MUNDIAL 2012 - Club Patinatge Artístic Olot\nEns van arribant notícies de l'expedició a Nova Zelanda i tot va com estava previst. Les patinadores i l'equip tècnic estan molt i molt bé i el club està organitzant per poder gaudir de l'actuació de l'equip que està a l'altra punta de món.\nAquest any, tornarem a seguir el Campionat en directe i en pantalla gegant a la sala Torín. S'obriran les portes a les 8h del matí de diumenge 7 d'octubre i tothom hi serà benvingut. Cap aquesta hora es farà la cerimonia d'obertura del campionat i la competició propiament dita comença a les 10h (sempre diem hora d'Olot).\nHi haurà servei de bar, així que si voleu aprofitar per esmorzar mentre passem els nervis de la competició ho podreu fer.\nTambé podeu seguir el campionat des d'aquest enllaç:\nFins diumenge i molta sort!


L'Informatiu - L'Agrupació Sardanista Santa Perpètua organitza aquest cap de setmana el 66è Aplec de Santiga\nL'Agrupació Sardanista Santa Perpètua organitza aquest cap de setmana el 66è Aplec de Santiga\nL'Agrupació Sardanista de Santa Perpètua organitzarà els dies 7 i 8 de setembre l’edició número 66 de l’Aplec de Santiga. La festa començarà el dissabte a les 20 h a la plaça de Francesc Macià amb una audició de sardanes a càrrec de la Cobla Santiga, que oferirà un total de deu peces.\nL’any passat va ser el primer en el qual es va celebrar la vigília de l’Aplec de Santiga i l’èxit de l’activitat ha motivat que enguany es torni a programar activitats també el dissabte.\nL’Aplec de Santiga com a tal se celebrarà diumenge 8 de setembre. Començarà a les 9.30 h amb una missa a l’església. Després a les 10.30 hores a la plaça de Santiga s’iniciarà l’audició de sardanes a càrrec de les cobles Sant Jordi i Jovenívola de Sabadell. Després d’una aturada per dinar, l’audició es reprendrà a les 16 hores. Les dues cobles, que interpretaran un total de 34 sardanes, finalitzaran amb l’obra Mil·lenari de Santiga, que com és tradicional tancarà un any més aquest Aplec.\nL’Agrupació Sardanista ha anunciat que també organitzarà el concurs de colles improvisades que en aquesta ocasió es farà a la tarda enlloc del matí com s’havia anat fent altres anys. L’entitat ha avançat que en aquest Aplec de Santiga es preveu l’estrena d’una sardana composada per Enric Ortí, el primer tenora de la Cobla Sant Jordi i autor entre d’altre de la peça Essència d’aplec dedicada a l’entitat.\nEl lliurament de premis del Concurs de Pintura de Santiga, organitzat per Amics de Santiga,serà el 8 de setembre a les 19.30 hores a l’església de Santiga, just a l’acabar l’Aplec de Santiga. L’artista rus Maxim Sidorenko és el guanyador del Premi d’honor del 30è Concurs de pintura ràpida.\nFoto: Aplec de Santiga / L'Informatiu


Hotel Mercedes/Centrum (Alemanya Hamburg) - Booking.com\nHabitacions a Hotel Mercedes/Centrum, Hamburg (Alemanya)\nInfo i preu de les habitacions Instal·lacions Llegeix-ho Cal saber Experiències dels nostres clients (730)\nAquest barri és una opció fantàstica per als viatgers que els interessa anar de compres, tenir un bon transport públic i passejar per la ciutat – Comprova la ubicació Steindamm 51, St. Georg, 20099 Hamburg, Alemanya – Aquest barri és una opció fantàstica per als viatgers que els interessa anar de compres, tenir un bon transport públic i passejar per la ciutat – Comprova la ubicació Mostra el mapa\nEstació central d'Hamburg: a només 6 minuts a peu! (460 m)\n*8.5* Teatre Deutsches Schauspielhaus: a només 6 minuts! (457 m a peu)\nEstació central d'autobusos d'Hamburg: a només 5 minuts a peu! (408 m)\nPuntuació 5,5 730 comentaris\nChristiana, Regne Unit\nEl Hotel Mercedes/Centrum treballa amb Booking.com des del 8 de febr. de 2005.\nQuan vols allotjar-te a Hotel Mercedes/Centrum?\nInstal·lacions de l'habitació: Dutxa, Telèfon, Assecador, Servei de despertador/rellotge despertador, Ràdio, Escriptori, Lavabo, Bany, Calefacció, Canals per cable, Moqueta\nInstal·lacions de l'habitació: Dutxa, Telèfon, Assecador, Servei de despertador/rellotge despertador, Ràdio, Escriptori, Lavabo, Bany, Calefacció, Canals per cable, Moqueta, Bressols o llits per a nens\nInstal·lacions de l'habitació: Dutxa, Telèfon, Assecador, Ràdio, Escriptori, Lavabo, Bany, Calefacció, Canals per cable, Moqueta, Bressols o llits per a nens\nS'acaben de reservar a Hamburg: 29 hotels com Hotel Mercedes/Centrum s'acaben de reservar al nostre web\nVoltants de l'establiment – Aquest barri és una opció fantàstica per als viatgers que els interessa anar de compres, tenir un bon transport públic i passejar per la ciutat – Comprova la ubicació Mostra el mapa\nEstació de metro de Lohmühlenstrasse 0,4 km\nEstació central d'autobusos d'Hamburg 0,4 km\nTeatre Deutsches Schauspielhaus 0,5 km\nMuseu d'Art i Disseny 0,5 km\nEstació de metro de Berliner Tor 0,5 km\nEstació de metro de Hauptbahnhof Süd 0,6 km\nDistricte de Münzviertel 0,7 km\nMoll de St. Pauli 3,3 km\nPort d'Hamburg 3,4 km\nMercat del peix d'Hamburg 5,1 km\nEstació de tren d'Hamburg-Altona 5,2 km\nAeroport de Bremen 98,5 km\n5 raons per triar Hotel Mercedes/Centrum\nInstal·lacions de Hotel Mercedes/Centrum\nLlegeix-ho Hotel Mercedes/Centrum accepta peticions especials, que pots escriure al pas següent.\nEl Hotel Mercedes/Centrum accepta aquestes targetes i es reserva el dret de fer una retenció temporal a la teva targeta abans de l'arribada.\nLa situació del Novum Hotel Eleazar City Center té una puntuació de 7,7\nEl Hotel Astoria té una puntuació de 6,6\n5,5 Puntuació 730 comentaris\nMostra els comentaris de: Tots els enquestats Famílies (144) Parelles (307) Grups d'amics (198) Persones que viatgen soles (86) Persones en viatge de negocis (61) Mostra els comentaris de: Totes les puntuacions Fantàstic: 9+ (16) Força bé: 7 – 9 (154) Bé: 5 – 7 (296) Malament: 3 – 5 (221) Molt malament: 1 – 3 (52)\nAquesta és la categoria oficial que una entitat independent, Hotelstars Union, ha atorgat a l'allotjament. Aquest sistema compara els allotjaments amb els estàndards del sector pel que fa al preu, instal·lacions i serveis. Així, triar la teva estada serà més fàcil! 8,2 Molt bé 2.866 comentaris\nAquesta categoria se l'ha posat l'allotjament comparant-se amb els estàndards del sector pel que fa al preu, instal·lacions i serveis. T'ajudarà a triar la teva estada! 5,6 Puntuació 309 comentaris\nAquesta és la categoria oficial que una entitat independent, Hotelstars Union, ha atorgat a l'allotjament. Aquest sistema compara els allotjaments amb els estàndards del sector pel que fa al preu, instal·lacions i serveis. Així, triar la teva estada serà més fàcil! 7,5 Força bé 3.846 comentaris\nAquesta és la categoria oficial que una entitat independent, Hotelstars Union, ha atorgat a l'allotjament. Aquest sistema compara els allotjaments amb els estàndards del sector pel que fa al preu, instal·lacions i serveis. Així, triar la teva estada serà més fàcil! 6,5 Puntuació 1.745 comentaris\nCom arribar al Hotel Mercedes/Centrum des de Aeroport d'Hamburg\nHem trobat més allotjaments com Hotel Mercedes/Centrum que han agradat a altres viatgers\n8,2 Molt bé 2.866 comentaris\nElbgalerie Hotel Categoria estimada: 2/5\n5,6 Puntuació 309 comentaris\n7,5 Força bé 3.846 comentaris\nHotel Residence am Hauptbahnhof Hotel de 3 estrelles\nL'Hotel Residence am Hauptbahnhof està situat a 5 minuts a peu de l'estació central d'Hamburg, per això gaudeix de connexions excel·lents amb la xarxa de transport públic.\n6,5 Puntuació 1.745 comentaris\nEncara estàs buscant? Mira't altres hotels semblants a Hotel Mercedes/Centrum


Les obres de Les Xiques-Barbacana-Sant Miquel costaran 447.200 euros\nLa Conselleria d'Habitatge anuncia el plà de reforma i adjudica nou pisos en règim de lloguer social\nLa Conselleria d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori anuncia la programació de l'àrea de Regeneració i Renovació Urbana (ARRU) establerta en el barri de la Plaça de les Xiques-Barbacana-Sant Miquel, amb una inversió que ascendeix a 447.200 euros. El programa d'accions inclou l'adequació de portals i elements comuns, impermeabilització de mitgeres, reparació de cobertes i xarxa de sanejament, adequació d'instal·lacions, reparació de 16 habitatges, millores d'accessibilitat i enllumenat, i també la reestructuració i l'adequació d'espais públics.\nCom a mesures complementàries en l'àmbit social i econòmic de la plaça de les Xiques-Barbacana, la Generalitat i l'Ajuntament estan desenvolupant un Pla d'Intervenció Integral Sostenible per a aconseguir la normalització i revitalització d'aquest barri.\nAquest pla s'està dissenyant i supervisant conjuntament pels tècnics d'EIGE i els serveis socials de l'Ajuntament d'Alcoi, encarregats de realitzar les anàlisis socials de les famílies que ho requerisquen donada la seua situació.\nDins d'una primera fase, ja s'han realitzat inspeccions que permeten mantenir actualitzada la identificació dels ocupants dels immobles i les seues circumstàncies familiars i socioeconòmiques, la situació dels habitatges respecte dels subministraments d'electricitat, aigua i gas, i també la detecció de pisos desocupats.\nEl pla inclou sessions informatives perquè els residents d'habitatges socials tinguen coneixement dels mecanismes existents que el Consell ha posat en marxa per a flexibilitzar el pagament de les seues rendes. Entre aquestes hi ha les bonificacions en la renda per família nombrosa o per nivell d'ingressos que pot arribar fins al 90% del total. Per als casos de veïns que hagen contret deutes per impagament de rendes o despeses comunitàries, s'ofereix la possibilitat de subscriure acords d'ajornament de deute estudiant cas per cas.\nEl pla d'intervenció suposarà també l'organització de campanyes informatives en relació amb les comunitats de propietaris i busca conscienciar els veïns de la necessitat d'una bona convivència i mantenir els elements comuns en bon estat.\nLa consellería d'Habitatge ha adjudicat nou habitatges en règim de lloguer social a Alcoi a famílies amb escassos recursos econòmics. La directora general de l'Entitat d'Infraestructures de la Generalitat (EIGE), Blanca Marín, ha assistit a l'adjudicació dels habitatges acompanyada per la regidora d'Habitatge, María Baca. Després d'això, s'han reunit per a valorar la situació del parc públic de la Generalitat en el municipi.\nMarín ha precisat que de les nou famílies a les quals s'ha cedit un habitatge, tres d'elles són persones que han regularitzat la seua situació, ja que es trobaven sense contracte.\nAquestes famílies s'han beneficiat de la nova mesura del Consell per la qual s'ha de regularitzar la situació d'aquelles persones que, encara que complien requisits per a subrogar-se en el contracte de lloguer de la habitatge públic en què resideixen, van quedar en situació irregular per presentar la sol·licitud fora del termini legal per a fer-ho.\nEs tracta de persones que, en molts casos, residien amb els seus progenitors en un habitatge en lloguer del parc públic de la Generalitat. El titular del contracte solia ser el progenitor, però una vegada mort aquest, els descendents havien de comunicar-ho a la conselleria per a dur a terme el canvi de nom del contracte d'arrendament en un termini determinat establert per la llei a fi d'accedir a la subrogació. S'ha constatat que en la majoria dels casos, compleixen els requisits per a ser adjudicataris d'un habitatge social. Inclús, en molts d'ells, es troben en situació de vulnerabilitat social.\nD'altra banda, en la reunió s'ha comunicat a la regidor que la Conselleria ha reservat dos pisos del parc públic que es destinaran a desplegar un programa d'inclusió social previst en el municipi.\nAixí mateix, la Conselleria està treballant en la reparació de nou habitatges, que pròximament seran adjudicats a les famílies del municipi amb majors necessitats habitacionals.


Nova ajuda! El Govern promet centenars d'euros a famílies amb nens en quarantena\nEl govern impulsa una ajuda de 300 euros per famílies que tinguin fills en quarantena | Cedida\nEl Govern facilitarà una ajuda de 300€ a cada família que tingui un fill en quarantena\nServirà com a suport al pla 'Me Cuida' impulsat pel govern espanyol\nper Júlia Navarro 03/09/2020 13:14h\nEl pla del govern espanyol 'Me Cuida' per ajudar als familiars que tingui un fill o filla en quarantena ha estat criticat pel conseller de Treball i Afers Socials, Chakir el Homrani, que ha assenyalat que el que s'aconseguirà és «enxamplar la bretxa salarial» entre homes i dones.\nEn el pla impulsat pel govern espanyol s'obliga que el familiar que té un sou més baix sigui el que demani els permisos per cuidar al menor en situació de quarantena. Chakir ha manifestat que afectarà la dona perquè, per estadístiques, «continua sent qui menys cobra». El conseller també ha recordat que és l'empresa qui ha de concedir o no la baixa i que en situacions com aquestes caldria un «aïllament immediat», segons recull 'El Nacional'.\n'Me Cuida' tampoc té en compte el problema que suposarà per a les famílies monoparentals i és per això que des del Govern s'ha decidit posar en marxa un pla que serveixi de suport complementari a l'impulsat pel govern espanyol.\nUn ajut de 10 milions d'euros\nAixí doncs, la Generalitat ha decidit destinar 10 milions d'euros d'ajuda per aquelles famílies que tenen precarietat econòmica o vulnerabilitat social i que per tant no puguin resoldre la situació pel tipus de contracte. Parlem de contractes intermitents o de curta durada o aquells que no tenen accés a la baixa per incapacitat temporal, entre d'altres. D'aquesta manera, cada família que ho pateixi rebrà un ajut de 300 euros per quarantena que hagi de fer.\nD'altra banda, la consellera de Salut, Alba Vergés, ha demanat a pares i mares que posin fi a «la por» a no demanar els drets laborals que tenen pensant que poden perdre la feina si reclamen la seva baixa i exigeix que les quarantenes es puguin complir.\nÉs per aquests motius que des del Govern es proposa aplicar als pares i mares, que tinguin algun fill o filla en quarantena, el mateix criteri que aquelles persones que pateixen un confinament perimetral. El document que recull aquestes peticions s'enviarà als ministres espanyols que s'encarreguen de la gestió de Sanitat, Educació, Treball i Seguretat i Inclusió, segons recull el mitjà citat.\nAnar a portada Última hora Política Última hora Treball Última hora Salut Última hora Educació\nAlba Vergés, a punt de patir un gran revés per la seva gestió de la pandèmia\nÚltima hora: La 'bomba' que ha deixat anar el govern Sánchez sobre els ERTO avui mateix


Els primers monologuistes catalans - LA MIRA - Magazín\nAlguns dels primers monologuistes catalans surten de l'escola de l'actor i monologuista Josep Santpere, un dels pioners del riure donant només la cara. Imatge de família de la companyia de teatre de Josep Santpere el 1927. (Fotografia: MAE Institut del Teatre)\nEns trobem a finals del segle XIX i Barcelona té el seu propi Broadway català. Una avinguda plena de llums i ombres, la superfície de la qual, entre el 1924 i el 1934, serà gairebé tota ocupada per sales d’espectacles. És el Paral·lel, el bressol de cabarets, sales de festes i locals com el Circ Espanyol Modelo, el Teatre Circ Olympia, l’Arnau, el Victòria, l’Espanyol, l’Apolo, el Còmic o El Molino, sense oblidar els bars i cafès tan emblemàtics com el Cafè Espanyol o La Tranquilidad. Un món on es barregen els lluentons dels artistes amb les misèries de les cases de barrets i on les nits es confonen amb el dia. També és un lloc de trobada de les classes populars, ansioses de fugir dels seus drames quotidians, en una època en què Barcelona es divideix en dues zones d’oci: la del barri Xino i el Paral·lel i la dels habitants de les cases senyorials del passeig de Gràcia, que freqüenten els teatres de la part alta, com el Gran Via, el Tívoli o El Novedades. Però és al Paral·lel on sorgeixen els primers monologuistes catalans, si és que se’ls pot anomenar així.\nAquests protomonologuistes desenvolupen el seu art a través d’espectacles com el cuplet català, que recrea l’univers obrer i menestral genuïnament barceloní\nCriats dins dels espectacles costumistes, tan populars a la segona meitat del segle XIX, aquests protomonologuistes desenvolupen el seu art a través d’espectacles com el cuplet català, que recrea l’univers obrer i menestral genuïnament barceloní, així com el vodevil, la farsa, la revista, el sainet i les comèdies que fan un retrat tipificador de la societat catalana de l’època, amb els seus amors i esbarjos. “Tot aquest entramat de gèneres populars suposen un embrió per a l’aparició del monòleg”, explica Teresa Serés, professora i autora de la tesi Els monòlegs de Joan Capri: un humor de frontera. Entre la tipificació i la personalització, de la Universitat de Lleida. L’experta considera que resseguir la tradició del monòleg no és gens fàcil, perquè fins als anys seixanta i setanta del segle XX no adquireix l’estatus de gènere rellevant en el món de l’espectacle popular, gràcies a la figura de Joan Capri. Tot i això, Serés sí que ha pogut detectar que el monòleg és, a principis del mateix segle, un gènere esporàdic en la carrera d’alguns actors del Paral·lel que són més reconeguts en altres disciplines artístiques.\nEls orígens dels monòlegs també s’han de buscar en els caus d’art, tavernes que proliferen a Barcelona on es pot anar a fer petites peces teatrals, així com als anomenats “fi de festa”\nAquests protomonologuistes són cantants, cupletistes o actrius que, en algun moment determinat de l’espectacle, sobretot en els intermedis, surten a escena a explicar algun acudit o alguna petita peça còmica. “Segueixen la tradició costumista perquè el text sol estar una mica vinculat a la sàtira i als costums”, explica Serés, encara que com a peça teatral creu que els orígens dels monòlegs també s’han de buscar en els caus d’art, tavernes que proliferen a Barcelona on es pot anar a fer petites peces teatrals, així com als anomenats “fi de festa”. Es tracta d’actuacions que organitzen els teatres quan ja han fet un determinat nombre de funcions i en què s’acaba recitant un text de resum de l’experiència i de comiat amb tocs humorístics.\n“Víctor Català [Caterina Albert] escriu monòlegs per a dones com la [Margarida] Xirgu, però són monòlegs escrits. I ho interpreten actors”\nEl cas és que, en general, segons explica el director de teatre Ricard Reguant, “no es podria dir que fessin monòlegs com els coneixem al segle XXI, sinó «sortides» de quatre o cinc minuts per fer temps mentre les vedets es canvien de roba”. A més, solen ser monòlegs escrits i després teatralitzats. “Víctor Català [Caterina Albert] escriu monòlegs per a dones com la [Margarida] Xirgu, però són monòlegs escrits. I ho interpreten actors, però no se’ls pot considerar monologuistes com a tals”, afegeix Reguant. Ell també creu que fins a Capri no es pot dir que existeixi la figura del monologuista a Catalunya. Tret que ens fixem, cap als anys cinquanta, en Enric Guitart, un actor que s’especialitza en monòlegs teatrals. Sobretot se’n destaca l’obra Las manos de Eurídice, amb la qual fa més de 2.000 representacions arreu de l’Estat.\nEnric Guitart va fer molta fama amb el seu xou de monòlegs Las manos de Eurídice. (Fotografia: MAE – Institut del Teatre)\nPerò, quins són aquests primers pseudomonologuistes que omplen els escenaris del Paral·lel entre principis del segle XX i la Guerra Civil? A LA MIRA intentem rescatar els arxius històrics on se’ns donen algunes pistes sobre qui eren i amb quines actuacions feien riure la societat catalana de l’època.\nEn Nandu, un pagès vingut a Barcelona\nFins i tot Eugeni d’Ors arriba a dir que el filòsof català més famós de principis del segle XX, Francesc Pujols, és “el Pepe Marquès de la filosofia”. Actor, còmic i cantant, abandona la carrera de tenor còmic de sarsueles per treballar en solitari en el món de les varietats com a humorista i cupletista burlesc\nProbablement un dels primers monologuistes catalans de qui tenim constància és Josep Marquès (Barcelona, 1879 - ?), un dels homes d’escena més populars del Paral·lel. Fins i tot Eugeni d’Ors arriba a dir que el filòsof català més famós de principis del segle XX, Francesc Pujols, és “el Pepe Marquès de la filosofia”. Actor, còmic i cantant, abandona la carrera de tenor còmic de sarsueles per treballar en solitari en el món de les varietats com a humorista i cupletista burlesc. Però és el 1898 quan s’inicia en els monòlegs amb la creació d’un personatge molt peculiar, en Nandu, un pagès nouvingut a Barcelona que parla sobre la seva experiència a la ciutat, així com dels seus embolics familiars. Un perfil que, en el fons, retrata una bona part de la població que en aquell moment arriba del camp i s’instal·la a la gran urbs a la recerca de noves oportunitats. Els seus textos són escrits pel comediògraf Lluís Millà amb la col·laboració de Salvador Bonavia, que és el fundador i director de La Escena Catalana. Així explica Marquès la creació del personatge d’en Nandu en el setmanari Mirador el 1929: “Això fou l’any 98. La crisi teatral em va decidir a fer de «canari de cafè concert» al cafè d’Ambos Mundos, avui hotel del mateix nom. Més tard, el 1908, vaig anar al Doré. Des d’aleshores vaig dedicar-me amb més continuïtat com a monologuista recitant, sobretot, els monòlegs que m’escrivia en Lluís Millà. Vaig crear el tipus de pagès, interpretant en Nofre Llonza, d’en Millà...”.\nImatge del personatge d’en Nandu, interpretat per Pepe Marquès, apareguda a la revista Mirador el 1929.\nL’octubre del 1922 protagonitza al Teatre Nou el paper del pagès Nandu a la revista Que és gran, Barcelona!, estrenada pocs mesos abans amb força èxit per Avel·lí Galceran, un dels escassos rivals de Marquès. I el mateix any es registra a Barcelona aquest tros de monòleg, titulat Enredos de família: “Nois, estic desesperat, desesperat, desesperat! Això no pot continuar, això no té nom, lo que em passa a mi és horrible. Ara mateix vaig a cal tribunal i que m’ho arreglin de seguida. Vull descasar-me, vull descasar-me i vull descasar-me! Vaig casar-me enamorat com un tonto però ja ho he pagat ben car, perquè al casar-me vaig fer un bunyol! Vaig casar-me amb la viuda del Guerxo i com que el Guerxo i la seva dona doncs ja tenien una dona d’antes, la Cisteta, el meu pare, que és un vell verd millor dit, un dia sopant a casa em digué: «Noi gran! Amb les dones de cal Guerxo podem fer un bon partit! A tu t’agrada la mare i a mi la filla, podem fer un casament doble i tot queda a casa». Molt ben pensat! Vaig dir jo. Però és perquè no vaig veure les conseqüències! Com que jo em vaig casar amb la mare, i el pare amb la filla, ara resulta que jo sóc sogre del meu pare, i com que al sogre no se li diu sogre, sinó que el sogre representa el nostre pare i el pare del nostre pare ja és sabut que és el nostre avi, doncs sent jo el pare del meu pare i el meu pare, pare meu, ara resulta que jo sóc l’avi de mi mateix!”.\nJosep Santpere, el rei del vodevil\nPapitu Santpere és una de les figures més importants del vodevil barceloní, no només perquè és qui porta cap a Barcelona aquest gènere que està tan de moda a Europa, sinó perquè durant 26 anys el du a escena\nMés enllà del personatge d’en Nandu, Teresa Serés considera que l’inici més reconegut dins del món dels monòlegs el va protagonitzar Josep Santpere. Conegut també com a Papitu Santpere, neix a Barcelona el 1875 i és una de les figures més importants del vodevil barceloní, no només perquè és qui porta cap a Barcelona aquest gènere que està tan de moda a Europa, sinó perquè durant 26 anys el du a escena. Entre les diferents actuacions que s’inclouen dins del vodevil, el monòleg comença a fer-hi acte de presència amb petits acudits i historietes d’humor. Com aquest text, recitat al Paral·lel el 1929:\nEl cas és que Santpere és un actor i empresari teatral amb molts recursos i això li permet enfrontar-se a tota mena d’estils artístics. A més, el seu tarannà afable i molt sociable provoca que fins i tot Santiago Rusiñol bategi el seu camerino amb el sobrenom d’“el tramvia”, perquè sempre està ple de gent. En definitiva, la seva és una gran carrera artística vinculada al Paral·lel barceloní, sobretot als teatres Nou i Espanyol, on forma la seva pròpia companyia de teatre fins a la seva retirada el 1938, només un any abans de morir. Una de les seves filles, Mary Santpere, que engendra amb l’actriu Rosa Hernáez, també fa posteriorment algun monòleg, encara que destaca més en altres àmbits, com les revistes musicals, i esdevé una de les grans actrius catalanes del segle XX, molt empeltada de la tradició humorística del pare.\nElena Jordi, l’estanquera que volia ser artista\nI aquesta és la història de Montserrat Casals i Baqué, més coneguda amb el nom artístic d’Elena Jordi, que també es pot considerar una de les primeres monologuistes catalanes. Nascuda a Cercs el 1882, s’estableix a Barcelona el 1905, on, juntament amb la seva mare i la seva germana, obre un estanc a la cantonada dels carrers de la Boqueria i Rauric. Però aquest no és un establiment qualsevol, perquè gràcies als atractius i a la desimboltura de les dues germanes, atrau nombrosos artistes, intel·lectuals i bohemis de Barcelona, com l’actor Ramon Tor o en Jandru Soler, fill de l’escenògraf Soler i Rovirosa.\nEn el llibre Biografía del Paralelo (1894-1934), de Luis Cabañas Guevara (pseudònim dels periodistes Màrius Aguilar i Rafael Moragas), s’hi explica que una nit, cap al 1910, en Jandru Soler du les dues germanes al Teatre Principal, on Margarida Xirgu acaba d’estrenar la tragèdia d’Oscar Wilde Salomé. I es veu que és tan gran la impressió que la Xirgu causa a la Montserrat, que aquesta aconsegueix un exemplar del guió i comença a assajar a l’estanc mateix: “Soy Salomé, princesa de Judea...”. Els assajos resulten tan apassionats que fins i tot es llança a terra amb poca roba i s’abraça a un gran coco que fa la funció del cap de Baptista. És així com la Montserrat confessa al pintor Josep Tataret que el que ella realment vol és dedicar-se al teatre. Quan ho sap Ramon Reventós, un dels arquitectes del Teatre Grec, aquest li promet que sortirà a escena. I el seu debut no es fa esperar.\nElena Jordi va passar de ser venedora en un estanc al costat de la Boqueria a ser una de les reines del Paral·lel. (Fotografia: MAE – Institut del Teatre)\nEn un petit teatre de Sant Andreu de Palomar la Montserrat apareix a escena amb un vestit molt vaporós i poca roba, interpretant Salomé. Entre el públic hi ha nombrosos escriptors i periodistes que no s’han volgut perdre l’actuació. I no en surten decebuts, perquè a partir d’aquest moment ella es converteix en Elena Jordi i es comença a fer famosa. Tan gran és el seu èxit que fins i tot es ven l’estanc i s’incorpora a la companyia de Josep Santpere. Amb ell actua al Gran Teatre Espanyol, considerat com “la catedral del vodevil en català”. Més tard, Jordi forma una companyia pròpia, en la qual també participa la seva germana, i s’envolta de bons assessors, com Jandru Soler, Salvador Vilaregut o Santiago Rusiñol, que l’ajuden a buscar un bon repertori amb actors de prestigi, com Ferran Bozzo, Pepe Font o Ramon Tor. Això sí, les seves peces com a monologuista eren molt aïllades. “En el fons cap d’aquests artistes es podia posar l’etiqueta de monologuista”, aclareix Serés.\nAlady, l’ànima del Paral·lel\nNascut a València el 1902 amb el nom de Carles Saldaña, es diu que un dia Santiago Rusiñol el bateja com l’“Aladí de la llàntia meravellosa”, perquè du una taca d’oli a la pitrera. Sembla que el nom li agrada i, per donar-se un aire més estranger, Saldaña decideix canviar la i llatina per una y grega. Així és com neix el nom d’Alady, una de les grans llegendes del Paral·lel.\n“Ell s’ha compost un tipus que té molt del xicot català que tots coneixem: populo i esportiu, esbojarrat i instintiu, amb aquell bilingüisme mig bien mig de classe mitja, ple de grotesc desconjuntament"\nCòmic, ballarí i cantant burlesc, també és conegut com “el ganso del barret”, ja que surt a l’escenari vestit amb esmòquing, guants blancs i bombí, una vestimenta que trenca amb la imatge del pallasso tradicional. Tot un artista de music-hall que sap conjugar amb gran encert el diàleg d’acudits amb el públic, el ball i la caricatura. Per fer-se una bona idea de la seva imatge, així és com el descriu Sebastià Gasch a la revista Mirador el 1931: “Ell s’ha compost un tipus que té molt del xicot català que tots coneixem: populo i esportiu, esbojarrat i instintiu, amb aquell bilingüisme mig bien mig de classe mitja, ple de grotesc desconjuntament. [...] I té una veu que us inunda, quan menys us ho penseu, d’unes inflexions insòlites d’un còmic definitiu. I té un rostre amb el qual fa el que vol: un rostre que tan aviat agafa un aire còmplice inefable, com l’expressió categòrica del barrut fet a tot. I té unes mans meravelloses que comenten gràficament totes les frases, tots els mots. I té, sobretot, una verba inestroncable, meridional i enlluernadora, que vomita incansablement acudit rere acudit, plens d’arbitrari i d’absurd, de sorpresa i d’inesperat, bases fonamentals de l’art del còmic”. De fet, tal com s’apunta a la tesi de Serés, aquest estil còmic caracteritzat per la barreja de català i castellà enceta una certa tradició còmica que ens porta fins a Joan Capri, en el doctor Caparrós, o a Joan Pera i Paco Morán.\nEl bombí d’Alady era una de les seves marques d’identitat. (Fotografia: MAE – Institut del Teatre)\nDesprés que durant la dècada dels vint Saldaña esdevingui la gran figura dels locals de varietats de Barcelona i de tot Catalunya, arriba a Madrid amb la seva original personalitat teatral. Allà, al Teatro Romea, comparteix escenari amb el famós trio d’humoristes Esteso, Lepe i Ramper, amb actuacions plenes d’acudits i paròdies. D’aquestes actuacions en queda una ressenya de l’espectacle a El Mundo Gráfico on ja es remarca el seu especial talent humorístic: “Alady constituye un ejemplo de lo que es el nuevo humorismo en la escena. Todo en él tiene una gracia nueva; joven, personal lo mismo en las revistas que en las obras de recién estilo, que en las escenas de ritmo tradicional, adquieren en él un valor nuevo, inédito, una representación desconocida y personalísima. Pirueta, desenfado, alegría. Humor, en una palabra. Viveza, inquietud, juventud han entrado en nuestros escenarios frívolos, tan llenos de telarañas de lo rutinario y tradicional”.\nPoc més se sap, de moment, sobre quins són els primers artistes catalans que juguen amb el monòleg fins a convertir-lo en tot un gènere als anys seixanta i setanta del segle XX. Tot i això, es creu que molts artistes del moment fan servir aquest recurs en determinades ocasions, com els que formen part de la companyia de teatre de Josep Santpere, entre els quals Teresa Alegret, Pepe Alfonso, Josep Bergés, Ferran Bozzo o Ferran Capdevila, per esmentar-ne alguns. De la mateixa manera, també es coneixen artistes que experimenten amb aquest recurs, com Ramona Rovira, Pepita Òdena, Mercè Serós o Amàlia de Isaura. Aquesta última, que principalment actua a Madrid, acostuma a interrompre les seves cançons amb hàbils monòlegs d’humor i actualitat política en què dialoga amb el públic, segons s’explica en la tesi de l’historiador Eduard Molner El Paral·lel fent país. Impacte i percepció de l’oferta escènica del Paral·lel, 1892-1936 de la Universitat de Barcelona.\nEl que és clar és que el Paral·lel i el seu univers d’espectacles populars, com el cuplet, el vodevil, la farsa o el sainet, són un caldo de cultiu que, amb els anys, ajuda a consolidar un humor genuïnament català i que s’expressa, al llarg de l’espai i el temps, de manera ininterrompuda, gairebé eterna.


Enumerem alguns dels millors cotxes que s'han fabricat mai a Catalunya\nPegaso Z-102 Sotheby's\nCatalunya sempre ha estat terra de motor. Un país petit que fa olor de benzina, amb grans campions en totes les disciplines, però que també ha sabut crear alguns dels millors cotxes de la història en les diverses marques que han agafat el relleu de la indústria automobilística. En destaquem cinc –podrien ser més– per la seva importància i pels seus èxits esportius i industrials.\nElizalde Tipo 5181 Carrera\nElizalde va fabricar el primer esportiu d'èxit català. L'empresa, fundada el 1914, va ser pionera a l'hora d'equipar els seus models amb frens a les quatre rodes i de fabricar models amb vocació esportiva i de campionat, més enfocats a un ús esportiu que no pas la seva contemporània Hispano Suiza.\nTipo 5181 Carrera Biplaza Viquipèdia\nL'Elizalde Tipo 5181 va ser un model creat expressament per competir en algunes de les curses més importants del seu temps, com ara la pujada a la Rabassada del 1922, que va guanyar amb autoritat. Aquell model, que va repetir victòries els anys 1923 i 1924, utilitzava un potent motor de 8 cilindres en línia i 3,2 litres de cilindrada.\nEl T49 va ser un model de la Hispano Suiza fabricat a Barcelona el 1924 que agafava com a referent el gloriós H6C, un cotxe capaç de batre fins a vuit rècords mundials de velocitat i resistència a l'autòdrom britànic de Brooklands i al circuit d'Indianapolis.\nHispano-Suiza T49 Flikr\nLa variant catalana incorporava, a més del mateix motor de sis cilindres en línia, un nou i innovador esquema d'encesa de dues vàlvules per cilindre, que optimitzava el rendiment del motor. El T49, que es va fabricar fins al 1930, va convertir-se aviat en un cotxe de luxe només a l'abast de les butxaques més afortunades, que a més podien encarregar la carrosseria al seu gust.\nFabricat a Barcelona entre els anys 1951 i 1958, el Pegaso Z-102 va ser el millor esportiu del seu temps. Creat sota la direcció de Wilfred Ricart, el Z-102 utilitzava un motor V8 amb dos arbres de lleves i dues vàlvules per cilindre, que va augmentar de cilindrada durant els anys que es va fabricar.\nUna de les 84 unitats que es van fabricar va utilitzar-se per batre el rècord de velocitat el mes de setembre del 1953, amb una punta de 243 km/h en la prova d'una milla, derrotant el seu gran rival, el Jaguar XK 120. Ara bé, és gairebé impossible trobar dues unitats idèntiques del Z-102 perquè Pegaso comercialitzava el xassís del cotxe i els propietaris el podien maridar amb la carrosseria que volguessin.\nEl 'catorze trenta' va ser la primera berlina amb aspiracions esportives fabricada mai pels de Martorell. Basat en el 124, aquest model va escriure les primeres pàgines d'or de la marca catalana gràcies a les gestes d'Antonio Zanini i Salvador Cañellas al volant del 1430/1800 als diversos Campionats d'Espanya de ral·lis dels anys 70, amb moltes victòries del jove departament de competició de Seat.\nSeat de Cañellas a Monte-Carlo, al 1977 Seat\nMenció a banda mereix el sorprenent podi d'Antonio Zanini al Ral·li de Montecarlo del 1977 i la quarta posició de Cañellas en aquest mateix ral·li, en una edició especialment dura per les condicions de neu en què van superar cotxes mítics com diversos Porsche 911, alguns Lancia Stratos HF o Alpine A110. En aquella mítica cursa, Seat va guanyar la copa de marques per davant de Porsche, Renault Alpine o Lancia.\nEl primer títol del món d'un cotxe català en un mundial va arribar a finals del segle XX de la mà de Seat. El Seat Ibiza va debutar al Mundial de ral·lis en la categoria de vehicles de 2 litres de cilindrada i un sol tren motriu amb el l'Ibiza Kit-Car l'any 1996, i va obtenir el títol de campió en la temporada del seu debut.\nIbiza Kit-Car Seat\nEl Seat Ibiza Kit-Car va regnar amb mà de ferro i també va guanyar les edicions del 1997 i 1998, amb pilots com els finlandesos Harri Rovanperä i Toni Gardsmeister o el català Oriol López.\ncotxes clàssics història Catalunya


Cor Roc d'Escarlata Circus a Circada\nCor roc és una experiència, concebuda com una visita guiada a una col·lecció de Pedres amb forma de Cor, que cobren vida, expliquen històries i són l’eix d’un exercici;“geocardioteatralcircenese”.\nDurant aquesta visita, la Srta Coral i el Sr Pedro explicaran que varen existir els “Gabinets de Curiositats”, que estem rodejats d’obres d’art... i si la nostra curiositat és juganera ens adonarem que estem amb les més velles del planeta: les Pedres. Escoltant-les ens sentim minúsculs davant la naturalesa, l’univers i la seva història.\nI com si d’una lliçó d’anatomia es tractés, reflexionem sobre les intrigues del\ncor; què és un batec ? Quantes vegades batega el nostre cor?, quants quilòmetres de vasos sanguinis tenim escampats pel nostre cos ?\nI viatjant per la història, des dels egipcis, als grecs, l’Edat Mitjana, els pares de la raó i fins als nostres temps...ens preguntem; com és què si el cor és un múscul que bombeja la sang per tot el cos, utilitzem el cor per parlar d’amor, i no qualsevol altre òrgan?\nA partir d’aquests objectes aparentment inerts ens sorprendrem com a infants, aprofundim com un científic, unint la imaginació i el coneixement, per què l’art és també una forma de conèixer com la ciència.\nIntèrprets: Jordi Aspa y Bet Miralta\nConstructor elementos: Jordi Aspa\nGuió: Jordi Aspa y Laura Tajada\nIl·luminació: Quico Gutierrez\nAjuda construcció de suports: Carles Guardis\nProducció: Marcel·li Puig y Bet Miralta\nDates i horaris: 9 y 10 juny | 20.00h y 22.00h\nPrograma Circada 2017


El Barça Regal rep l'Olimpija de Ljubljana al Palau el dia que Navarro pot fer història - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nEl Barça Regal rep l'Olimpija de Ljubljana al Palau el dia que Navarro pot fer història\nEl Barça Regal rep l'Union Olimpija de Ljubljana al Palau Blaugrana (20.45, en directe al canal Esport3), en partit de l'Eurolliga. L'equip blaugrana buscarà una nova victòria que li permeti continuar la seva marxa immaculada en el grup, ja que fins ara ha guanyat tots els partits. L'entrenador blaugrana, Xavi Pascual, ha mostrat la seva satisfacció per la renovació de Joan Carles Navarro, que dimarts es va fer oficial, i espera que el capità del Barça faci avui 14 punts, fet que el convertiria en el màxim anotador de la història de l'Eurolliga.\n24/11/2011 - 21.17\nEl Barcelona Regal, intractable en la màxima competició continental, suma un balanç de 5-0 i és, al costat del CSKA de Moscou, l'únic que ho ha guanyat tot fins ara. A Ljubljana, on va disputar el primer partit de la fase regular, l'equip català ja va guanyar sense problemes (64-86), en la primera gran actuació del base Marcelinho Huertas com a blaugrana (17 punts, 8 assistències i 5 rebots). Avui, el Barcelona desitja convertir el partit al Palau en una gran festa d'homenatge a la Bomba, el seu actual capità i referent els últims anys, a qui pretén regalar la sisena victòria europea en sis partits.\nEls dos equips arriben a la cita amb la plantilla al complet però amb objectius molt diferents. Mentre que els de Xavi Pascual ja estarien matemàticament classificats per al Top-16 amb un triomf, l'Olimpija es troba en una situació límit. Amb un balanç desfavorable d'1-4, necessita donar la sorpresa al Palau per seguir viu en el grup D i mantenir les seves aspiracions de passar a la següent fase. Per això, necessitarà dels punts de l'escorta nord-americà Danny Green, màxim anotador del seu equip amb una mitjana de 12 punts per partit i que ja va ser el millor en l'anada, i del poder d'intimidació del pivot croat Damir Markota, els dos jugadors de l'Olimpija que més minuts són a la pista.\nSaso Filpovski, entrenador del conjunt eslovè, ha admès que el Barcelona és "el favorit absolut" per guanyar el partit. "Intentarem jugar relaxats, però concentrats", ha assenyalat Filiposvski, a qui preocupa especialment "parar els seus jugadors interiors i impedir que dominin el rebot". L'escorta Sasu Salin coincideix amb el seu tècnic que el conjunt blaugrana n'és el clar favorit. "Anem a Barcelona sense cap tipus de pressió, però amb enorme desig de donar la sorpresa", ha sentenciat.\nPascual: "Navarro és el millor jugador de la història de la secció"\nEn la roda de premsa, Xavi Pascual va assegurar que per ell Navarro és "el millor jugador de la història de la secció" i que és "història viva" de la secció. Pascual va indicar que l'escorta de Sant Feliu no està obsessionat amb els rècords i que sortirà al camp amb l'únic objectiu de fer guanyar l'equip, però que si aconsegueix aquest nou registre ho celebraran.\nSobre el fet que el Barcelona retiri la samarreta de Navarro quan es retiri, com ja ha fet amb les de Nacho Solozábal, Epi, Jiménez i Dueñas, Pascual va indicar que "segurament és el millor 'cinc' inicial de la història del Barça".\nNavarro es retirarà de blaugrana\nA 14 punts del rècord\nEl Barça rep l'Union Olimpija de Ljubljana


Olesa estrena ubicació festiva amb una bona participació - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nOlesa estrena ubicació festiva amb una bona participació\nguillem hita 03.03.2019 | 00:29\nEl Carnestoltes va tenir un ambient molt festiu i participatiu guillem hita\nEl Carnestoltes va tenir un ambient molt festiu i participatiu\nLes obres que s'estan fent per modernitzar l'avinguda de Francesc Macià i que afecten la plaça de Catalunya, epicentre de les darreres edicions del Carnestoltes local, han condicionat l'edició de la festa d'enguany. El Parc Municipal ha estat el lloc d'inici i final d'aquesta edició de la rua, que cada any aplega centenars d'olesans amb ganes de gresca, bon ambient i disbauxa.\nAquest punt d'inici de la festa és on històricament, anys enrere, havia iniciat la rua quan aquesta no gaudia de la popularitat al poble que té ara i la població era molt menor en nombre d'habitants, cosa que feia que les aglomeracions i l'expectació fossin sense cap mena de dubte molt menors.\nL'ambient d'aquest Carnestoltes 2019 era de joia i disbauxa des del primer moment, i les cares de grans i petits reflectien grans dosis de felicitat. El màxim protagonisme va ser per als infants, que havien omplert la gran esplanada del Parc Municipal amb les seves divertides disfresses.\nA primera hora de la tarda el grup d'animació infantil Encara Farem Salat va agafar el protagonisme i va fer ballar i saltar els nens i nenes mentre aquests escalfaven motors per rebre el rei Carnestoltes. Un cop finalitzada l'actuació musical, el rei va fer acte de presència, i en el seu discurs va animar grans i petits a deixar-se anar, i va desitjar que l'alegria i la disbauxa regnés per un dia als car-rers del poble. Més tard, els més petits van poder pujar a l'escenari per saludar el rei Carnestoltes mentre el jurat prenia bona nota de cara al concurs de disfresses infantil que es va celebrar just abans de l'inici de la rua. La festa va finalitzar amb el concurs de disfresses per a adults i el ball amb el grup Virus i el DJ Adrià Ortega.\nEl regidor de Festes, Jordi López, va destacar l'alta participació: «Aquest any hi ha més gent apuntada a la rua que en anys anteriors, unes 1.500 persones». Sobre la nova ubicació de la festa a causa de les obres, el regidor avisava que «tot plegat serà un pèl més problemàtic, i el funcionament serà una mica diferent».


Garcia Albiol pretén retirar les prestacions complementàries als immigrants irregulars o empadronats durant menys de 5 anys\nL'alcalde de Badalona preveu retirar les prestacions complementàries als immigrants irregulars o nouvinguts a la ciutat amb l'objectiu de donar prioritat als veïns de tota la vida.\nRedacció 04/03/2014 - 08.36 Actualitzat 04/03/2014 - 21.28\nL'Ajuntament de Badalona preveu deixar de donar prestacions socials complementàries als immigrants en situació irregular, nouvinguts que faci menys de cinc anys que estan empadronats a la ciutat o persones sancionades per l'ordenança de civisme. L'alcalde de la ciutat, Xavier Gracia Albiol, ha anunciat que vol reformar el reglament de Serves Socials actual.\nL'alcalde ha explicat que vol establir dues classes de prestacions diferenciades: les bàsiques, regulades per la llei del Parlament i on el marge de l'Ajuntament és nul, i les complementàries. Les prestacions complementàries fan referència a les ajudes econòmiques per a la reparació d'habitatges o equipaments de la llar, desplaçaments, material escolar, activitats extraescolars o dietes especials. Els empadronats a Badalona durant menys de cinc anys o els que hi hagin estat sancionats per una falta greu o molt greu de l'ordenança de civisme no podran accedir a aquest apartat, ja que, per Albiol, la prioritat han de ser "els veïns de tota la vida". Mentrestant, les prestacions bàsiques se seguiran atorgant perquè així ho marca la llei.\nSegons Albiol, des que l'any 2011 va arribar a l'alcaldia, els ajuts per a la població immigrada s'han reduït en un 13%, i en canvi han augmentat els ajuts per als autòctons en un 33%. En aquest període també ha disminuït el nombre d'immigrants que sol·licitaven ajudes. L'any 2011 representaven el 35% de les sol·licituds mentre que ara volten el 20%.


Gobuntu no té futur | El consultori de GNULinux.cat\nGeneral » Gobuntu no té futur\t4\nGobuntu no té futur\nEnviada per Pau el 18-04-2008 en General | 4 comentaris\nDoncs dit pel mateix Shuttleworth:\nhttp://www.vivalinux.com.ar/distros/rep … buntu.html\npellroja diu: Comença a fer por Ubuntu. Fa un temps que penso que es convertirà en un sistema mig barrejat. Kernel amb moduls lliures i privats. I programes lliures i privats.\nArrant del document de http://www.softcatala.org/~jmas/bloc/pi … php?id=358 on les traduccions que es fan per ubuntu.\nEm fa replantejar passar-me alguna altre distro, però les altres també usen un o altre programari privat, i jo tampoc en puc despendre tant fàcilment (flash, Nvidia)\nHa estat d'ajuda aquesta resposta?LikeDislike 18-4-2008\nConvidat diu: Jo dia a dia penso a abandonar ubuntu………però encara no tinc clar cap on aniré.\nDe totes maneres dono les gràcies a ubuntu per haver-me introduït en el món del programari lliure.\npau diu: Doncs jo amb Gentoo estic la mar de content!!.\nAixò sí, tindre el sistema a punt és una mica pesat. Però després dóna un gustet que no te’l lleva ningú.\nPer cert, a les properes versions del nucli inclouran els controladors per a targetes sense fils atheros. Això voldrà dir lliurar-nos de molts mal de caps que fins ara suposaven instal·lacions de distribucions com gentoo o suse o qualsevol altra que no portar els controladors activats per defecte.\nruig diu: Home… jo entenc que ell diu que prefereix centrar tots els esforcos en gNewSense per a no doblar la feina innecessariament.\nTot i així, això no treu que està deixant de banda a la part purista del bàndol del programari lliure.\nPerò clar, siguem sincers, algú d’aquí fa servir gobuntu? Jo crec que en tot cas tots hem usat Ubuntu.\nEnviada per PellRoja el 21-11-2007\nEnviada per Aljullu el 21-06-2007\n10 paquets d’icones pe...\nEnviada per Pau el 04-08-2008