Primer Ple de l'any del Consell Valencià de Cultura - CVC\nLa sessió plenària del CVC, convocada a les 11 del matí, incloïa entre altres qüestions el debat i la possible aprovació de tres informes, dos dels quals preceptius per a declaracions de BIC.\nEl primer s’ha elaborat en favor de la concessió de BIC de l’Elca, la casa d’Oliva del poeta Francisco Brines, que fa faltar fa uns mesos. L’informe fa un complet estudi de la casa i del jardí, i a més també s’acosta a este espai pel valor que té com a font de la seua poesia, pel fet que l’Elca va ser un dels paisatges físics i interiors centrals de l’obra del nostre premi Cervantes. L’informe s’ha aprovat per unanimitat.\nEl segon informe s’ha fet en favor de la declaració de BIC, en la categoria de Zona Arqueològica, del jaciment de l’Hostalot, a Vilanova d’Alcolea. Es tracta d’un espai on està la post de l’Imperi Romà més important conservada al territori valencià, datada del final del segle I aC. En l’espai, a més, s’ha trobat un mil·liari del segle III i també un enterrament del segle V. El document s’ha aprovat per unanimitat.\nEl tercer informe, titulat Sobre la tutela del derecho a la intimidad de los datos personales, las nuevas tecnologías y el valor de la información personal, estudia el canvi de paradigma que signifiquen la revolució digital i els sistemes de protecció de dades, en particular les personals i més privades. Repassa els antecedents històrics dels processos digitals, la ciberseguretat, les amenaces tecnològiques, la possibilitat de sostracció de dades i la situació jurídica. Este document també s’ha aprovat per unanimitat.\nEl CVC celebrarà el Dia Mundial de la Ràdio l’11 de febrer. Per això s’ha presentat a l’aprovació dels membres la Declaració que es llegirà en els actes que la institució ha preparat per al dia. El text ha obtingut l’aprovació unànime.


Les 5 pel·lícules amb més vendes de taquilla de la història del cine\nUn militar anomenat Jake Sully és cridat per anar a Pandora. El seu germà ha mort i com els dos són bessons i tenen el mateix ADN, haurà de substituir-lo per ocupar el seu avatar. Allí es troba amb la tribu i s'enamora d'una d'elles, conviuen junts per ensenyar- li els seus costums i es desencadena una guerra entre els humans i la tribu. En Jake haurà de lluitar contra la seva pròpia raça.\nRecaptació total: 2.787.965.087$\nTitanic és una pel·lícula èpica de desastres, romàntica americana de 1997. Va ser dirigida, escrita i coproduïda per James Cameron. La pel·lícula tracta sobre l'enfonsament de 1912 del RMS Titanic.\nEstel·la Kate Winslet i Leonardo DiCaprio, els dos protagonistes que són de diferents classes socials s'enamoren. Es coneixen a bord del vaixell, però no era bo que una noia rica s'enamorés d'un noi pobre l’any 1912.\nRecaptació total: 2.185.372.302$\nPressupost: $200 milions\n3. Els venjadors\nMentre els Venjadors i els seus aliats han continuat protegint el món d'amenaces massa grans perquè un sol heroi les manegi, un nou perill ha emergit des de les ombres còsmiques.\nUn dèspota d'infàmia intergalàctica, l'objectiu és recol·lectar les sis Gemas de l'Infinit, artefactes de poder inimaginable, usant-les per infligir la seva retorçada voluntat a tota la realitat. Tot per la qual cosa Els Venjadors han batallat dirigeix cap a aquest moment. El destí de la Terra i l'existència en si mateixa mai ha estat més insegura.\nRecaptació total: més de 2,7 mil milions\nPressupost: 220 milions US\n4. Harry Potter i les relíquies de la mort\nÉs una novel·la de fantasia escrita per J. K. Rowling.\nEl llibre va ser publicat el 21 de juliol de 2007, acabant amb la sèrie que va començar el 1997 amb la publicació de Harry Potter i la Pedra Filosòfica.\nLa novel·la relata els esdeveniments que segueixen directament a Harry Potter i el Príncep de l'Half-Blood, i l'enfrontament final entre els bruixots de Harry Potter i Lord Voldemort.\nRecaptació total: 1,342 milers de milions USD\nPressupost: 250 milions\n5. Frozen, el regne del gel\nA "Frozen", la protagonista temuda Anna s'uneix amb l'home de muntanya robusta Kristoff i el seu fidel lleial Sven en un viatge èpic, trobant condicions semblants a l'Everest, trolls místics i un hilarant ninot de neu anomenat Olaf.\nElsa amb els seus poders atrapa el regne d'Arendelle en l'hivern etern. Anna i Kristoff, combaten els elements en una carrera per salvar el regne.\nRecaptació total: 1,276 milers de milions USD\nPressupost: 150 milions USD\nAvatar Els venjadors Frozen el regne del gel Harry Poter i les relíquies de la mort Titànic\nEtiquetes de comentaris: Avatar Els venjadors Frozen el regne del gel Harry Poter i les relíquies de la mort Titànic


Bloc de Josep Maria Canet: de novembre 2018\n1 diumenge Advent any C\nEn aquest començament de l’Advent l’evangeli que acabem d’escoltar pot esdevenir un projecte de vida. Jesús ens convida a desvetllar-nos, a evitar que el nostre cor s’afeixugui. Jesús coneix bé l’ésser humà, sap que estem envoltats de moltes realitats que ens pesen, que ens dificulten estar desvetllats.\nAquestes paraules ens ajuden a comprendre que la festa de Nadal que ens disposem a preparar no és només el record d’un esdeveniment històric, el naixement de Jesús, sinó un esdeveniment actual. Déu segueix fent-se carn, Déu continua naixent avui.\nQue aquest temps d’Advent sigui per a cada un de nosaltres un temps oportú per avançar, que no sigui un retorn al que ja vam celebrar fa un any. Amb els cicles litúrgics, com amb els altres cicles que podríem anomenar circulars, podríem creure que cada any tornem al punt de partida, que la vida és un etern retorn. No ha de ser així. Cada temps d’Advent pot ser diferent al de l’any anterior, cada festa de Nadal pot ser diferent a la de l’any anterior. Si no fos així voldria dir que els nostres cors són feixucs, incapaços de caminar.\nPublicat per JMC escolapia a 11:43\nQuin és el sentit de la celebració d’aquest diumenge dient que Jesús és Rei de tot el món. Està clar que Jesús no és rei en el sentit polític, i malgrat això a molts dels qui l’envoltaven els hauria agradat que Jesús fos rei en el sentit clàssic de la paraula. Un rei com David o com Herodes. Un cabdill per liderar un moviment contra els romans. L’evangeli que acabem d’escoltar ens recorda que els sacerdots de Jerusalem van utilitzar aquesta estratègia, la de fer creure a Pilat que Jesús pretenia ser rei, per acusar-lo. I és amb aquesta acusació que serà clavat en creu pels romans, executat de la manera que executaven a aquells que intentaven rebel·lar-se contra seu. El cartell sobre la creu ho deia ben clar: “Jesús de Nazaret, Rei dels Jueus”.\nAquests dos textos sols ja ens diuen quina era la manera de pensar de Jesús respecte a la pretensió de fer-lo rei, i respecte als grans d’aquest món. Els qui el volen seguir no han de tenir una altra pretensió que posar-se al servei dels altres i han de fugir dels llocs d’honor.\nProclamant-lo Rei de tot el món, mirem l’infant nu i fràgil que neix en un pessebre perquè no troba lloc a la ciutat humana. Proclamant-lo Rei de tot el món, mirem l’home nu i fràgil clavat sobre una creu i que no té aparença humana de tan desfigurat que està.\nPerò sobretot, proclamant Jesús Rei de tot el món, mirem aquest Déu que és Pare i que ressuscitant Jesús s’ha posat al costat de la humanitat fràgil i nua, tractada injustament, pobra, esclava, víctima de la violència, immigrada o refugiada. Un Déu que vol un Regnat de Justícia, Llibertat, Amor i Veritat.\nUn Déu que ens convida ja ara a participar d’aquest Regnat, intentant viure aquests valors en les nostres vides. Un Déu que crida els seguidors del seu Fill, l’Església, a fugir del poder, de la riquesa, de les influències, a posar-se al costat dels petits i dels pobres. És aquesta la imatge de l’Església avui?\nPublicat per JMC escolapia a 12:31\n33 diumenge durant l'any B\nDiumenge vinent s’acabarà l'any litúrgic. Un any que ens ha permès seguir a grans trets l'evangeli de Marc. Aquest evangeli va ser el primer a ser escrit, cap a l'any 70. Més encara, sembla que Marc és el que va inventar aquest estil literari que en diem evangeli, és a dir posar els ensenyaments i els fets de la vida de Jesús en forma de vida. Fins aleshores es conservaven col·leccions de paraules, de miracles, de paràboles... Només el relat de la passió existia en forma de « vida de Jesús ». Què passa a l'any 70 perquè Marc vulgui construir una « vida de Jesús » a partir dels diferents materials que existien? Cap a l'any 70 els testimonis directes de la vida de Jesús, aquells que el van veure i escoltar amb els propis ulls i orelles van desapareixent. Aquests testimonis, d'alguna manera, eren la garantia que el què havia succeït 40 anys abans no era una filosofia, uns ensenyaments, una revelació vinguda directament des del cel, sinó la vida d’un home de carn i ossos, Jesús de Natzaret, en el que Déu se’ls havia revelat, però sense deixar de ser un home de carn i ossos.\nEl text que hem escoltat avui ens parla de la fi dels temps. Són textos que no tenen la intenció de fer-nos por, d'anunciar-nos catàstrofes. De fet, de catàstrofes, ja en tenim prou cada dia, en podríem fer una llarga llista, des de la situació de crisi econòmica, a la crisi dels refugiats, a veritables catàstrofes en moltes llars, a les catàstrofes naturals que de tant en tant ens impacten, i a aquelles catàstrofes humanes endèmiques com són les guerres, la fam, el terrorisme, la pobresa.\nAquests textos el que volen és revelar-nos que més enllà d'aquestes realitats que ens colpeixen tan sovint, hi ha sempre una història d'amor, unes històries d’amor, que a vegades no són fàcils de descobrir. I revelant-nos-ho, se'ns convida a participar activament en aquesta història d'amor amb els nostres gestos de servei, d'acolliment, de perdó, de donació...\nÉs al bell mig d'aquesta vida real, que l'evangeli ens vol fer descobrir una bona notícia, la bona notícia que Déu ens estima com un pare, que som fills i que ens hem de tractar com a germans.\nAllà on nosaltres veiem foscor i desànim, se'ns diu que les paraules de Jesús no passaran mai. Que les nostres llàgrimes, el nostre dol, el nostre sofriment passaran, però l'amor no passarà mai. Que l'amor restarà i que val la pena apostar per ell a través de gestos, ni que siguin petits i limitats.\nI aquest missatge Jesús el diu precisament just abans de la seva passió. És una manera de dir als deixebles que el que viuran en els dies següents no és la darrera paraula, és una manera de dir als primers cristians perseguits, que el que estan passant no és la darrera paraula, és una manera de dir-nos avui a nosaltres que els nostres entrebancs no són la darrera paraula.\nL'eucaristia que celebrem cada diumenge es mou entre la nostra realitat i la nostra esperança. En el pa i el vi, allò que és més quotidià de les nostres vides, hi descobrim aquell que es va donar fins al final per amor. Per això l’eucaristia ens compromet i ens envia a ser missatgers d'esperança enmig de les realitats més dures i difícils.\nElla ha donat tot el que tenia per a viure


L’empresonament del Govern divideix les associacions judicials espanyoles\nLa decisió de la magistrada Carmen Lamela d’empresonar el vicepresident Oriol Junqueras i set consellers ha creat tensió i divisió entre les associacions judicials Associació Professional de la Magistratura (APM), Associació Judicial Francisco de Vitoria (AJFV), Fòrum Judicial Independent (FJI) i Jutges i Jutgesses per la Democràcia (JpD).\nAPM, AJFV i FJI donen suport a la decisió de Lamela mentre que JpD la critica. Les tres primeres associacions asseguren en un comunicat conjunt que “Els jutges no fan lleis, les interpreten” i afegeixen que no es pot parlar de “presos polítics”.\nPer la seva banda, JpD recorda que la presó provisional “té caràcter excepcional” i que s’ha d’aplicar “si hi ha risc de fuga, de reiteració delictiva o destrucció objectiva de proves”. L’associació vol recordar que “hi ha mesures menys greus com demanar una fiança, retirar els documents de viatge o la vigilància policial”.\nFinalment, JpD exposa que “és molt difícil explicar perquè una mateixa querella en dos tribunals diferents ha fet que s’atorgui a uns querellats (Mesa del Parlament) una setmana més i als altres no”.


Desprès de les nevades d’aquests darrers dies, pel cap de setmana hem variat la ruta prevista per anar a St. Hilari passant per Osor. Així doncs només teniem clar que anavem cap a Mataró i fer el Coll de Parpers, el ciclistes: Josep, Xavi, Manel, Duri, Josep Mª Reguill i 2 infiltrats del Malgrat en JuanMa (un habitual) i en Bartolo (una especie rara pedalant), una vegada arribats a La Roca, no se com va sortir la cosa però ja anavem direcció cap a La Garriga on en Manel guardaba un record del Bar de la Plaça on varem menjar fa uns mesos una “boina” amb botifarra de La Garriga, bonissima. Un altre ruta trenca-cames, al final arribarem a la primera marxa, Bilbao, pedalant fins allà sense cap problema. Us deixo els grafics.\nPer ser febrer no esta mal la sortideta de carretera que ens varem marcar en Manel, Josep, Xavi i en Duri. Ruta “trenca-cames” famosa de la zona, Santa Susanna – Lloret – Tossa – St. Feliu – Romanya de la Selva – Llagostera – Caldes de Malavella – Sils – Hostalric – Tordera – Santa Susanna, 120 km. de puja i baixa, puja i baixa, amb 1535 metres de desnivell positiu (eh Ricard !!) i altura maxima de només 219 metres. Propera setmana més, I think.\nTal com diu l’article original (en anglès), existeix una societat secreta, la qual va molt molt molt en bici 🙂\nI per a que el google ens trobi més i més (Salut Ricard), i conèixer en anglès les peces de les nostres estimades bicis, publico aquesta curiositat, anomenada typograma:\nApa a pedalar força, ara bé no us lieu si ho feu en anglès 🙂\nEl cap de setmana passat va ser prou bo en kms. dissabte sortida BTT (fins a St. Martí pujant per la Porta Blanca) i diumenge Carretera (fins al Poble del Montseny) us paso alguns grafics de les sortides:\ni la de Carretera:\nA més hem tingut un altre estrena de bicicleta de carretera la d’en Josep Colomines que presenta la seva Orbea Aqua:\nTot en marxa per una temporada plena de sortides i kms.\nSeguim pedalant !!!\nFa molt temps que no escrivim res a la web del club. Sembla que aquests any hi han molts propòsits ciclistes, tenim alguns que volen començar a provar les rutes per carretera entre ells en Manel i en Josep Colominas a més d’algun iniciat de l’any passat, a continuació us faig la presentació de la “machine” d’en Manel, quin troç de bici, que maca es !!!\nDe moment en carretera ja tenim una marxa mitica a l’agenda, aquesta es la Bilbao-Bilbao, http://www.bilbaobilbao.com , es cel.lebra el 20 de març i ja em començat a entrenar una mica, son 116 km no molt exigents per uns paisatges molt bonics i aprofitarem per passar aquests cap de setmana visitant Bilbao, fent turisme i anat a fer uns pinxos a les tasques tipiques. Desprès tenim altres al cap com 3 Nacions, Terra de Remences, i algunes més.\nAvui em fet ruta fins a Sta. Coloma de Farners tornant per Lloret:\nAnims a tots i pedaleu força\nI N S C R I T S !!!\nEl dia 3 d’octubre de 2010 es cel.lebra a Calella la prova de Triatló Challenge Barcelona http://www.challenge-barcelona.es/ on el Club Ciclista Santa Susanna participa a la modalitat de Relleus on 2 integrants del Club formaran part de 2 equips que hauran de cubrir les distancies de 3.8 km de natació, 180 km. de bicicleta i 42 km corrent.\nCSMS – Corporació de Salut del Maresme i la Selva\nNEDADOR: Marc Verges Roura\nCICLISTA: Ricard Ardiaca Capell\nCORREDOR: Rossend Sanchez Rivero\nNEDADOR: Manel Bolivar Basart\nCICLISTA: Jaume Duran Cabrera\nCORREDOR: Josep Pons Puigdefabregas\nQuasi com el que no vol la cosa, proposo en un e-mail: qui s’apunta a anar a veure el Tour i a pedalar pels Pirineus ???\nDe seguida en Xavi Monreal em contesta i ell diu que s’apunta, seguidament en Jaume Buch i en Josep Colominas també venen, ja erem quatre i tenim autocaravana llogada per sis, el dia de la reunió previa a la sortida s’apunten en Antonio Muñoz Cañete i en JuanMa Vizcaino del Malgrat. Autocaravana completa, i divendres 16 de juliol a les 5’30 h. de la tarda sis animalets cap a Ax 3 Domaines (per sobre de Puigcerdà).\nArrivem de nit i plantem l’autocaravana a uns 2 km de meta a una rampa d’un 10% i a una altitud de 1300 aproximadament per poder veure els ciclistes quan passin, com teniem gana i l’endema haviem de pedalar, a cuinar, una mica de pasta i a dormir.\nDissabte al mati ens aixequem aviat, 6.30 h. amb una mica d’escandol per part d’en JuanMa (que segur els veins es van cagar en algo) sortim de l’autocaravana i … una boira que deunidó, esmorçar i a pedalar.\nBaixem cap a Ax les Thermes 679 m. i deseguida comença el primer portet (Col du Chioula 1450 m.)\nComencem a pujar i en Jaume Buch es queda una mica, em quedo amb ell i aprofito per fer alguna foto, com veieu la boira era densa, a les fotos no s’aprecia ven bé, però ho era.\nCoronem el Col de Chioula i en Jaume Buch i en Xavier Monreal, deixideixem no seguir, la cosa no pintaba gaire bé de temps i de duressa de recorregut, encara que en Xavi ho podría haver intentat, ells tornen cap el punt de partida i la resta seguim sense saber molt bé que ens trovarem.\nSeguim pedalant i al cap d’uns kms més ens trobem el Col des Sept Freres de 1253 m. fàcil de pujar amb una boira que cada vegada es va esvaint més, quan arrivem a Niort de Sault tornem a tenir uns quants kms de trenca-cames pujant i baixant, com veureu al grafic no vam trobar un troç de pla. Acabem de baixar l’ultim Col (que no se com es deia) i amb un no res ens trobem el desviament per pujar el temut Col du Pailhères 2001 metres (Hors Categorie) traduït: DUR DE COLLONS, i tant que ho va ser !!!\nComença la pujada 15,5 km, amb rampes del 10% de mitjana els 2 primers kms, arrivem a poble de Mijanés i la cosa continua pujant, cada vegada mes dur, amb percentatges del 14 i 16 per cent, més boira i més pluja, cap els kms finals en Cañete (Dios) que venia de fer la Quebrantahuesos i acabarla i que estava mes fort, es va distanciar, una mica mes enrera en Josep Colominas, una mica més enrera jo (Jaume Duran) i finalment en JuanMa amb un merit extraordinari, portaba un “desarrollu” del 39×23 (com els campions) per aquests ordre vam coronar i amb un fred de collons ens vam possar a menjar a un xiringuito que havia montat, sort d’aixó vam poder entrar una mica en calor i recuperar forces per la freda i perillosa baixada (20 km.) que ens esperaba, vam protegirnos amb el que vam poguer i cap avall.\nBaixada perillosa, no veiem res per la boira, la pluja i el vent, les curves ens les trovabem de sobte i per sort els ultims kms de baixada va millorar el temps. Arribem deseguida a Ax les Thermes i allà ens espera la pujada cap on teniem l’autocaravana i final. Per rematar ens esperaven uns 7 km a un percentatge del 8.2% i comencem, en Cañete s’avança com al Pailheres, en Josep anaba una mica “trinxat”, jo amb avisos de rampes a les cames i en JuanMa va fer molt troç de la pujada a peu, doncs ja ho havia donat tot. A la arrivada en Jaume Buch i en Xavi van rebre com un campió a l’Antonio, després ells tres a mi i finalment els quatre vam rebre en Josep i en JuanMa que van arribar junts i feliços tots plegats pel gran dia ciclista que vam pasar, tot i la duressa en ho vam passar molt bé., 104,1 km i 3010 metres de desnivell positiu.\nDesprès de la pallissa, dutxa i dinar merescut, pasta, barbacoa, fruita, comentaris de la jugada, etc. i a dormir que ho esperabem amb ganes.\nDiumenge al matí, dia espectacular de sol, però amb poques ganes de tornar a pedalar, així que esmoçar i cap amunt a veure l’ambient del Tour on estaba l’arrivada. Ambient fantastic, muntatge faraonic i molta gent pujant en bicicleta.\nDinar i comença a passar la caravana del Tour mentres veiem la etapa a la TV de l’autocaravana, vinga recollir tot el que tiraven els cotxes:\nAl cap d’una estona més comença a passar el que anaba primer i posterior guanyador: el francés Riblon\nAl cap d’un minut i pico Contador i Scheleck que van entrar junts\nI tota la tropa … de un en un, de tres en tres, de 15 en 15 fins el pelotón dels sprinters que semblava que anaven de passeig.\nRecollida de tot el muntatge i cap a casa, arrivada una mica tard (1 de la matinada) bastant cansants però molt contents amb el cap de semana viscut, REPETIREM.\nPrimera sortida d’aquest estiu on comença a faltar gent important del club i a fer cada cop més calor. Aquest dissabte érem quatre ciclistes; En Josep Maria, en Manel, en Jaume Buch i jo mateix.\nObjectiu Hostalric; vam sortir a les 8 per pujar amb el que quedava de fresca l’Erola, tot i així vam suar de valent. Després d’alguna volta de més vam baixar el Molinot per anar a parar al Ramió i d’allà fins a Hostalric a ritme pre-esmorçar. Una vegada recuperades les forces i havent fet la foto de rigor, vam emprendre la tornada pel mateix camí, que fent ja molta calor es va fer bastant llarg. Rés però que no alleugeris un o dos refrescos al Tandem.\nUs deixo el gràfic de la sortida i alguna foto dels quatre valents,


Actualizado con fecha: 09/01/2009 08:38:29\n2. El torneig es disputarà en un sol grup, limitat a un màxim de 93 jugadors. El ranking inicial es formarà tenint en compte en primer lloc l'ELO FIDE; en cas de no tenir-ne, l'ELO català, i està homologat pel càlcul dels esmentats Elos.\n4. Els dies de joc seran els divendres de cada setmana, del 9 de gener al 6 de març, ambdós inclosos.\n12 . El jugador que no hagi fet el primer moviment abans de transcorreguts 60 minuts des de l’hora d’inici previst de la ronda, perdrà la partida per incompareixença. Si no es presenta a dues rondes seguides o alternes quedarà eliminat, excepte que hagin comunicat la seva absència als àrbitres, abans de fer-se l’aparellament de la ronda afectada, aquesta comunicació s’admetrà en un màxim de quatre rondes.\nEls premis en metàl·lic i els trofeus es lliuraran per estricte ordre de classificació, el divendres dia 13 de març a les vuit del vespre al mateix local de joc. Els premis no són acumulables.


Notícies - Pàgina 592 - Premsa Comarcal \nRevista Cambrils finalista dels Premis Tasis Torrent\nEl reportatge de Revista Cambrils sobre "Els altres cambrilencs, els immigrants\nde Don Benito", d'Ignasi Martí, ha estat un dels cinc finalistes dels Premis Tasis-Torrent que des de fa 30 anys, organitza la Diputació de Barcelona.\nACPV emet bons per les multes de TV3 L'entitat valenciana necessita 800.000 euros per evitar l'embargament\nAcció Cultural del País Valencià (ACPV) té menys de 50 dies per evitar que les\nmultes que li va imposar la Generalitat Valenciana per les emissions de TV3 no desemboquen en un embargament.\nEleccions municipals: normes de publicitat per als mitjans\nLa Junta Electoral Central (JEC) autoritza, des del passat dia 25, les campanyes institucionals per informar de la celebració de les eleccions, i del cens, i les “imprescindibles per a la salvaguarda de l'interès públic o del correcte desenvolupament dels serveis públics”.\nL'Ajuntament de Barcelona retira la demanda contra VilaWeb pel cas Vilaró\nEl que havia de ser un acte de suport a VilaWeb pel judici del cas Vilaró, finalment es va convertir en l’anunci de la retirada de la querella contra el portal per part de l’Ajuntament de Barcelona i la Guàrdia Urbana.\nL'Audiència Nacional espanyola anul.la el cànon digital\nLa Sala del Contenciós-Administratiu de l' Audiència Nacional espanyola ha anul.lat el cànon digital aprovat pel govern espanyol.\nL'IDEC (UPF) aposta pels àmbits de la Comunicació i el Periodisme, amb descomptes pels associats a Premsa Comarcal\nL’Institut d’Estudis Continuats (IDEC) de la UPF comença un seguit de cursos\ndins el marc de col.laboració amb Premsa Comarcal.\nLes capçaleres de l'associació Premsa Comarcal comptaran amb un Top 10 de vendes per publicar a les seves planes\nA partir d’ara, les capçaleres de l’associació Premsa Comarcal (ACPC) comptaran amb un nou servei, un Top 10 de vendes setmanal, on els lectors podran trobar tota la informació sobre els llibres (tant en català com en castellà), els videojocs i els DVDs que més s’han venut a Catalunya durant la setmana.\nEl setmanari Forja compleix 65 anys\nEl passat 3 de març, el setmanari de Castellar del Vallès, Forja, va complir 65 anys.\nCreat al 1946, el setmanari independent castellarenc ha fet bona mostra, durant tots aquets anys, de tot allò que passava pels carrers i camins del poble de castellar.\nPremsa Comarcal augmenta la seva presència a les xarxes socials\nPremsa Comarcal-ACPC ha fet una clara aposta per les noves tecnologies i les xarxes socials. No som aliens al gir que ha pres el món de la comunicació i, per això, a més del lloc web 2.0, l’associació va reforçant el seu ventall a la Xarxa amb un augment de preseència a facebook i twitter i altres.


Convertir Ariary malgache (MGA) i Hryvnia d'Ucraïna (UAH) - Calculadora de conversió de tipus de canvi de divises\nMGA per UAH\n500 Ariary malgache per UAH\n500 MGA per UAH - Ariary malgache to Hryvnia d'Ucraïna convertidor de divises\nEl nostre Ariary malgache a Hryvnia d'Ucraïna convertidor està actualitzat amb els tipus de canvi de 08.04.2021. Introduïu qualsevol quantitat que vulgueu convertir a la casella a l'esquerra de Ariary malgache. Utilitzeu les "Monedes d'intercanvi" -Button per fer Hryvnia d'Ucraïna la moneda predeterminada. Feu clic a Hryvnia d'Ucraïna o Ariary malgache per convertir entre aquesta moneda i totes les altres monedes.\nAriary malgache to Hryvnia d'Ucraïna calculadora de tipus de canvi\nTipus de canvi actualitzat: 08.04.2021 17:58\nQuin és el tipus de canvi actual de Ariary malgache per Hryvnia d'Ucraïna?\nAriary malgache curs per Hryvnia d'Ucraïna =\nConversió MGA a Hryvnia d'Ucraïna\nHeu seleccionat la moneda font MGA i la moneda objectiu Hryvnia d'Ucraïna amb un import de 500 MGA. Podeu triar els tipus de canvi de les dues llistes per a més de 160 monedes internacionals. Els tipus de canvi s’actualitzen a intervals regulars i es presenten en forma tabular per a quantitats habituals. També podeu veure els tipus de canvi històrics d’altres visitants.\nMGA to UAH calculadora de tipus de canvi\nLa Ariary malgache és la moneda en Madagascar. La Hryvnia d'Ucraïna és la moneda en Ucraïna. El símbol per MGA és Ar. El símbol per UAH és ₴. El tipus de canvi del Ariary malgache es va actualitzar per última vegada el Mai 11, 2021. El tipus de canvi de la Hryvnia d'Ucraïna es va actualitzar per última vegada a Mai 11, 2021. El factor de conversió MGA té 5 dígits significatius. El factor de conversió UAH té 5 dígits significatius.\ntipus de canvi Ariary malgache per Hryvnia d'Ucraïna = .\nMGA per AUDMGA per BRLMGA per CADMGA per CHFMGA per CNYMGA per EURMGA per JPYMGA per NOKMGA per NZDMGA per VND


El govern vilanoví aconsegueix aprovar el pressupost municipal, encara que sigui a 30 de juliol – El Vilanoví\nEl govern vilanoví aconsegueix aprovar el pressupost municipal, encara que sigui a 30 de juliol\nGuillem Mercader Trejo 1 d'agost de 2018\nSituació excepcional la que s’ha viscut enguany amb el pressupost municipal de l’Ajuntament vilanoví. Quan ja tothom pensava que enguany caldria acabar l’exercici amb el pressupost prorrogat del 2017, amb tots els inconvenients que això suposa des del punt de vista tècnic i de manca de partides per fer front a despeses noves, el govern municipal va aconseguir aquest dilluns tirar endavant els comptes municipals. Els seus únics vuit vots (quatre del PDeCAT i quatre d’ERC) van ser suficients, gràcies a les abstencions de la CUP, Som VNG i les regidores no adscrites Carmen Reina i Ariadna Llorens. El PSC, el PP i el regidor no adscrit Francis Álvarez van votar-hi en contra. No hi ha precedents d’un pressupost aprovat quan ja s’ha esgotat més de la meitat de l’exercici pressupostari.\nEl nou pressupost incrementa les partides destinades a Habitatge i Serveis Socials, i també es destinen recursos als projectes de l’Espai Jove i la nova prefectura de la Policia Local. A més, hi haurà diners per estudiar la municipalització del servei d’escombraries i neteja viària, i per millorar el manteniment de la ciutat.\nFa un mes i mig, el govern va veure com l’oposició votava en contra a una modificació pressupostària que anava en una línia molt similar a la del pressupost ara aprovat. Ara, però, CUP, Som VNG i Ariadna Llorens han optat per l’abstenció. Per què han canviat el seu vot contrari? Des de la CUP van valorar el “petit esforç”, en paraules del regidor Josep Asensio, d’incorporar noves partides d’habitatge i ajuts a la pobresa energètica, entre elles un fons per a l’adquisició d’habitatges. Va advertir, però, de possibles “triomfalismes”, i va dir que el pressupost “arriba tard i no suposa gaires canvis respecte a la proposta de l’antic govern socioconvergent. Això no obstant, va valorar que “des de l’oposició es poden introduir canvis”.\nD’igual manera ha actuat Som VNG, una candidatura que en moltes ocasions segueix les passes que marca la CUP. El regidor Enver Aznar va reconèixer una “certa millora” en la proposta i va destacar el fet que s’haguessin recollit suggeriments que venien de l’oposició, especialment l’increment en polítiques d’habitatge i serveis socials. “Valorem positivament l’increment que es fa, però no deixen de ser engrunes, es requereixen polítiques públiques molt més potents, un ajuntament a l’ofensiva per garantir una vida digna per a tothom”.\nTambé es van abstenir les regidores no adscrites Carmen Reina (exC’s) i Ariadna Llorens (exCiU). Reina va dir que el pressupost “no genera il·lusió ni expectatives”, mentre que Llorens va justificar la seva abstenció dient que “prorrogar els pressupostos no serviria per mantenir una ciutat amb noves necessitats”.\nEn canvi, el PSC i el PP van votar en contra del pressupost. La regidora Teresa Llorens va recordar que el seu grup va ser expulsat del govern municipal el passat 5 d’abril, quan ja hi havia una proposta pressupostària, i va afirmar que “la proximitat de les eleccions ha fet decantar la balança cap als interessos electoralistes”. Al PDECAT, el va acusar d’haver exclòs el PSC i d”’haver ignorat una part important dels ciutadans”, representants pels socialistes. Per la seva banda, el regidor del PP Carlos Remacha va mostrar el seu convenciment que la proposta a debat era una “modificació pressupostària camuflada“ i va expressar la decisió de la seva formació de no “fer-se responsable dels interessos del govern. Aquest any hem perdut la confiança“, va afirmar.\nL’aprovació dels pressupostos suposa una victòria per al govern, i especialment per a la regidora d’Hisenda i alcaldables d’ERC, Olga Arnau, que va afirmar durant el ple que el nou pressupost és “socialment més just i sensible a la diversitat vilanovina”. En aquesta línia de discurs més polític que no pas tècnic, prenent un protagonisme que els regidors d’Hisenda no acostumen a tenir, Arnau va mostrar la voluntat de començar a elaborar els pressupostos del 2019 tot just després de vacances.\nEl ple de dilluns va ser interromput per un grup de persones de la plataforma 500×20 que protestaven per un desnonament i exigien que l’Ajuntament hi intervingués. Després d’alguns minuts de tensió, el ple va poder continuar.\nPosted in PolíticaAjuntament de Vilanova i la Geltrú Olga Arnau Ple municipal Pressupost municipal\nOfensiva municipal d’1,5 milions d’euros per arranjar carrers d’aquí a les eleccions\nJaume Martí, un home discret però efectiu, deixa la presidència del Gremi d’Hostaleria en no tenir ja negoci al sector


El somni de l'Anna Bertran i en Xevi Pallàs de fer la volta al món s'ha acabat convertint en Kids Arround the World (KAW), una oenagé que pretén sacsejar consciències dels infants. Durant nou mesos recorreran 40 escoles de dinou països amb l'objectiu de connectar tots aquests nens perquè facin intercanvi dels valors i les maneres de viure d'arreu del planeta. L'escola GEM de Mataró s'hi ha implicat des del primer moment i aquest curs fa del viatge una assignatura del programa curricular de 2n de Primària per inculcar compromís social als alumnes. A 'Viatgem pel món', els nens faran videoconferències amb KAW, abordaran la realitat de cada país i s'intercanviaran vídeos amb nens d'altres països.\nQuan acabin el curs escolar que ara comença, els alumnes de segon de Primària de l'escola GEM de Mataró no tindran la mateixa perspectiva del món que tenen ara. Aquest és l'objectiu del programa de l'oenagé mataronina Kids Arround the World, que ha seduït els mestres de l'escola per fer plegats un viatge de nou mesos per les diferents cultures del planeta.\n"Aportar alguna cosa a la societat"\n"El projecte neix del somni de fer la volta al món, però la idea s'ha transformat en adonar-nos que tenim l'obligació d'aportar alguna cosa a la societat. Volem transmetre a la infància com són els seus homòlegs a altres països". Un dels responsables del projecte, Xevi Pallàs, explica així els inicis de KAW, que comparteix amb la seva companya Anna Bertran.\nTots dos emprendran l'aventura el pròxim 24 de setembre, que els durà des de Moçambic fins a Islàndia recorrent un total de dinou països dels cinc continents. En total es preveu que visitin unes 40 escoles d'arreu del món. Les seves estades a cada lloc seran d'entre dues i tres setmanes i viatgen únicament amb una motxilla amb el més imprescindible.\nPrecisament aquesta ha estat la primera lliçó que han aprés els nens de l'escola GEM. "Una motxilla per passar nou mesos fora de casa? Hi ha moltes maneres de ser feliç sense tantes necessitats com generem", explica Pallàs. Quan acabi el projecte, apunta, els nens s'han de poder "situar al món i fer-se corresponsables de la situació que es viu".\nDurant el viatge, els dos expedicionaris de KAW enviaran material audiovisual per explicar com viuen, com juguen i com aprenen els nens de diferents països del món. Al seu temps, mostraran també els hàbits, costums i maneres de fer dels nens catalans. Amb aquest "intercanvi", l'oenagé pretén afavorir el creixement personal dels infants.\nEl material serà públic a través de la pàgina web del projecte (www.kaworld.org), però en el cas de l'escola de Mataró serà també el principal material de l'assignatura 'Viatgem pel món', una de les optatives d'activitat complementària que hi haurà a l'escola. Sara Sánchez, mestra de segon de Primària, posa en valor el fet que sigui una assignatura "totalment vivencial".\n"Coneixen a les persones que marxen i cada setmana farem treballs en relació al país on siguin. Connectarem amb ells i ens enviaran vídeos", explica la professora. Segons Sánchez, aquesta és "una experiència molt especial" perquè va "més enllà de les matemàtiques o les llengües" i aporta "valors i compromís social".


04/10/2017 a les 18:24\nEl de Cervera és el màxim candidat per guanyar el Mundial\n© El pilot Marc Márquez.\n"Els números somriuen a Marc Márquez" aquest és l’axioma que encapçala una informació de la pàgina web del campionat del món de MotoGP, que assegura que "el pilot que lidera a quatre proves per al final del Mundial ha acabat emportant-se el títol la majoria de les vegades".\nLa pàgina oficial del campionat, Motogp .com, veu Marc Márquez (Repsol Honda RC 213 V) com a favorit en la gran majoria dels casos, ja que "els números indiquen que el de Cervera és el màxim candidat per guanyar el Mundial".\nMárquez és líder de la competició quan falten quatre Grans Premis per al final, amb 16 punts sobre l’italià Andrea Dovizioso (Ducati Desmosedici GP17) i amb 28 sobre Maverick Viñales (Yamaha YZR M 1).\nAmb l’actual sistema de punts, establert en la temporada 1993, només en dos ocasions el campió no era líder a falta de quatre curses; la primera vegada va succeir l’any 2015, quan l’italià Valentino Rossi (Yamaha YZR M 1) era líder en el Gran Premi d’Aragó, amb 263 punts, catorze més que el seu company d’equip, Jorge Lorenzo (Yamaha YZR M 1), qui finalment es va adjudicar el títol amb cinc punts d’avantatge sobre Rossi.\nLa segona ocasió va ser en la temporada el 1998, quan l’italià Max Biaggi (Honda NSR 500) va sortir del circuit de Brno, escenari del Gran Premi de la República Txeca, amb quatre punts d’avantatge sobre l’australià Michael Doohan (Honda NSR 500), que al final va guanyar el seu cinquè títol mundial amb 52 punts d’avantatge sobre Biaggi.\nAquests mateixos números als que fa referència el web oficial del mundial de MotoGP també afirmen que "el tercer mai no guanya", pel que en aquest cas Maverick Viñales el té molt complicat ja que "mai el que anava tercer en el campionat a falta de quatre proves va acabar sent campió del Món".\nI per a més constatació de les dades, a la pàgina se cita un altre fet inqüestionable i és que "sempre que s’ha situat líder, Márquez ha estat campió i, en la categoria regna, únicament ha perdut una vegada el lideratge, aquesta temporada, amb la ruptura de motor a Silverstone (Anglaterra)".


A punt de finalitzar les obres d’arranjament de la cruïlla Ramon Turró amb Costa Brava | Ràdio Palafolls\nHome Mobilitat A punt de finalitzar les obres d’arranjament de la cruïlla Ramon Turró amb Costa Brava\nMarc Ferri , abril 17, 2019\t / 406 0\nFa uns dies començaven els treballs per a la millora d’aquesta cèntrica intersecció del nostre municipi i ja estan pràcticament finalitzats.\nLa principal intervenció ha estat elevar el ferm de la cruïlla, al mateix nivell de la vorera per tal de facilitar i millorar el pas de persones amb mobilitat reduïda o cotxets, però alhora, també obligarà als conductors a reduir la velocitat dels vehicles un cop s’aproximin a aquesta intersecció, donant així més seguretat als vianants i als propis conductors.\nAra aquesta cruïlla ja està elevada i repintada. També s’ha fet ja el trasllat de la parada de bus que fins ara estava al carrer Ramon Turró i ara s’ha desplaçat uns metres fins l’av Costa Brava, a tocar de la botiga de roba.\nAprofitant aquesta actuació, el projecte també inclou la millora de l’accessibilitat al parc de Joaquim Ruyra per a vianants. En aquest sentit, s’ha eliminat ja la rampa d’accés des d’aquesta cruïlla, que presentava una forta pendent que la feia intransitable per persones amb mobilitat reduïda, i que es vol substituirà per una nova rampa i unes escales. La nova rampa d’accès serà de 12 metres d’allargada, i per tant amb un pendent molt més suau, cosa que millorarà l’accés de cadira de rodes, cotxets de nadons o els carrets de la compra. Aquesta nova rampa es situarà al costat de l’antiga, mentre que allà on hi havia l’antiga baixada s’hi faran escales d’accés al parc.\nJustament aquests dies els operaris treballen en l’adequació d’aquest tram d’escales i la nova rampa d’accés al parc central de Palafolls.\nAquesta actuació a la cruïlla del carrer Ramon Turró i Av Costa Brava està totalment subvencionada per la Diputació de Barcelona que hi aporta una subvenció de 42.000€.\nReobren a la circulació una part del carrer Folch i Torres, en obres des de finals de novembre


“Save the date” Gospel Solidari\nConcert Solidari amb Gospel Gràcia 22 de novembre. Reserva't la data!\nEl divendres 22 de novembre, t'esperem a la Basílica de Santa Maria del Pi per gaudir amb el cor Gospel Gràcia en el concert a benefici de PROiNFANTS. La recaptació es destinarà als nostres projectes infantils. Reserva't la data!\nAcompanyament psicològic de proximitat, la clau de l'èxit\nLa Plataforma d'Educació Social Martí-Codolar, al barri d'Horta de Barcelona, en col·laboració directa amb PROiNFANTS, intenta oferir una resposta als infants i adolescents d'entre 5 i 18 anys en situació de risc d'exclusió social. Aquests infants i joves requereixen d'estratègies afegides a les educatives. Raúl Lerones, director del centre, ens explica el projecte.\nGaurav Salvi, becari de PROiNFANTS a Mumbai\nEn Gaurav Salvi té 17 anys i viu a un slum de Mumbai amb la seva família. L’any 2017 li van fer un trasplantament de ronyó i ara s’està preparant per a l’examen d’accés a l’escola de secundària superior Junior College per estudiar comerç.\nÀmplia participació al Torneig solidari de Golf a benefici de PROiNFANTS\nEl passat 25 i 26 de maig es va celebrar la 9ª edició del Torneig Benèfic de Golf, que va reunir al Club de Golf de Vallromanes més d'un centenar de persones. La recaptació es destinarà al nou projecte del centre de preescolar a Sam-Sam (Dakar) i al projecte d’educació emocional infantil a Horta (Barcelona).\nMoltes gràcies a totes i tots els participants, patrocinadors i voluntaris!\nSaps tot el que podem fer a PROiNFANTS amb la teva quota de soci o sòcia? Descobreix-ho aquí. La teva aportació canvia vides. A més, pots recuperar fins el 75% de les teves donacions.\nCopyright © 2019 PROiNFANTS


Les bicis de Reis, al centre de Girona - Diari de Girona\nLes bicis de Reis, al centre de Girona\nLa pedalada va recórrer el centre de Girona ahir al matí. marc martí\nMou-te en bici va estrenar "les bicicletes que ens han portat els Reis" en una jornada de ciclisme urbà pel centre de la ciutat. Aquesta és una vetllada tradicional que ja fa anys que es duu a terme i que té per objetiu recuperar "el carrer per a la mainada", tal com s'exposa en el cartell de la bicicletada. Es tracta d'una activitat que l'entitat de foment de l'ús de la bici organitza cada any després de la festivitat de Reis.\nCiclistes de totes les edats van trobar-se a dos quarts d'onze a la plaça Calvet i Rubalcaba -més coneguda com a plaça del Lleó- per fer un recorregut pel centre de la ciutat. Entre els participants moltes famílies amb nens, ja que l'activitat està especialment pensada per a ells. La pedalada, que va durar dues hores, va passar per diversos carrers del centre de la ciutat amb un acompanyament musical i cercavila que va amenitzar la passejada.\nAquesta activitat organitzada per Mou-te en bici pretén conscienciar en favor de la mobilitat sostenible, l'ús de la bicicleta com a alternativa al vehicle privat i recordar a la ciutat que ni cotxes ni motos són imprescindibles.


Equipo Nizkor - Rigau planta el ministre i avisa que el model no es toca.\nRigau planta el ministre i avisa que el model no es toca\n"El model català és intocable." La consellera Irene Rigau va aixecar-se de la taula en plena discussió entre l'Estat i els territoris per consensuar l'enèsima reforma educativa en comprovar que el ministre Juan Ignacio Wert no té cap intenció de recular en el seu intent de dinamitar l'escola en català i fomentar la segregació. Després d'exigir al membre del govern del PP que retirés el polèmic esborrany que implica una esmena a la totalitat al sistema educatiu i d'obtenir com a resposta un altre redactat que no implica fer-se enrere en les seves pretensions de relegar el català a un paper absolutament secundari, Rigau va decidir abandonar la trobada per evitar que amb la seva presència s'interpretés que tenia intenció de discutir sobre un assumpte que "no admet cap negociació", insistia. "No és només una qüestió de govern; és una qüestió de país", sentenciava.\nLa consellera es va traslladar a Madrid per assistir a una reunió per a la qual el ministeri havia canviat les regles vint-i-quatre hores abans de l'arribada dels representants dels territoris. De fet, en vista de les queixes d'alguns consellers i les amenaces d'impugnació, s'ha fet una altra convocatòria, pel 19 de desembre. Concretament, en el model d'escola s'havia introduït una disposició addicional que relega el català a ser la quarta llengua i, a més, obliga la Generalitat a pagar centres privats als pares que desitgin una educació íntegrament en castellà quan el govern no els ho garanteixi ni a l'escola pública ni a la concertada. Malgrat les modificacions d'última hora, tot això es manté fil per randa. El segon esborrany només admet que el català sigui avaluable al final de cada cicle. Fins ahir ni tan sols calia demostrar el seu coneixement en acabar la formació.\nA les portes del ministeri, Rigau ja havia avisat que, o bé s'estripava l'esborrany, o no estava disposada a parlar de res més. I així ho va plantejar a un Wert que en la primera part de la reunió es declarava atònit -com també ho va fer quan en precampanya pel 25-N va plantejar l'espanyolització dels nens catalans- per l'enrenou polític i mediàtic que havien generat les referències lingüístiques introduïdes a corre-cuita, mentre insistia que l'objectiu de l'executiu espanyol en cap cas és "qüestionar" ni "atacar" l'escola catalana.\n"És radicalment fals" que es pretengui posar fi al model d'immersió, es queixava en acabar la reunió, que va seguir fins a les vuit del vespre malgrat l'absència de la catalana. Ell mateix es va contradir, però, en assegurar que el que persegueix la reforma és limitar els "tractaments privilegiats" de les llengües cooficials respecte al castellà. I, en tot cas, en cap moment no va amagar que la disposició està dedicada exclusivament al model català, amb el benentès que recordava que el País Basc, Galícia, les Balears i el País Valencià tenen un sistema "de bilingüisme integrador". Aquest model, on el castellà és llengua vehicular, és el que vol Wert per a Catalunya, tot remetent-se a sentències del Constitucional i del Suprem.\nPerò les explicacions que prèviament havia donat dins la reunió no havien convençut la consellera, que a la sortida qualificava d'"inadmissible" l'actitud desafiant i fugissera del ministre i atribuïa la decisió a raons exclusivament polítiques, i en cap cas acadèmiques. A partir d'aquí, Rigau va deixar clar que la intenció de la Generalitat és mantenir l'actual sistema i que, en tot cas, si Wert persisteix en l'"atac" i el "menysteniment", "ens veurem als tribunals". Com a pas previ, la conselleria redactarà un informe per argumentar el perquè de l'oposició frontal del govern a la "involució" que es pretén consagrar a través de la futura llei educativa que es pretén enviar al Congrés els primers mesos del 2013.\nEl pas de la consellera pel ministeri va ser realment caòtic. L'estretor de la zona per fer declaracions i la nodrida presència de mitjans de comunicació feien impossible una explicació ordenada i raonada. L'actitud d'abandonar la reunió havia generat força expectació, i amb els crits i el malestar de la premsa Rigau va haver de repetir les explicacions sis o set vegades.\nMentrestant, el PSC ha demanat al PSOE una defensa "activa" del model català, amb el benentès que la direcció espanyola mai no l'ha qüestionat. També l'antiga aspirant a dirigir el partit estatal, Carme Chacón, insistia a destacar "l'èxit incontestable" del sistema.\n[Font: Per Montse Oliva, Madrid, El Punt Avui, Barcelona, 05dic12]


Sant Aniol d’Aguja | La Garrotxa\nInici > Geografia > Montagut i Oix > Sant Aniol d’Aguja\nL’any 859, un abat anomenat Racimir i un grup de monjos benets, tots originaris del cenobi de Sant Maria d’Arles, s’instal·len a la vall i funden un monestir. L’abril del 872 en un diploma que el rei franc Carles el Calb cedeix el convent a la comunitat i els acredita en possessió una extensió de terreny “entre les valls de Sadernes, d’Aguja i de Riu, fins al Forat de Treu, a les cingleres de Gitarriu. També els corresponia la jurisdicció sobre el monestir de Sant Llorenç de Sous, més tard del Mont”. Fins el segle XI, Sant Llorenç depenia de Sant Aniol. A partir de llavors s’inverteix la possessió i Sant Aniol passa a ser una cel·la de Sant Llorenç. Els anys 1279 i 1280 figura “l’ecclesia de Aguya”. El 1379 apareix un dret cobrat pel sobirà per part de la parròquia d’Aguja. L’església va acabar adscrita a la parròquia de Santa Cecília de Sadernes.\nAl 1957, el centre excursionista de Banyoles habilita com a refugi la rectoria, que permet dormir quaranta persones. També es condiciona un refugi lliure als baixos amb capacitat per vint-i-cinc places. Actualment és l’associació “Amics de Sant Aniol d’Aguja” qui s’encarrega del manteniment del refugi.\nEl nom “Aguja” prové del llatí “aquagium” i equival a un canal o curs d’aigua estret entre cingleres.


L’aigua i la terra, propietat, usos i la sobirania alimentària | GRUP WWF-BARCELONA\nL’aigua i la terra, propietat, usos i la sobirania alimentària\n5 noviembre, 2010 in Agua, Charlas, Consumo, Soberanía alimentaria\nResumen de la xerrada a càrrec de Aitor Urkiola, del GRAIN, dintre de un cicle que van organitzar les cooperatives de consum Germinal Poble Sec i el Carretó. Podeu trobar les diapositives aquí.\nLa majoria de la gent del món viu al camp, i la majoria fan servir l’agricultura pagerola, no la industrial. I la gent que passa gana augmenta mentre que les grans corporacions son cada cop més riques.\nO sigui, que es dona la dramàtica contradicció de que els agricultors alimenten al món, però passen gana.\nPerò el sistema té moltes altres: Espanya importa i exporta la mateixa quantitat de pollastre i altres productes. Per exemple, es va mirar la distancia que havien recorregut els ingredients d’un iogurt de fruita, i va sortir 8000 km.\nAl 2008, el any record la producció de cereal, es va produir una crisi alimentaria.\nLlavors: es el problema que no hi ha prou menjar?\namb la producció de llet actual, es podria donar un got de llet/persona i dia\namb la de carn, 100 gr per persona i dia\namb la de ous, 1 ou per persona cada dos dies\nO sigui que hi per una banda:\nun sistema industrial, que “alimenta” a empreses, preocupat per la seguretat alimentaria, amb un 1% de la població pagesa, que te un àmbit internacional i que està en mans privades\nI per l’altra:\nl’agricultura pagerola, que alimenta a la gent, que es preocupa per la soberania alimentaria, amb un 70% de la població rural, i que treballa en el àmbit local per a les comunitats.\nAquesta última està patint molta pressió de la industria per a que desaparegui, a mes de que la primera està fortament subvencionada, lo que se està convertint en una mena de “apartheid” agrícola, que ha tingut com a resposta la denominada “Via campesina”.\nEl problema de l’aigua. L’agricultura pagerola té cura de l’aigua perquè és un recurs fonamental. La industrial es fa servir de truc per a acaparar-la, amb la privatització de l’ús, taxes, control de manantials… Per exemple a Catalunya, la conca del Ebre proporciona el 60% de l’aigua, però hi viu nomes el 8% de la població; a les conques internes, hi viu el 92% però només aporten el 40% restant (desequilibris territorials). A això s’ha d’afegir el problema de la contaminació, dels purins aquí, de pesticides a altres llocs…\nEl aigua es el poder, Israel vol controlar els altos del Golan però no per motius militars, si no perquè allà neixen els rius. Les presses de Zambia han deixat Mozambique amb un 50% menys d’aigua. I Egipte controla el 40% de l’aigual del Nil, però hi ha 28 països a la conca…\nEs parla de que els transgènics alimentaran al mon, però només 4 països tenen el 86% de la producció, i 5 empreses controlen el 75%. I només son 4 productes (soja, blat de moro, cotó i canola). Aquesta política esta afavorida per la OMC, que va forcar l’ampliació de 7 a 25 anys la validesa de les patentes. A més implica un abús d’herbicides i pesticides (negoci rodó).\nLa majoria de la soja es transgènica i està devastant zones de selva a Brasil i altres, que a mes es fa servir per a la ramaderia, o pitjor, biocombustible, no per a alimentar a la gent.\nDes de 2008 el GRAIN ha denunciat l’acaparació de terres, principalment per uns pocs països (China, Arabia, Corea, Emiratos) a altres (com Sudan, Madagascar, Filipines, Pakistan, del ordre de 1 MHa a cadascú!).\nPerò no es només per a prevenir futures crisis alimentaries, es també per a especular, es pot fer diners molt ràpidament.\nAlguns països han reaccionat com Madagascar, on la gent va fer protestes fins a que van derrocar al govern. Però a altres com a la Índia, una política molt agressiva a favor dels transgènics, va fer que 1M de persones compren llavors de cotó modificades, el que va endeutar a les famílies, i s’estima que 250.000 persones se han suïcidat.\n« Resumen del Global Eco Forum 2010\nEl paper ecològic del verd urbà »


Fototertúlia Origen, autories i context de l’àlbum polític, caricaturesc i pornogràfic de Los Borbones en pelota a partir d’una sèrie de cartes de visite, a càrrec d’Albert Domènech | Fotoconnexió\nMarç 2 - 18:30 - 19:30\n« Jornada Del fotoperiodisme militant a la fotografia humanitària\nTaula rodona “La professió de fotògrafa” a l’exposició Fotoconnectades »\nOrigen, autories i context de l’àlbum polític, caricaturesc i pornogràfic de Los Borbones en pelota a partir d’una sèrie de cartes de visite.\nActualment ningú discuteix la importància de la fotografia com a font d’informació des de les més diverses perspectives –cultural, patrimonial, històrica…- però poques vegades podem presentar-la com a proves definitives que obliguin a replantejar-se l’autoria d’una obra de la importància de l’àlbum Los Borbones en pelota, atribuït als germans Valeriano i Gustavo Adolfo Bécquer, conservat a la BNE.\nA partir d’una sèrie de CDV datables a principis del Sexenni Democràtic (1868-1870) aparegudes al mercat i trobades en arxius que reprodueixen caricatures directament vinculades a l’àlbum hem de replantejar-nos la seva autoria. Això comporta també plantejar-nos canvis geogràfics i entendre el modus operandi del seu origen, el que ens ajuda a resoldre els grans dubtes que aquesta sorprenent obra plantejava a historiadors i bécquerians.\nGràcies a la comparació de les CDV amb les il·lustracions de Los Borbones en Pelota podem concloure que les aquarel·les conservades a la BNE són una còpia posterior d’un àlbum original no conservat físicament però del que només ens ha arribat parcialment les fotografies esmentades que resulten claus per a resoldre una sèrie de dubtes que al llarg de molts estudis es plantejaven.\nA través de les reproduccions fotogràfiques del conjunt original podem reconèixer la mà de diversos artistes barcelonins com són Eusebi Planas i Tomàs Padró i d’altres menys hàbils que van recórrer als fotomuntatge per a realitzar les seves caricatures de contingut polític. Aquesta diversitat d’autors ens porta a relacionar l’elaboració de l’àlbum amb la tradició d’una sèrie de tertúlies barcelonines del s. XIX que en confeccionaren un com són la Societat Pírica (1842-1858), El Trapecio (1860) o la de la Rebotiga d’en Pitarra (1866-1872). Aquestes tertúlies estaven directament vinculades al món de la intel·lectualitat tant d’artistes, literats, científics i petits burgesos revolucionaris.\nLa Barcelona revolucionària del Sexenni seria el context idoni on es produí aquest àlbum realitzat -a porta tancada pel seu contingut pornogràfic en algunes il·lustracions- en tallers d’artistes o en alguna de les nombroses i reconegudes tertúlies com les de Pitarra, Innocenci López, Café Suizo… Aquests ambientsclarament republicans i oposats a la monarquia moderada ens permetria a comprendre la bel·ligerància antimonàrquica que tant caracteritza aquest àlbum.\nLes CDV conservades obliguen també a plantejar-se la possibilitat que l’àlbum original pogués tenir més il·lustracions que les reproduïdes en aquarel·la de la BNE i que fos un àlbum més complex del que hom podria pensar des d’un principi.\nAlbert Domènech, Borbones, caricatura, cdv, Fototertúlia, pornogràfic, tarjetas de visita


Un atac de l'aviació russa sobre Deir ez-Zor se salda amb més de 200 milicians d'Estat Islàmic morts\nMés de 600.000 sirians van tornar a les seves llars en els primers set mesos de l'any\tMés de 600.000 sirians van tornar a les seves llars en els primers set mesos de l'any\nQuatre militars i sis presumptes membres d'Al-Qaeda moren per un atac en el sud del Iemen\tQuatre militars i sis presumptes membres d'Al-Qaeda moren per un atac en el sud del Iemen\nEls musulmans tornaran a la mesquita d'Al-Aqsa després que Israel hagi retirat les mesures de seguretat addicionals\tEls musulmans tornaran a la mesquita d'Al-Aqsa després que Israel hagi retirat les mesures de seguretat addicionals\nAlmenys 40 soldats morts en un atac talibà contra una base militar a Kandahar\tAlmenys 40 soldats morts en un atac talibà contra una base militar a Kandahar\nTurquia.- Erdogan assegura que no tolerarà ingerències d'Alemanya en qüestions internes del seu país\tTurquia.- Erdogan assegura que no tolerarà ingerències d'Alemanya en qüestions internes del seu país\nPalestina suspèn totes les seves relacions amb Israel\tPalestina suspèn totes les seves relacions amb Israel\nAmbaixador Brose: 'Els alemanys no podem estar en contra de l'autodeterminació'\tAmbaixador Brose: 'Els alemanys no podem estar en contra de l'autodeterminació'\nUn atac de l’aviació russa sobre Deir ez-Zor se salda amb més de 200 milicians d’Estat Islàmic morts\nLa Força Aèria de Rússia ha efectuat aquest dilluns un atac contra l'organització terrorista Estat Islàmic a la ciutat de Deir ez-Zor, en el nord-est de Síria\nLa Força Aèria de Rússia ha efectuat aquest dilluns un atac contra l’organització terrorista Estat Islàmic a la ciutat de Deir ez-Zor, en el nord-est de Síria, que s’ha saldat amb més de 200 milicians morts, segons ha informat el Ministeri de Defensa rus.\nLes autoritats militars han indicat que l’objectiu era ‘un gran comboi d’Estat Islàmic’ que es dirigia a Deir ez-Zor, ‘on els terroristes internacionals intenten reagrupar-se i instal·lar la seva última base a Síria’.\nEl bombardeig rus ha aconseguit destruir més de 20 vehicles carregats amb armes de gran calibre i munició i matar a més de 200 gihadistes.\n‘La destrucció d’Estat Islàmic a la zona de Deir ez-Zor serà una derrota estratègica d’aquesta organització terrorista a Síria’, diu la nota oficial, recollida per l’agència de notícies Sputnik.\nEls terroristes tenen voltada Deir ez-Zor des de fa tres anys. Fa uns mesos van aconseguir tallar la comunicació entre la ciutat i un aeroport militar proper i des de llavors es proveeix als seus habitants amb helicòpters procedents de Qamishli, a la frontera amb Turquia.\nEl Ministeri de Defensa va anunciar la setmana passada que les tropes russes, que lluiten al costat del Govern de Bashar al-Assad, havien aconseguit alliberar la localitat d’Al-Sukhnah, propera a Deir ez-Zor, la qual cosa va permetre obrir una primera via d’accés a la ciutat.


Mercator-Hotel Gangelt Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAllotjaments a Gangelt\nDescompte a Mercator-Hotel\nVeure tots els 2 allotjaments a Gangelt.\nBurgstrasse 6, Gangelt, Gangelt, Alemanya, 52538 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Mercator-Hotel\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Gangelt, no busqui més enllà de Mercator-Hotel. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Mercator-Hotel asseguren una estada plaentera als seus clients. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen instal.lacions per a minusvàl.lids, express check-in/check-out, servei d'habitacions, instal·lacions per a reunions i banquets , centre de negocis.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, servei de despertador, escriptori, mini bar, insonorització a cada habitació. Bany, sauna, piscina coberta, spa, massatge de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Mercator-Hotel és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Gangelt.\nCal que informeu el Mercator-Hotel de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Sant Jordi ens inspira ! - Betània Patmos\nSant Jordi ens inspira !\nUn any més la nostra escola s’ha omplert d’activitats dedicades a la setmana de Sant Jordi, a través de les quals hem pogut gaudir de la lectura i l’escriptura.\nA 1r hem fet la cloenda de l’apadrinament lector amb 6è , hem participat en un concurs de dracs molt divertit, hem gaudit de les narracions d’una conta-contes i, juntament amb 2n, hem assistit a la representació de la Llegenda de Sant Jordi de la mà d’uns actors molt especials.\nA 2n també hem acabat els nostres llibres viatgers i hem visitat la biblioteca gran de l’Escola.\nA 3r i 4t hem gaudit del ja popular Concurs en veu alta. A més, els finalistes de cada classe han anat a explicar contes als alumnes de cicle inicial. A anglès hem treballat William Shakespeare. A 3r també hem fet la lectura d’un conte alternatiu de Sant Jordi, entre altres activitats. A 4t hem pogut realitzar jocs de llengua a la classe i hem fet una gimcana d’orientació amb proves de llengua al pati de l’Escola.\nA 5è ens hem acomiadat dels nostres fillols d’EI5, hem assistit a una xerrada sobre Sherlock Holmes i hem participat a un Concurs de Relats sobre l'Índia Rural organitzat per la Fundació Vicenç Ferrer.\nA 6è hem treballat la vida i obra de William Shakespeare, hem après a fer vitralls modernistes i hem recomanat els nostres llibres preferits disfressats d’un personatge literari.\nFinalment, hem pogut celebrar els Jocs Florals que, una vegada més, ens han fet vibrar amb la qualitat dels seus textos. Moltes felicitats a tots per l’esforç que suposa la feina ben feta i, en especial, als guanyadors.


La Cerdanya, 26 de setembre 2017: EL CG PUIGCERDÀ PERD DAVANT DEL JACA EN UN PARTIT AJUSTAT – Pirineus TV\nLa Cerdanya, 26 de setembre 2017: EL CG PUIGCERDÀ PERD DAVANT DEL JACA EN UN PARTIT AJUSTAT\nEl Club Gel Puigcerdà ha debutat aquest dissabte a casa contra en Jaca en un partit molt ajustat que s'ha decidit a la pròrroga, quan els aragonesos han anotat el quart gol, situant el marcador en 3 a 4. Bon paper dels ceretans, doncs, que tot i no poder emporta-se els tres punts merescuts han demostrat un bon ritme de joc, sobretot a l'inici de l'enfrontament.\nQuan el marcador estava a 2-0 a favor del Puigcerdà, al minut 3:03 de la segona part es va complicar la bona feina i una baralla va enviar al vestidor a Oriol Boronat, Roger Ramonet i Jorge Piñar per el CG Puigcerdà i a tres jugadors del Jaca. Els ceretans van perdre Oriol Boronat, una de les peces clau de l'equip. Va ser llavors quan els aragonesos van créixer fins a fer-se amb la victòria.\nL'1-0 va ser obra d´Oriol Boronat, el 2-0 de Pablo Muñoz i el jugador del Jaca Javier Chain va anotar el primer gol pel seu equip, acabant la segona part amb un parcial de 2-1. A la tercera part el cerdà Pablo Muñoz va sumar el tercer gol pel Puigcerdà però poc després els aragonesos van anotar dos gols. Ja a la pròrroga, Pablo Pantoja, del Jaca, decantava el marcador cap al seu equip, acabant l'enfrontament en 3 a 4.


La recollida selectiva perd pes en els residus de Girona |\nLa recollida selectiva perd pes en els residus de Girona\n30 Mai 2013 ·\tper · ·\tin Impactes Mediambientals, Reciclatge i Energies Renovables\nL’any 2010, les deixalles reciclades eren un 40%, i l’any passat l’índex va baixar fins al 32,1%\nLa capital va generar durant el 2012 prop de 40.000 tones d’escombraries de tot tipus\nRecollida selectiva a Girona. Foto: El Punt/Avui\nLa conscienciació mediambiental dels ciutadans de Girona va a la baixa en els últims anys. Així es comprova amb el fet que durant l’any passat la recollida selectiva va suposar només un 32,1% del total de deixalles que va generar la ciutat, un índex gairebé vuit punts per sota del que es va assolir a l’any 2010, quan es van arribar a reciclar un 40% de les escombraries generades. També suposa un petit descens respecte al 2011, quan la recollida selectiva es va situar al 33,8%.\nEl primer tinent d’alcalde i regidor de Sostenibilitat, Jordi Fàbrega, admet aquesta davallada i anuncia que “amb la renovació dels contenidors nous a la ciutat preveiem fer una campanya de sensibilització ciutadana”. En aquesta línia, també considera que els nivells de reciclatge poden créixer amb els nous contenidors “perquè els nous tenen boques més petites que els actuals i s’evitarà que hi trobem tants impropis, tal com està passant ara”. Pels diversos residus, la fracció orgànica va suposar un 12,5% amb les 4.900 tones que es van recollir, i un 7,1% va provenir del cartró i paper.\nMENYS RESIDUS PER LA CRISI\nLa crisi econòmica i el menor dinamisme empresarial i comercial, i la contenció de moltes famílies, també genera menys producció de residus en general. Així, durant el 2012, la ciutat va generar prop de 40.000 tones d’escombraries, un 4,7% menys que l’any abans. En els últims anys s’ha anat reduint la generació de residus com a reflex de la depressió econòmica generalitzada. La baixada del volum de residus es va iniciar a partir de l’any 2006, quan la capital gironina va estar a prop de les 50.000 tones.\n1 QUILO AL DIA\nAquesta tendència acaba suposant també un descens progressiu de la generació de residus per habitant, que a Girona se situa en l’1,11 quilos per habitant cada dia. Una de les dades que l’equip de govern valora com a positives és que només el 7% del total d’escombraries acaben a l’abocador. Fàbrega atribueix el percentatge “a la necessitat d’aturar, per raons tècniques, la incineradora en alguns moments, i això obliga a portar el material a l’abocador”. Ja s’ha encarregat l’estudi de millora i adaptació de la planta de Campdorà.\nFont: El Punt/Avui\nEtiquetes: deixalles, escombraries, girona, reciclatge, recollida selectiva\n← Assagen mesures per reduir les captures accidentals d’aus marines\nMés de 700.000 euros per substituir l’enllumenat públic dels pobles gironins →


S’esgoten en 24 hores les entrades de la projecció de curtmetratges dels anys 60 i 70 a Manresa i es programa una segona sessió - Memoria.cat\nHem exhaurit en només 24 hores les entrades per a la projecció dels quatre curtmetratges inèdits i excepcionals sobre la Manresa dels anys seixanta i setanta prevista per al dijous 30 de juliol, a les 19:00. Per aquest motiu s’ha decidit fer una segona sessió el mateix dijous, a les 20:30. En aquesta ocasió, per obtenir les entrades cal passar per les taquilles de Cinemes Bages Centre, de dilluns a diumenge, de les 15:30 a les 22:00, fins a omplir l’aforament.\nAquests curts tenen un gran valor documental perquè permetran veure, per primera vegada, alguns fets rellevants de la història d’aquesta ciutat. Els curtmetratges procedeixen del Fons Ramon Soldevila Tomasa de l’Arxiu Comarcal del Bages. Un d’ells va ser filmat pel cineasta Joan Guitart Clapera i dels altres no se’n coneix amb certesa l’autoria.\nEl primer curt: Comiat de l’últim tren del baixador del carrer d’Àngel Guimerà\nMostra la partida de l’últim tren del baixador del carrer d’Àngel Guimerà, l’arribada del tren al baixador de Manresa-Alta i el recorregut a peu per les obres de l’entorn. Data del 6 d’octubre de 1969 i la seva durada és de 4’34”\nEl segon curt: Obres de reforma del pont de l’Estació\nEl curt, datat del 1965, recull unes imatges impactants del procés de reforma del pont de l’Estació de 2’10” de durada.\nLes imatges d’aquest curt del 1970 mostren les obres de pavimentació de la carretera de Vic, Muralla de Carme, Muralla de Sant Domènec i Carretera de Cardona, també dels carrers de Francesc Moragas i Passeig del Riu, la construcció de l’Escola Bages i la piscina municipal i la cobertura de la via dels Catalans a Santa Clara. És la filmació més llarga de totes, 22’15”, i l’autor és el cineasta Joan Guitart Clapera.\nL’últim curt dura 4’38” i ens ensenya parcialment la visita del general Franco, a Manresa, l’1 de juliol del 1966.\nL’acte és organitzat per l’Associació Memòria i Història de Manresa amb la col·laboració de l’Arxiu Comarcal del Bages, propietària d’aquestes filmacions.\nCliqueu aquí per veure el vídeo promocional de l’acte


Subtítol: De Sant Esteve de Palautordera a Campins Montseny: Vallès Oriental-Selva-Osona ... i allà ja veurem el poble de Mosqueroles. Arribant a Campins, es poden visitar els antics forns de ciment (del s. XIX), recuperats ...\npasmontseny - 26/11/2014 - 12:04 - 1 comentari\n... a Mosqueroles. De Mosqueroles (Fogars de Montclús) a Campins Haureu entrat al terme de Fogars de Montclús per un corriol que ... urbanització Les Albes. Des d'allà ja veurem el nucli de Campins. De Campins a Gualba Tret d’alguns punts, el camí que ...


Software Optimizador de Cargas\nwww.bitmakers.com manteniment d'ascensors\nProgrames de temàtica Safreig\nFeu click aquí per veure una llista de tots els programes de temàtica Safreig, inclosos els que no estan\nEnregistraments de temàtica Safreig\nAmb SÃlvia Soler.. A les revistes del cor, sembla que no hi hagi mai res per aprendre. PerÃ² si penseu aixÃ², Ã©s que no les llegiu amb els mateixos ulls que la SÃlvia Soler. Ella devora les revistes, i sempre n'aprÃ¨n alguna cosa. Data : 2013-07-04\nMida : 25401600\nA cor obert - 10/06/13\nAmb SÃlvia Soler.. A les revistes del cor, sembla que no hi hagi mai res per aprendre. PerÃ² si penseu aixÃ², Ã©s que no les llegiu amb els mateixos ulls que la SÃlvia Soler. Ella devora les revistes, i sempre n'aprÃ¨n alguna cosa. Data : 2013-06-10\nMida : 38763900\nA cor obert - 30/05/13\nSilvia Soler ens comenten els fets destacats i els protagonistes de la premsa rosa de la setmana.. A les revistes del cor, sembla que no hi hagi mai res per aprendre. PerÃ² si penseu aixÃ², Ã©s que no les llegiu amb els mateixos ulls que la SÃlvia Soler. Ella devora les revistes, i sempre n'aprÃ¨n alguna cosa. Data : 2013-05-30\nA cor obert - 23/05/13\nSÃlvia Soler ens parla dels fets i els protagonistes de la setmana a la premsa rosa.. A les revistes del cor, sembla que no hi hagi mai res per aprendre. PerÃ² si penseu aixÃ², Ã©s que no les llegiu amb els mateixos ulls que la SÃlvia Soler. Ella devora les revistes, i sempre n'aprÃ¨n alguna cosa. Data : 2013-05-23\nMida : 25710300\nA cor obert - 16/05/13\nSÃlvia Soler ens parla dels fets i els protagonistes de la premsa rosa de la setmana.. A les revistes del cor, sembla que no hi hagi mai res per aprendre. PerÃ² si penseu aixÃ², Ã©s que no les llegiu amb els mateixos ulls que la SÃlvia Soler. Ella devora les revistes, i sempre n'aprÃ¨n alguna cosa. Data : 2013-05-16\nA cor obert - 09/05/13\nSÃlvia Soler ens parla dels fets i dels protagonistes de la premsa rosa de la setmana.. A les revistes del cor, sembla que no hi hagi mai res per aprendre. PerÃ² si penseu aixÃ², Ã©s que no les llegiu amb els mateixos ulls que la SÃlvia Soler. Ella devora les revistes, i sempre n'aprÃ¨n alguna cosa. Data : 2013-05-09\nA cor obert - 02/05/13\nSÃlvia Soler repassa els fets i els protagonistes de la setmana en la premsa rosa.. A les revistes del cor, sembla que no hi hagi mai res per aprendre. PerÃ² si penseu aixÃ², Ã©s que no les llegiu amb els mateixos ulls que la SÃlvia Soler. Ella devora les revistes, i sempre n'aprÃ¨n alguna cosa. Data : 2013-05-02\nA cor obert - 25/04/13\nSÃlvia Soler repassa els fets i els protagonistes de la setmana en la premsa rosa.. A les revistes del cor, sembla que no hi hagi mai res per aprendre. PerÃ² si penseu aixÃ², Ã©s que no les llegiu amb els mateixos ulls que la SÃlvia Soler. Ella devora les revistes, i sempre n'aprÃ¨n alguna cosa. Data : 2013-04-25\nA cor obert - 18/04/13\nSÃlvia Soler comenta els fets i els protagonistes de la premsa rosa de la setmana.. A les revistes del cor, sembla que no hi hagi mai res per aprendre. PerÃ² si penseu aixÃ², Ã©s que no les llegiu amb els mateixos ulls que la SÃlvia Soler. Ella devora les revistes, i sempre n'aprÃ¨n alguna cosa. Data : 2013-04-18


LA NATURALITAT DE LA CANçó\nPrograma: Enric Martínez-Castignani i Albert Guinovart\nLloc i dia: Teatre Principal de Sabadell\nEnric Martínez-Castignani i Albert Guinovart presenten ‘Paisatges’ al Teatre Principal de Sabadell.\nUn dels retrets que em solen fer quan explico que adoro el lied és: “Sou una colla d’estirats! Que si no es pot aplaudir entre cançons, que si tusses t’apedreguen, que s’ha de passar la pàgina del programa en silenci… Així no hi ha forma de gaudir de la música!”. No sé si tenen raó -jo participo de la litúrgia amb molt de gust-, però sí és cert que els Liederabende que avui frequentem tenen poc a veure amb les primeres reunions on compositors, cantants aficionats i els personatges més heterogenis es reunien al voltant d’un piano per passar el vespre plegats en un ambient informal. I aquesta és la primera gran virtut del recital que van oferir divendres 16 d’abril Enric Martínez-Castignani i Albert Guinovart al Teatre Principal de Sabadell: no renunciar ni per un moment a la qualitat i a l’exigència artística i, malgrat tot, aconseguir crear una atmosfera propera i distesa.\nUna part del mèrit recau en l’inusual repertori triat pel baríton i el pianista per posar punt i final a la seva residència al teatre: sota el títol “Paisatges” van trobar la manera de reunir harmònicament en la mateixa vetllada les Songs of travel de Vaughan Williams, les cançons de reminiscències andaluses de Miquel Ortega sobre textos de Lorca i diverses composicions de Guastavino amb clara inspiració del tango argentí. Què poden tenir en comú partitures d’origen i regust tan disparells? Tal com ho vaig viure jo, la tornada als orígens, l’homenatge a la cançó popular i un toc de melangia en retratar paratges potser perduts.\nEnllaçant amb el comentari inicial, l’enfocament de Martínez-Castignani va ser coherent: emissió directa i clara, renúncia a qualsevol tipus d’efectisme i cant aparentment espontani. Però no ens enganyem! Això no vol dir de cap manera que es descuidés: els seus recursos vocals (entre ells, un admirable fraseig i uns pianíssims controladíssims) van denotar una atenció mil.limètrica al text i una gran voluntat per comunicar. El baríton és un bon narrador d’històries, sap retenir l’atenció del públic i domina allò tan difícil de “saber dir”, qualitats essencials per a un intèrpret de cançó. La seva veu ha assolit una maduresa interessant, amb uns greus ben assentats, una projecció potent quan cal i un timbre càlid. Alguna frase emesa entre dents? Alguna, efectivament, però compensades de sobra per la delicadesa amb què és capaç de recollir la veu amb un excel·lent exhibició de control de dinàmiques.\nDe la seva banda, Guinovart va aportar les necessàries elegància i sofisticació per deixar clar que potser sí que les cançons recreen un ambient popular o amb tocs folklòrics però que estem davant de música culta de primer nivell. Impagable l’inici de les Songs of travel, on va semblar recrear els passos d’un caminant com si d’un segon Winterreise es tractés. Si el baríton va tendir al to elegíac i melancòlic, el pianista es va mostrar més intens i contundent, i va tornar a donar la lliçó de classe que és habitual en ell.\nLa vetllada va acabar amb un encore perfectament adient, una encantadora Canción al árbol del olvido, de Ginastera. Concloem, doncs, amb la reflexió que hi ha vida més enllà de Schubert i el lied alemany, un repertori imprescindible i meravellós però que de vegades sembla marcar la pauta d’una manera excessiva. Hi ha moltes altres maneres d’enfocar la cançó i la de Martínez-Castignani i Guinovart aconsegueix connectar amb el públic de manera automàtica sense renunciar a l’exigència artística i oferint música de primer nivell. Remarquem també que hi ha escenaris fora de les grans capitals i entitats com les Joventuts Musicals de Sabadell que s’escarrassen contracorrent per mantenir viva l’activitat.


L’Ivace, Fepeval i la Universitat d’Alacant formen per primera vegada a professionals per a la gestió de parcs empresarials | Notícies Dígitals\nL’Ivace, Fepeval i la Universitat d’Alacant formen per primera vegada a professionals per a la gestió de parcs empresarials\n27/09/2021 gestio, parcs empresarials\nL’Ivace, la Federació de Polígons Empresarials de la Comunitat Valenciana, Fepeval, i la Universitat d’Alacant han format per primera vegada a persones professionals per a la gestió i direcció de parcs empresarials en la Comunitat Valenciana.\nAixí, divendres passat el conseller d’Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball, Rafa Climent, va clausurar el primer Programa Superior de Direcció de Parcs Empresarials, impartit per la Universitat d’Alacant en col·laboració amb l’Ivace i Fepeval.\nA més de les 24 persones gerents que han rebut el diploma acreditatiu, el curs ha comptat amb la participació del president de Fepeval, Santiago Salvador, el vicepresident de Fepeval i director tècnic del programa, Vicente Seguí, la coordinadora del curs, Marina Planelles i el catedràtic d’Organització d’Empreses de la Universitat d’Alacant, José Luis Gascó.\nCal destacar que l’edició d’aquest Programa Superior, pioner a Espanya i finançat per l’Ivace, ha complit tots els seus objectius, contribuint a la professionalització de la gestió i direcció de les àrees empresarials, impartint coneixements pràctics i dotant de les eines necessàries per a optimitzar la labor que desenvolupen el personal gestor.\nAixí mateix, la formació d’aquest Programa Superior està plenament alineada amb els objectius de la Llei 14/2018, de 5 de juny, de la Generalitat, de gestió, modernització i promoció de les àrees industrials de la Comunitat Valenciana, que és la primera a nivell nacional a introduir la figura de la gerència de l’àrea industrial com a element clau per a la professionalització de la gestió d’aquests espais econòmics compartits.\nEl conseller Climent ha destacat que aquest curs “és un exemple de l’aposta decidida de l’Ivace i de la Conselleria d’Economia Sostenible per les nostres àrees industrials contribuint a la seua professionalització, la seua competitivitat i creixement, situant-les en el lloc que els correspon”.\nEn aquest sentit, ha assenyalat que “ja vam ser pioners amb l’aprovació de la llei de gestió, modernització i promoció de les àrees industrials, una normativa nascuda des del consens que es dóna resposta a una reivindicació històrica i que està permetent la millora dels espais empresarials, i ara som pioners també a formar i comptar amb persones professionals per a la gestió dels polígons de la Comunitat”.\nPer part seua, el president de Fepeval, Santiago Salvador, ha mostrat la seua satisfacció “pel reconeixement que va cobrant la figura dels gestors d’àrees empresarials, que suposen un element diferenciador en aquelles àrees empresarials en les quals estan implantats”. Salvador ha recordat que “els gerents i les associacions a les quals representen actuen com a interlocutors dels interessos generals de les empreses davant les administracions públiques i grans empreses subministradores de serveis, fent possible la posada en marxa de serveis de valor afegit, així com la millora de l’estat de conservació i l’arribada d’inversions”.\nEntre altres continguts, el curs ha abordat el coneixement i creació de les Entitats de Gestió i Modernització, EGM, que a poc a poc anirà implantant-se en les àrees empresarials, per a avançar en la seua conservació i en la implantació de serveis de valor afegit estimulant la col·laboració públic privada.\nEn aquest sentit, cal recordar que l’Ivace i Fepeval han assessorat un total d’11 municipis industrials de la Comunitat Valenciana per a la constitució d’EGM en les seues àrees empresarials que permeten millorar la competitivitat empresarial i afavorir la creació d’ocupació.\nLa seguretat, gestió econòmica i comercial, innovació i competitivitat, medi ambient, urbanisme, compres, cooperació interempresarial o comunicació i màrqueting, són matèries que també han format part del curs, que ha comptat amb un professorat multidisciplinari i heterogeni, compostos per professionals de prestigi.\n← La rectora Eva Alcón s’incorpora al Comité Permanent de Crue Universitats Espanyoles\nLa Xarxa de Parcs Científics Valencians convoca la tercera edició dels Premis rePCV →


Noticies – CF RIPOLLET\nEXPOSICIÓ CF RIPOLLET\nPublicado el 9 mayo, 2021 por admin\nDes del passat dia 5 i durant tot el mes està oberta l’exposició CF RIPOLLET, 100 ANYS D’HISTÒRIA que s’enmarca dintre dels actes commemoratius del centenari del nostre club que celebrem enguany.\nEl lloc és a la Sala del Centre Cultural, a la Rambla Sant Jordi, 2-4, i l’horari d’obertura és els laborables de 10 a 13 hores i per les tardes de 18 a 20 hores.\nEXPOSICIÓ 100 ANYS D’HISTÒRIA\nPublicado el 25 abril, 2021 por admin\nCom ja sabeu estem de celebració del nostre centenari i durant tot l’any estem programant tota una sèrie d’actes i esdeveniments relacionats amb el nostre club i la seva història, als quals esteu convidats a assistir-hi i a participar-hi.\nA partir del proper dia 5 de maig i durant tot el mes estarà oberta l’exposició «CF RIPOLLET 100 ANYS D’HISTÒRIA» a la sala del Centre Cultural.\nVolem aprofitar per fer una crida a totes aquelles persones que tingueu algún objecte o record del Club i animar-vos a que el porteu per a l’exposició. Un cop finalitzada aquesta, serà retornat al seu propietari. Podeu portar-lo al Camp de Futbol en horari de tardes, de 17h a 20h. Si no podeu portar-lo, podeu contactar amb el telèfon del club: 689.777.538 – 93.575.90.63.\nMoltes gràcies per la vostra col·laboració!!! Us hi esperem!!!


Nicolás Sartorius: “Ja no es pot fer només un pedaç per resoldre el tema català”\nL'advocat, periodista i expolític convençut que un estat federal és la "culminació natural" del model autonòmic nascut a la Transició\nMadridL’advocat, periodista i expolític Nicolás Sartorius admet que ell sempre ha cregut que, tard o d’hora, Espanya havia d’acabar sent un estat federal. Està convençut que és la “culminació natural” del model autonòmic nascut a la Transició. Per això, l’ara vicepresident executiu de la Fundación Alternativas lidera un manifest en aquest sentit.\nEl descontentament sobre la configuració territorial d’Espanya és general, encara que es manifesti de manera més incisiva a Catalunya. Moltes autonomies no estan satisfetes amb qüestions com el finançament, la delimitació de competències i el paper del Senat. Tot això ens va portar a la idea que, per anar cap a un estat federal, calia fer alguna cosa per posar al dia el sistema nascut el 1978, incloent-hi el títol VIII de la Constitució. Podem dir que hi ha un cert esgotament del model autonòmic.\nLa dreta, però, no ho veu així.\nJo no sóc tan pessimista. En política tot són processos i relacions de força. Era molt més difícil que la dreta espanyola franquista acceptés la democràcia i una Constitució avançada. Fa unes quantes legislatures, el PP portava la reforma del Senat al programa electoral. Si accepta un federalisme europeu, per què no pot fer-ho amb el federalisme espanyol? Cal parlar, però no tota la dreta serà un obstacle.\n¿Es podria donar la paradoxa que la tercera via es fes un lloc, precisament gràcies a la pressió de l’independentisme, per frenar-lo?\nNo és un problema de Catalunya, és un problema d’Espanya. I és per això que hem de decidir tots. En la decisió que haurem de prendre hi ha dues fases. La primera serà la reforma de la Constitució, en què votarem tots. La segona és que catalans, valencians, andalusos... votaran els canvis que la reforma haurà produït als seus estatuts. Per tant, si no hi ha abans una decisió del conjunt no hi haurà una decisió de cadascú.\nPerò el dret a decidir és una línia vermella per a la majoria de la societat catalana.\nNo sembla assenyat que un decideixi sobre qüestions que afecten també els altres. Això és com si en un judici no cridessis totes les parts afectades. Per això, és raonable pactar entre tots una reforma perquè en un país democràtic, europeu, no es pot aconseguir res fora de la llei.\n¿Seria viable afegir una disposició addicional a la carta magna, pensant en el cas català, com proposa José Luis Rodríguez Zapatero?\nLes altres comunitats autònomes no acceptarien només un pedaç per resoldre el tema català. A més, crearia desconfiança. Això ja no es pot fer a Espanya.


'Runners' amb cor: cinc històries de superació i solidaritat\nCalçar-se les vambes sovint és una manera d'aprendre lliçons vitals que poden canviar-ho tot\n9 min. Barcelona 16/01/2014 11:43\n260x366 La Muntsa Bernadet va començar a córrer mentre el seu pare era a l'hospital, i ara el seu record sempre l'acompanya. FORÇA DE VOLUNTAT 01. El Pablo Pluvinet va recuperar-se d'un aneurisma i ara corre per solidaritat. 02. El Miquel Pucurull té 75 anys i corre per recaptar fons per a l'Hospital Sant Joan de Déu. / MANOLO GARCIA XAVIER BERTRAL PERE TORDERA La Muntsa Bernadet va començar a córrer mentre el seu pare era a l'hospital, i ara el seu record sempre l'acompanya. FORÇA DE VOLUNTAT 01. El Pablo Pluvinet va recuperar-se d'un aneurisma i ara corre per solidaritat. 02. El Miquel Pucurull té 75 anys i corre per recaptar fons per a l'Hospital Sant Joan de Déu. / MANOLO GARCIA XAVIER BERTRAL PERE TORDERA\nEl Miquel Pucurull va començar a córrer quan tenia 41 anys, per perdre pes. Des d'aleshores, només ha deixat de fer-ho quan ha estat lesionat -afortunadament, molt poques vegades- o malalt: "En 35 anys només he estat un dia al llit per una grip, i en fa més de vint". Ara en té 75 i es prepara per córrer els 42 quilòmetres de la Marató de Barcelona, que se celebrarà el dia 16 de març a la capital catalana. Per entrenar-se (només descansa dos dies), corre una mitjana de 50 quilòmetres a la setmana, farà un parell de mitges maratons i una tirada llarga de 30 quilòmetres.\nDes de fa uns mesos, a més, ha engegat la iniciativa Corre la Marató de Barcelona 2014 amb mi, mitjançant la qual vol recaptar fons per ajudar a la investigació de l'Hospital Sant Joan de Déu sobre la diabetis infantil. Fins ara el Pucu -així el coneixen en el món del running- ha acabat 43 maratons, mitges maratons i curses de distàncies diverses. En total, més de 500. "No penso a retirar-me, penso que mentre pugui anar més de pressa corrent que caminant, ho faré", exclama. I afegeix que el dia de la Marató de Barcelona no li importarà córrer darrere de l'ambulància: "El que seria fotut seria anar-hi a dins!"\nTornar a córrer 42 quilòmetres\nEl món del running està ple d'històries de superació i solidaritat. Com la del Pablo Pluvinet, un arquitecte de 47 anys que va córrer la seva primera marató el 2003 i un dels fundadors de l'associació esportiva Corredors.cat. Uns mesos després d'aquella primera experiència, explica a l'ARA, el Pablo va patir un aneurisma. "Era l'1 de juny, i no vaig tenir temps ni de posar-me les vambes, preparades al menjador per córrer una mitja marató. Tots a casa dormien, vaig despertar la meva dona i, en aquell moment, les cames se'm van paralitzar i vaig caure a terra", recorda. El van intervenir i, per sort, van aconseguir clipar l'aneurisma. "Vint dies després, només vaig poder caminar 200 metres pel passadís de l'hospital. Em vaig recuperar molt lentament, però convençut que tornaria a ser el mateix. Dos anys més tard, vaig tornar a córrer 42 quilòmetres". El 2 de novembre del 2008, amb 42 anys, va fer la Marató de Nova York, la més popular del món. "Vaig creuar la meta a Central Park en 4:20:15, i llavors mateix vaig decidir deixar de córrer maratons; era el punt final en el millor escenari possible".\nL'adéu, però, no va ser definitiu, i el 2009 va fundar Corre por tus venas, un projecte solidari basat en la relació entre l'esport i la investigació de malalties cerebrovasculars a partir de la seva experiència vital, mitjançant la qual corre maratons per solidaritat i recapta fons per a la Fundació de l'Hospital Clínic.\nSuperar la quimioteràpia\nUna experiència semblant la va viure la Teresa Garrofer, de 52 anys i que va començar a córrer fa un any. "Vaig al gimnàs a fer tonificació, estiraments o spinning des de fa anys, però sempre havia pensat que córrer no estava fet per a mi, i que hi havia arribat tard, tot i que se me n'anaven els ulls darrere de qualsevol persona que passés corrent pel meu costat". Què feia que es tirés enrere, doncs? "Em frenava l'edat i un tractament de quimioteràpia que em va deixar les articulacions destrossades, sobretot els genolls".\nTot i les reticències, una amiga li va dir que s'apuntés a la Cursa de la Dona, que eren pocs quilòmetres, que eren per una bona causa i que fins i tot la podia fer caminant. "M'hi vaig apuntar i vaig pensar que ja que la feia, valia la pena que la fes corrent. I des d'aleshores ja no he parat. El millor de tot és que des que corro mai més no m'han fet mal els genolls", explica a l'ARA la Teresa.\nCórrer li aporta alegria, seguretat i confiança que pot fer tot el que es proposi. Ha fet noves amistats, ha conegut llocs nous -"Vaig visitar Colònia amb l'excusa de fer-hi la mitja marató"- i ha fet "curses mítiques amb un ambient indescriptible" com la Behobia-Sant Sebastià. "Ara corro com tanta i tanta gent que omple les curses populars i fa que ens queixem els uns dels altres per la massificació que no ens deixa avançar com voldríem i baixar uns segons les nostres marques de pa sucat amb oli", riu la Teresa.\nDe vegades, posar-se les vambes i sortir a córrer, més enllà d'ajudar a superar situacions personals difícils, canvia la manera com es veu la vida. És el que li va passar al Joan Sanchís: "Fa uns quatre anys i mig, amb 30 anys, vaig començar a córrer intentant demostrar-me a mi mateix que era capaç de superar nous reptes. Com passa molts cops en aquests casos, venia d'una crisi personal molt forta -potser el que deien que era la crisi dels 40 ha passat a ser la crisi dels 30- i córrer semblava una via de sortida. Pesava més de 95 quilos i no feia gens d'esport des dels anys de batxillerat".\nA poc a poc s'hi va anar aficionant, i pel camí va deixar-hi fins a 10 quilos. Tot i que la crisi personal quedava molt enrere, encara no es veia capaç d'afrontar nous reptes. "Quan vaig decidir deixar de mirar enrere i començar a mirar endavant és quan vaig començar a superar nous reptes, a adquirir nous hàbits saludables i fins i tot a tenir una nova visió de la vida", manifesta.\nJa ha fet dues mitges maratons i ara es prepara per córrer la Marató de Barcelona. Més enllà dels temps i les competicions, remarca que de córrer n'ha tret lliçons vitals. "Sempre m'he considerat impacient, i sovint poc constant en les meves tasques. Córrer m'ha ensenyat com són d'importants, en qualsevol àmbit, la paciència i la constància per assolir més bons resultats que els esperats d'entrada". Sovint recorda la frase "Si vols, pots", un reclam publicitari d'unes joguines dels 80 gravada al gimnàs on es va apuntar fa quatre anys. "És una frase molt repetida, però ara jo li dono significat; abans, no. M'ajuda a focalitzar els meus objectius, siguin quins siguin, i a pensar que assolir-los depèn de mi", afirma.\nFlaixos sobre l'asfalt\nCórrer encara el va ajudar en una cosa més: "Un dia, corrent pel passeig Marítim de Barcelona, després de mesos d'intents i malentesos, vaig tenir un flaix, clar i immediat. Vaig saber que la que aleshores era una bona amiga meva sentia alguna cosa especial per mi. Vaig trucar-li tan bon punt vaig arribar a casa, abans de dutxar-me i tot. L'endemà vam dinar junts i ens vam acomiadar amb el que va ser el nostre primer petó. Ara ja fa tres anys que compartim la nostra vida", somriu el Joan.\nPer a la Muntsa Bernadet, de 29 anys, el running també va marcar un abans i un després. Ella va començar fa cinc anys, quan al seu pare li van diagnosticar un càncer de pulmó terminal: "Era l'estiu del 2008 i vaig deixar la feina per estar al seu costat. Em passava el dia amb ell, cuidant-lo, fent-li l'esmorzar, el dinar, donant-li les pastilles… Quan arribava la meva mare de treballar, jo em calçava les vambes, em posava música i sortia a córrer una mica, sense ser ni conscient de la distància ni el temps que m'hi estava. Era la meva via d'escapament". Amb el temps, els amics la van animar a participar també en curses i, finalment, es va estrenar el febrer del 2010 en la mitja marató de Barcelona. "L'experiència em va encantar: la gent, els corredors, el públic, l'ambient, el fet de veure passar els quilòmetres i sentir-me tan bé. Jo sempre havia corregut sola, i allò era tan diferent, tan eufòric, tan emocionant i excitant!"\nEncara recorda la primera marató, que la va córrer fa tres anys a Florència: "Mai oblidaré l'entrada a la plaça de la Santa Croce, plorant de l'emoció". El running, afegeix, li ha aportat noves amistats, esperit de superació i constància, i li ha fet descobrir una nova manera de viure, més sana i lliure. "I no hi ha cursa en què no pensi en el meu pare, ell també em dóna força per seguir endavant. Penso en aquella tardor del 2008, quan jo arribava d'entrenar-me i ell em deixava anar les paraules mens sana in corpore sano, acompanyades d'un bonic somriure", conclou la Muntsa.\nEl diumenge 2 de febrer, a córrer contra el càncer infantil\nDiumenge 2 de febrer se celebra la Mitja de Granollers, una cursa que, per tercer any consecutiu, tindrà un vessant solidari. Enguany, sota el lema #ForçaMiquel i amb la col·laboració de l'ARA, la cursa recordarà el Miquel, un nen de 10 anys que en feia més de 7 que lluitava contra la leucèmia.\nEn una emotiva carta, la seva família recorda la seva valentia, la seva força i la seva pau, i demana suport a la investigació perquè es pugui vèncer la malaltia: "El Miquel era un nen de 10 anys ple d'il·lusions quan una cruel leucèmia se'l va emportar, després de 7 anys i mig de lluita ferotge. Ara farà 9 mesos. Va ser un nen pacient des del moment de néixer, tranquil, afectuós, molt valent, amb un somriure tendre i una mirada transparent que ho deia tot d'ell. El que ens ha deixat el Miquel és la força, la pau que tenia. Mai una queixa per res. Junts érem l'equip invencible però no va poder ser, la leucèmia ens va vèncer. Les famílies hem de lluitar amb totes les forces i donar suport a la investigació tant d'oncologia com d'hematologia de l'Hospital Sant Joan de Déu perquè algun dia puguem vèncer aquesta malaltia".\nCom a homenatge a tots els que han lluitat o lluiten contra el càncer i a les famílies, l'ARA ha reservat un total de 600 inscripcions solidàries, que poden aconseguir-se fins al 26 de gener, la data límit per inscriure's a la cursa.


Requisits tècnics per a la producció de truges de raspall de dents - Coneixement - Zhengzhou SUNUP Technology Co., Ltd\nGel per blanquejar dents\nLlapis de blanquejament de dents\nLlum LED per blanquejar dents\nPols per blanquejar dents\nSafata boca per blanquejar dents\nKit per blanquejar dents d'ús domèstic\nClínic / SPA Utilitza el kit de blanquejament de dents\nTires blanquejadores de dents\nMàquina de blanquejament\nRetractor de galta\nUps de pinzell oral\nEsprai de la boca\nPasta de dents d'escuma\nRequisits tècnics per a la producció de truges de raspall de dents\nEls raspalls a les dents s'han convertit en un hàbit en la vida quotidiana de les persones en els darrers anys. El propòsit de raspallar-se les dents és evitar l’erosió de les dents, la periodontitis i el mal alè, i per massificar les genives. El raspall de dents es pot utilitzar per eliminar la placa adherida a les dents, per eliminar els residus d'aliments entre les dents i per massatges de les genives. Per a les truges de raspall de dents ordinari, s'utilitzen principalment monofilaments fets amb una resina uniforme amb secció circular.\nPer eliminar efectivament la superfície de les dents, la superfície entre les dents, la superfície entre les dents i les genives, i la placa de residus alimentaris de la càries, etc., la forma de tall del raspall de dents ha estat dissenyada per ser plana, bisellat, vessant Formes tallants com tall de forma, doble tall a diferents alçades i similars.\nAtès que els materials monofilament que no danyen les dents i les genives i que poden eliminar efectivament la placa són la millor opció per als raspalls de dents, les resines de niló s'utilitzen comunament com a materials monofilament per a les truges. No obstant això, es pot utilitzar el ftalat de polibutè. O utilitzeu dos materials mixtos.\nEl gruix de les truges i la duresa de les truges es descriuen com "dures", "mitjanes" i "suaus". Per eliminar efectivament la placa, el raspall de dents utilitza sèrums del mateix diàmetre o de dos o més diàmetres.\nLa longitud de les truges més externes és preferiblement més curta que les altres files de files de 1 a 3 o 4 files. Això elimina amb eficàcia la placa de la superfície entre les dents o entre les dents i les genives. A més, la filera interior de truges es talla longitudinalment en sis o més superfícies de tall contínues, millorant així el rendiment d’eliminació de la placa a les dents.\nUn parell de:Com trien els nens de 3 anys la pasta de dents i el raspall de dents?\nSegüent:Com triar un bon raspall de dents per a les dents?\n14a planta, edifici 5, ciutat moderna de Jinyin, districte de Jinshui, Zhengzhou, Henan, Xina\nCopyright © Zhengzhou SUNUP Technology Co., Ltd. Tots els drets reservats.


“Ofrena” és un espectacle cultural format per la poesia, la música i la dansa, una disciplina que s’estrena a la “Literatura a la fresca”. El pati de la biblioteca, a partir de 2/4 de 8 de la tarda, acollirà la lectura de poemes que anirà a càrrec de Gisela Vicenç. Uns poemes de celebració, d’homenatge, de reconeixements… que volen posar en valor les dones que donen vida a partir de la maternitat. La lectura estarà acompanyada per la música de Xavi Molina i la dansa de Montse Canals.\nPer assistir-hi cal inscriure’s prèviament als telèfons 972057850/ 690652478 ó a través de biblioteca@santacristina.cat.