oferta i potser també escassa informació.\nUnes 130 persones han participat enguany en la jornada que serveix també per crear una interacció única entre els habitants de l’indret, en bona part treballadors del camp, i els artistes que capgiren el sentit dels seus espais i de llurs estris habituals de feina. S’han hagut de fer dos torns, tan pel taller de creació del matí a partir d’elements naturals (Land Art) com per les representacions, a fi de garantir distàncies i reglamentacions de seguretat. L’esdeveniment, però, ha pogut tenir continuïtat, i a diferència de l’edició anterior, ha comptat amb l’ajuda i amb la participació econòmica de l’Institut Català de les Empreses Culturals (ICEC) i de l’Associació de Professionals de la Dansa de Catalunya (APdC). Olga Tragant, creadora de Tragant Dansa i també del festival el defineix com “una experiència única que proporciona una òptima oportunitat per als professionals enmig del panorama general agreujat des del mes de març per la cancel·lació de bolos i per les dificultats que suposa ara mateix emprendre nous projectes”. És, d’altra banda, un canvi de paradigma en la creació, que “lluny dels estudis tradicionals de dansa permet un aprofundiment en les percepcions i en els impulsos, i una connexió redescoberta amb la natura, que no és sinó la nostra essència”.\nEl proper cap de setmana, els dies 10, 11 i 12 d’octubre, resta encara un esdeveniment d’aquest Natures 2020 que es realitzarà també a l’Alzina de l’Aguda. Un Laboratori de Creació, impartit per la mateixa Olga Tragant, que duu per nom “Cultivant l’escolta i la creativitat”. És un treball dirigit a professionals i a estudiants de la dansa, que busca improvisar i explorar a partir de les sensacions que transmeten elements naturals com les pedres, els arbres o el vent. Les inscripcions seran obertes fins aquest proper dijous dia 8 a través del mateix web www.tragantdansa.com.\nMalgrat no disposar d’un ampli equip, el suport institucional, el seguiment i el retorn positiu que deriva de jornades d’intensa feina com les d’ahir, garanteixen, o almenys aquestes segueixen sent les intencions dels integrants d’aquest centre de formació, creació i difusió de les arts del moviment de Barcelona, la celebració del Natures 2021, que esperem pugui estar lliure ja de restriccions de cap mena.\nRedacció: JORDI GISPERT GIRÓN


Compra de bases de dades de clients potencials i la LOPD. - Adaptación LOPDGDD-RGPD-LSSICE\nCompra de bases de dades de clients potencials i la LOPD.David Pinazo5 Abril, 2016 10 Desembre, 2019\n– L’origen de les dades, és a dir, la FAP, havent d’indicar inclús que aquestes dades formen la bdd adquirida del list broker corresponent.\n– Indicació del remitent de la publicitat (responsable del fitxer o tractament) i la seva adreça.\n– De la possibilitat d’exercir els drets d’accés, rectificació, cancel·lació o oposició (i davant de qui).\n– El cens promocional. Encara que no existeix aquest cens específic per l’àmbit comercial, es necessari diferenciar-lo del cens electoral.\n– Las guies de serveis de comunicacions electròniques (pàgines blanques) o repertoris telefònics\n– Llistes de persones que pertanyen a grups de professionals que contenen únicament les dades de nom, títol, professió, activitat, grau acadèmic, adreça professional i indicació de la seva pertinença al grup.\n– Diaris i butlletins oficials.\n– Els mitjans de comunicació. (l’Audiència Nacional s’ha pronunciat en diverses ocasions sobre que la informació que apareix a Internet no és una informació que es pugui entendre procedent de fons accessibles al públic).


Si dubto és que sóc, si penso és que sóc: Post de Post- Sant Jordi\nConsol 30 d’abril de 2017, a les 16:29\nUna curiositat: a qui vas regalar "Recursos inhumans" no és pas un treballador de Recursos Humans d'una d'aquestes empreses tan humanes que tenim avui dia?\nElfreelang 1 de maig de 2017, a les 11:53\ndoncs no , li vaig regalar a una amiga lletraferida que és "fan" d'aquest escriptor i en general de la novel-la negra ....als qui dius mai els regalaria res\nbé al treballador o treballadora potser sí però per fer-se mala sang .....no cal\nCarme Rosanas 1 de maig de 2017, a les 17:30\nUna llisteta ben atípica i ben interessant Elfree.\nJo no he fet post de Sant Jordi, aquest any... Com que els llibres que llegeixo ja estan tots a la llista, m'ha semblat que no calia.\nElfreelang 5 de maig de 2017, a les 18:55\natípica sens dubte ....en general no sóc amiga del llibres millor venuts ...\nGalionar 1 de maig de 2017, a les 18:00\nUna bona collita de properes i agradables lectures, Elfree! La meva adquisició ha estat més modesta, també perquè se me n'acumulen massa per llegir...\nja som dues les que tenim llistes acumulades....ai el temps !\nXeXu 2 de maig de 2017, a les 1:07\nBona collita, entre una cosa i l'altra. Perquè compto que el Lemaitre que vas regalar te'l deixaran després, hahaha. Força interessant. Aquest de 'Llum' ja diràs què tal. 'L'aquari' no el llegir´, perquè 'Sukkwan Island' em va matar i és un autor que he eliminat de la meva llista. I del Marc Pastor en tinc un que espera torn. Diuen que és un dels bons escriptors que tenim, ho haurem de comprovar.\nElfreelang 5 de maig de 2017, a les 18:57\nsí sí i tant que me'l deixaran....contra gustos no hi ha res escrit....ah et puc confirmar que en Pastor escriu bé , fluid i amè....avui mateix m'he acabat de llegir la Mala Dona i per a mi està força bé la veritat\nxavier pujol 2 de maig de 2017, a les 11:17\nHauràs de buscar temps Elfreelang, per llegir els nous llibres i acabar els pendents.\nNo sabia de l'existència d'aquest llibre de Pierre Lamaitre.\nEn la meva ignorància el juny del 2013 vaig plagiar, involuntàriament, el títol de "Recursos inhumans" per fer un post al blog Fita:\nElfreelang 5 de maig de 2017, a les 18:59\nxavier no sabies de la seva existència perquè és el darrer que ha publicat , així dons no era cap plagi sinó futurisme\nGlo.Bos.blog 2 de maig de 2017, a les 13:10\nJo també n'he replegat uns quants de llibres. Veurem quan trobo temps per llegir-los!\nsegur que tens una mica més de temps que jo Glòria!\nGarbí24 2 de maig de 2017, a les 15:00\nestà ben demostrat que escollint lletres i ha una diversitat impresionant\ncom ha de ser no?\nGemma Sara 3 de maig de 2017, a les 17:54\nEi, fa 2 dies vaig veure comentaris ben elogiosos d'aquest de Recursos inhumans, que te'l deixi la teva amiga, sí.\nLlum no sé, sembla pertorbador, no? No acabo de veure per on va.\nElfreelang 5 de maig de 2017, a les 19:01\nsí Llum és pertorbador..però fa de bon llegir i al capdavall la literatura té això pot crear mons humans inhumans, estranys, paral·lels, nous o vells ....està ben escrit i tot es va intuït línia a línia fins l'esclat ...merci! bones lectures també!\nnovesflors 3 de maig de 2017, a les 19:18\nBones lectures, Elfree. Jo, per St. Jordi, en vaig regalar uns quants i me'n vaig comprar un per a mi:\n"La lluna per tots sants" (un premi de narrativa curta "25 abril"). Però encara no l'he pogut començar, ja veurem.\nElfreelang 5 de maig de 2017, a les 19:02\naixò d'autoregalar-se llibres és tot un plaer oi?\nnovesflors 3 de maig de 2017, a les 19:40\nSe m'oblidava. Uns dies abans de la diada, de pas que en comprava uns quants per regalar per St. Jordi, me'n vaig comprar un altre per a mi. Un poemari: "Nectari". Tampoc no l'he llegit encara.\nels dos llibres que nombres no sé pas si han arribat al Principat almenys no n'he sentit parlar ....\nAssumpta 5 de maig de 2017, a les 22:05\nQué bonic és poder comprar llibres!! :-))\nJo sempre dono gràcies a les editorials que fan llibres de butxaca hehehe... em van genial!!\nUn llibre nou és com un cofre del tresor, però un cofre en el que, dins seu, hi ha moltes capses i capsetes... a cada una trobes una sorpresa diferent ;-))


MILFULLS DE PATATES i BLEDES - Els Fogons de Can Sibina\nMILFULLS DE PATATES i BLEDES\nUn milfulls molt vistós i apte per tot l’any.\nAquest milfulls de patates i bledes es un plat molt econòmic, senzill de fer i que també allarga molt, cosa que el fa molt recomanable en el cas de tenir convidats. A més, aquest plat el podem fer a qualsevol època de l’any, ja que es pot servir calent, fred o a temperatura ambient.\n1 manat de bledes.\n6 talls de formatge cremós.\nMotllo tipus plum-cake.\n1- Pelem les patates i les laminem amb una mandolina o un bon ganivet, en qualsevol cas hem de fer les làmines ben primes, com si fossin xips de patata. Les posem en un bol apte pel microones, les cobrim d’aigua i les cuinem uns 5 minuts a màxima potencia. Passat aquest temps les escorrem i les reservem.\n2- Tallem les fulles de les bledes, les rentem i finalment les escorrem. Pelem les pastanagues i les laminem. També laminem els xampinyons i ho reservem tot.\n3- Batem els ous dins d’un bol, hi afegim la llet, ho salpebrem i ho barregem.\n4- Untem l’interior del motllo amb una mica d’oli, posem una capa de patata per tota la base i al damunt hi escampem una capa generosa de bledes. Seguidament fem una capa de pastanaga, una capa de xampinyons i també una de formatge. Hi aboquem una mica de la barreja de llet i ous i procurem que vagi filtrant per tot arreu. Repetim l’operació fent una altra capa de patata, una de bledes, una de pastanaga i també de xampinyons i de formatge. Tornem a regar-ho amb la barreja d’ous i llet, ho rematem amb una capa de patata i finalment hi acabem de tirar la barreja d’ous que ens quedi. Podem donar uns cops al motllo damunt de la superfície de treball per assegurar-nos que el farcit queda ben assentat i també ajuda a filtrar l’ou.\n5- Ho fornegem a 180 graus amb escalfor inferior i superior durant uns 30-40 minuts.\n6- Quan tenim el milfulls cuit el retirem del forn i el desemmotllem. Es pot menjar calent, tebi o també fred.\nProducte del hort, Verdura


La inflació dels EUA es va situar en l’1,9% al maig | CaixaBank Research\nLa inflació dels EUA es va situar en l’1,9% al maig\n19 juny 2017 |\nLa inflació dels EUA es va situar en l’1,9% al maig, 3 dècimes per sota del registre d’abril, a causa, en part, de la desacceleració en l’avanç del preu del component energètic (en termes interanuals). Per la seva banda, la inflació subjacent es va situar en l’1,7%, 2 dècimes per sota del registre del mes anterior. El descens en la subjacent és indicatiu d’una debilitat més elevada a l’esperada en els preus. En aquest context, va sorprendre que la Fed restés importància a aquesta debilitat.\nXina: les dades d’activitat mantenen el to positiu. En particular, tant les vendes al detall com la producció industrial van mantenir al maig el notable ritme de creixement d’abril (10,5% i 6,5% interanual, respectivament). L’FMI, per la seva banda, va revisar a l’alça la seva previsió de creixement per al 2017 (del 6,6% al 6,7%), tot i que va emfatitzar la necessitat d’aprofundir en la via de les reformes per consolidar el creixement a mitjà termini.\nSorprenent vigor de l’economia turca. En el 1T 2017 el creixement del PIB es va situar en el 4,9% interanual, enfront del 3,5% anterior. Es tracta d’una xifra que va batre àmpliament les previsions que es manejaven. El principal element que està impulsant l’acceleració econòmica és el fort avanç del consum públic, secundat pel creixement del consum privat i les exportacions. Tot i que l’economia ha recuperat momentum, és poc probable que l’impuls sigui sostenible a mitjà termini.


Inici >La asertividad\nAutor: Eva Bach i Andrés Forés\nDescripció Productes Relacionats (108)\nCom circules per la vida? Amb assertivitat o com un elefant en una ferreteria?\nAssertivitat rima amb felicitat i no és una mera coincidència. L'assertivitat és un poderós recurs per a unes relacions més positives i harmonioses amb els altres i d'aquí el gran interès que desperta. Ens permet expressar el que sentim, la qual cosa pensem i el que necessitem sense agredir ni ser agredits. És un concepte que implica, entre molts altres aspectes, la capacitat de comunicar eficaçment i amb empatia.\nAmb aquest llibre, les autores ens regalen un tractat essencial sobre comunicació i relacions humanes. El lector trobarà gran quantitat d'exemples i situacions quotidianes que li sonaran conegudes, d'idees i solucions que podrà aplicar en la seva vida personal i laboral. Llegir-ho li aproparà una mica més a l'art de la exquisidesa personal i a la capacitat de comunicar-se d'una manera honesta, directe i respectuós.\nL'assertivitat és un concepte de recent estudi. Eva Bach i Anna Forés ens ho despullen d'una manera senzilla, delicat, profund i proper, abocant en aquest treball tota l'experiència i sensibilitat que atresoren.


goterris: D'ALCOSSEBRE A LA CONXA D'ORPESA PER VORA MAR\nArriba l'estiu i seguim pujant vèrtex, en esta ocasió el Tropicana que es troba a la voreta de la mar. Així per fer una ruta interessant hem optat per fer tot el tram de costa entre Alcossebre i Orpesa, passant pel Prat de Cabanes. Un tram encara poc urbanitzat (amb l'excepció de Marina d'Or).\nÀlvar ens ha dut fins a Alcossebre de manera que no ens ha tocat agarrar dos cotxes, i allí mateix ens hem despedit d'ell que va a pegar una volta per la serra d'Irta. Nosaltres hem girat al sud i hem començat a caminar amb el sol a l'esquerra.\nEixim des de la platja del carregador d'Alcossebre. On antigament carregaven i descarregaven les barques i on van fer-se les cases dels pescadors que han donat lloc al poble actual que conserva poc més que el nom de l'antic poble medieval abandonat al segle XV.\nPlatja de la Romana.\nPer la vora de la mar hi ha un camí entre barrots de fusta que passant pel Roquer de Martí ens porta per la vora de la platja de la Romana i la del Moro fins a la Roca del Moro on hi ha un mirador sobre la costa.\nEncara és prou de matí i el sol no pega fort però hi ha molta gent passejant amunt i avall per ací mentre que les platges estan buides.\nEl caminal acaba a les Tres Platges, des d'on continuem pel camí l'Atall, camí que coincideix amb la carrerassa o assegador de l'Atall que va seguint la costa cap al sud fins a Orpesa. Nosaltres el seguirem sovint tot i què de vegades l'abandonem per anar just per vora mar.\nPassem per davant de les Tres Platges que més bé són tres caletes quasi unides, separades tan sols per roques que entren cap a dins la mar i continuem passant per davant la platja que s'obre davant el campament de conselleria. Ací encara queda un bon tros de pinar a vora mar en una zona que, a partir d'ací, ha escapat al desori urbanístic de les dos darreres dècades.\nPescant als roquers.\nSeguim a partir d'ací pel camí l'Atall que és la millor manera d'adelantar tot i l'asfalt doncs ja tindrem temps més endavant de cansar-nos de l'arena i les pedres.\nCampament Jaume I de l'IVAJ.\nQuan el camí fa una volta a la desembocadura del barranc d'Estopet travessem al recte l'arena. Este és el barranc que naix entre els dos braços que forma la serra d'Irta a la banda sud i al qual ja li vam fer la volta fa un parell d'anys. En aquell moment vam caminar per la seua capçalera i hui ho fem per la desembocadura.\nPlatja de Manyetes.\nDesprés del barranc es troba la platja de Manyetes, també anomenada Tropicana pel nom del càmping que hi ha al davant. Cal travessar-la tota fins que acaba a un alteró de roques dalt del qual està el vèrtex.\nFem la foto de rigor a sota del vèrtex doncs l'escala que puja a dalt no sembla massa segura i continuem camí doncs ja hem fet el vèrtex que és la justificació de la ruta però encara ens queden quasi vint quilòmetres per davant.\nPlatja del Serradal.\nPassat el vèrtex es troba la platja del Serradal que, com el seu nom indica, està separada de la mar per un cordó de grava (o serradal). És per això que esta denominació és tan freqüent a tota la costa baixa valenciana on el serradal (serrallo, serratella, ...) separa la mar de les marjals interiors.\nGola del riu de les Coves.\nArribem tot seguit a la gola del riu de les Coves o de Sant Miquel, que forma un con que se n'entra a la mar anomenat d'antic Capicorb.\nEncara que el riu de les Coves arribe sec a la gola es forma un estanyol on sempre hi ha aigua, vorejat de vegetació palustre. A la dreta del camí hi ha també l'antiga torre de Capicorb, envoltada d'unes basses semiartificials i reconvertida en segona residència tot i què conserva l'estructura antiga de torre de vigilància costanera.\nUn tros més avant passem per la vora de l'ermita de Sant Antoni on van fer carrers en una urbanització ilegal que ara estan plens de matolls. Només uns xicotets apartaments fets a finals dels 80 hi ha a la vora de les poques cases que s'agrupen al costat d'una antiga duana/magatzem del segle XVIII reconvertida en discoteca.\nAntic magatzem i duana a Capicorb.\nA partir d'ací l'asfalt continua cap a dins passant pel Campàs, una gran finca agrícola explotada encara just a la vora de la mar i que sortosament sembla que s'ha salvat també de l'especulació urbanística i la destrucció del territori que han caracteritzat la primera dècada del segle XXI que de ben segur serà recordada com la més funesta per a la costa valenciana pels nostres descendents que, ens ho podran tirar en cara amb raó.\nSerradal al Campàs.\nNosaltres continuem per vora mar, pel serradal que separa el Campàs de la mar i on fa pocs anys encara es podien trobar les ovelles pasturant a la voreta de la mar.\nAcí podem vore clarament com la mar se n'entra i és que bona part de la costa valenciana és de subducció i ja de forma natural hi ha una important transgressió marina, accentuada ara per l'augment de la temperatura de la mar i la manca de sediments aportats pels rius arran la construcció d'embassaments. Això encara ho vorem de forma més clara al Prat i d'esta regressió només escapen les platges "urbanitzades" on s'han fet escolleres per mirar de frenar allò que el mateix home ha fet trencant l'equilibri natural.\nEl Clot de Tomàs.\nDeixem enrere el Campàs i passem per la vora del Clot de Tomàs, zona de marjal que malgrat això no està protegida encara que la urbanització prevista no s'ha construït i amb molta sort pot ser escaparà a la destrucció del litoral que amb l'excusa del turisme encara hi ha gent que té en ment.\nPlatja del Campàs.\nArribem així fins als primers carrers de Torrenostra, el barri marítim de Torreblanca on van anar fent-se algunes casetes d'estiueig al voltant de la torre de defensa que li dona el nom. Casetes que van deixar pas als blocs d'apartaments a partir dels anys 80 i que a primers de segle van doblar la seua extensió tant per la banda de la mar com cap a l'interior.\nPlatja de Torrenostra.\nPassem per la vora d'una urbanització fantasma amb carrers plens de brossa i només algunes construccions on hi ha un xicotet espai a manera d'un parc on un gran cartell informa dels ecosistemes existents, els mateixos que s'han destruït per a fer-lo i que sí hem pogut observar abans d'arribar ací.\nDes d'ací continuem pel llarg passeig marítim de Torrenostra, passant per la torre que li dona nom, ofegada per les construccions que s'han alçat adossades a ella.\nQuan ja estem arribant al final del passeig a la nostra dreta hi ha un conjunt de blocs més antics amb el nom de "Prados", i és ací on hi ha el vèrtex geodèsic de Torrenostra, al qual no pugem doncs es troba al terrat d'un edifici privat. D'este tipus hi ha uns quants al llarg de la mar.\nPlatja del Prat.\nNomés passar els edificis s'acaba el passeig i el paisatge canvia totalment. Deixem enrere les urbanitzacions i construccions i entrem a una zona més natural (que no verge) i què s'ha lliurat de l'especulació al haver-se declarat parc natural. Ens trobem ja dins el Prat, extensa marjal que s'estén entre Torreblanca i Cabanes.\nSerradal al Prat.\nEl Prat és una antiga albufera colmatada per la sedimentació que l'ha convertida en marjal. Només en la zona propera a Torrenostra hi ha unes llacunes permanents conseqüència de l'extracció de turba que s'hi ha fet des de fa més de cent anys.\nAcí també es pot observar clarament la transgressió marina que s'està produint, accelerada en els últims anys doncs el nostre camí coincideix amb la ruta groga del parc natural i trobarem algunes paletes colgades per la grava.\nTorre d'observació de la gola del Trenc.\nArribem així a la Gola del Trenc on hi ha una torre d'observació d'aus que és un magnífic mirador de tot el Prat i des d'on podrem vore el que ens queda fins a Orpesa.\nEl Prat des de la gola del Trenc.\nJust als peus de la torre hi conflueixen tres sèquies que drenen la marjal: la sèquia Mare, la del Mig i la del Polo. I és que durant molts anys s'ha intentat dessecar les zones humides per tal de destinar-les a cultius i no a pastures que ha estat l'ús tradicional del Prat.\nAlguers a la platja.\nContinuem camí per vora mar en una zona on la mar se n'ha entrat clarament deixant a la vora la terra que estava més endins. Ací també hi ha grans acumulacions d'algues dels grans alguers de posidònia que hi ha mar endins.\nCaminem pel cordó litoral de grava que ací pren el nom d'El Codolar, suficientment descriptiu per sí mateix.\nUn poc més avant i en este mateix tram trobem uns pescadors que estan garbellant el fons per a traure'n cucs per a pescar, una activitat que ja no sol ser massa habitual.\nPlatja d'arena a l'Escarnal.\nDesprés d'un primer tram pedregós arribem a l'Escarnal on trobem una magnífica platja d'arena que s'estén davant nostre.\nPlatges del Prat.\nLes platges del Prat són el que hom considera una platja verge, llargues, tranquil·les i solitàries doncs l'accés no és fàcil amb vehicle i llarg anant a peu. I esta és segurament la més inaccessible.\nCodolar o cordó de còdols.\nQuan el Codolar s'acosta novament a la mar continuem per dalt fins que trobem a la dreta el camí del Codolar que, fins fa no massa anys permetia el pas pel serradal entre la mar i la marjal des de Torrenostra a Torre la Sal però que ara en bona part ha estat engolit per la mar.\nCamí del Codolar.\nSeguim el camí per on s'avança molt més ràpidament que pels còdols deixant enrere la sèquia Vella fins que, prop ja del Quartel Vell l'abandonem per retornar a la platja i continuar camí just per la voreta de la mar.\nPlatja del Quartel Vell.\nA la platja del Quartel Vell comencem a trobar algunes persones que es preparen per a passar el dia o ja es troben prenent el sol. Fins ací es pot arribar en cotxe per un camí ple de clots que travessa la marjal (sempre que no estiga inundada), de tota manera no hi ha massa gent perquè està declarada platja nudista. Nosaltres passem de pressa per no molestar però sense despullar-nos.\nPlatja del Codolar.\nDeixem el Quartel Vell, totalment enrunat. Es tracta d'una edificació bastida al segle XIX quan les torres de defensa van caure en desús i la vigilància del litoral (per evitar el contraban) va passar a mans dels Carabiners.\nSeguint la platja cap al sud va fent-se el tram d'arena va fent-se cada vegada més estret fins que s'acaba de manera que els còdols arriben fins a la mar. Esta part s'anomena també el Codolar (este en terme de Cabanes i l'altre a Torreblanca).\nAl Codolar trobem la ruta roja del parc natural i per la seguirem en sentit contrari a la ruta passant per la platja del Codolar fins que arribem a Torre la Sal.\nAbans d'arribar a les cases del poblet marítim trobem un parell d'edificacions quasi dins la marjal. La primera i més alta és el centre d'investigació del CSIF i al seu sostre hi ha el vèrtex "langostino" doncs la principal investigació que fan és l'estudi i cria dels llagostins.\nAl seu costat està el centre d'informació del Parc Natural, punt d'eixida de dos de les tres rutes del parc.\nEl Canal de la Sala de Màquines separa estos edificis i els tres blocs nous construïts just a la vora de la marjal en el què és un clar exemple d'aberració urbanística i agressió mediambiental.\nCases a Torre la Sal.\nTravessem el canal i arribem a Torre la Sal on hi ha un parell de carrers amb casetes baixes d'estiueig. L'ambient no ha canviat massa en fa unes dècades però ara hi ha molta més gent.\nAprofitem per aturar-nos a recuperar líquids a Casa Artemio però no ho fem molt llarg perquè encara ens queda una hora llarga de marxa així que reprenem el camí seguint les passeres que hi ha al llarg de la platja de Torre la Sal.\nPassem per la vora de la Torre de la Sal, una de tantes torres de defensa de les que es van construir al llarg de la mar per a avisar dels atacs dels pirates. Ara no podria fer-se servir doncs els arbres que creixen pels voltants impedeixen vore quasi res.\nEsta zona de Torre la Sal, fins fa poc sense edificacions, ha estat ocupada de ben antic, així prop de la torre hi ha un jaciment ibèric i dins la mar un jaciment romà. De fet al fer les excavacions prèvies a la urbanització dels voltants van aparèixer materials des del neolític fins a l'època actual, passant per una necròpolis musulmana, que ariben fins a d'ara.\nPasseres de fusta a la platja de Torre la Sal.\nDeixem enrere la torre i continuem pel tros que queda entre els càmpings de la Ribera de Cabanes i la mar. Ací hi ha de fa temps un seguit de càmpings que s'allarguen per la costa i què és el turisme tradicional que hi havia fins que es va edificar (i ampliar) Marina d'Or.\nDeixant enrere els càmpings comença la platja de les Amplàries on es va construir la "ciudad de vacaciones" Marina d'Or, gran complex urbanístic paradigma de l'afany constructor (i la destrucció del litoral) de principis de segle.\nUrbanització Marina d'Or.\nEn una zona on les vinyes i ametlers arribaven fins a la mar, i amb una platja regular o poc atractiva es va construir un seguit de blocs d'apartaments d'una qualitat millorable i amb uns resultats econòmics i socials que el temps s'encarregarà de mostrar. Els únics que van traure un profit immediat van ser els propietaris de les terres i els constructors.\nTravessem la platja de les Amplàries urbanitzada per Marina d'Or amb una sèrie de jardins davant la mar amb diversos ambients i per a tots els gustos que ens acompanyen fins a la desembocadura del riu de Xinxilla.\nGola del riu de Xinxilla.\nLa gola del riu de Xinxilla és una gola artificial, antigament el riu desaiguava directament a la veïna albufera d'Orpesa que s'estenia des d'ací fins a la Torre del Rei. Hui en dia l'albufera ha escapat a la urbanització però no sencera sinó que ha patit la construcció d'un carrer pel mig i la urbanització de la barra que la separava de la mar així com l'aterrament de les seues vores.\nNomés la part més propera al riu s'ha conservat mentre que l'altra, prop del Morro de Gos, està totalment urbanitzada amb el seu passeig marítim i els grans blocs d'apartaments de primera línia. Un paisatge no per repetit més interessant al llarg del litoral valencià.\nPasseig del Morro de Gos.\nTravessem la platja del Morro de Gos pel passeig. Com ja és tard l'afluència a la platja comença a ser notable tot i què encara es pot posar la tovalla a l'arena.\nPlatja del Morro de Gos.\nQuan acaba la platja un camí s'enfila pel promontori que forma el cap d'Orpesa on està la Torre del Rei. És l'única pujada del dia però molt suau.\nEl Morro de Gos.\nPassem per davant de l'illeta del Morro de Gos, que dona nom a la platja, i pugem fins al far d'Orpesa.\nPujada al far d'Orpesa.\nArribem així a la torre que s'alçava dalt del cap dominant la resta de torres de defensa. Esta és més gran i més ben construida que la resta i feia una funció d'enllaç i de defensa d'una zona especialment delicada. Construida al segle XV fou comprada per Felip II i d'ací el nom de Torre del Rei.\nAbans era l'únic edifici de la zona (més tard amb el far) però ara desapareix entre els totes les edificacions existents.\nPunta de la Cova.\nSeguim per vora mar passant les diferents puntes que n'entren dins la mar fins que arribem a la platja de la Conxa. De l'altra banda es va construir un port esportiu que va fer malbé la caleta del Retor, situada al sud de la punta d'Orpesa la Vella, jaciment de l'edat del bronze on un conegut cineasta es va fer la seua casa d'estiueig.\nLa Conxa i Orpesa la Vella.\nLa ruta per vora mar continua cap a Benicàssim seguint el traçat antic de les vies del tren que ara s'ha convertit en via verda, però nosaltres ja en tenim prou per hui així que després de prendre el bany a la platja acabem la jornada senderista.\nP.S: al llarg de tot el litoral valencià es troben marques del GR92, sender de gran recorregut que recorre el litoral mediterrani espanyol de Port Bou a Gibraltar. L'únic tram homologat és el que correspon a Catalunya i el valencià està sense homologar i no presenta més que marques de pintura blanques i roges, inexistents als trams urbans.\nMés rutes que comparteixen part del traçat:\nTorrenostra - Gola del Trenc, ruta roja del parc natural\ncentre d'interpretació - torre la sal ruta groga\nFundacion Marina d'Or (Sobre l'evolució històrica de Torre la Sal)\n(1909) Minuta del termino municipal de Oropesa Ed. IGN\n(1909) Minuta del termino municipal de Cabanes Ed. IGN\n(1909) Minuta del termino municipal de Alcala de Chivert Ed. IGN\nPublicat per Xavier Llop a 11:55\nEtiquetes de comentaris: alcalà de xivert, orpesa, sacaleches, vèrtex


El sacerdoci ministerial | Cap a la Nova Creació\nEl sacerdoci ministerial\n5 Novembre 2020 .\tDeixa un comentari\nEsglésia de Jesucrist de l’Univers\nA càrrec de Mauro\nAlgunes persones ens han demanat de parlar més a fons del sacerdot ministre, explicar millor el sacerdoci ministerial. En primer lloc, com ja s’ha dit, el ministre és un home que viu plenament el seu propi baptisme, que viu plenament el seu sacerdoci reial. Quan dic “viu plenament” no vull dir que és un home sense límits o perfecte. És un home que busca conscientment viure el seu sacerdoci reial i el seu propi baptisme. És un servei, la paraula ministre vol dir justament servir, vol dir servir el poble sacerdotal. És un home que viu la seva vida, que ha ofert la seva vida a Jesús, a través de Maria Santíssima, pel poble. Partint d’això, ja podeu comprendre que a la base del camí que escull un home cridat al sacerdoci, hi ha el morir a tot egoisme. No ha de tenir ni els més petits interessos, sinó que ha d’estar orientat envers el poble. També el seu conèixer Crist, viure per Crist, amb Crist i en Crist és pel poble, no hi ha cap altre interès, ambició, necessitat. No hi ha cap forat que hagi de tapar, és només una crida a la qual es respon per servir el poble, disposat a donar la vida pel poble.\nD’entrada us dic que un sacerdot ministre no pot caminar sense una unió profunda, un amor profund per Maria Santíssima. Si no sent la necessitat de viure una comunió amb Maria, de sentir-se generar per Maria, de sentir-se protegit per Maria, acompanyat, guiat, si no sent la necessitat de veure Maria en la seva vida, que li ensenyi quins són els sentiments i les accions d’un sacerdot, i creu que ho pot fer tot sol, que pot arreglar-se sol amb els estudis, amb la teologia, arreglar-se sol imitant els sants, no serà un bon sacerdot, no serà un sacerdot de Crist. Un sacerdot no pot tirar tampoc endavant sense la comunió amb el poble. No pot estar separat del poble, ha de viure amb el poble, formar part del poble que l’ha escollit, perquè el sacerdot és una resposta a una crida de Déu, escollit pel poble que el confirma, el promou i li confia l’encàrrec. És un home ungit per Jesús en el moment de la seva concepció, per Jesús Sacerdot Suprem. És un servei que neix en un sí al moment de la concepció. Amb la unció, rep de Jesús les gràcies per oferir-se a favor del poble, juntament amb Crist. Tal com ja he dit, és un camí que ha obert Crist i que l’home pot recórrer precisament perquè Ell l’ha obert, Ell ha sigut el primer de passar-hi, i només amb Ell el pot passar. És un home que ha de ser lliure per això, lliure de tot per servir a Jesús en el poble. Ha d’estar lliure de pors, lliure de condicionants, lliure de tot lligam perquè podria limitar-lo en la seva donació, podria condicionar-lo. Ser lliure per Jesús, al servei del poble i de ningú altre, de cap estructura. El sacerdot no pot estar al servei d’una estructura. Pot rebre un encàrrec d’una estructura, però el seu sacerdoci, parlo del sacerdoci profund, del moment de la concepció, no és al servei d’una estructura. És al servei de Jesús per al poble.\nEl camí d’un sacerdot ministre l’ha de portar a tenir els mateixos sentiments que foren els de Jesucrist. Aquests sentiments han d’esclatar plenament en un sacerdot, sentiments de misericòrdia, de bondat, de justícia, sentiments que ha de posar en pràctica, viure precisament envers el poble que li ha estat confiat, precisament en el poble, amb la seva vida. Com a primera tasca, a més d’oferir la vida, ha de promoure el poble en el seu propi servei sacerdotal i reial. La tasca d’un ministre és promoure el sacerdoci reial en el poble, indicar el camí al poble per la santedat, i també, per fer això, tal com he dit abans, ha de ser lliure. Si té alguna cosa que condiciona, si té un deure a complir que no sigui només el que ha donat Jesús, si té un lligam, si té una por, no pot ser lliure i no aconsegueix indicar el camí al poble. Indicar el camí que a vegades és: ser ferms, decidits, sense compromisos, estant en la veritat.\nEl sacerdot administra els sagraments, sagraments que serveixen precisament per recórrer aquest camí de la santedat, no són un fi en ells mateixos. Un no esdevé sacerdot per administrar els sagraments, no esdevé sacerdot per dir la missa. Els sagraments i també la Santa Missa, són l’instrument amb el qual tu vius el teu sacerdoci a favor del poble, per santificar el poble, per ajudar el poble. Repeteixo, el sacerdot no ho és perquè celebra la missa, sinó perquè és el primer que viu unit al Crist, en la seva vida, una missa contínua, estimant els enemics, beneint els bons i els dolents, perdonant, servint, oferint-se, fent el camí de la creu pels altres, portant els mateixos sentiments que foren els de Jesucrist; això et fa sacerdot, no el fet de celebrar la missa.\nEstà clar que per viure així, ha d’estar molt unit al Crist, l’ha d’estimar, l’ha de tenir de veritat com espòs, ha de ser lliure i meditar molt sobre l’acció de Déu, sobre la vida de Jesús. Ha de viure una relació estreta amb Maria santíssima, ha de ser un home que a través del silenci i la meditació, troba un equilibri, troba la pau, troba la serenitat. Ha de viure plenament allò que ensenya, amb la confiança total en Déu, amb l’abandó perquè sap que Déu guia, guia la història, guia tot home. Aquell abandó que sap que és Déu que fa, Déu que santifica, Déu que ho transforma tot, també el mal en bé, i en això troba sempre la pau i en aquella pau esdevé un home joiós, serè, equilibrat. I ho esdevé perquè la seva vida es nodreix de l’Esperit Sant, és alimentada per la pregària i sobretot pel silenci. Si no vius així, no pots ser sacerdot. El sacerdoci, en els nostres dies ha perdut molt perquè falta això, falta l’esperit. Pot haver-hi el desig, pot haver-hi la crida, però si no la nodreixes, tot s’apaga.\nPer servir el poble i estar al servei de Jesús, de vegades el sacerdot ha de fugir del poble, perquè ha de rebre de Déu si vol tenir alguna cosa per donar, no pot donar-se ell mateix, i per això ha de fugir fins i tot de les necessitats del poble, per saber donar en aquelles necessitats veritables i profundes. No ha d’acabar com Aaron, que va construir el vedell d’or per satisfer les necessitats del poble. Què ha de donar sempre al poble? La vida de Déu, ha de tenir el coratge de donar només la vida de Déu, cap altra cosa. Ser també pedra d’ensopec, contradicció, però per amor, no per violència, per amor del poble. Ha de mantenir-se en la Veritat, i la Veritat és una sola: Déu Pare és la Veritat, Jesús és el Camí, Veritat i Vida, i aquella Veritat portar-la endavant, mantenir-la viva, que li costi la vida. Ha de saber sempre que és creatura, tenir-ho sempre present, encara que sigui sacerdot de Crist, encara que hagi estat ungit per Crist, encara que quan celebra s’ofereixi amb Crist, és una creatura, i com a tal té necessitat de Déu. Com a tal té necessitat del perdó de Déu, té necessitat del perdó dels homes, té necessitat de la comunió amb els homes, té necessitat de Maria Santíssima, té necessitat de tots els instruments que Déu li dóna, perquè és una creatura. No és un superhome!\nCom a sacerdot no pot posar-se a fer molts serveis, a fer moltes activitats, encara que siguin serveis sans, preciosos, que pot fer, però van més enllà del seu ser sacerdot, són de més a més. Podria fer coses molt grans, però aquestes no les fa perquè és sacerdot, aquestes les fa com a fill de Déu, però no estan implícites en el seu servei sacerdotal. Ha de creure en aquest servei seu, ha de creure-hi, hi ha d’haver la fe, contra tota esperança, ha de saber que la seva pregària, la seva donació, la seva contínua transformació, la seva conversió contínua, nodreix i protegeix el poble més que paraules boniques, més que les homilies, més que les obres. Ha de creure-hi perquè no és ell qui nodreix, és la seva unió a Jesús que nodreix, és el seu estar en la voluntat de Déu que nodreix, el seu viure la seva identitat profunda que nodreix, també en el silenci, retirat. Jesucrist ens ha mostrat el rostre del Pare i ha obert el camí cap al Pare. El ministre ha de recórrer juntament amb Ell, darrere d’Ell i a favor dels altres, aquell camí.\nCrec que aquestes poden ser almenys algunes de les bases per comprendre el sacerdoci. Sé que poden semblar òbvies, però al mateix temps són els fonaments per a un sacerdot. Si el sacerdot s’escapa d’aquestes bases, quedarà fora del seu servei sacerdotal. I tal com ja he dit, ser rector, bisbe, etc., no és viure plenament el propi sacerdoci, aquell és un servei de més a més que et ve donat per altres. Però per ser sacerdot cal estar unit a Crist, i viure per Crist, amb Crist i en Crist pels altres. Allò que Crist et dóna no t’ho dóna l’estructura, no te’l dóna ningú aquest servei. Des d’aquí es pot construir molt, però s’ha de partir d’aquestes bases.\nUs dono les gràcies i us beneeixo en el nom del Pare, del Fill i de l’Esperit Sant.\n Cfr. Ex 32, 1-6\nEntrada anteriorEl Senyor vindrà amb tots els seus SantsSegüent entradaPregària de Guariment


Benvinguts a pagès | Lleida Rural - Federació de cases rurals a Lleida\nEl cap de setmana del 9 i 10 de juny tens l’oportunitat única per redescobrir el lloc on es crea tot el que mengem o bevem. La iniciativa Benvinguts a Pagès pretén evidenciar que en aquest món cada cop més competitiu és necessari conèixer de primera mà com funciona el sector agrari i la incorporació de les noves tecnologies en aquest sector.\n240 explotacions agràries, 235 restaurants, 280 allotjaments, que obren les portes per mostrar els seus camps, ramats i obradors. Són més de 900 ofertes les que hi ha en aquesta edició, un projecte dirigit al públic familiar i foodie.\nBenvinguts a Pagès vol realçar la producció local i de proximitat i que la ciutadania conegui de primera mà els aliments que arriben a taula. Vol connectar el món de la pagesia amb el món urbà; per mostrar que el món rural i urbà no són dos móns separats, aïllats, sinó ben al contrari, formen part del mateix sistema, del mateix projecte de societat i de país.\nEn aquesta tercera edició les visites gratuïtes a les explotacions agràries, l’oferta dels menús de Benvinguts a Pagès, la participació dels allotjaments i l’extens programa d’activitats paral·leles arreu de Catalunya s’arrodoneixen amb els set itineraris creats per ajudar els visitants a planificar millor la seva participació a Benvinguts a Pagès.\nEs proposen cinc rutes turístiques a la demarcació de Lleida (Pallars Jussà Nord–Alta Ribagorça, Pallars Sobirà, Pallars Jussà, Garrigues–Segrià Sec i Garrigues) i dues a les comarques de Tarragona (Conca de Barberà i Terra Alta) amb plans per fer durant tot de cap de setmana o bé en una única jornada.\nA la pàgina web de Benvinguts a Pagès pots consultar totes les ofertes. La cerca la pots fer per comarques, o per productes, perquè puguis planificar millor la vostra escapada, trobaràs les dades de contacte de cada proposta, i els detalls, perquè puguis fer reserves anticipades en el cas dels allotjaments i dels restaurants.\nT’assegurem que hi ha tant a veure, i tant a fer, que és difícil decidir.\nUna festa del turisme rural de Catalunya, una oportunitat de conèixer i aprendre del món rural.\nFotos: Benvinguts a Pagès\nEtiquetes:: Fires i festes populars Turisme rural


La CGT davant la nova Reforma Laboral que estan aprovant - Indymedia Barcelona\nLa CGT davant la nova Reforma Laboral que estan aprovant\nCorreu-e: spccc ARROBA cgt.es (no verificat!)\t 06 mai 2006\nâ��Govern, Empresaris, CC.OO i UGT, consoliden el model flexible i precari de relacions laborals: subvenciÃ³ dels contractes i menys quotes empresarialsâ�?.\nUs animem a participar a la manifestaciÃ³ que convoca la CGT a Madrid el 10 de juny:\nCONTRA LA REFORMA LABORAL I LA DIRECTIVA BOLKESTEIN,\nPEL REPARTIMENT DE LA RIQUESA I ELS DRETS SOCIALS\nLa nova Reforma pactada en el 2006 no dÃ³na cap resposta real als contractes d'obra i servei i mantÃ© un â��ilÂ·legalisme massiuâ�? institucional i empresarial. Els empresaris podran realitzar quants contractes desitgin per mitjÃ de contrates i subcontrats. Es mantÃ© l'actual model de subcontractaciÃ³, consagrant el mateix i renunciant a intervenir sobre una realitat que mantÃ© a una gran part dels i les treballadors/es subcontratats en la temporalitat, amb pitjors condicions laborals i amb menors drets socials.\nC/ Sagunto 15, 1Âº, 28010 Madrid\nTelÃ¨fons: 91 447 57 69 / 609 70 27 90.\nCorreu: premsa ARROBA cgt.org.es\nConcentració d'urgencia a Cornellà contra la Reforma laboral\nContra una altre reforma laboral neoliberal.\nEs convoca una concentració d´emergència davant la seu comarcal d´UGT. Dimarts 9 de maig a les 19.15h. a la plaça del sol (carretera de esplugues ) de Cornellà (parada del tram baix "el padró").\nRe: La CGT davant la nova Reforma Laboral que estan aprovant\nEm sembla molt bé que feu manifestacions i tal contra la reforma.\nEl que no em sembla tant bé és que critiqueu a CCOO i UGT quan vosaltres teniu el sindicat en el mateix edifici que ells, curiosament. També no aconsegueixo entendre pq si sou "anarquistes" i esteu encontra de l'estat accepteu subencions d'ell. Tampok entenc que digueu que am les subencions no us arriva ni per la llum .... doncs pq les accepteu?¿\nEn fi, no dic que al sindicat CGT no hi hagi gent amb iniciatives ni ideals, ni molt menys. Tot al contrari però el sindicat no ho reflexa.\nM'agradaria molt poder unirnos i lluitar plegats però mentre CGT segueixi actuant així em temo que es impossible i és una llastima.\nEn fi salut als companys de CGT que suposo que sou concients d'això que he escrit i sinó doncs ja ho sabeu.\nSi m'he equivocat en algo rectifcaré.


Coco, la pel·lícula que us recomanem\nBloc Bloc Coco, la pel·lícula que us recomanem\nDijous, 21 Desembre 2017 12:32\nAvui us deixem una recomanació. Es tracta d'una pel·lícula de Disney - Pixar que si no heu vist encara us recomanem. De ben segur que als més petits de casa els hi encantarà i a vosaltres també.\nI és que ens parla dels nostres somnis i que cal lluitar per ells, agafar-los amb força i fer-los realitat.\nSi encara no ho heu endevinat, us estem parlant de la pel·lícula COCO. Us en deixem el tràiler.


Disseny web Manresa (Barcelona) | Thaira\nSom una empresa especialitzada en disseny web, més de 10 anys d'experiència i més de 100 projectes realitzats ens avalen.\nDissenyem i desenvolupem pàgines web per a petites, mitjanes i grans empreses, estudiem les teves necessitats i t'oferim la solució que millor s'adapta als teus objectius de negoci i, com no, al teu pressupost.\nGràcies a la nostra metodologia de treball, a la gran experiència dels nostres tècnics i al coneixement de les últimes tendències del sector, dissenyem pàgines web que s'adapten al teu negoci, al teu públic objectiu i que millora la teva presència digital.\nDissenyem pàgines web i botigues online que s'adapten a la teva imatge corporativa i, a la vegada, a qualsevol dispositiu, com smartphones, tablets, ordinadors de sobretaula, TV, etc; D'aquesta manera el teu producte/servei serà visible per a tothom, sigui quin sigui el mitjà pel qual el teu client et visita.\nNo esperis més i posa't en contacte amb nosaltres, sense cap compromís, trucant-nos al (+34)649 326 806 o omplint el formulari de contacte amb les teves dades. Estarem encantats d'antedre't.\nÚltims Projectes de Disseny Web


Crítiques a Itàlia al nou ministre de Família que rebutja els gais - Diari Jornada\nLorenzo Fontana. ARXIU\nLorenzo Fontana, membre de la ultradretana Lliga, també afirma que treballarà per a "dissuadir les dones d'avortar"\nCrítiques a Itàlia al nou ministre de Família que rebutja els gais\n| 03 de juny, 2018 - 09:03\nEl nou ministre de Família i Discapacitat d'Itàlia, Lorenzo Fontana, membre de la ultradretana Lliga, ha afirmat que les famílies formades per homosexuals no existeixen i que treballarà per desincentivar els casos d'avortament, unes declaracions que han generat polèmica al país.\nEl nou govern d'Itàlia, format pels populistes del Moviment Cinc Estrelles (M5S) i la Lliga, té com a primer ministre el jurista Giuseppe Conte i de vicepresidents als líders de les dues forces polítiques, Luigi Di Maio i Matteo Salvini, respectivament.\nFontana, que s'encarregarà del Ministeri de Família i Discapacitat, va considerar en una entrevista que publiquen hui diversos mitjans que les famílies formades per dues persones del mateix sexe "no existeixen per llei en aquest moment", tot i que durant la passada legislatura es va aprovar una llei que reconeix les unions civils d'aquest tipus.\nAfirma que una de les seues prioritats com a ministre serà treballar per a "dissuadir les dones d'avortar" i reconeix que és catòlic per la qual cosa creu que "la família és la natural, on un xiquet té una mare i un pare".\nAquest llicenciat en Ciències Polítiques de 38 anys opina que la baixa natalitat és "un veritable problema" per a Itàlia i per a Europa, i per això veu essencial invertir el desequilibri que existeix entre el nombre de persones grans i joves. "Econòmicament la situació també és insostenible. Es diu que Europa envelleix i necessita immigrants. No obstant això, jo crec que el que cal fer és tenir fills", postil·la.\nLes declaracions de Fontana es produeixen dies després que Salvini defensara que els xiquets "tenen una mare i un pare i no progenitor 1 i progenitor 2".\nNo obstant això, després de les crítiques de hui al nou ministre de Família, el líder de la ultradretana Lliga ha rebaixat els ànims i ha assegurat que "Fontana és lliure de tenir les seues idees, però no són una prioritat i no estan en el programa de govern ".\nEls retrets després de les declaracions de Fontana s'han produït des de diversos partits polítics, especialment en el sector de centreesquerra i esquerra. La diputada del PD Alessia Rotta ha dit que espera que Fontana "siga ministre de tots, també dels que no pensen com ell", mentre que Monica Cirinna, impulsora de la llei que reconeix les unions civils entre homosexuals, va dir que la postura del nou ministre és perillosa.\nEl membre de Lliures i Iguals, Nicola Fratoianni, va valorar que les declaracions són pròpies de l'Edat Mitjana i el diputat de +Europa Riccardo Magi va indicar que "l'únic tipus de família" que existeix "és el que es basa en l'amor".


Xavier Balsells | El somni de Tarragona 2017\n01 jul. El somni de Tarragona 2017\nPublicat el 16:24h a Economia\tper\tXavier Balsels\n“À la ville de Tarragone”. Així ho anunciava Amar Addadi, president del Comitè Internacional dels Jocs del Mediterrani (CIJM) el 15 de novembre de 2011 a Mersin, Turquia, davant d’una fornida representació de la candidatura tarragonina. La capital de la Costa Daurada era elegida seu dels Jocs del Mediterrani 2017, havent-se imposat a la candidatura d’Alexandria, ubicada a Egipte. La ciutat tarragonina guanyava el partit amb 36 vots a favor i 34 en contra, després que el jurat valorés positivament aspectes com les instal·lacions necessàries, construïdes en un 80%; i la garantia de finançament per a noves inversions. Aquests aspectes, però, no han respost posteriorment a les expectatives.\nEls Jocs del Mediterrani, tot i que no tinguin res a veure amb uns Jocs Olímpics, són una oportunitat per a ciutats mitjanes com Tarragona. L’any 2005 Almeria els va acollir i li van permetre dur a terme una transformació profunda com a ciutat, a més d’obtenir transcendència internacional. El projecte de Tarragona, presentat inicialment a Mersin, preveia una inversió de 130 milions d’euros i un pressupost operatiu de 66 milions. Unes xifres que emulaven els Jocs d’Almeria, que va comptar amb unes inversions bastant similars. Tarragona, amb aquestes xifres, preveia construir una vila mediterrània formada per 1.840 apartaments i una anella que albergués un centre aquàtic, un palau d’esports i un estadi d’atletisme desmuntable entre més instal·lacions. A més, pretenia també reformar infraestructures esportives ja vigents com ara la pista d’atletisme o el Nou Estadi, feu del Nàstic, l’equip de futbol de la ciutat.\nEl temps passava, però les inversions esmentades no s’acabaven de materialitzar. Una ombra de dubtes començava a sobrevolar Tarragona 2017. A finals del 2014, a dos anys i mig de l’esdeveniment, la ciutat encara no havia començat cap dels dos projectes estrella: ni la vila mediterrània ni l’anella mediterrània. El primer d’aquests propòsits es va desestimar per la falta de pressupost i pels dubtes que generava. Per substituir-lo se seleccionava, mitjançant concurs, el complex d’hotels de Port Aventura com a espai idoni per a les delegacions presents. La pèrdua de la vila significava l’anul·lació d’un dels principals llegats que havien de generar els Jocs.\nNo solament la vila mediterrània va patir modificacions: els canvis han estat constants. Dels 130 milions d’euros que es preveien com a inversió a dos anys i mig dels Jocs, ara tan sols queden en pressupost 51 milions. Per això, la promesa de l’estadi d’atletisme desmuntable també s’ha esfumat. L’organització prefereix potenciar les inversions en projectes que realment deixin un llegat per a la ciutat i per aquest motiu s’ha optat per una remodelació més profunda a l’estadi actual d’atletisme, situat a la futura anella mediterrània.\nJavier Villamayor, que des del 2015 va assumir-ne les competències, és actualment Conseller Comissionat pels Jocs Mediterranis i regidor a l’Ajuntament de Tarragona amb el PSC, el partit que governa a la ciutat amb el suport del PP i del regidor d’Unió Democràtica de Catalunya, independent de l’antiga Convergència al consistori després de l’escissió. Villamayor no dissimula què el projecte presentat a Mersin tenia objectius econòmics molt més ambiciosos. “El projecte que presentem al 2011 el vam començar a preparar el 2007, quan la situació política, econòmica i social era molt diferent”, defensa el conseller. Villamayor deixa clar que s’ha anat adaptant a les situacions i que ara està adequat a les possibilitats actuals. “Hem parlat i escoltat la gent, i ens han dit dues coses: que volen un llegat per al territori i que el projecte ha de ser auster”, explica.\nL’oposició, però, no comparteix la mateixa visió que el Govern local. Albert Abelló, regidor del PDeCat a l’Ajuntament de Tarragona, considera que el projecte no presenta cap tipus de seguretat, i titlla de fracàs absolut la gestió feta des del consistori. Tanmateix, afirma que els canvis introduïts al designi són forçats i tardans: “Les circumstàncies sempre han anat per davant nostre”, sentencia l’edil. Laia Estrada, regidora de la CUP, es mostra més taxativa i expressa la desconfiança de la seva formació en el projecte, latent des dels inicis del propòsit. “El 2011, Tarragona hauria d’haver tocat de peus a terra i valorar que la situació havia canviat molt respecte al 2007”, rebla la portaveu cupaire, qui sense cap mena de dubte hauria renunciat als Jocs.\nEl projecte, a hores d’ara, després d’haver-se adaptat a les necessitats actuals, disposa d’un pressupost inversor de 51 milions d’euros que aportaran conjuntament l’Ajuntament, les diputacions de Tarragona i Barcelona, la Generalitat de Catalunya i el Govern espanyol. Aquest últim, fins al passat 29 de març no va concretar quina seria la seva aportació econòmica. Les inversions contemplen, grosso modo, la construcció d’una anella mediterrània amb el palau d’esports, reforma total de l’estadi d’atletisme i una piscina olímpica; també es preveu el disseny del pavelló Sant Jordi i la reforma del Nou Estadi. Unes infraestructures que, segons l’organització, evolucionen dins dels terminis marcats. Pel que fa al pressupost operatiu, s’espera que sigui de 26 milions d’euros, dels quals el 74%, segons el pla director, haurien de ser aportats mitjançant patrocinis i col·laboracions. En aquests moments, però, els patrocinis només han aportat 13 milions d’euros.\nDes del febrer del 2016, el PSC governa amb estabilitat l’Ajuntament tarragoní gràcies al pacte esmentat de la força majoritària amb el PP i amb Unió. Malgrat aquesta suma de forces, aparentment còmoda per al Govern espanyol, l’Executiu liderat per Rajoy s’ha retardat bastants mesos a efectuar el seu compromís inversor. El passat 29 de març, aquest Govern va concretar l’aportació de 15 milions d’euros als Jocs amb la condició de l’aprovació dels Pressupostos de l’Estat, encara pendent. Aquest conveni ha estat el resultat d’una llarga espera determinada per la inconcreció i pels endarreriments en el finançament, culpables que al novembre del 2016 la candidatura presentés al CIJM la proposta d’endarreriment. Tarragona exigia a l’Estat 13 milions d’euros per tal de poder dur a terme la piscina olímpica i completar el finançament del pressupost operatiu. Finalment, l’aportació per completar el finançament operatiu i executar la piscina olímpica podrà fer-se efectiva, segons els darrers anuncis del Govern espanyol.\nMalgrat l’endarreriment, des del consistori defensen la gestió feta al·ludint als resultats que a hores està donant el projecte. “Tarragona 2017 ha creat més de 500 llocs de treball directes i més de 300 d’indirectes gràcies a les inversions que s’estan fent”, puntualitza el socialista Villamayor. Ara bé, l’oposició no ho llegeix de la mateixa manera. Asseguren que la imatge de la candidatura ha quedat afectada arran de la gestió i l’endarreriment. Rubén Viñuales, portaveu de Ciutadans a l’Ajuntament de Tarragona, sentencia que “el nom de la nostra ciutat ha quedat malmès”, una opinió que comparteix Albert Abelló, qui matisa que “la imatge ha quedat afectada, més encara quan parlem de Tarragona, una ciutat que no es distingeix per tenir grans victòries”. Pau Ricomà, portaveu d’ERC al consistori, va un pas més enllà i critica la “pèssima” gestió que Ballesteros ha fet del projecte, afegint que amb l’endarreriment “estem sumant nous costos sense avaluar, i necessitem fer un recompte de tot plegat”.\nNo debades, actualment, el cost que comportaran els jocs és una incògnita. Villamayor no posa xifra i es limita a informar que “el sostre de despesa és de 26 milions d’euros, que és el que marca el pressupost operatiu” i matisa que “la ciutat de Tarragona no es farà càrrec del sobrecost perquè ha complert amb els seus compromisos”. Ara bé, l’oposició dubta d’aquesta possibilitat. Ricomà situa el l’excedent del cost en tres milions d’euros, una xifra que el Govern consistorial nega rotundament: “No hem parlat d’un sobrecost de tres milions en cap moment”, assenyala Villamayor. Des d’ERC es critica que, a aquestes alçades, els governants locals només els facilitin dades genèriques i no concretes sobre el projecte. Una opinió que comparteix la CUP: “Ens veiem obligats a fer nosaltres mateixos especulacions numèriques, perquè realment no se’ns ha dit res”, apunta Estrada. Per la seva banda, Arga Sentís, regidora d’ICV-EUiA, va una passa més enllà i discrepa de Villamayor, ja que considera que el sobrecost, que ella veu més pròxim als tres milions d’euros, anirà a càrrec de l’Ajuntament: “Jo crec que ho pagarem nosaltres”, sentencia.\nCrítica a la poca transparència\nLa manca de transparència és un dels punts on l’oposició veu més problemes. “És un projecte opac des del primer dia”, valora Estrada. Ricomà tampoc no veu, “en absolut”, transparència en el designi. Segons el republicà, “les informacions són confuses” i no aclareixen si l’endarreriment de les inversions és responsabilitat del CIJM o del mateix consistori.\nCiutadans tampoc se sentia notificat sobre l’evolució del projecte. De fet, el passat gener, el partit taronja va presentar una moció al plenari municipal per exigir la creació de la Comissió Informativa i de Seguiment dels Jocs, que havia de garantir la publicació dels comptes relacionats amb l’esdeveniment esportiu davant de tots els grups municipals cada tres setmanes. La proposta fou aprovada i fins ara s’han celebrat dues sessions. Diverses formacions valoren positivament els resultats, malgrat que ERC i la CUP continuen denunciant una manca de transparència. “Les comissions fan un seguiment d’obres, que està molt bé, però quan demanem pressupostos del 2016 i el 2017, no hi ha ni un sol número”, rebla Ricomà.\nDes del consistori, en paraules de Villamayor, defensen que “sempre que s’ha demanat informació s’ha facilitat”. Tanmateix, destaca que des del Govern local s’ha acceptat crear una Comissió Informativa dels Jocs. Tot i això, el regidor socialista fa autocrítica i admet que “tot és millorable”, si bé nega la voluntat d’amagar dades a l’oposició. Segons Villamayor, “hem d’engrescar a l’oposició perquè participi en aquest projecte”.\nDe què hauran servit els Jocs? O què passarà amb les instal·lacions després de l’esdeveniment? Són dos dubtes presents en les agendes dels partits. El consistori pronostica un llegat que serà positiu per a la ciutat gràcies, especialment, a l’anella mediterrània, destinada a convertir-se en la segona àrea esportiva de Catalunya. A més, segons els defensors del projecte, les instal·lacions esportives tarragonines necessitaven un impuls modernitzador. Regidors de l’oposició, com ara Arga Sentís, temen que “el veritable llegat sigui el deute”.\nRubén Viñuales, de C’s, no qüestiona la utilitat del llegat, però sé que es planteja la seva sostenibilitat. “Hem d’explorar vies de gestió ja siguin públiques, publico-privades o privades”, proposa. En aquesta mateixa línia, Villamayor anuncia que l’Ajuntament de Tarragona i la Generalitat de Catalunya han encarregat un informe a l’INEFC —Institut Nacional d’Educació Física de Catalunya— per estudiar la millor gestió possible. No debades l’anella mediterrània “també ha de saber captar turisme esportiu”, comenta l’organitzador.\nMalgrat les crítiques al projecte, el conseller encarregat dels Jocs del Mediterrani defensa que el projecte segueix models d’èxit i ho equipara amb l’estratègia que es va aplicar als Jocs de Londres 2012, ja que la confecció del pla ha tingut molt en compte el llegat i ha actuat pensant en el llarg termini. Tanmateix, Villamayor destaca que, a l’hora de fer les votacions al plenari, se solen superar amb majories força sòlides. “Cap adjudicació ni cap licitació s’ha signat sense el suport de 20 dels 27 regidors”, justifica. Caldrà veure si l’esdeveniment de Tarragona 2017 es converteix en una realitat al 2018 o tot queda en un somni frustrat.\nArticle publicat al setmanari El Temps. Consulta’l aquí.


Tarragona Activa: La concentració antifeixista triplica en assistència la manifestació feixista\nLa concentració antifeixista triplica en assistència la manifestació feixista\nLa concentració convocada per diferents col·lectius socials i polítics de Tarragona va arreplegar més de 300 persones, davant d'una forta presència policial, mostrant el rebuig de la ciutat a la manifestació del partit d'extrema-dreta Alianza Nacional, que només pogué congregar una mica més d'una cinquantena d'assistents, la majoria, d'ells vinguts d'Andalusia, Múrcia i Castella. La concentració, va transcórrer pacíficament tot i la provocació d'agents antiavalots vers persones que estaven donant suport a la concentració a la mateixa Rambla. Les persones que van participar a la concentració van ser escorcollades i gravades en vídeo per agents antiavalots. A més, hi havia una forta presència d'agents de paisà ubicats a les cantonades de la Rambla. Les persones concentrades anaren en bloc fins a la Plaça de la Font, on es dissolgué la marxa després de forts aplaudiments davant l'èxit de la convocatòria.\nLa manifestació convocada pel partit d'extrema-dreta, seguidora del nacional-socialisme, Alianza Nacional, que estava convocada a nivell estatal, no va poder arreplegar ni un centenar d'assistents. La majoria de fonts, calculen entre cinquanta i noranta manifestants. Aquesta va sortir de la Plaça Imperial Tarraco i va pujar Rambla Nova amunt fins a la meitat del carrer. Allí, des d'un escenari improvisat, diferents membres d'aquest gropuscle van llegir un manifest i van fer discursos de caràcter racista, xenòfob i espanyolista. En tot moment, la marxa va estar controlada per un centenar de policies antidisturbis vinguts de fora. Si bé, durant la marxa només es van exhibir banderes espanyoles i alguna senyera, diversos participants exhibien simbologia feixista en samarretes, tatuatges,... la majoria dels quals tenien estètica neonazi. Segons diverses fonts, el gruix de la manifestació era provinent de diversos indrets de l'Estat espanyol. Bàsicament, de Múrcia, Andalusia i diferents regions de Castella.\nMitja hora abans de la manifestació feixista, es va iniciar una concentració a l'Estàtua dels Despullats on hi participaren més de 300 persones. Cal destacar, que un centenar de ciutadanes es situaren en un lateral de la Rambla donant suport a la convocatòria. Aquestes, foren les víctimes de la provocació de policies antiavalots armats amb cascos, escopetes de pilotes i escuts, els quals també escorcollaren a tots els participants de la concentració en arribar a la zona. Durant la concentració es cridaren diferents consignes que s'anaren intensificant a mesura que anava arribant més gent a l'acte.\nUna muralla d'antiavalots i furgonetes de la Policia Nacional, separaven la concentració antifeixista de l'escenari on finalitzar la manifestació.\nAl cap d'una hora i mitja de concentració, en la qual es llegí un manifest unitari de tots els col·lectius promotors i es repartiren octavetes denunciant el caràcter feixista de la manifestació, els participants marxaren en bloc fins a les portes de l'Ajuntament. Encapçalats per una pancarta amb el lema "Nazis? Ni a Catalunya, ni enlloc", la marxa passà per carrers cèntrics on rebé les mostres de suport de diferents veïns. En arribà a la Plaça de la Font, un membre promotor de la concentració, criticà l'actitud del Consistori tarragoní, així com de la Subdelegación del Gobierno de España en Tarragona, i es donà per finalitzada la convocatòria.\nA Barcelona i a València, també es realitzaren manifestacions de rebuig a la programació d'actes de caràcter feixista. En ambdues ciutats, Alerta Solidària, denuncia que en la primera els Mossos d'Esquadra, i en la segona, la Policia Nacional, van segrestar les marxes. A Barcelona, es van produir tres càrregues policials que provocaren desenes de ferits. A València, es produïren desenes d'identificacions. En canvi, a les manifestacions feixistes la policia ha permès l'exhibició de símbols feixistes i franquistes. A més, a València, grups feixistes han atacat la seu nacional del sindicat Intersindical Valenciana, des d'on durant la processó de la Diada del 9 d'Octubre, es desplegà una estelada de grans dimensions.\nMés fotografies : http://www.pobleviu.cat\nPublicat per tarragonaactiva a les 8:35\nAssemblea Arran Argentona i Òrrius ha dit...\nbrutal les imatges a tarragona amb més antifeixistes que fatxes de merda. a barcelona també vam fotre molta canya.\n16 de novembre de 2008 a les 9:47


Els beneficis d'exercitar el cervell - MGC Mútua\nInterès Mutu/Benestar/Salut Mental/Els beneficis d’exercitar el cervell\nPer què és important exercitar la ment?\nA partir dels 25 anys aproximadament, comencem a perdre volum cerebral de forma natural, és per això que és important exercitar la ment. La matèria grisa es deteriora i es redueix, canvia la microestructura de les neurones i les connexions de l’escorça cerebral. Això va ocasionant la pèrdua progressiva de funcions, com ara la nostra capacitat de raonar, la rapidesa mental o la memòria episòdica, molt lentament al principi i de forma més aguda a mesura que passen els anys, a partir dels 50. Símptomes com la dificultat per recordar fets recents o noms d’objectes, persones o llocs són alguns dels més habituals, tot i que no cal alarmar-nos per què és un procés usual i benigne que s’anomena “pèrdua de la memòria associada a l’edat“.\nGràcies a l’activitat mental, el cervell d’una persona gran pot ser un cervell en forma. A diferència del que es pensava tradicionalment, s’ha comprovat que l’estimulació cerebral continuada afavoreix el desenvolupament de noves interconnexions neuronals, per la qual cosa és possible compensar el deteriorament natural per l’edat. Aquests són els principals beneficis d’exercitar la ment i el cervell.\n¿Cómo ejercitar el cerebro? Consejos para el entrenamiento cerebral\nRutinas para ejercitar el cerebro\nPer a la memòria, no és imprescindible fer jocs en els quals recordem noms, ja que la lectura, visitar llocs nous, aprendre una cosa nova, estudiar o escoltar música també l’estimulen.\nEl pensament crític es desenvolupa qüestionant tot allò que donem per descomptat, modificant el punt de vista i desenvolupant noves idees.\nNo obstant això, els jocs de memòria, el càlcul mental o l’aprenentatge de nous conceptes, no són les úniques vies per a exercitar el cervell. Dins dels hàbits quotidians també és possible introduir algunes variacions que contribueixen amb la seva estimulació.\nAixí, el raspallar-se les dents amb la mà contrària és un exemple. Acostuma’t a obrir la pasta i agafar el raspall amb la qual no sigui la teva mà principal. Aquest petit canvi ja suposa un esforç mental.\nAltres exemples són canviar l’ordre que se segueix en la rutina diària o a l’hora de dirigir-nos a un lloc en concret; dutxar-se amb els ulls tancats per a prendre consciència de l’entorn; jugar amb monedes i endevinar de quina es tracta només pel tacte; llegir en veu alta o posar en pràctica activitats artístiques, com cantar, pintar, dibuixar o ballar.\nLlegir algunes pàgines abans d’anar-te a dormir són una excel·lent manera d’exercitar el cervell. Si a més optar per lectures que propiciïn el pensament crític, els beneficis seran encara majors. D’altra banda, triar aquest tipus d’hàbits enfront de l’ús dels dispositius electrònics també t’ajudarà a dormir millor.\nEls idiomes no sols potencial la memòria, ja que és necessari aprendre multitud de paraules i estructures noves. A més, afavoreix les capacitats cognitives, de manera que es treballa l’atenció i la capacitat per a executar tasques de manera eficaç.\nLes classes de música o aprendre a tocar instruments alenteix l’aparició de malalties degeneratives i és eficaç com a teràpia en *neurorrehabilitación. Així mateix, la pròpia música activa la producció de dopamina, una hormona que contribueix a crear connexions *sinápticas. Aquestes afavoreixen l’aprenentatge, la memòria i l’assimilació de conceptes.\nAprendre a utilitzar dispositius electrònics\nL’ús dels telèfon intel·ligent, les *tables i els portàtils suposa tot un repte a determinades edats. No obstant això, no sols és estimulant per al cervell aprendre una nova activitat, sense o que per les seves característiques permet adquirir noves destreses.\nEn MGC Mútua comptem amb les millors assegurances de salut per a persones majors i adults amb els quals estaràs cobert i acompanyat davant qualsevol situació que pugui sorgir-te. Assessorament mèdic professional i de màxima qualitat perquè tinguis la tranquil·litat que tot anirà bé. Posa’t en contacte amb nosaltres i t’informarem de les nostres cobertures sense cap mena de compromís.


Franja Convent – Pàgina 2 – Centre Civic Convent Sant Agusti\nProjecte de Joves del Convent de Sant Agustí Blog\nby Jordi · Published 3 juny 2019 · Last modified 3 febrer 2021\nEl respecte a la natura i als animals és un tema que preocupa als nois i noies del grup de N’Konstrucció. Per això, han triat per la sortida de tot el dia d’aquest curs...\nby romina · Published 14 maig 2019\nExpo amb Fundació Comtal\nExposició Educació emocional a través de l’art Del 15 al 21 de maig Amb els joves de Fundació Comtal (Edifici Acadèmia . Segona planta) Es considera que l’art permet atendre i connectar amb aquella...\nNKonstrucció / Projecte Jove\nby Jordi · Published 28 maig 2018 · Last modified 6 novembre 2018\nAtenció! Atenció ! Hem fet per primera vegada una sortida de tot el dia amb N’Konstrucció! No va costar molt decidir el lloc: el Parc d’atraccions el Tibidabo era l’objectiu. Les setmanes prèvies vam preparar...


Kings Landing Hotel Clifton Saint Vincent i les Grenadines - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nClifton, Clifton, Clifton, Saint Vincent i les Grenadines, VC0472 - Veure al mapa\nMés informació sobre Kings Landing Hotel\nDissenyat tant per oci com per negoci, Kings Landing Hotel està situat idealment a Clifton; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nKings Landing Hotel també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Clifton. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, balcó/terrassa, cuina americana, nevera, articles de tocador a cada habitació. Piscina exterior, buceig, pesca, jardí, esports d'aigua (no motoritzats) de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Clifton, faci de Kings Landing Hotel la vostra llar.


El 'Rar' d’aquest diumenge és Clint Eastwood\nL’actor i cineasta, una de les grans llegendes vives de Hollywood, és el personatge central d’una revista que transita pels escenaris de la seva vida i obra\n2 min. Barcelona 18/09/2015 18:09\n“La fecunda i apassionant carrera de Clint Eastwood se’ns apareix avui rocosa com un menhir i lluminosa com la llum d’un far que il·lumina l’últim mig segle de la història del cinema, un art que ell ha contribuït a engrandir, a fer caminar a través dels gèneres que més s’ha estimat i que ha cultivat amb l’ànima clàssica del granger penedit de ‘Sense perdó’, que cada dia, tenaç, fa moure els porcs, bruts i mandres, de la seva parcel·la”. Aquesta és una de les reflexions que Toni Vall fa en l’extens reportatge central que el ‘Rar’ dedica a Clint Eastwood aquest diumenge.\nPrimer, el vam conèixer com l’home sense nom dels ‘spaghetti westerns’ de Sergio Leone i l’implacable inspector Harry el Brut del memorable film de Don Siegel. Més tard, vam descobrir la seva extrema sensibilitat com a director de cinema, amb títols memorables com ‘Sense perdó’ (1992), ‘Un món perfecte’ (1993), ‘Els ponts de Madison’ (1995), ‘Mystic river’ (2003) o ‘Million dollar baby’ (2004). Avui, Clint Eastwood és potser l’últim realitzador que a Hollywood representa el millor del cinema clàssic. El ‘Rar’ li ret homenatge en un número que compta amb els següents continguts:\nAmb el 72% dels vots, Clint Eastwood es va convertir del 1986 al 1988 en l’alcalde de Carmel-by-the-Sea, un poble situat al cor del Big Sur californià. Descobrim aquest paratge de natura desbordant de la mà de Xavier Moret.\nL’‘spaghetti western’ va fer que els ‘cowboys’ visquessin una segona primavera entre els anys 60 i 70. Amb una mica d’ironia, Antonella Speranza, autora del blog ‘La pasta per als catalans’, ens proposa quatre plats d’espaguetis fets i cuinats pensant en els personatges que va interpretar Clint Eastwood als films de Sergio Leone.\nA ‘Escape from Alcatraz’ (‘Fuga de Alcatraz’), Eastwood es ficava a la pell de Frank Morris, un pres que es va escapar d’ Alcatraz el 1962. Morris no ha sigut l’únic a excel·lir en el complicat art d’esmunyir-se entre els barrots. Marc Serrano i Òssul ens ho explica.\nTot això i més reportatges al ‘Rar’ Clint Eastwood d’aquest diumenge.


200 gràcies, Francesc Cruanyes | figueres.com\nHomeNotíciesFigueres200 gràcies, Francesc Cruanyes\nAra que tenim a tocar el final d’un mandat és el moment d’agrair a Francesc Cruanyes la tasca que ha dut a terme al capdavant de la regidoria de Medi Ambient de l’Ajuntament de Figueres. Entre d’altres, ha donat suport a la nostra entitat, SOS Mininus, en un projecte tant important com discret per a la ciutat: l’esterilització de gats del carrer. Una iniciativa per controlar les colònies d’aquests animals de manera respectuosa, un acord que ha permès esterilitzar 200 gates en 3 anys.\nPermeteu-nos fer un petit càlcul per dimensionar la situació. Cada gata pot tenir una mitjana de 8 cries per any (4 gatets per camada), que en podrien arribar a ser 15. Aquestes 200 gates esterilitzades haurien pogut tenir 1.600 cadells en un any, una xifra que amb el temps creix de manera exponencial.\nLa ciutadania pot estar orgullosa de la tasca que porta a terme SOS Mininus, tenir cura dels gats del carrer d’una manera ordenada i sostenible, procurar pel benestar d’aquests animals i contribuir a la millora i la higiene de la ciutat.\nGràcies per la confiança que has dipositat en nosaltres, Francesc Cruanyes, per impulsar i participar d’aquest projecte des de l’Ajuntament de la ciutat. Una iniciativa que ha comptat amb la importantíssima col·laboració dels tècnics i professionals de Medi Ambient i que no seria possible sense els nostres voluntaris.\nAra que vénen eleccions desitgem que totes les formacions que s’hi presenten mantinguin la mateixa sensibilitat i que Figueres continuï essent respectuosa amb aquests animals que, al carrer, conviuen amb nosaltres.\nJordi Dunjó Ymbert i Bibiana Buscató Comas, president i vicepresidenta de SOS Mininus del carrer de Figueres, respectivament.


Permet que es denegui a centreamericans que no l'han sol·licitat en cap altre país\nUn jutge havia frenat la mesura, que es podrà aplicar mentre el cas s'aclareix\nNueva York 12 de de setembre del 2019. 19:29\nEl Tribunal Suprem, on Donald Trump ha aconseguit instal·lar una majoria conservadora, ha tornat a donar-li una important victòria en matèria d’immigració. Aquest dimecres l’alt tribunal ha decidit permetre-li aplicar les restriccions a l’asil que va aprovar el 15 de juliol i que menys de deu dies després va frenar un jutge federal de San Francisco mentre es dirimien els reptes legals a la mesura. Així, mentre es resolen aquests casos als tribunals inferiors, l’Administració dels Estats Units podrà començar a negar l’asil alsimmigrants que hagin passat per un altre país i no hagin sol·licitat la protecció en el seu camí.\nLa decisió, que Trump va qualificar de «gran victòria» en un tuit, afectarà especialment els centreamericansno mexicans que intenten arribar als Estats Units, però també africans, asiàtics i altres llatinoamericans que solen arribar a la frontera sud dels EUA i llavors sol·liciten l’asil.\nLes jutges progressistes Ruth Bader Ginsburg i Sonia Sotomayor van expressar el seu desacord, amb l’última escrivint que «una vegada més la branca executiva ha dictat una regla que busca acabar amb pràctiques de llarga durada relacionades amb els refugiats».\nEl 24 de juliol el jutge Jon Tigar va frenar a tot el país l’aplicació de la mesura de Trump argumentant que la directiva era «probablement inconsistent amb lleis existents d’asil». Setmanes després, a l’agost, un altre tribunal va determinar que la cancel·lació de Tiger només es podia aplicar a Arizona i Califòrnia, estats inclosos en el seu districte judicial, però no a Nou Mèxic i Texas. Aquesta mateixa setmana Tiger havia tornat a intentar expandir el seu veto a tot el país i una altra vegada el tribunal d’apel·lacions l’havia intentat limitar.\nAra el Suprem dona carta blanca, tot i que no sigui definitiva, per començar a rebutjar peticions d’asil de guatemalencs que hagin passat per Mèxic o d’hondurenys i salvadorencs que hagin passat per Guatemala i Mèxic, així com d’immigrants d’altres nacionalitats que recorrin aquests països.\nSegons va exposar la Unió Americana de Llibertats Civils en un dels casos judicials en què va demandar l’Administració Trump, «el veto virtualment eliminarà tot l’asil a la frontera sud, fins i tot en ports d’entrada, per a tothom excepte per als mexicans. El tribunal no hauria de permetre un canvi tectònic com aquest en la llei d’asil nord-americana». Aquest dimecres, després de la clatellada del Suprem, un dels advocats del grup, Lee Gelernt, va voler mostrar optimisme. «Només és un pas temporal; esperem triomfar al final. La vida de milers de famílies està en joc», va declarar a l’agència AP, la notícia de la qual és la que va compartir Trump en el seu tuit.


Microdonacions pel Max – Escola Montsant\nEl nostre fill Max té una malaltia neurològica de tipus genètic anomenada Neurofibromatosis Tipus 1 (NF1) que us voldríem explicar per damunt:\nLa NF1 és una malaltia minoritària que afecta principalment al sistema nerviós. Els afectats poden presentar un creixement de tumors descontrolat per tot el cos i al cervell, displàsies als ossos llargs del cos, epilèpsia, ceguesa i trastorns d’aprenentatge i conducta. Actualment 1 de cada 3.000 nascuts la pateixen i no existeix cap cura ni tractament inhibidor del creixement de tumors.\nEls nostres nens amb NF1 tenen diferents problemes neurocognitius associats a la malaltia que, si no es tracten adequadament, persistiran en l’edat adulta i no tindran la qualitat de vida que es mereixen.\nDes de fa anys hi ha un grup d’investigadors a l’ICO que es dedica a investigar les NF i que es subvenciona gràcies a les aportacions solidàries. Ara, a més, l’Hospital Sant Joan de Déu de Barcelona ha dissenyat un “Programa d’Intervenció Neurocognitiva en nens amb NF1” que els ajudarà a millorar la seva qualitat de vida i el seu futur, però per tirar-lo endavant són necessaris 26,000 euros. Al ser, la NF1, una malaltia minoritària aquest és un cost massa alt per les famílies… Per aquesta raó un grup de mares hem obert un repte a la pàgina de Mi Grano de Arena; necessitem aconseguir aquesta quantitat el més aviat possible i demanem la col·laboració de tothom que vulgui ajudar-nos, amb l’aportació que cadescú bonament pugui. La quantitat recaptada va a un compte d’aquesta web que l’entregarà, quan acabi el repte, a l’Associació Catalana de les Neurofibromatosis (ACNEFI) que ho destinarà al projecte del Dr. Salvador de Sant Joan de Déu.\nPer accedir al repte cal entrar a migranodearena.org i posar al buscador “NF” o a través de l’enllaç http://www.mgda.es/r/1/11820\nNatalie i Damian, pares del Max Chillida Loose de 2n Carrilet.