ISRAEL, UNA DEMOCRÀCIA ASSETJADA\nAssumpte: ISRAEL, UNA DEMOCRÀCIA ASSETJADA Dv Maig 23, 2008 1:04 am\nNo es recorda prou, quan es parla del seixantè aniversari de la creació de l’estat d’Israel, que el país nascut l’any 1948 és l’única veritable democràcia del Pròxim Orient. Fa estrany que des de determinats llocs, per exemple des de Barcelona i Madrid, es vulguin donar lliçons de drets humans, de pluralisme i de llibertat d’expressió a la societat israeliana. Des d’una cultura política com l’espanyola, marcada per tantes dècades de dictadura, intolerància i antieuropeisme, fa riure que es jutgi frívolament una nació que, des del primer dia de la seva independència, ha de combatre per assegurar que no serà literalment esborrada del mapa.\nAmb els prejudicis habituals de la dreta i l’esquerra locals (en això s’assemblen molt una i altra), no es té en compte que un dels grans reptes d’Israel ha estat fer compatible un sistema democràtic amb una permanent mobilització militar, extrem que costa d’imaginar des de les nostres vides confortables. Els israelians no fan la guerra per gust, òbviament. Han de defensar armes en mà el seu dret a existir i, a més, ho han de fer d’acord amb uns principis democràtics que els seus enemics, en canvi, vulneren o senzillament ignoren. Per això diem que Israel, tot i ser un país que ha assolit un alt nivell de progrés econòmic, social, cultural i tècnic, és una democràcia assetjada. S’ha de recordar que, malgrat el terrorisme constant dels grups palestins i el períodes de guerra més o menys convencional, Israel segueix funcionant com qualsevol societat oberta on la separació de poders, l’escrutini públic dels governants i les garanties de la llei no es poden suspendre ni obviar. En aquest sentit, val la pena recordar que el darrer informe de l’ong Reporters sense fronteres assegura que els periodistes israelians gaudeixen d’una llibertat “sense comparació a la regió”. D’altra banda, la premsa israeliana és d’una independència i credibilitat envejables, fins i tot quan aborda una qüestió tan delicada com la situació que es viu als territoris ocupats.\nSiguem seriosos i no ens deixem dominar per les simplificacions habituals. El israelians estimen tant la seva supervivència com el seu sistema democràtic i és ben lògic: si hi ha algú al món que coneix els mals del totalitarisme és el poble jueu, que el va patir de manera monstruosa a l’Alemanya nazi i també a Rússia, abans i després de la revolució, sense comptar els segles de persecucions arreu, cas de la Inquisició espanyola. Hi ha pocs governs al món que, com el d’Israel, siguin observats amb lupa diàriament pels seus ciutadans, la qual cosa demostra que viure envoltat d’enemics, contra el que diu el tòpic, no ha fet retrocedir els valors democràtics d’un país que representa el millor de l’herència occidental.\nEls israelians tenen dret a celebrar la seva història. I els palestins tenen tot el dret a tenir ben aviat el seu estat propi independent al costat de l’estat d’Israel, una solució que – recordem-ho - el 1948 van refusar. El futur dels israelians va unit a la sort dels palestins, això és clar. Però la democràcia no pot quedar al marge d’aquest tauler ni és un assumpte secundari. El moviment Hamàs, organització política integrista que practica el terrorisme i controla avui la franja de Gaza, va guanyar les eleccions a Palestina però ho va fer amb un programa no pas democràtic que, a més, segueix propugnant la destrucció d’Israel. Poden els israelians acceptar un estat palestí que acabi sent un titella d’Iran, el règim del qual repeteix tothora que té com a objectiu prioritari posar fi al que anomenen “l’entitat sionista”? Cal ajudar de debò els palestins moderats a guanyar la partida enfront dels grups extremistes i cal posar-nos en el lloc d’aquells que viuen cada dia enfront del nou totalitarisme islamista, el mateix que va colpejar Madrid i Londres amb els mètodes criminals que, des de fa anys, coneixen a Tel Aviv.\nLa democràcia israeliana necessita tenir més democràcies de debò al seu voltant, començant per la que els palestins han de construir, alliberats de les ingerències que manipulen la seva causa. Les democràcies són màquines de pau mentre les autocràcies, les dictadures i les teocràcies sempre acaben preferint la guerra per tal de mantenir els sàtrapes de torn arrapats a la cadira. El poble jueu i el poble palestí, després de tant de sofriment, mereixen trobar aquest camí.\nAssumpte: Re: ISRAEL, UNA DEMOCRÀCIA ASSETJADA Dv Maig 23, 2008 3:54 pm\nSenyor Àlvaro: els palestins no són una nació a banda, sinó que són part de la nació àrab!\nAssumpte: Re: ISRAEL, UNA DEMOCRÀCIA ASSETJADA Dg Maig 25, 2008 6:01 pm\nBé, per l'eixerit del corresponsal de TV3, els palestins no són àrabs,\nEm va fer gràcia quan ho vaig escoltar, el passat estiu...\nEs va inventar un nou grup ètnic. De la mateixa imbecilitat de TV3 quan ens diuen que existeixen diccionaris de lleidatà-català.\nEls periodistes són la pera!!!! Inventen i omiteixen conceptes al seu gust!\nAssumpte: Re: ISRAEL, UNA DEMOCRÀCIA ASSETJADA Dg Maig 25, 2008 6:15 pm\nA la plana de caire marxista "la fàbrica" dirigida per la senyora Laia ALTARRIBA, membre d'Endavant-OSAN i d'altres associacions de caire revolucionari fa referència a l'estat d'Israel:\nMonogràfic sobre els 60 anys de la Naqba\nEl 14 de maig de 1948 es va proclamar la constitució de l'Estat d'Israel. Molts mitjans de comunicació catalans ho han recordat aquests dies. Aquella proclamació no va significar només la creació d'un nou Estat, sinó que també va comportar el que els palestins anomenen la Naqba, "la Catàstrofe". És a dir, el desplaçament forçós de 750.000 palestins cap als estats veïns i als camps que ara s'anomenen els territoris ocupats. Milers de palestins van morir durant la Naqba, i 4.000 poblacions van ser esborrades del mapa. Al llarg d'aquests 60 anys el nombre de refugiats ha augmentat fins a diversos milions (fins a gairebé 2 milions segons l'article d'Ingrid Jaradat. I segons l'UNRWA, comptant les famílies posteriors dels desplaçats, pujava a 4.4 milions el 2005).\nLa Fàbrica hem elaborat un dossier monogràfic per recordar el que va succeir el 1948 i també denunciar la situació d'ocupació i apartheid que pateix encara avui en dia el poble palestí. Per això hem traduït textos d'autors d'orígens diversos que ens apropen a la realitat d'aquella catàstrofe.\nArticles que hem traduït La Fàbrica per aquest recull monogràfic\nAquesta terra era seva\n"El 20 de març de 1941, Yosef Weitz, del Fons Nacional Jueu (JNF) escrigué "La completa evacuació del país dels seus altres habitants i lliurar-lo tot al poble jueu és la resposta"."\nLa recepta israeliana per a 2008: Genocidi a Gaza, neteja ètnica a la Ribera Occidental\n"No fa gaire temps, vaig afirmar que Israel està fent servir polítiques genocides a la Franja de Gaza. Vaig dubtar abans de fer servir aquest terme tant carregat, i tot i així vaig decidir adoptar-lo. Les respostes que vaig rebre mostraven el malestar pel fet d'usar aquest terme. Hi vaig tronar a pensar durant un temps, però vaig concloure amb una convicció encara més forta: és l'una manera apropiada de descriure el que l'exèrcit israelià està fent a la Franja de Gaza."\nRecordant 1948 i mirant cap al futur\n"Aquest mes Israel recorda el 60è aniversari de la seva fundació. Però enmig de les festivitats que inclouen visites de celebritats i polítics internacionals hi ha un profund malestar - Israel té cadàvers a l'armari que ha fet grans esforços per amagar, i angoixes respecte un futur incert que fa que molts israelians es qüestionin si l'estat celebrarà el seu 80è aniversari."\nNosaltres no celebrem l'aniversari d'Israel\n"A finals d'abril, una nombrosa llista de personalitats jueves britàniques: escriptors com Harold Pinter, actors com Stephen Fry, artistes, professors i acadèmics, advocats, juristes, sindicalistes, metges i científics, o activistes pels drets humans, van fer pública la seva denúncia arran del 60è aniversari de la Naqba. L'escrit fou publicat el 30 d'abril al diari The Guardian i reproduït per nombrosos mitjans arreu del planeta, rebent moltes més adhesions de jueus de tot el món."\nCom Israel es va fundar en la Neteja Ètnica\nEl conegut historiador jueu antisionista Ilan Pappe parla sobre la història d'Israel i el seu rol destructiu a l'Orient Mitjà en aquest article.\n60 anys de negació de la justícia i la dignitat\nCom el conflicte no resolt de la qüestió dels refugiats palestins demostra el fracàs dels drets humans internacionals i el règim humanitari.\n[Text traduït pel CIEMEN].\nAls Països Catalans, prop d'una vintena d'entitats (entre les quals la Comunitat Palestina de Catalunya i la Xarxa d'Enllaç amb Palestina) han impulsat una campanya per recordar la Catàtrofe i difondre els actes per recordar-ho i denunciar-ho que es fan arreu del país. La campanya també té pàgina web per difondre l'aniversari i les activitats convocades.\nPer aprofundir més en el tema, el col·lectiu valencià Palestina Lliure també ha elaborat un recull de textos sobre la Catàstrofe, que es poden consultar a la seva pàgina web .\nAixí mateix, hi ha la pàgina web Badil Nakb 60 Resources centralitza informació de les activitats organitzades arreu del món per rememorar l'aniversari i denunciar l'ocupació que continua patint el poble palestí.\nLa web Palestine Remembered també és molt interessant. Conté testimonis escrits i orals de les deportacions i crims que va patir la població palestina el 1948.\nAssumpte: Re: ISRAEL, UNA DEMOCRÀCIA ASSETJADA Dg Maig 25, 2008 6:25 pm\nQuina merderada, sort que aquesta porqueria només la deu llegir ella i els seus 4 amics.\nAssumpte: Re: ISRAEL, UNA DEMOCRÀCIA ASSETJADA


Ioga Kundalini | La Clau -Revista gratuïta del Maresme\nPublicat el 11/09/2017\nEl kundalini és el tipus de ioga més antic que es coneix, una tècnica mil·lenària per equilibrar el cos, la ment i l’esperit.\nLa seva pràctica es basa en fer despertar l’energia del cos, que els ioguis visualitzen com una serp que neix al còccix i que ha de pujar per la columna vertebral fins a arribar a la part superior del crani.\nEn el nostre cos, l’energia es mou a través de canals que els ioguis anomenen ‘rius’, i perquè l’energia flueixi per aquests canals utilitzen diverses tècniques; algunes de molt característiques, com la ‘respiració de foc’ (respiració molt ràpida i potent que es realitza només pel nas i que porta l’aire de forma enèrgica fins al ventre), i d’altres que són comunes a altres tipus de ioga, com les asanes (postures), els mudres (gestos amb les mans i dits), o la meditació.\nEl ioga kundalini no és una gimnàstica, és un camí francament espiritual, i per la seva creativitat i dinamisme és el ioga que sol agradar a les persones actives.\nLa seva pràctica constant garanteix un seguit de beneficis tant físics com mentals i espirituals.\nUs lleveu adolorits?


"Gràcies a Càritas he tornat a Brafa" - Opus Dei\nEl dissabte passat en Javier va veure a Facebook l'anunci de la festa que organitza Brafa per recaptar fons pel projecte Paidós de Càritas, per la prevenció de la pobresa infantil. Fa 20 anys que havia deixat de vestir la samarreta blava de l’escola esportiva Brafa, però de seguida va decidir telefonar el seu antic preceptor i monitor, l'Antoni, que també era un dels organitzadors de l'esdeveniment. Per en Javier, era l'oportunitat de col·laborar amb el projecte i explicar als seus dos fills i a la seva dona què havia suposat Brafa per ell.\nPer cinquè any consecutiu, l'Escola Esportiva Brafa de Nou Barris de Barcelona va acollir una festa solidària en benefici de Càritas. Al matí les seves instal·lacions van acollir desenes de famílies que van participar en gimcanes, inflables o mags i diversos torneigs esportius. Les famílies de Brafa van compartir amb altres famílies la seva solidaritat. Per exemple, en Pedro i la Núria van agrair poder acompanyar a dues mares de l'Associació Llar de Maria, que dona suport a mares amb manca de recursos per tirar endavant el seu embaràs o la seva maternitat.\nBrafa és una entitat esportiva impulsada el 1954 per un grup de persones animades per sant Josepmaria, que entén l'esport com un mitjà per transmetre valors. El curs 2017-18 es van becar un 66% del alumnes. El nom de Brafa prové de les inicials de les primeres activitats que s'hi van celebrar, que foren bàsquet, rem, alpinisme, futbol i atletisme.


Projectes biblioteca > Fons Especials Biblioteca > Per a la Història de l'Educació > Lluís Maria Mestras\nSou a: UdG › Fons Especials Biblioteca › Per a la Història de l'Educació › Lluís Maria Mestras\nFons Lluís Maria Mestras al Catàleg UdG\nInventari del Fons Lluís Maria Mestras\nCassà de la Selva, 1902 - Girona, 1988\nVa ser, durant trenta anys, inspector a la Delegació d’Ensenyament de Girona (1942-1972), però fou també, sobretot, un gran estudiós de la història de la pedagogia gironina i catalana.\nVa estudiar a la Normal gironina i a l’Escola d’Estudis Superiors del Magisteri de Madrid, i el 1931 va guanyar les oposicions d’inspector d’Ensenyament, amb el número 1. Després de treballar a Palma de Mallorca i a Castelló de la Plana, el 1942 va ser destinat a Girona, d’on ja no es va moure.\nVa ser un dels pioners en la reclamació del transport escolar i quan l’any 1962 es va implantar aquest servei, va ser nomenat delegat provincial. Girona va ser capdavantera, al darrere d’Àlaba, en la posada en funcionament del transport escolar; l’any 1972 ja hi havia consolidats un centenar d’itineraris. A banda de la seva feina d’inspector, del 1942 al 1945 va fer de professor de Geografia a l’Escola de Mestres de Girona.\nTambé va ser el delegat gironí de la Sociedad Española de Pedagogía i va formar part del comitè executiu del Congrés de Pedagogia que es va celebrar a Barcelona el 1954.\nL’any 1962 el Govern francès el va seleccionar per assistir a París a un curs al Centre Internacional de la Infància.\nCol·laborador de diverses revistes professionals, va criticar per escrit alguns aspectes de la Llei d’educació del 1970 (la llei Villar Palasí) i va publicar el llibre Pruebas objetivas i el treball Causas y remedios contra el analfabetismo, premiat per la Junta Central contra el Analfabetismo.\nQuan es va jubilar, el 1972, li van concedir l’ingrés a l’Orden Civil de Alfonso X el Sabio, a més de posar el seu nom a l’Escola Llar d’Olot. A partir d’aquell moment es va dedicar a fer biografies de mestres gironins, treballs que van anar apareixent de manera regular a la premsa local i comarcal, majoritàriament a El Punt Diari i a Presència, entre el 1979 i el 1984. Posteriorment aquests treballs van ser recollits en forma de dos llibres, L’aportació gironina al desenvolupament de la pedagogia catalana, publicat el 1983, i Mestres d’aquell temps, edició pòstuma de 1999.\nLluís Maria Mestras i Martí va ser objecte de diversos homenatges per part d’ensenyants, alumnes, companys d’estudis i autoritats en reconeixement a la seva integritat professional i humana. Molts d’aquests recordaven la seva actuació benèvola durant el temps en què va ser inspector a Mallorca, i va haver de formar part, com a secretari, de la Comissió Depuradora del Magisteri creada pels sollevats contra la República. En molts casos va fer un vot particular i va proposar una pena inferior a la dels altres membres del tribunal, fins al punt que ell també va ser denunciat i acusat de desacatament.


El manteniment dels semàfors de Girona costa uns 341.000 euros l'any - Empordà\nUn semàfor a la zona de la Punxa. Marc Martí\nUn semàfor a la zona de la Punxa.\nEl manteniment de tota la xarxa semafòrica de Girona té un cost anual previst aproximat de 341.000 euros. El consistori acaba de posar al concurs aquest servei per 683.239,47 euros per dos anys i prorrogable dons anys més. Actualment, l'adjudicatari és l'empresa Bonal.\nEl contracte del servei preveu que l'adjudicatària actui en les centrals de zona, la xarxa de comunicacions, xarxa elèctrica i els lements associats, així com en els semàfors i els seus elements estructurals, els armaris d'allotjament d'equips de regulació de trànsit, els polsadors per a vianants, espires i detectors, semàfors per a invidents i la resta d'elements complementaris de la instal·lació. També en el hardware que hi ha a les dependències de la Policia Municipal\nEl servei inclou les operacions de manteniment ordinari, la reparació d'avaries i totes les accions que es considerin necessàries per dur a terme els estudis corresponents per poder donar d'alta, baixa o modificar les programacions i estructures de semàfors, les tasques d'inspecció i seguiment dels equips, les instal·lacions elèctriques i demés funcions d'ajuda. En total, hi ha 142 instal·lacions semafòriques.\nEl concurs premiarà aquella oferta que plantegi millores d'accessibilitat i de supressió de barreres arquitectòniques i l'adequació a les noves tecnologies. Per exemple, amb la col·locació d'aparells per a persones invidents.


Societat Catalana de Geografia : miscel·lània : Tarroja (2005) : Anuari territorial de Catalunya T 2004 : 1\nAlexandre Tarroja (dir.) : Anuari territorial de Catalunya T 2004. Barcelona: Societat Catalana d'Ordenació del Territori (SCOT), 2005; 459 pp. ISBN 84-7283-804-8. Notícia de P. Alegre :\nEl segon lliurament de l'Anuari documenta dues-centes intervencions en el territori de Catalunya, de tota mena i extensió, succeïdes durant l'any 2004. L'aposta per la quantitat és evident. El nombre de casos relatats s'incrementa en un quaranta per cent en relació amb els tractats l'any anterior i sense que la qualitat de l'exposició en surti malparada. Ans al contrari, els divuit components de l'equip de redacció, més els autors i autores de fotografies i mapes, perfecteixen a gratcient el nivell ja prou bo assolit en la edició primigènia. Tant la redacció com l'aparell gràfic reblen la qualitat d'un treball de professionals.\nPer a la tria de la col·lecció d'intervencions territorials, el material central de l'Anuari, es reitera la confiança en les redaccions dels periòdics els retalls dels quals formen el dossier de premsa difós per la llista [territori]. La selecció dels periodistes, ultra els motius d'oportunitat de difusió immediata, s'avé força amb el lema de ‘primer els ciutadans, després els territoris'. Les operacions d'afinament de la massa documental en brut per a destil·lar-ne les dues-centes intervencions de l'Anuari no reïxen de desempallegar-se'n del tot. Al capdavall, és un opció o criteri que lliga prou bé amb un enfocament que considera l'aflorament de problemàtiques territorials com a voluntat d'existència del lloc.\nO, qui no plora no mama. El mapa de distribució geogràfica dels casos tractats – els d'implantació lineals i zonals generalitzats abusivament a puntuals--, revela prou bé aquell criteri. Les comarques costaneres amb les metròpolis barcelonina, gironina i tarragonina s'emporten la gran majoria de referències. Val a dir que en aquesta edició s'esmena l'oblit de la lleidatana perpetrat en la primera i se li endossen un bon grapat d'intervencions, totes dins el Segrià. És a causa de la inclusió de dos rotatius lleidatans en el cistell de retalls esbombats per la llista [territori]? Per què no s'inclou algun diari de la Catalunya Central en el sac? Potser així li trauríem el blanc de tísic irrecuperable que presenten les comarques d'Anoia, Berguedà, Solsonès,...les quals continuades cap a ponent, reblen la impressió de buit insondable ja manifestat en el mapa anàleg de l'Anuari T 2003. O passa que la Depressió Central catalana, amb algun illot de vitalitat inusual, és en coma profund?\nPer altra banda, un repàs de l'índex antroponímic és alliçonador sobre el tret intervencionista de les singularitats territorials aplegades per l'Anuari. El rànquing va encapçalat per Joaquim Nadal, citat en cinquanta-tres ocasions; el segueixen, a distància, Salvador Milà amb trenta-una, Pasqual Maragall amb vint-i-una,\nCoordinadors: Xavier Boneta Lorente i Maria Herrero Canela.\nRedactors: Laura Amador Munné, Josep Báguena Latorre, Xavier Basora Roca, Xavier Boneta Lorente, Jaume Ferràndez Rubió, Maria Herrero Canela, Anna Jiménez Fernàndez, Moisès Jordi Pinatella, David Mongil Juárez, Marta Pallarès Blanch, Alfons Recio Raja, M. José Ripoll Berenguer, Jordi Romero Lengua, Júlia Rubert Tayà, Xavier Sabaté Rotés, Sergi Saladié Gil i Maria Xalabarder Aulet.


La CUP rebutja que l’exèrcit espanyol faci dilluns maniobres militars entre Celrà i Girona – CUP Lloret\nL’equip de govern de Celrà ha emès un ban per evitar-ho, i la CUP de Girona demana a Madrenas que mogui fitxa. La formació estudia mobilitzacions\nLa CUP s’ha posicionat en contra de la realització de maniobres militars per part de l’exèrcit espanyol entre Celrà i Girona el proper dilluns 20 de febrer. L’exèrcit ha informat de les seves intencions en una carta tramesa a tots dos ajuntaments.\nL’equip de govern de Celrà ja ha anunciat que publicarà un ban municipal en què prohibeix la realització de maniobres militars dins del terme, d’acord amb la moció que va aprovar el ple municipal per unanimitat el passat novembre de 2016.\nEn el cas de Girona, la CUP-Crida per Girona ha exigit a l’alcaldessa Marta Madrenas que prengui mesures immediates per tal d’impedir la presència de l’exèrcit espanyol el proper dilluns al terme municipal per a realitzar-hi les maniobres militars. La formació ja ha anunciat que està estudiant mobilitzacions pel mateix dilluns.\nCal tenir en compte que al mes de setembre la Diputació de Girona va aprovar una moció impulsada per la CUP en què s’acordava, entre d’altres, “fer arribar a les instàncies militars de les comarques gironines la petició que cessin les maniobres militars en espais no estrictament militars, i promoure també que els ens locals actuïn de la mateixa manera”.\nL’alcalde de Celrà Dani Cornellà ha considerat “una provocació i un intent d’intimidació” que l’exèrcit espanyol vulgui venir a Celrà just ara que s’ha aprovat la moció contra la seva presència al municipi. Per la seva banda la regidora gironina Laia Pèlach ha declarat que “la presència de l’exèrcit als nostres municipis va en contra de la promoció dels valors de la pau i la no violència”.\nPrevAnteriorPlataforma per la Pau de Lloret organitza bus per la manifestació de dissabte\nSegüentNota de premsa de la Plataforma Aturem la C-32Next


Les empreses espanyoles, a la cua en l'ús del 'big data' a Europa\nNomés un 10% de les companyies europees recorren a aquesta tecnologia en el seu model de negoci, segons l'Eurostat\nBarcelonaMenys d'una de cada deu empreses espanyoles fa servir el 'big data' per empènyer el seu model de negoci, segons les últimes dades publicades aquest dimarts per l'oficina estadística europea Eurostat. Només un 8% de les companyies de l'Estat utilitzen l'anàlisi de dades per augmentar el seu benefici, per sota del 10% de mitjana que ho aplica a la Unió Europea (UE). Així doncs, Espanya se situa a la cua en l'ús d'aquesta tecnologia a Europa, però per davant de països com Hongria, Alemanya, Polònia o Xipre, on el percentatge és encara més baix.\nPer contra, el país europeu on les empreses utilitzen l'anàlisi del 'big data' amb més freqüència és Malta, on ho fa el 19% de les companyies, seguit dels Països Baixos (19%), Bèlgica (17%) i Finlàndia (15%). L'Eurostat ha publicat aquestes dades coincidint amb la celebració demà del Dia d'Internet i les Telecomunicacions que enguany la UE dedicarà a aquesta tecnologia.\nSegons l'Eurostat, entre les empreses que recorren al 'big data' l'eina més popular és la geocalització de dispositius portàtils, que fan servir el 47% dels negocis, mentre que el 45% utilitza dades generades a través de les xarxes socials. D'altra banda, un terç de les companyies que fan servir 'big data' afirmen que analitzen la informació de dispositius connectats i sensors, mentre que una quarta part les obté a través d'altres recursos.\nbig data Eurostat tecnologia


Els verds tornen a fer història | standby\nBy marionasanz / 3 Novembre, 2010 / Periodisme / Deixa un comentari\nEls Castellers de Vilafranca viuen un moment d’allò més dolç: poc més d’un mes després d’haver conquistat per cinquena vegada consecutiva el Concurs de Castells de Tarragona, ahir van tornar a fer història en aconseguir descarregar un ferm i elegant 2 de 8 sense folre. La fita va tenir lloc ahir, dia 1 de novembre, Diada de Tots Sants, a Vilafranca del Penedès. També van participar a la cita les colles Capgrossos de Mataró, Castellers de Sants i Castellers de Lleida.\nEls verds van obrir plaça amb un 4 de 9 amb folre i agulla, castell insígnia dels de Vilafranca, que van completar sense problemes per tercer cop enguany. La segona ronda era la clau: es disposaven a afrontar el gran repte de la jornada. Tot i haver-hi unes 2.000 persones, a la Plaça de la Vila de Vilafranca del Penedès es va fer un silenci sepulcral quan van començar a sonar les gralles. El 2 de 8 es va alçar majestuós, amb molta precisió i sense problemes en cap pis fins a coronar-se. Aquest era el moment més delicat, ja que el moviment de l’enxaneta en canviar de vessant al sostre de la torre podria alterar l’equilibri de la base, de naturalesa inestable pel fet de no tenir folre. Però davant la sorpresa dels presents, Mariona Olivella (l’enxaneta) va iniciar el seu descens, seguida d’Ariadna Miquel (la cassoleta). Superat el moment més difícil, la resta del castell va anar baixant, entre incrèduls i radiants. L’alegria es va desfermar a la Plaça.\nEls mateixos verds havien carregat la torre de 8 en diverses ocasions, així com la Jove i la Vella de Valls, però mai ningú no l’havia pogut completar. No en va s’anomenava a aquesta construcció “la bèstia indomable”.\nLa tercera ronda no va ser pas de tràmit per als vilafranquins: amb una claredat mental i una concentració admirables van completar per segon cop a la història un 3 de 9 amb folre i agulla. Són els únics que l’han aconseguit descarregar.\nA la ronda de pilars, els Castellers de Vilafranca van optar per renunciar a intentar el pilar de 9 que havien anunciat, ja que no l’havien pogut assajar degudament. Enlloc d’això van fer un pilar de 8 amb folre i manilles, amb el qual completaven la seva segona millor actuació de la història, només superada per la Diada de Sant Fèlix del 2005, quan van carregar el 3 de 10, el 2 de 9 sense manilles i el pilar de 8, i van completar el 4 de 9 amb agulla.\nAmb la descàrrega dels quatre castells d’ahir, tots de gamma extra, estem parlant del millor registre en quant a castells descarregats. El Cap de Colla d’els verds, David Miret, va manifestar emocionat que “s’ha fet un pas importantíssim per la història del món casteller“.\nTambé s’ha de felicitar els Capgrossos de Mataró, que ja són colla de gamma extra després que ahir aconseguissin descarregar el 2 de 9 amb folre i manilles, després d’haver-ho intentat sense èxit a la seva Festa Major (les populars Santes) i al Concurs de Tarragona. Els de la camisa blava havien completat prèviament el 3 de 9 i el 4 de 9, de manera que van signar la millor actuació de la seva història.\nEls Castellers de Sants van descarregar amb solvència el seu primer 4 de 9, així que també van marxar a casa contents. Els de Lleida van completar un 2 de 7 sense problemes i un 3 de 8 nerviós després que el seu primer intent de 3 de 9 amb folre fes llenya quan van entrar els dosos.


Els nous kits SEMBRA per fer un hort a casa Els nous kits SEMBRA per fer un hort a casa\n15/11/2016 / Topludi / 0 Comentaris\nSEMBRA, la marca pionera en jocs per aprendre a cultivar plantes i hortalisses, ha llançat al mercat noves caixes de diferents formats amb moltes més varietats per aprendre i divertir-se muntant un hort a casa.\nEls kits infantils SEMBRA, recomanats per a nens a partir de 5 anys d’edat, contenen un llibre on s’explica pas a pas com conrear un hort. El llibret està curosament preparat, amb dibuixos a tot color, paraules i un tipus de lletra fàcil de llegir i entendre per als nens. També inclou un sobre amb les llavors, de gran qualitat i fàcil germinació perquè les probabilitats d’èxit siguin molt altes. La caixa també conté el substrat, els planters, la safata i etiquetes per identificar les verdures i hortalisses.\nCrear un hort urbà en família és molt més que una activitat d’oci, ja que fomenta valors molt positius:\n1) Aprenem a ser pacients en un món regit per la immediatesa i la velocitat.\n2) És un joc real, no electrònic. En lloc d’usar una aplicació per crear una granja, amb la caixa de SEMBRA els nens creen un hort real, tocant la terra i mullant-se les mans.\n3) Tenir cura de l’hort requereix constància, un hàbit imprescindible per prosperar en els àmbits personal, educatiu, social i professional.\n4) Els nens aprenen a tenir responsabilitats. L’hort serà la seva responsabilitat, només si en tenen cura i el reguen podran obtenir els fruits de la collita.\n5) És un joc a l’aire lliure. Encara que visquin en una ciutat, amb un petit balcó és suficient per muntar un hort en testos.\n6) Aporta coneixements: els nens aprenen d’on vénen els aliments i en què consisteix el treball dels agricultors.\n7) Ajuda a consolidar hàbits alimentaris saludables. Encara que no els agradin les verdures, als nens els fa molta il•lusió menjar-se el que han collit. Els semblaran els aliments més bons del món!\n8) Fomenta el joc intergeneracional dins de la família. En moltes famílies els avis són aficionats a l’hort, poden jugar amb els seus néts i compartir trucs perquè les hortalisses creixin bé.\nLa creació d’un hort aporta valors i coneixements tant a nens com a adults. Per aquest motiu moltes escoles i residències d’avis també adquireixen kits d’hort urbà.\nEl catàleg de SEMBRA s’ha ampliat i ara mateix tenim 20 caixes diferents i un set d’eines per treballar a l’hort. Hi ha caixes per plantar flors, hortalisses i plantes aromàtiques, i a cada caixa s’indica en quines èpoques es pot plantar.\nHi ha opcions per a totes les estacions de l’any, per exemple:\n• La caixa Verdures d’hivern, amb espinacs, pèsols, canonges i bledes, es pot sembrar a la tardor i a l’hivern.\n• La caixa Hort de Flors (amb gira-sol, margarida, Tagetes i gerani) i els minikits de Tomàquet Cherry, Mongetes, Maduixot i Blat de moro per crispetes es poden sembrar a la primavera i l’estiu.\n• Els kits d’Amanida d’estiu, Plantes Aromàtiques (amb alfàbrega, julivert, orenga i sàlvia) es poden sembrar a la primavera, a l’estiu i a la tardor\n• Els de Gira-sol i Gerani es sembren a la primavera.\nFer un hort a casa no és només un joc de nens, per això també tenim kits per a adults. Aquests tenen diferents temàtiques: per als que els agradi cuinar, per als bevedors de còctels, per als amants de les infusions o per als entusiastes de les amanides. Trobareu tots els kits per fer un hort a casa a la nostra secció d’horts urbans, a més de taules de sembra, eines i hivernacles. I si teniu a casa un sorral que ja no utilitzeu el podeu reconvertir en una jardinera per conrear les vostres hortalisses.\nSegur que a hores d’ara ja us heu animat a tenir un hort a casa, si encara esteu indecisos us deixem un vídeo de la festa dels Súpers on veureu com gaudeixen els petits sembrant i trasplantant verdures.\nArxiu del blog de Topludi Selecciona el mes maig 2018 (1) abril 2018 (3) febrer 2018 (1) gener 2018 (1) desembre 2017 (1) novembre 2017 (1) agost 2017 (1) juny 2017 (1) maig 2017 (2) març 2017 (2) febrer 2017 (1) gener 2017 (2) desembre 2016 (2) novembre 2016 (3) octubre 2016 (1) setembre 2016 (1) agost 2016 (1) juliol 2016 (3) juny 2016 (2) maig 2016 (1) març 2016 (1) febrer 2016 (1) gener 2016 (1) novembre 2015 (1) octubre 2015 (2) agost 2015 (4) juliol 2015 (2) juny 2015 (1) març 2015 (2) gener 2015 (3) novembre 2014 (4) octubre 2014 (1) setembre 2014 (2) agost 2014 (1) juliol 2014 (1) juny 2014 (1) maig 2014 (1) abril 2014 (1) febrer 2014 (1) gener 2014 (3) desembre 2013 (2) novembre 2013 (4) octubre 2013 (6) setembre 2013 (3) agost 2013 (3) juliol 2012 (1)\nhinchables niñosmesa de ping pongfabricante de camas elásticasFutbolin económicofutbolines masgamesporterías de futbol


Memoria presupuestaria del Servicio de Salud de las Islas Baleares: año 2008 - IB-SALUT | Servicio de Salud de las Islas Baleares\nMemoria presupuestaria del Servicio de Salud de las Islas Baleares: año 2008\nEls presents pressupost per l'any 2008 tenen com a objectiu determinar els recursos necessaris per arribar als objectius en ells plantejats dins el marc d'un model sanitari basat en el consens i en els valors principals d'universalitat, d'equitat, d'eficiència, de qualitat, d'universalitat, de coordinació institucional, de participació i d'autonomia.\nOrganització interna del Servei.\nConsolidació dels nous hospitals.\nAdaptació de RRHH en Atenció primària a les necessitats actuals i futures.\nMillora Sistemes d'informació.\nReducció de temps d'espera per consultes atenció especialitzada, per proves complementàries i per intervenció quirúrgica.\nDesplegament de Pla Socio Sanitari.\nMillora de l'atenció en Salut Mental.\nMillora de la tecnologia.


L’Escenari i Andreu Hervàs premis Joan Valls 2020 | - Tipografía La Moderna\nL’Escenari i Andreu Hervàs premis Joan Valls 2020\nAndreu Hervàs i el pub alcoià L’Escenari han estat guardonats, en l’apartat individual i en el col•lectiu respectivament, amb els premis Joan Valls i Jordà en la seua vintisisena edició.\nRedacció - 22/02/2020\nEl premi, que atorga l’Associació Cultural Amigues i Amics de Joan Valls i Jordà, reconeix el treball de persones i entitats de les comarques de l’Alcoià i del Comtat en favor de l’ús i promoció del valencià. Instituït en 1995, es tracta d’un dels més antics en la seua modalitat de tot el domini lingüístic català. La gala de lliurament d’aquests premis, durant la qual també s’atorgarà el XXXVIIè Premi de Poesia Manuel Rodríguez Martínez – Ciutat d’Alcoi, tindrà lloc el dissabte 7 de març a L’Escenari, l’entitat premiada enguany.\nL’Escenari va obrir les seues portes el 30 de juliol de 1981 per iniciativa d’Ismael Pérez, membre de La Cassola, Enric Pascual, El Llarg, i els bessons Jordi (Toti) i Miquel Blanes. Es tracta, doncs, del pub més antic d’Alcoi que continua amb els propietaris originals. Al llarg d’aquests anys L’Escenari ha estat un punt de referència per a la ciutat no solament com a infatigable animador de la vida nocturna alcoiana sinó també desenvolupant tot de propostes lúdiques i culturals que han tingut com a centre la cultura catalana i com a vehicle d’expressió la pròpia llengua sense renunciar per això a una visió nítidament cosmopolita, com ho demostra la tria musical amb què amenitza les seues vetlades. Gran part del seu estil i tarannà té a veure amb l’especial decoració del local, concebut en part com un espai escènic i com un homenatge al teatre, amb el carro que simbolitza la faràndula transhumant d’altres temps, les màscares i fins i tot un petit escenari per on ha passat el bo i millor del teatre i la cançó autòctones: l’Ovidi Montllor (un dijous de febrer o març de 1982, poc abans de protagonitzar la pel·lícula de Carlos Pérez Héctor). L’Escenari ha mantingut amb un zel admirable aquesta escenografia que li dona ànima i cos, obra de l’enyorat escenògraf i artista Alexandre Soler. Després ha travessat èpoques de més o menys activitat però sempre promocionant actuacions de forma periòdica: humor, teatre, música, contacontes, mags, cabaret, etc. Allí han actuat actors alcoians com Juli Cantó, Pau Durà, Gemma Miralles, Pep Cortés, Neus Agulló, Xavi Mira o Xavi Castillo, que va fer de L’Escenari la seua base d’operacions. També hi va ser l’Albert Pla, la primera vegada que va actuar a Alcoi. L’Escenari fou així mateix bressol del grup musical Arthur Caravan. Durant una època el pub va organitzar concerts i actuacions i va portar a Alcoi grups i músics i actors emblemàtics com Pegasus, Joan Manuel Serrat, Els Joglars (en diverses ocasions), Pepe Rubianes o Lluis Llach, bé a títol particular o en col·laboració amb l’Ajuntament. També va participar en la Mostra de Teatre d’Alcoi i en el seu Off-Mostra. Als anys 90 va publicar el fanzine anomenat El Barco Pirata, que dirigí Pep Jordà i l’últim número del qual es va editar l’’any 2001 aprofitant el començament del mil·lenni i la coincidència amb el títol de la famosa pel·lícula. L’any 2005 el pub va ser el protagonista de la sèrie de Canal 9 L’Escenari, rodada en el mateix local i al llarg de tretze episodis d’una hora de durada s’hi van veure grups de musica, monologuistes i espectacles de petit format valencians, i en valencià. Els guardonats rebran de mans de socis d’Amigues i Amics de Joan Valls la tradicional escultura, obra d’Antoni Miró, que simbolitza l’impuls al valencià pel qual són homenatjats.\nAndreu Hervàs (Puente de Génave, Jaén, 1951) emigrà molt menut del seu poble d’Andalusia amb la seua família per instal·lar-se a Alcoi. Va exercir, fins al moment de la seua jubilació, de mestre i dirigí l’escola El Bosco de Cocentaina, una de les pioneres en l’ensenyament en valencià de les nostres comarques. Vinculat des dels seus inicis al Sindicat de Treballadors de l’Ensenyament del País Valencià, Andreu Hervàs va participar al llarg de tota la seua carrera professional en l’estructura interna del sindicat com una peça clau i també en gran nombre d’activitats relacionades amb els moviments de renovació pedagògica i d’impuls al valencià com a llengua vehicular de l’ensenyament. Especialment fecunda fou la seua tasca en l’organització de les Escoles d’Estiu a Dénia i Elx i més tard en les Trobades d’Escoles en Valencià. Andreu Hervàs fou el primer director del Centre de Professors d’Alcoi elegit democràticament pels col·lectius de renovació pedagògica de les nostres comarques. En la seua etapa al front d’aquest CEP, un dels vuit centres del País Valencià, va liderar la implantació de la nova institució amb una llarga sèrie d’iniciatives pedagògiques i edicions de materials didàctics, cursos, seminaris, jornades, i debats que van representar una fita en l’avanç de la normalització de l’idioma propi en l’àmbit de la formació permanent del professorat. En el tram final del seu recorregut professional, Andreu Hervàs recala a Alcoi com a mestre i tutor, i impulsa ací l’ensenyament en valencià des de les aules del col·legi públic Sant Vicent. A partir de 2005 Andreu Hervàs s’incorpora de ple a l’equip directiu del Club d’Amics de la Unesco d’Alcoi, on ha desenvolupat tasques de president i secretari.


CGT-ASPID denuncia l’empresa per la seva gestió en la UEC a la Seu d’Urgell - CGTCatalunya.cat\ndivendres 28 de juny de 2019 / Acció Sindical / Visites: 315\nEl passat mes de desembre, el sindicat va denunciar a ASPID a inspecció de treball que durant aquests darrers tres anys l’empresa ha vulnerat de forma reiterada els mínims contractuals establerts amb l’administració referent als espais, els professionals i el material escolar.\nEn aquest mateix mes de desembre es va crear una plataforma ciutadana i es va dur una moció al ple municipal de l’Ajuntament de la Seu d’Urgell per tractar de revertir la situació de precarització de la UEC a través de la seva municipalització. La moció però, no va tirar endavant. Tanmateix es va acordar en el ple municipal no municipalitzar el servei, donant una oportunitat a ASPID a canvi de no tornar a dur a terme cap incompliment ni vulnerar els drets dels treballadors.\nAl mes de gener hi va haver una reunió a l’Ajuntament de la Seu d’Urgell on hi van assistir els diversos portaveus dels partits polítics, el director dels serveis territorials d’Ensenyament a Lleida, la inspectora d’educació i representants d’ASPID.\nEn aquesta reunió, es van pactar una sèrie d’acords a fi d’evitar nous incompliments. L’entitat es comprometia a: no prendre cap represàlia contra els actuals treballadors, donant-los una continuïtat laboral, mantenir la ràtio de professionals, dotar de recursos suficients el servei i destinar les instal·lacions exclusivament a la Unitat d’Escolarització Compartida.\nA dia 27 de juny del 2019 l’empresa no ha complert amb la seva paraula, ja que el passat dijous 13 de juny va fer saber a una de les seves treballadores que es prescindia d’ella, al·legant que la normativa del departament d’educació no exigeix que hi hagi dos tutors, la qual cosa que no és certa, donat que en el projecte amb el qual ASPID va guanyar el concurs públic constava de dos tutors i un tallerista.\nRecordem que durant una part del curs escolar 2018 – 2019 ja es va vulnerar aquesta ràtio comptant únicament amb un professional. Ara de nou la intenció de l’entitat és no complir amb els compromisos contractuals establerts amb l’administració i refermats amb l’acord amb l’ajuntament de la Seu, fent fora a una treballadora i reduint la ràtio a un tutor i un tallerista per a tot el servei.\nTot plegat suposa una nova retallada per part d’ASPID. Per tot això, des de la secció sindical CGT Aspid demanem el següent:


"Lot de 20 passacables rodó per encastar en taula de color negre i diàmetre 53 mm"\nLot de 20 passacables circulare spara encastar en una taula, escriptori o qualsevol superfície que pugui ser perforada. Passa cables de plàstic de primera qualitat. Per a una millor finalització d'una perforació per al pas de cables de l'ordinador, llums i equips electrònics. Cada passacables es compon de dues peces: el marc i la tapa.\nProductes similars a Lot de 20 passacables rodó per encastar en taula de color negre i diàmetre 53 mm\nBase giratòria elèctrica de 60 cm. Plataforma rotatòria de color negre\nBase giratòria elèctrica de 20 cm. Plataforma rotatòria de color negre\nPassacables de sòl per a protecció de cables elèctrics de 2 vies 98x24cm negre\nBase giratòria elèctrica de 15 cm. Plataforma rotatòria de color negre\nBase giratòria manual de 15 cm. Plataforma rotatòria de color negre


R. B.21.09.2007 - 02:09h\nCatalunya, amb 687.000 treballadors per sota dels 30 anys, és l’autonomia amb més joves beneficiaris de tot l’Estat.\nUns 550.000 joves catalans podrien beneficiar-se de les ajudes estatals de 210 euros mensuals per fomentar el lloguer, segons dades del Ministeri de Vivenda.El govern central calcula que a Catalunya hi ha 687.000 joves d’entre 22 i 30 anys amb contracte. Però són quatre de cada cinc els que tenen uns ingressos anuals inferiors a 22.000 euros, que és el límit per damunt del qual no es poden percebre aquests ajuts.\nA tot això caldrà restar els que viuen en un pis llogat per un familiar o el comparteix amb la parella o altres companys, ja que els 210 euros es concedeixen per a un habitatge, i no a la persona.\nTambé caldrà restar els que optin per sol·licitar les subvencions de la Generalitat, que, en general, són més quantioses que les ofertes per l’Executiu de Zapatero.\nCatalunya és l’autonomia amb més beneficiaris potencials per damunt d’Andalusia i Madrid. El ministeri calcula que, finalment, seran 361.000 els menors de 30 anys que cobraran els 210 euros mensuals a tota Espanya.\nAposta per l’arrendament\nEl president de l’Associació de Promotors Públics d’Habitatge i Sòl, Francesc Villanueva, va apostar ahir per fomentar l’habitatge de lloguer amb mesures àmplies i que facilitin l’accés a aquest dret bàsic també a la població immigrant, per evitar la formació de guetos. Sobre l’ajut dels 210 1, Villanueva va comentar que la «picaresca s’anuncia», en referència al possible encariment del lloguer, tot i que «aquest defecte es pot evitar amb d’altres mesures».


RAMON LAMIEL DEIXA LA GERÈNCIA DE L’IMPD – exit21.org\nPublicat a juliol 10, 2021 per Montserrat Vilarrasa\nEns els darrers dies s’ha fet públic que Ramon Lamiel ha deixat la gerència de l’Institut Municipal de Persones amb Discapacitat (IMPD) per passar a assumir responsabilitats en el Servei Català de Trànsit de la Generalitat de Catalunya.\nLamiel ha estat el gerent de l’IMPD durant 8 anys. Jo el conec des de fa 4 anys, quan vaig començar com a vocal per a la discapacitat intel·lectual al Consell Rector.\nGarant de l’accessibilitat cognitiva\nDurant aquest temps hem compartit moltes reunions del Consell Rector. M’ha ajudat molt a que les reunions siguin accessibles intel·lectualment.\nAl principi em costava saber que és el que es votava a les reunions i per això votava en blanc. Però al final ja participava com una vocal més. Això ho he d’agrair a Ramon Lamiel.\nGràcies a les reunions que feia amb ell i amb el meu assistent personal abans de les reunions del Consell Rector vaig poder entendre el que es votava. Lamiel m’explicava el que es tractaria a la reunió i el que es votaria.\nRamon Lamiel també feia un gran esforç a les reunions per explicar els pressupostos i números amb llenguatge accessible.\nAmb els companys d’Exit21 el vam entrevistar.\nAbans, les reunions del Consell Rector eren presencials, però des de la pandèmia són virtuals.\nRamon, et desitjo el millor i espero que ens tornem a veure aviat.\nMoltes gràcies per fer l’IMPD més accessible.\n← LA PANDÈMIA NO ATURA LA FORMACIÓ\nRAFFAELLA CARRÀ, CIAO BELLA DONNA →


L'APARTAMENT: La dutxa\nVeient que podria gaudir d'unes tres hores de descans abans d'incorporar-se de nou a la seva feina, en Josep va decidir que un àpat casolà i una mitja horeta de migdiada li anirien d'allò més bé.\nVa aparcar molt a prop de casa seva i, mentre buscava les claus per obrir la porta, anava pensant que la seva dona potser ja hauria dinat. Però tant és, es deia si mateix, em preparé qualsevol cosa.\nUn cop dins de casa, en Josep va cridar la Rita, però aquesta no va respondre. Se sentia el soroll de l'aigua de la dutxa del pis de dalt.\nL'home va pujar les escales i es va dirigir a la cambra de bany. Va obrir la porta i, a través de la mampara, va poder distingir la silueta de dues persones.\nEn Josep va obrir la mampara i va veure la seva dona i un home una mica més alt que ell, més musculós, més ... en fi ... un home que no coneixia.\nLa Rita se'l va mirar, intentant mantenir la calma, i li va dir:\n-Hola, carinyo! De seguida estic per tu.\nI fixant la vista en l'home nu que tenia a davant, va deixar caure:\n-Bé, Lluís, ja ho has vist que el telèfon de la dutxa no raja bé. I ja que hauràs de venir a canviar-lo, també m'agradaria que m'hi posessis unes lleixetes per deixar-hi el xampú i el gel.\n-D'acord -va respondre l'home, amb uns ulls oberts com taronges- quin dia li va bé que vingui?\n-A veure ... dilluns no hi seré, dimarts ... no ho sé segur, dimecres ..., sí, dimecres m'aniria bé.\n-Molt bé, doncs, ... ara me'n vaig que ja em deuen estar esperant al taller ...\nI l'home, que mentre parlava havia anat sortint de la dutxa, va agafar una tovallola i la roba que havia deixat formant un piló damunt la tapa del wàter i es va escapolir per la porta de la cambra de bany tot dient:\n-Molt de gust, encantat de conèixer'l, ha estat un plaer... No es preocupi que la dutxa quedarà com nova ...\nPublicat per Nuri a 16:39\nFa 28 minuts


Juntes trenquem el silenci!\nEl passat dimecres 22 de febrer la gent de Montcada i Reixac vàrem tornar a sortir al carrer per reclamar el soterrament de la línia R2 al seu pas per el nostre municipi.\nAquest matí, hem hagut de sumar una victima més a la llista de morts per culpa de les vies del tren que passen per Montcada i Reixac i amb aquesta ja en són 168. El jove montcadenc mort aquest matí és la segona victima mortal d'aquest 2017 i es que la primera es va registrar el passat 9 de gener a la mateixa R2.\nAvui a les 12:30h del matí, ha tingut lloc una concentració a la Cruïlla del Soterrament, com a mosra de condol per la victima i per reclamar una vegada més que Montcada i Reixac necessita, de manera urgent el soterrament de les vies.\nComunicat en relació a la polémica per les inspeccions a la fàbrica Lafarge\nEl passat mes de desembre de 2016, a través de les xarxes socials, es denuncia un nou episodi de pols que provenia de la Pedrera de les Pissarres, situada al Turó de Montcada i propietat de Lafarge Cementos SAU.\nComunicat en relació al Soterrament de la R2 al seu pas per Montcada\nLa CUP – Montcada i Reixac en relació als últims esdeveniments del Soterrament.\n• Lamentem profundament la mort de la víctima 167, igual que lamentem els 166 anteriors a les vies del tren al seu pas per Montcada i Reixac.\nMaria Elena i els 42 del PSC.\nCerdanyola seu de l’Assemblea de les Candidatures Alternatives del Vallès.\nAvui dissabte 21 de novembre les Candidatures Alternatives del Vallès han dut a terme la seva Assemblea General a Cerdanyola. La benvinguda als assistents ha sigut a càrrec de l’alcalde de la ciutat, Carles Escolà. L’alcalde ha remarcat la importància de la nova realitat municipal i comarcal al Vallès Occidental, on les CAV han obtingut 45 regidors, participen del govern municipals de Ripollet, Cerdanyola, Sabadell i Barberà (les dues primeres a l’alcaldia), i són les principals forces de la oposició de ciutats com Badia o St. Cugat.\n100 dies sense canvis


Rutes senderisme a Catalunya entre 20 i 40 km\n> Rutes senderisme a Catalunya entre 20 i 40 km\nRutes senderisme a Catalunya entre 20 i 40 km: s'han trobat 164 resultats\nAquesta fàcil ruta GR® 3 Etapa 45 té la sortida a Ponts i presenta un desnivell acumulat de 833 m. El recorregut del sender està mantingut per la Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya, que és qui ens ha proporcionat el track. [...]\nEls fans de la muntanya podran gaudir de la GR® 3 Etapa 47 , ruta preparada per la FEEC a través de la seva xarxa de senders. Aquesta que us presentem neix a Tàrrega i té una longitud de 26.03 km. La ruta presenta un desnivell acumulat [...]\nPer mantenir-vos en forma des de Senderators us recomanem la ruta GR® 3 Etapa 49 que amb un desnivell acumulat de 884 m us farà mantenir la línia! Aquesta ruta està promoguda i marcada per la Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. [...]\nAspa és el punt d'inici de la ruta GR® 3 Etapa 21 . En aquesta mateix fitxa podeu descarregar-vos el track proporcionat per la Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Fem un cop d'ull a les dades mes tècniques de la ruta . [...]\nAmb Track (164)


Màster en Disseny d'Espais Temporals: Exhibició, Esdeveniment, Pop-up | ELISAVA\nVídeo sessió informativa meats.elisava.net\nMaster’s Degree in Temporary Space Design, títol propi expedit per la Universitat Pompeu Fabra (UPF) i ELISAVA Escola Universitària de Disseny i Enginyeria de Barcelona\nAnualment es realitza una edició de setembre a juliol.\nDilluns, dimarts i dijous, de 17.00 h a 21.15 h.\n• Títol universitari o títol de graduat propi d'universitat (Arquitectura, Paisatgisme, Disseny Gràfic, Disseny de Producte, Arts, Mitjans Audiovisuals...)\n• Nivell alt d'anglès.\n• Coneixements de CAD, modelatge 3D, software de disseny gràfic, dibuix a mà i modelatge físic.\nCom trobar l'equilibri entre els recursos disponibles i projectes temporals? Com podem reconsiderar els objectius, metodologies i resultats de les pràctiques de l’arquitectura i disseny espacial en l'era on "temporal és el nou permanent"?\nEl disseny d'espais temporal és una activitat cada vegada més rellevant, que abasta una àmplia gamma de formats ben establerts tant en l'àmbit cultural com en el món empresarial. El Màster en Disseny d'Espais Temporals d'ELISAVA (conegut com MEATS) proposa una exploració en profunditat dels formats principals d'espais temporals (esdeveniments, pop-ups, intervencions de l'espai públic i exposicions) amb l'objectiu de proporcionar als estudiants eines conceptuals i instrumentals generals, tractant totes les fases del disseny de la conceptualització a la resolució detallada específica.\nEl Màster en Disseny d'Espais Temporals estableix una connexió ferma entre formació acadèmica (recerca) i praxi (construcció), amb l'objectiu d'ampliar la comprensió dels alumnes, desenvolupant la seva especialització, i situar-los en un creixent mercat laboral.\nL'objectiu principal del Màster en Disseny d'Espais Temporals (MEATS) és la formació integral dels estudiants en el camp del disseny d'espais temporals.\nA més de la preparació acadèmica de postgrau, el Màster proporciona formació pràctica a través de la construcció de moltes de les propostes de disseny, de manera que proporciona als estudiants experiència professional especialitzada que els posiciona molt bé en el mercat laboral per al disseny d'espais temporals.\nFundador de l'estudi d'arquitectess AiB\nDoctor per la UPC (cum laude)\nArquitecte per la ETSAB


≫ Comprar Llibres Segon Primaria > Mejor Precio 2022\nHola al nostre blog de llibre en català. Aquí podràs trobar diferents productes de Amazon relacionats amb el llibre en català de la categoría Primaria. La lectura és una de les pedres angulars per tenir coneixement. Llegir, la lectura, és una de les millors habilitats que podem tenir. Ella ens acompanyarà al llarg de les nostres vides i permetrà que adquirim coneixement, i que entenguem el món i tot allò que ens envolta. També que puguem viatjar a qualsevol espai sense desplaçar-nos enlloc o que puguem ser la persona que vulguem ser per un moment. I és que llegir ens obre les portes del coneixement i dóna ales a la nostra inspiració i imaginació. Aquí pots trobar Llibres Segon Primaria\n1 ➤ Más Vendidos: Llibres Segon Primaria\n2 ➤ Más sobre Llibres Segon Primaria\n➤ Más Vendidos: Llibres Segon Primaria\n➤ Más sobre Llibres Segon Primaria\nPrecio y opinión de Llibres Segon Primaria\nLlibres Lectura Segon Primaria


L'any 1978 es publica el segon dels volums de l'IEP, comptant ja amb el patrocini de l'obra social de Caixa Penedès, es tracta de l'estudi d'Albert Virella i Bloda «Un terme mil•lenari: Castellet i la Gornal. El passat i el present» qui justament havia pronunciat una conferència aquell mateix any en la visita «Coneguem el Penedès» a aquest indret.\nEntre els plantejaments de les primeres directives de l'IEP hi va haver l'inici de sèries o col•leccions que aconseguissin una continuïtat. A banda de la «Miscel•lània Penedesenca», a proposta de la Secció de Geografia es va encetar l'Atlas Comarcal que pretenia oferir una síntesi de cada un dels municipis penedesencs. També va tenir aquest caire la sèrie «Penedesencs il•lustres» que va acollir el treball sobre Mir Geribert, de Ramon Planas, editat el 1984; el dedicat a Víctor Balaguer i Vilanova i la Geltrú, d'Albert Virella i Bloda que va aparèixer el 1986.\nEn línies generals, les edicions es caracteritzaven per la seva presentació discreta, gairebé mancada de disseny a les portades i rigorosa en les il•lustracions interiors. Els diversos tons verds n'eren un altre element característic. De la correcció ortogràfica se'n feia càrrec sovint Antoni Massanell i Esclassans, en especial a la «Miscel•lània Penedesenca», tot i que sovint les galerades eren revisades també a la impremta.


Tintes d’impressió digital des de 1998\nA Kao Chimigraf apostem fermament per avançar-nos a les necessitats del futur de la impressió. Per això som pioners en el desenvolupament de tintes d’impressió digital d’alta qualitat i de tintes UV.\nGràcies a la forta aposta en I+D i al diàleg constant amb els fabricants d’impressores i capçals d’impressió, a Kao Chimigraf podem fabricar tintes d’impressió digital amb altes prestacions.\nAplicacions en tot tipus de formats\nLes nostres tintes d’injecció per a la impressió digital estan desenvolupades per permetre a empreses i fabricants imprimir en una àmplia varietat de formats, amb la gamma més àmplia i completa del mercat. Des d’aplicacions industrials específiques de gran format, a codificació, marcatge, vidre i ceràmica, etiquetes, cartró, fusta, decoració, automoció, electrònica, seguretat…\nGràcies a la nostra experiència i la perícia en fabricació de tintes i les seves possibilitats d’aplicació, i a l’estreta col·laboració amb els nostres socis, integrem de forma única el substrat de les nostres tintes amb les diverses impressores.\nÉs per això que Kao Chimigraf ha estat reconeguda com a proveïdora certificada per marques de la talla de Seiko i Xaar pels seus capçals d’impressió, a més d’aconseguir l’aprovat de compatibilitat de Ricoh i Konica.\nEstàndards d’alt nivell\nControls de seguretat estrictes\nTintes consistents i fiables\nFormulació responsable per minimitzar efectes en la salut i la seguritat\nMàxima sortida d’impressió\nPer conèixer la nostra gamma de tintes d’impressió digital, cliqueu aquí


La Ruta de la Tapa prepara una nova edició amb una trentena de locals hostalers del 12 d'abril al 6 de maig - Ajuntament de Vila-real\nLa Ruta de la Tapa prepara una nova edició amb una trentena de locals hostalers del 12 d'abril al 6 de maig\nLa Ruta de la Tapa de Vila-real compleix 12 edicions i ho fa encenent els fogons d'una nova programació que, entre els dies 12 d'abril i 6 de maig, oferirà les millors tapes en un total de 32 locals hostalers de la ciutat. L'esdeveniment gastronòmic degà en la seua modalitat a la província compta enguany amb quatre locals més i ja ho té tot preparat per a la reunió del Jurat professional, que tindrà lloc els dies 4 i 5 d'abril al local de les Mestresses de Casa.\nEl regidor de Turisme, Diego A. Vila, destaca l'alta participació en un certamen que "cada any compta amb una gran acollida per part dels professionals de la restauració i també per part dels comensals que, com cada any, ens visiten fins i tot des de diferents municipis veïns, aprofitant el bon temps". Com en edicions anteriors, els participants hauran d'oferir una tapa de lliure elecció i una altra que continga la taronja com a ingredient. "El preu de la tapa amb una beguda es manté en els 3 euros, un valor molt ajustat tenint en compte l'alta qualitat que s'ofereix", indica Vila.\n"Cada edició se serveixen milers de tapes, fet que només és possible gràcies al gran treball que realitzen els restauradors locals, que se superen any rere any tant en creativitat com en originalitat a l'hora de presentar els plats", agrega el regidor. "En breus donarem més detalls sobre una ruta totalment consolidada que esperem que en la seua dotzena edició assolisca un nou èxit", conclou.


L’EFB Ripollet tanca el primer terç de lliga amb la mirada posada a la zona noble ·\nAlbert Hernandez 1 Desembre 2012 2 min read\nEl primer equip de l’Escola del Futbol Base Ripollet està situat en la cinquena posició al grup 9 de Tercera Catalana, quan s’ha disputat ja més d’un terç del calendari. Els 20 punts aconseguits després de 12 jornades estan força equilibrats entre els partits a casa i a fora. Tanmateix, és lluny del Industrial on ha obtingut millors registres, sumant 11 punts, amb només una derrota (va ser en la primera jornada contra l’actual destacat líder, Unificación Sta. Perpètua per 7-2).\nFins acabar la primera volta, el 20 de gener, els compromisos són dispars, alternant enfrontaments contra conjunts de la part baixa i alta com ara el matx davant el Sant Celoni del 15 de desembre, segon classificat. Tot i així, jugarà contra dos dels quatre equips de la part baixa. Bona oportunitat per retallar punts amb la zona alta i reenganxar-se aquest privilegiat grup.\nPajaril, líder intractable\nI una categoria per sota, és a dir, al grup 15è de Quarta Catalana. Entre els tres representants del poble hi ha un que brilla per sobre de la resta: El Pajaril. Els ripolletencs lideren amb solidesa a punt de complir-se una tercera part de la competició. No han perdut cap partit i dels 24 disputats fins a la data, només n’han cedit dos (empat a u al camp del Catalunya CF). Pel que fa a Can Mas i EFB B estan a la zona baixa amb quatre i dos punts respectivament. El filial encara no ha guanyat i lluny del municipi ho ha perdut tot. El Can Mas ha sumat els tres punts contra el Bellaterra (2-1 en la 5a jornada).\nMalgrat haver-se dut a terme vuit jornades els tres quadres locals ja s’han vist les cares. Precisament el darrer va tenir lloc el passat 25 de novembre entre EFB i Can Mas amb empat a u final. Marcador diferent quan Can Mas va jugar davant el Pajaril, victòria per la mínima el 10 de novembre. Per últim, una setmana abans, el líder va golejar al filial per 0-4.\nTags: Can Mas EFB Ripollet EFB Ripollet B futbol Pajaril Quarta Catalana\nPrevious: Les atletes del RUA continuen sumant podis i grans resultats al cros\nNext: El CB Ripollet enceta un mes decisiu per marcar el futur a la competició lliguera


Gus Van Sant diu que encara treballa com fer 'La prova elèctrica d'àcid Kool-Aid' - Revisió | Juny 2021\nGus Van Sant diu que encara treballa com fer 'La prova elèctrica d'àcid Kool-Aid'\nPerò Helmer 'inquiet' mai no anava al drama d'artista directe 'Els suïcidis d'or'\nGus Van Sant no és un director fàcilment previsible. Les seves pel·lícules sempre es poden identificar a l’instant, però poden variar entre imatges experimentals i difícils com “Gerry”I“Últims dies, 'A tarifes comercials més despullades com'Trobar Forrester, ”I, de tant en tant, com a“Morir”I“Llet', Un punt dolç pel mig. El més recent, 'Inquiet', És un altre gir a l'esquerra, una fantàstica història adolescent d'un guionista en primera ocasió, Jason Lew, que protagonitzen Henry Hopper, fill de Dennis, i 'Alicia al país de les meravelles' dirigir Mia Wasikowska.\nPer un breu moment, el llançament de 'Inquietud' va aparèixer a l'aire, però quan es va revelar la pel·lícula es transmetia de Sony a la seva divisió d'art, Sony Pictures Classics, va tenir molt sentit. La teula va portar la pel·lícula a Cannes aquesta primavera on va obrir la barra lateral Un Certain Regard, i aquesta setmana, abans de la seva publicació el divendres, va tocar TIFF per mantenir el sonor creixent. Ens vam assentar amb Van Sant aquesta setmana i el director ens va posar al dia sobre un parell de projectes als quals ha estat vinculat recentment, un dels quals encara es troba a la seva targeta de ball, un dels quals, segons sembla, mai ho va ser.\nDes de fa un parell d’anys, Van Sant i escriptor “Llet” Dustin Lance Black, s'han relacionat amb una adaptació de Tom WolfeÉs un clàssic de no ficcióEl Test de Kool-Aid Electric Power', Que segueix'Algú va volar sobre el niu del cucut”Autor Ken Kesey i els seus Merry Pranksters mentre viatgen pel país en un autobús escolar psicodèlic que 'experimenta' amb LSD. A principis d'any, 'Charlie Bartlett”Escriba Gustin nash va substituir Lance Black, i la bona notícia és que sembla ser una preocupació continuada. El dolent és que Van Sant no suggereix que ho hauríem d'esperar aviat.\n'Com s'explica la història?', Va preguntar retòricament el director, reconèixer que el conte de Kesey ha estat una fruita difícil de trencar. “Vull dir, hi vaig treballar molt de temps. I encara no hem tingut la combinació adequada de com triar les parts d'aquesta història i fer-ne una versió cinematogràfica ... hi ha aquest petit bloc, que és la història i no ha estat prou temps que No sé respondre les preguntes que existeixen ... He estat tres anys intentant esbrinar-ho i no puc dir realment si hi haurà tres anys més d'intentar esbrinar la història, per la qual cosa no podria dir-ho realment. '\nUn altre projecte al qual el nom de Van Sant s'ha relacionat vagament durant els últims anys és 'Els suïcidis d'or, 'A Bret Easton Ellisguió que explica la història de la vida i la mort (un doble suïcidi embruixat per ràpida successió) d'artistes Jeremy Blake i Theresa Duncan. Van Sant ens va confirmar el que ens havien dit anteriorment; que mai no feia més que donar un cop de mà. 'Vaig ser assessor quan van escriure el guió', va explicar. 'Vaig ser com a lector, assessor, i va ser realment l'extensió de la meva participació'.\nEs podria suposar que, fins i tot com a conseller, potser hauria estat una cosa que ell plantejava dirigir en un moment, però mai no es va apropar; com les drogues de 'Electric Kool-Aid', el cineasta va dir que el tema és una cosa complicada per treballar a la pantalla. 'Crec que la història és realment una història increïble que contar, però no hi ha hagut una història molt bona que filmava històries sobre persones que patien esquizofrènia. El més proper que crec és 'Cap d'esborrador. ”I fa la feina, però hi ha una certa manera d’entrar en aquest tema. No crec que puguis tenir el teu drama cada dia i arribar-hi. Sabia que la manera de fer-ho seria difícil. Així, mai no vaig poder dir com sí en dirigir-ho. '\nL’últim informe va ser que “irreversible”I“Entrar en el buit”Amable Gaspar Noe estava donant voltes al projecte, tot i que Van Sant no en sabia res més del que vam fer sobre aquest tema. Pel que fa a la seva propera pel·lícula, sembla que estiguem una estona fora de descobrir què serà, però, com sempre, estem en tentemperatures fins que ens assabentem. Podeu veure “Inquietud” als teatres des de demà, 16 de setembre, mentre que “Cap, ”La Kelsey Grammer-estrella Starz sèrie per a la qual Van Sant va ajudar el pilot, que s'estrena el 21 d'octubre. Demà en tindrem més de la nostra entrevista amb el seu director.


Guinovart a Girona | Cataluña Home | EL MUNDO\nGuinovart a Girona\n5 jun. 2018 10:35\nCuadro Blat de Guinovart EM\nHAVENT ARRENCAT a principis de desembre del 2017 amb sengles exposicions -sobre cartells- al Museu de L'Hospitalet i -sobre l'erotisme- al Centre Cultural de Terrassa, l'Any Guinovart acaba de passar el seu equador a Girona, on s'acaba d'inaugurar al Museu d'Art l'exposició Guinovart, referents vitals, que es podrà visitar fins al 30 de setembre d'enguany. L' Any en qüestió té per objectiu presentar l'obra de Guinovart en tota la pluralitat de facetes, etapes i complicitats que la caracteritzen. Volem doncs que l'imaginari de Guinovart exploti i s'escampi per tot Catalunya perquè només així abastarem tota la riquesa i complexitat del seu món plàstic, un dels més singulars i potents de l'avantguarda catalana i espanyola de la segona meitat del s.XX.\nSi hi ha un artista que sent la necessitat d'interactuar amb la realitat -natural, urbana, cultural, social i política- i que es reinventa fins al final dels seus dies, aquest és Guinovart, que va lluitar contra la noció d'estil amb un descarament admirable: bé pot dir-se que tota la seva obra és una lluita indefallent contra la consolidació d'un qualsevol estil. Per això fugia d'estilemes i assoliments com un gat escaldat i va mantenir sempre un gust especial per l'exploració, el risc, el joc i l'aventura: es va mantenir jove fins al final dels seus dies, i això el va salvar de convertir-se en una caricatura de si mateix.\nL'exposició del Museu d'Art de Girona té la gran virtut d'enfrontar-nos amb la rebotiga del seu art. Tot un substrat de referents explícits o implícits dels quals va nodrir-se i sense els quals no hauria arribat a ser plenament ell mateix: com va dir, «la tradició com a ferment de quelcom fonamental». Des d'un bon inici la seva obra es desplega -i creix- en diàleg amb un ventall d'artistes molt significatiu: de primer, Nonell, Mir, Gimeno, Palencia o Rauric, tots ells grans coloristes, descoberts al Museu d'Art Modern en plena postguerra, i que el van ajudar a apropiar-se de la realitat que l'envoltava mitjançant la seducció colorística dels pigments. Després van subjugar-lo el Picasso de l'època blava i el romànic de Sant Climent de Taüll: és la seva etapa més expressionista i magicista, amb tot de personatges i animals d'ulls esbatanats davant l'encanteri i la sorpresa de saber-se vius malgrat tot.\nA continuació es produeix l'impacte del viatge de nou mesos a París l'any 1953, que sens dubte és un dels punts d'inflexió més decisius en la seva trajectòria: allà s'emborratxa de Picasso, descobreix tots els ismes de principis de segle però queda sobretot abduït per l'informalisme i l'abstracció. És llavors que abandona la figuració més literal i comença a crear el seu propi abecedari bo i servint-se de qualsevol objecte o matèria amorfa per incorporar-los a les seves obres. Lluny de ser un model a imitar, descobreix que la realitat ha de ser una experiència a transmetre. Així el quadre s'expandeix cap a la condició d'escultura i es dota d'una fisicitat, un prosaisme i una intenció que l'acosten de ple a l'espectador: és el que M.L. Borràs va qualificar com de brutalisme crític.\nFinalment trobem el magisteri d'aquesta tríada d'ultra-locals universals que són Gaudí, Miró i Dalí: de cadascun d'ells Guinovart n'extreu la força, la desinhibició i l'ambició necessàries per ser plenament ell mateix i, alhora que hi dialoga, esdevé un artista amb un imaginari del tot reconeixible: figuratiu i abstracte, primitiu i modern, físic i metafísic, líric i dramàtic, Guinovart ja és per sempre més Guinovart.\nLa lengua de un dibujo\nPor un relato cultural valenciano (III)\nVolver a la noticia 'Guinovart a Girona'


Què és València Activa |\nReprenem l'atenció al públic presencial de dilluns a divendres en tots els nostres centres. Serà necessari sol·licitar cita prèvia a través dels telèfons i correus electrònics ací indicats:\nValència Activa sorgeix amb l'objectiu de coordinar les estructures existents en l'Ajuntament de València en matèria de desenvolupament econòmic i ocupació: el Servei d'Ocupació i Emprendoria i la Fundació València Activa del Pacte per a l'Ocupació de la Ciutat de València - Comunitat Valenciana, potenciant les sinergies i aprofitant els avantatges i oportunitats que ens ofereix la cooperació i la capacitat de complementar-se d'ambdues estructures en un projecte comú.\nValència Activa és un instrument de l'Ajuntament de València que compta amb la participació dels agents econòmics i socials més representatius i té la missió d'impulsar i coordinar les polítiques d'ocupació i desenvolupament econòmic local en la ciutat de València, amb una capacitat d'actuació ràpida i eficaç que garanteix un servei de qualitat a la ciutadania i a les empreses. València Activa es vertebra entorn a tres àrees: Ocupació, Emprenedoria i Formació.\n- BARRIS PER L’OCUPACIÓ: Informació i orientació professional per a persones en cerca d'ocupació. Aquest projecte naix de la necessitat d'aproximar els serveis de València Activa a la ciutadania, a través dels diferents barris de la nostra ciutat. El nostre personal t'informarà de tots els serveis, recursos i accions que oferim en matèria d'ocupació i també d'autoocupació.\n- AGÈNCIA D’OCUPACIÓ VALÈNCIA ACTIVA: És un instrument que engega activitats d'intermediació laboral amb la finalitat de proporcionar per a les persones treballadores una ocupació adequada a les seues característiques i, també, un catàleg de formació per a millorar les seues oportunitats laborals. I, per a les empreses, les persones treballadores més apropiades als seus requeriments i necessitats. Hi ha dues modalitats d'inscripció on-line o presencial segons les teues necessitats, disposant també d'un espai de cerca d'ocupació.\n- SERVEI DE COACHING: Treballem per a posar a l'abast de les persones en cerca activa d'ocupació les metodologies més potents i innovadores. Aconsegueix les teues metes professionals a través d'un pla d'acció.\n- PLANES D'OCUPACIÓ: A través dels nostres plans d'ocupació, realitzem contractacions directes para persones aturades de València en l'Ajuntament de València, com el són el programa “Anem!”(menors de 30 anys) i “Oportunitats” (majors de 30 anys i persones aturades de llarga durada); També realitzem programes mixts que combinen Ocupació i Formació.\n- LLANÇADORES D'OCUPACIÓ: Entrena't per a realitzar una cerca d'ocupació acompanyada per un equip tècnic comptar amb noves possibilitats d'inserció laboral\n- PROGRAMES D'ORIENTACIÓ, FORMACIÓ I INSERCIÓ LABORAL A COL·LECTIUS: Realitzem itineraris personalitzats a aquells col·lectius que més dificultats tenen en el mercat laboral.\n- PLACES PER L’OCUPACIÓ: Són les Fires d'Ocupació, Emprendoria i Formació de València Activa, realitzades amb la finalitat de donar a conèixer els nostres serveis i programes així com aproximar-nos a la realitat de cada barri. D'aquesta manera, recorrerem diferents places emblemàtiques de València en aquells barris considerem són més necessaris els nostres serveis.\n- PUNTS D'ATENCIÓ A l'EMPRENEDOR/A (PAE): Servei presencial d'informació i assessorament en la definició de la iniciativa empresarial i de tramitació telemàtica de l'alta en el REPTA i inici de l'activitat.\n- VIVERS D'EMPRESES: Són espais municipals que permeten la ubicació d'empreses de nova creació que generen ocupació en la ciutat de València.\n- PREMIS VALÈNCIA EMPRÉN: De manera anual, atorguem des de València Activa quatre categories de premis al Projecte Empresarial, Dona Emprenedora, Gestió Empresarial i Projecte Jove.\n- PROGRAMES FORMATIUS: Oferim formació tant per a aquelles persones que volen emprendre com a les emprenedores que desitgen tenir coneixements específics per a millorar la seua activitat. Les càpsules per a emprendre; l'itinerari per a la creació i consolidació d'empreses; i les accions puntuals de temàtica emprenedora, són els nostres principals programes formatius d'emprenedoria.\n- REACTIVEM: Servei de transmissió empresarial que mitjança entre cedents i emprenedors per a convertir el tancament d'una empresa o el final d'una activitat en una oportunitat per a una persona emprenedora que vulga donar-li continuïtat.\n- PROGRAMES D'AJUDES MUNICIPALS: Ajudes de caràcter econòmic per al foment de l'emprenedoria, noves altes, empreses, contractació de personal, consolidació empresarial i per a indústries creatives i culturals.\n- PLANES D'IGUALTAT: Servei d'implantació, seguiment i avaluació dels plans d'igualtat.\n- VIT EMPRÈN: La xarxa de l'ecosistema emprenedor innovador a València, fomentant la formació, la dinamització de l'ecosistema, així com a l'internacionalització i promoció econòmica.\n- VALÈNCIA ACTIVA EXPRES: Realitzem cursos de formació orientats tant a l'adquisició de competències clau (idiomes, informàtica, habilitats socials) com a les competències professionals (certificats professionalitat) para persones aturades de València.\n- FORMACIÓ PROFESSIONAL PER A l'OCUPACIÓ: Es tracta d'accions formatives dirigides prioritàriament a persones aturades i la formació amb compromís de contractació.\n- FORMACIÓ PER A EMPRENDRE\n- PRÀCTIQUES FORMATIVES: A través del programa “La Dipu et Beca”.


Estàs a Inici / Projectes / Arquitectes i dissenyadors / Sanna Völker\nSanna Völker és una dissenyadora sueca d’objectes i mobles que actualment desenvolupa la seva activitat sobretot a Barcelona. Els seus dissenys sovint tenen una aparença sòbria i refinada, i presenten un equilibri fascinant entre harmonia i intriga.\nSanna va estudiar Disseny de Producte a l’Institut Europeu de Disseny (IED) de Barcelona, on va començar a mostrar interès en el disseny d’elements quotidians com canelobres, taules o portaespelmes.\nMolts dels seus treballs presenten geometries pures i detalls molt ben cuidats. Sovint dibuixen referències a l’arquitectura i la fotografia, que són disciplines que la inspiren en la estètica del seu treball.\nEl comportament humà i la seva intervenció en la natura són temes que acostumen a aparèixer en les seves obres. Un dels aspectes que realcen el treball de Sanna Völker és el seu interès per l’artesania i la transformació de materials per acabar donant a lloc peces contemporànies.\nActualment combina la seva tasca de dissenyadora amb la de curació de contingut de temes d’actualitat, com la preservació de l’artesania, i la docència en disseny de productes i mobiliari al mateix IED de Barcelona.\nLes seves peces han sigut exposades a ciutats amb projecció internacional com Brussel·les, Barcelona, Milà, Colònia o París.


Olot 1700 - El blog d'història d'en Miquel Puig i Reixach: de febrer 2015\n56. "Llits d'Olot" al nou Museu del Disseny de Barcelona\nMuseu del Disseny de Barcelona, entrada a l'àmbit "Llits d'Olot"\nEl passat 13 de desembre es va inaugurar, a Barcelona, el flamant Museu del Disseny. De les quatre exposicions permanents –una per planta– amb què s’ha obert al públic, la del segon pis rep el nom Extraordinàries! Col·lec- cions d’arts decoratives i arts d’autor. L’adjectiu inicial d’aquest títol compost ve al cas perquè en aquesta exposició s’hi ha recollit el bo i millor de les col·leccions històriques d’arts decoratives amb què comptava el patrimoni museístic de la ciutat. Doncs bé, un àmbit d’aquesta certament extraordinària mostra, porta per títol “Llits d’Olot. Segle XVIII” (“Olot beds”, fa avinent als forasters la traducció anglesa del rètol) i s’hi exposen sis capçaleres de llit, de les vuit que hi ha en el fons del museu. El quadre informatiu que obre aquest àmbit explica que els “llits d’Olot” són “una tipologia de moble característica de Catalunya”, que reben aquest nom perquè, tot i que també se’n van produir en altres llocs, Olot “en va ser un important centre productor” i que, “concebuts com a petits retaules pintats d’advocació personal, mostren una rica iconografia religiosa de la vida de la Verge i els sants, i alguns són d’una gran qualitat pictòrica”. Del conjunt de l’exposició, el Museu n’ha editat el catàleg amb el mateix títol d’”Extraordinàries”, on, de la pàgina 123 a la 130, podem trobar l’article "Llits d’Olot. Segle XVIII", escrit per Rosa M. Creixell, en el que se sintetitzen els principals aspectes artístics d'aquesta modalitat de llit. Celebrem que en un nou museu que ja d'entrada ha rebut un gran nombre de visitants (dins d'una tendència que no sembla pas que hagi d'afluixar) una determinada producció artesanal relacionada amb l'Olot del segle XVIII hi tingui un espai rellevant.\nLes sis capçaleres de "llits d'Olot" exposades al Museu del Disseny de Barcelona\nA Olot, de da- des històriques sobre la pro- ducció de "llits d'Olot" en el segle XVIII, en tenim ben poques. Hom sol limitar-se a la referència que consta en el dietari dels viatges fets per Francisco de Zamora al llarg de Catalunya entre els anys 1785 i 1790. Quan, en el transcurs del seu viatge per la Catalunya central i fins al Pirineu el 1787, passà per Olot, s’hi anotà que en aquesta vila “hay 6 maestros de hacer camas, que hacen 300 para América y otras partes”. Aquesta referència puc complementar-la amb una altra de similar, però que conté alguna precisió més. Consta en l’esborrany de les respostes d’Olot a una consulta sobre el “Estado de las fábricas que se hallan existentes el día de oy en la villa de Olot y su territorio” i que sembla que van servir per a la confecció, per part de l’administració de l’Estat, de l’anomenat “Cens de manufactures” de 1784. Segons aquest text, inèdit en la seva literalitat, “algunas casas hacen camas pintadas y doradas y algunas de escultura; hacen 500 camas y las llevan hasta Indias”. No sabem exactament quan es van fer aquestes respostes, però possiblement fos amb anterioritat a la referència de Francisco de Zamora, sense massa distància entre una i altra. Per tant, a Olot, en la dècada dels vuitanta del segle XVIII, diversos tallers olotins –sis el 1787– es dedicaven a l’elaboració de capçaleres de llit (entre unes 300 i 500 peces a l’any), amb la característica de ser capçaleres pintades, daurades i, en alguns casos, amb relleus, una part indeterminada de les quals s’enviava a Amèrica. Aquesta darrera dada resulta sorprenent per les condicions del transport d’uns objectes voluminosos i delicats, però en això una i altra referència no ofereixen interpretacions alternatives.\nEn cap des registres documentals olotins no he trobat –fins ara, és clar– ningú que fos identificat professionalment com a “mestre de fer llits”. Per força havia d’haver-hi una col·laboració entre fusters i pintors-dauradors, denominacions professionals que, aquestes sí, solen sortir amb freqüència. Centrant-nos en el cas dels pintors-dauradors, que havien de ser els principals protagonistes en l’elaboració dels “llits d’Olot” (atesa la seva condició de ser llits pintats i daurats), en la dècada dels vuitanta del segle XVIII a Olot exercien com a tal Miquel Alsina, Ramon Cantalozella, Albert Estorch, Miquel Masmitjà, Lluís Siqués i Esteve Vall (o Valls). Un cas a part el constitueix Francesc Basil i Riera, que tocà també el negoci del gènere de punt de cotó; cap a finals de la dècada va perdre el seny i el substituí en l’ofici de pintor-daurador el seu fill Jaume Basil i Calcina. Durant aquests anys, Masmitjà mantingué a casa seva un o dos fadrins, és a dir, aprenents en exercici, la qual cosa indica que de feina no n’hi mancava. Ja més acostats als anys noranta, a la llista de pintors-dauradors s’hi poden afegir els noms dels joves Francesc Anglada i Antoni Calvina. Per tant, surten de sobres els sis pintors-dauradors que farien bona la dada de Francisco de Zamora sobre els sis mestres que a Olot feien llits, “llits d’Olot”. En el benentès que de pintors-dauradors (i, naturalment, de fusters) a Olot n’hi hagué durant tot el segle XVIII i abans, de manera que si ara he esmentat aquests noms és perquè es corresponen als anys de les dues notícies sobre elaboració de llits a Olot, però la seva activitat artística tenia una llarguíssima tradició local.\nSemblantment al que passa amb d'altres temes, els anomenats inventaris post mortem (la relació de béns d’un difunt, dels que, per diverses raons d’herència, convenia fer-ne una llista precisa davant de notari) ens faciliten aquí algunes dades sobre els models de llits que els olotins tenien a casa seva en el segle XVIII. L’adroguer Pere Casabona, mort el 1766, tenia a la seva casa de la plaça Major, en una habitació que donava a la plaça, “un llit de pilars pintat a color de perla y dorat”; en una altra cambra que donava a la sala, “una camilla de fusta”; en una habitació del segon pis, “dos llits de peu de gall, un gran y altre xich” i en una altra habitació d’aquest pis que, com l’anterior, donava a la plaça, un altre “llit de peu de gall”. A l’any següent morí Lucrècia Gou, vídua del blanquer Llorenç Gou, que havia estat usufructuària dels seus béns a la casa que tenien a la placeta d’en Quer, a la vila vella. En la primera de les habitacions l’inventari anotà “un llit de pilars ab sa capsalera sens pintar”; en una altra de les cambres del primer pis, “una camilla ab sa capsalera a la vellura”; en la del costat de l’anterior, “un llit de camilla de fusta sens capsalera”; en l’anomenada cambra fosca, “un llit de banchs”; en l’habitació on morí Lucrècia –i, per tant, la cambra principal de la casa–, “un llit de pilars ab sa capsalera, tot gespeat”; en l’habitació de la terrassa “un llit de pilars” i en la del costat d’aquesta “un llit ab tres banchs”. Entre aquests dos inventaris dels anys 1766 i 1767, trobem tots els tipus de llit habituals en les cases olotines de llavors: el llit de pilars (el més comú), la camilla i el llit de peu de gall, tots tres amb capçalera o sense. Menys freqüent és la denominació de llit de bancs i encara menys la de catre, que surt molt poc.\nNo és ara el moment de donar detalls d'uns i altres tipus de llits, sinó de la seva proximitat i possible identificació amb el que entenem per “llit d’Olot”. Dels llits de pilars amb capçalera pintada i a voltes daurada, n’hem vist ja algun exemple. Un altre serien els tres llits “ab pilars y capsalera pintat” que hi havia a casa del notari Miquel Oliveres, segons l’inventari que es va fer el 1768 (i, per tant, un llit adquirit qui sap quan feia) o el “llit de pilars y capsalera pintat y dorat” que tenia el 1793 Antoni Marcé, blanquer, en una de les cambres de casa seva. D’altres exemples evoquen d’una manera molt més explícita els “llits d’Olot”. Entre els béns que havien estat del cirurgià Jeroni Gelabert es feren constar, el 1779, “un llit de pilarets ab sa capsalera tot pintat ab la imatge de nostra senyora de Altura” i un altre “llit de pilarets ab sa capsalera, tot pintat ab las imatjes de Sant Joseph y de la Mare de Déu”. L’inventari dels béns deixats pel notari Joan Vayreda (mort el 1781) inclou, entre el seu nombrós mobiliari, “un llit de pilars pintat y dorat ab sa capsalera ab una imatge de Nostra Senyora de Altura” i un altre “llit de pilars pintat ab sa capsalera, ab la imatge de Nostra Senyora de Monserrat”. Respecte dels llits anomenats camilles, també algunes referències semblen evocar els “llits d'Olot”, com la “camilla ab sa capsalera pintada tot de fusta de noguer”, del botiguer Gaspar Benet i Toralles (1772), els tres llits de mitja camilla pintats i daurats (un d’ell, amb la precisió de “dorat nou”) de can Vayreda i, sobretot, la “mitja camilla ab pilarets ab sa capsalera, part jaspeat, ab la imatge de Nostre Senyora de Altura” que hi havia al Mas Ventós. L’inventari d’aquest mas és de 1764 i, per tant, l’existència d’aquest llit havia de venir d'abans.\nAvançat el segle, es féu cada cop més comuna a Olot la denominació de “llit pintat” o, en la seva forma més explícita, “llit pintat i daurat”. En alguns casos el notari n’accentuà algun detall que els fa ben bé “llits d’Olot”, com en l’inventari dels béns de l’adroguer Bernat Cantalozella (fet a la mort de la seva vídua, el 1777) en el que figura “un llit pintat ab sa capsalera, ab las imatges de Nostra Senyora de Altura, Sant Esteve y Santa Elisabet al mitg de ella”. Cas a destacar és el Manuel Díaz, que havia vingut a Olot a fer-se càrrec de l’administració de l’estanc del tabac d’Olot i del partit de Figueres, que a la seva casa del carrer Major tenia, el 1777, fins a tres llits pintats, tots amb iconografia religiosa: a la seva habitació, “un llit pintat, ab sa capsalera també pintada y un poch dorada, ab la imatge de Nostra Senyora de la Concepció”; en una habitació al costat d’aquesta, un altre “llit pintat, ab sa capsalera, ab la imatje de Nostra Senyora de la Concepció”; i en una tercera cambra amb finestra que donava al carreró d’en Germà, “un llit pintat ab sa capsalera ab la imatje de Sant Joseph”. Que algun capçal tenia traça viatgera ho suggeriria la descripció d’un dels llits de casa del doctor en lleis Josep Ferrussola, segons inventari de 1763: “un llit de fusta de noguer pintat a color nacra y los poms dorats, faltantli la capsalera, que és en casa lo Sr. Ramon Font de Gerona, sogra del difunt".\nMuseu del Disseny de Barcelona, capçaleres MADB 29.484 i MADB 29.481\nTornem al Museu del Disseny de Barcelona. Dels sis capçals de “llit d’Olot” que s’hi exposen, dos semblen traçats amb el mateix patró. Són els que ocupen la part central de l’àmbit, tots dos dedicats a la Immaculada Concepció (MADB 29.484 i MADB 29.481). El retallat d’ambdós i la seva composició pictòrica ve marcat per un dosser o baldaquí pintat a la part superior, d’on baixen uns cortinatges a banda i banda, sostinguts per dos angelets, i que en el seu conjunt emmarquen la figura de la Mare de Déu. És un tipus de capçal de “llit d’Olot” del que n’hi ha també exemplars al Museu Comarcal de la Garrotxa d’Olot, al Museu de Granollers i a mans d’alguns particulars (n’hi ha un de semblant al Museu Etnogràfic de Ripoll, però no segueix estrictament el cànon dels anteriors). Voldria fer fixar l’atenció en dos gravats i una petita pintura, que reprodueixo aquí al dessota, originats a Olot en el segle XVIII. El primer, anant d’esquerra a dreta, és un gravat de la Mare de Déu del Tura fet per un dels dos impressors Rovira que van haver-hi a la vila en els anys cinquanta i seixanta d’aquell segle. El segon gravat, que no va signat, és de Santa Sabina, patrona d’Olot. Finalment, el quadre és una pintura de la Mare de Déu del Tura deguda a Joan Dufau, gravador de cartes de joc a Olot durant la segona meitat del segle XVIII.\nGravats olotins del S. XVIII de la Mare de Déu del Tura (Rovira) i de Santa Sabina (anònim) i pintura de la Mare de Déu del Tura (Dufau)\nTotes tres composicions, en les que la marededéu o la santa apareixen sota d’un baldaquí, del que pengen uns cortinatges angulats a mitja alçada, amb angelets a banda i banda (que, però, no són a la pintura de Joan Dufau), guarden molta similitud amb la composició que prenen les capçaleres dels “llits d’Olot” a les que em refereixo. És cert que hi ha alguna altra estampa hagiogràfica de fora d’Olot que també segueix aquesta composició, però la coincidència dels dos gravats i del quadre olotins em sembla d'especial consideració i reflexió.\nMuseu Comarcal de la Garrotxa. Llit d'Olot.\nEn el segle XVIII les cases del olotins eren plenes d’imatges de sants i marededéus. A les cases més senzilles, eren estampes de paper clavades directament a les parets; a les de més recursos, eren estampes emmarcades, petites pintures o imatges “de bulto”, és a dir, en relleu, a voltes dins d’una petita capelleta. Un dels llocs on més n’hi havia solia ser, precisament, el dormitori. En algun moment deuria produir-se la translació d’aquestes devotes representacions al capçal del llit, seguint en un principi les seves mateixes traces. La capçalera del llit adquirí llavors la forma d'una gran i rica estampa, que donava centralitat a tota la cambra, i que portava santedat al son i a la vida dels seus ocupants. L'estampa, convertida en "llit d'Olot".\nPublicat per Miquel a 4:21 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Amèrica, Art, Barcelona, Manufactures, Patrimoni, Usos i costums\nHistòria de l'ensenyament\n56. "Llits d'Olot" al nou Museu del Disseny de Ba...\nCastellfollit de la Roca (4)\nCiència i tecnologia (2)\nConvent de Caputxins (2)\nConvent del Carme (3)\nel Torn (1)\nEscola de Dibuix (2)\nFamílies i personatges (27)\nGuerra de Successió (7)\nLa Pinya (4)\nLes Planes (2)\nLes Preses (8)\nParròquia de Besalú (1)\nRègim municipal (5)\nSales de Llierca (2)\nSanitat i medicina (7)\nSant Aniol de Finestres (2)\nSant Esteve de Bas (7)\nSant Feliu de Pallerols (10)\nSant Ferriol (3)\nSant Jaume de Llierca (4)\nSant Joan les Fonts (6)\nSant Llorenç de Cerdans (1)\nSant Privat de Bas (4)\nSant Salvador de Bianya (2)\nSanta Pau (8)\nTerritori i natura (3)\nUsos i costums (22)\nVall d'en Bas (5)\nVall d'Hostoles (1)\nVall de Bianya (6)


prohibició – Pa i circ, el mitjà del circ a Catalunya\nPublished on 26 gener, 2016 17 febrer, 2016 per paicircblog1 comentari\nMalauradament, entre bastidors en alguns circs els animals eren maltractats i sovint assassinats. És el cas del circ mexicà Harley, on un ós americà va ser mutilat i se li va extirpar la mandíbula i a un lleó li van arrencar les urpes. A més, al circ rus Parade-Allee van regalar hàmsters morts als nens. Per sort, el dret nacional ha aconseguit frenar-ho i molts circs (de Mèxic, Suècia, Canadà, Dinamarca, Bolívia o Catalunya) han prohibit la utilització de feres salvatges en les seves representacions. Continua la lectura de “#3. El circ de les feres” →


L’Ajuntament de Tàrrega signa un conveni amb el Club Natació perquè els seus nedadors entrenin al Complex Piscines | Ràdio Tàrrega\nL’Ajuntament de Tàrrega signa un conveni amb el Club Natació perquè els seus nedadors entrenin al Complex Piscines\nAjuntament Tàrrega - Club Natació\nL’entitat podrà disposar de fins a quatre carrers a la piscina coberta i també podrà fer ús de les instal·lacions d’estiu · Els membres del Club hauran de donar-se d’alta com a usuaris de l’equipament i abonar les quotes corresponents, que oscil·len entre 10 i 16 euros al mes\nL’Ajuntament de Tàrrega i el Club Natació Tàrrega (CNT) han formalitzat aquest dilluns al migdia la signatura d’un conveni que determina les condicions en les quals els nedadors i nedadores de l’entitat esportiva poden fer ús del Complex Piscines Tàrrega, que va reobrir portes el passat 1 d’octubre. Aquest acord té una vigència de quatre anys, tot i que ambdues parts podran acordar-ne la pròrroga per a quatre anualitats més.\nEn concret, el pacte que s’ha rubricat aquest dilluns preveu que el CNT pugui disposar de fins a quatre carrers de la piscina coberta tot l’any (excepte durant el mes d’agost, quan les instal·lacions tancaran per fer-hi tasques de manteniment), així com de dos carrers a les piscines d’estiu fins a les 4 de la tarda.\nPer aquest concepte, el Club no abonarà cap taxa al consistori. En canvi, els seus nedadors/res hauran de donar-se d’alta com usuaris de la instal·lació i pagar les quotes mensuals següents: 10 euros els nedadors/es formatius (a partir de 6 anys), 14 euros per als nedadors/es federats menors de 16 anys i 16 euros en el cas dels majors de anys. A més, ni el CNT ni els seus nedadors/res hauran de satisfer cap taxa a l’Ajuntament per emprar la piscina d’estiu pels cursos de natació que se’ls autoritzin.\nPer la seva banda, l’entitat esportiva farà d’enllaç entre el consistori, els seus socis/es i les seves famílies per tal d’agilitar els tràmits i facilitar l’atenció als usuaris a fi de facilitar el procés per donar-se d’alta com a usuaris del Complex Piscines. De la mateixa manera, el Club es compromet a designar una persona responsable que acompanyi els infants en tot moment, vetlli pel bon ús de les instal·lacions i el respecte vers la resta d’usuaris.\nAquest dilluns al migdia s’ha fet la signatura del conveni per part de l’alcaldessa de Tàrrega, Alba Pijuan Vallverdú, i la presidenta del Club Natació, Maitxe González, en presència del regidor d’Esports, Silveri Caro. L’alcaldessa Alba Pijuan Vallverdú ha defensat que aquest conveni marca “un punt d’inflexió”, ja que “posa ordre i dona tranquil·litat tant al Club Natació com a l’Ajuntament, la voluntat del qual és ajudar a que la secció de natació pugui continuar endavant”. En el mateix sentit s’ha pronunciat Silveri Caro, qui ha destacat que l’entitat esportiva fa ús de les instal·lacions de la piscina coberta des de la seva reobertura. Per la seva banda, Maitxe González, ha mostrat el seu agraïment al consistori i ha expressat la satisfacció que suposa per al CNT l’acord assolit, que resol una problemàtica històrica.


Aina Cid: "No sé on treballaré però tinc clar que vull ajudar les persones" | Ajuntament d'Amposta\nInici NotÃcies Aina Cid: "No sé on treballaré però tinc clar que vull ajudar les persones"\nAina Cid: â€œNo sÃ© on treballarÃ© perÃ² tinc clar que vull ajudar les personesâ€�\nL’esportista d’elit d’Amposta ha estat l’encarregada d’inaugurar el curs acadÃ¨mic al campus Terres de l’Ebre i ha explicat la seua experiÃ¨ncia universitÃ ria als EUA\nL’esportista d’elit, Aina Cid, remera del Club de Rem d’Amposta ha estat l’encarregada d’obrir aquest migdia el curs acadÃ¨mic 2018-2019 al campus Terres de l’Ebre de la URV. Cid ha explicat la seua experiÃ¨ncia com estudiant universitÃ ria als Estats Units, on va cursar el grau de CiÃ¨ncies de l’Esport a la Universitat d’Ohio, en l’especialitat de promociÃ³ de la salut. Cid va arribar becada a aquesta universitat, amb mÃ©s de 60.000 estudiants i una superfÃcie de 7 quilÃ²metres quadrats de campus, desprÃ©s d’un estricte procÃ©s de selecciÃ³, i va compaginar els estudis universitaris amb la prÃ ctica esportiva del rem. â€œAls Estats Units la societat valora molt que la gent estudiÃ¯ i estigui en algun equip d’esport de la universitat. Quan arribes al mÃ³n laboral aixÃ² es tÃ© molt en compteâ€�, ha exposat Cid. â€œJo era molt tÃmida, molt tancada, molt de casa i la meua experiÃ¨ncia als EUA m’ha fet evolucionar com a persona. M’he hagut d’espavilar per mi mateixaâ€�, assenyala tot precisant que tambÃ© el fet d’estar en contacte amb gent de molts paÃ¯sos t’ajuda a conÃ¨ixer molts de punts de vista diferents, i aixÃ² et fa crÃ©ixer com a persona.\nLa remera ampostina, que actualment estÃ fent un mÃ ster a la Universitat John Moores de Liverpool, es prepara per competir als Jocs OlÃmpics de TÃ²quio el 2020, i en un futur es planteja fer el doctorat. â€œNo sÃ© encara on treballarÃ©, perÃ² el que tinc clar Ã©s que vull ajudar les personesâ€�, ha afirmat com a tancament de la seua conferÃ¨ncia.\nâ€œVam pensar que seria interessant per als estudiants del campus conÃ¨ixer l’experiÃ¨ncia d’algÃº com ells que s’haguÃ©s format en una universitat estrangeraâ€�, ha assenyalat per la seua banda el director del campus Terres de l’Ebre de la URV, Jordi SardÃ , que ha remarcat que tot i ser una universitat comparativament mÃ©s petita, la URV es troba entre les millors universitats del mÃ³n. â€œDe 17.000 universitats que hi ha en tot el mÃ³n, estem entre les 500 primeresâ€�, ha assenyalat el director tot precisant que actualment s’estÃ estudiant implantar nous graus i postgraus al territori. â€œPerÃ² primer ens hem d’assegurar molt bÃ© quins i per aixÃ² hem de parlar amb tots els agents socioeconÃ²mics del territoriâ€�.\nA l’acte tambÃ© hi ha intervingut l’alcaldessa de Tortosa, Meritxell RoigÃ©, que ha destacat que la universitat Ã©s clau a l’hora de formar talent i entre tots hem de lluitar perquÃ¨ aquest talent es quedi i reverteixi al territori.\nAmb la conferÃ¨ncia d’Aina Cid s’ha formalitzat l’inici del curs acadÃ¨mic 2018-2019 al campus Terres de l’Ebre. Un curs amb un increment considerable d’estudiants, un 8% mÃ©s que el curs anterior. Concretament, hi ha 199 estudiants de nou accÃ©s: 79 al Grau d’Infermeria; 32, al d’AdministraciÃ³ i DirecciÃ³ d’Empreses (ADE); 44 al d’EducaciÃ³ Infantil; i 44 mÃ©s al d’EducaciÃ³ PrimÃ ria. Tots els ensenyaments que s’imparteixen al campus han crescut pel que fa al nombre de matriculats, excepte EducaciÃ³ PrimÃ ria que es mantÃ© igual que el curs passat. Actualment hi ha uns 800 estudiants al campus ebrenc.


El valor del mes: la creativitat\nLa creativitat es la capacitat que tenim de crear a través de l’ intel.lecte, la fantasia, la il.lusió, la imaginació etc... La psicoanàlisis sosté que s’alimenta dels coneixements de l’inconscient, que desbloqueja imatges, idees\no experiències passades. Intervenen tres estats mentals: el pensament, la intuïció i la memòria.\nSense la creativitat no podríem viure, perquè en tot moment creem coses, paraules, il.lusions, projectes, objectius...\nVivint el valor\nOn es reflexa la nostra creativitat més profunda?\nA nivell corporal les mans i els peus són les parts del cos que ens fan crear. Podem pintar, escriure, agafar i deixar objectes, expressem amb els gestos, ens podem abraçar i crear sentiments. També amb els peus podem ballar i fer una dansa.\nA través de la creativitat representem el nostre estat interior i ens fa saber que ens passa perquè va unit al nostre estat emocional.\nDibuixem un paisatge: un prat verd ple de flors amb unes muntanyes al fons. El nostre estat creatiu i emocional es veurà influenciat per l’alegria dels colors, per la sensació de llibertat per un espai obert, per una mirada i visió a l’horitzó, per la\nconnexió energètica amb la natura i per totes aquelles sensacions que ens transportin a un benestar emocional i psicològic. Podrem observar com un seguit d’imatges ens venen al observar les muntanyes llunyanes del paisatge, es un procés\nmental molt ràpid, però proveu i analitzeu quina visió teniu, perquè es on resideix el vostre futur.\nCom expresses tu la teva creativitat?\nUs animem a que ens feu arribar que us crea el mirar un paisatge amb muntanyes. Utilitzeu el pintar, l’escriure, el dibuixar, el tocar un instrument per expressar la vostra creativitat? Heu observat el procés creatiu del cos i el que us aporta?


Ignàgora programa quatre xerrades amb Antoni Bassas entre els convidats - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nIgnàgora programa quatre xerrades amb Antoni Bassas entre els convidats\ng. c. 27.02.2018 | 07:49\nEls companys que van inspirar sant Ignasi, a càrrec del jesuïta Xavier Melloni; la veritat i objectivitat en el periodisme, amb el periodista Antoni Bassas; les causes del bisbe Casaldàliga, per la pedagoga brasilera Isabel Aparecida Félix; i l'estimació en la relació entre pares i fills, amb la manresana Mercè Conangla, protagonitzen el 4t Fòrum Manresa 2022 Ignàgora, els dies 1 i 15 de març, 6 d'abril i 9 de maig, respectivament, organitzat per l'Ajuntament, la FUB, Fundació la Cova, la UOC i la UPC.\nTotes quatre xerrades començaran a les 7 de la tarda, amb l'entrada lliure. Les dues primeres, al Centre Internacional d'Espiritualitat Ignasiana (abans Casa d'Exercicis, al camí de la Cova); la tercera, a la sala d'actes del Casino; i la darrera, a l'Espai Plana de l'Om.