What to Upload to SlideShare by SlideShare 5936685 views\nCustomer Code: Creating a Company C... by HubSpot 4411563 views\nBe A Great Product Leader (Amplify,... by Adam Nash 988837 views\nTrillion Dollar Coach Book (Bill Ca... by Eric Schmidt 1164254 views\nAPIdays Paris 2019 - Innovation @ s... by apidays 1350001 views\nA few thoughts on work life-balance by Wim Vanderbauwhede 1016105 views\n1. JUNY 2020\n2. 2 Sumari ______________________________ I. Editorial. 3 II. Notícia desitjada (5è C. Sup.) 4 III. El tema (6è, Cicle Superior ) 5 IV. Les Nostres Festes (P4, Ed Infantil) 11 V. El Racó de Ciències (1r, Cicle Inicial) 12 VI. El Racó del Llibre (4t, Cicle Mitjà) 15 VII. Hem anat a... (P3, Ed. Infantil) 20 VIII. Havíem d’anar a.... (P5, Ed. Infantil) 22 IX. El Rebost (3r, Cicle Mitjà) 25 X. El nostre Projecte (2n, Cicle Inicial) 29 XI. El Menjador informa 31 XII. L’AMPA informa 36\n3. 3 I. Editorial ___________________________ L’escola Pau Vila i el COVID-19 Benvolgudes famílies, La supressió de l’assistència a l’escola per part de l’alumnat i el professorat durant aquest confinament ha requerit una altra manera de planificar el curs, altres activitats, altres demandes per a l’alumnat i una altra manera d’avaluar. Seguint les instruccions i indicacions del Departament, des de l’escola, junt amb els suport dels serveis educatius i municipals (Regidoria d’Educació, conserge, Punt Jove, serveis socials, serveis tècnics informàtics...) hem intentat donar la millor resposta possible perquè tot l’alumnat pogués rebre i retornar les propostes de treball setmanals i mantenir la comunicació amb l ‘alumnat i les famílies en un context que ni el professorat ni les famílies estàvem preparats, el Còvid-19 ens ha tret de la nostra zona de confort laboral. En alguns moments, hem caigut en el desànim, l’estrès, la intensificació del treball amb hores davant la pantalla i el patiment per veure si fas el què has de fer. Malgrat tot, i conscients de que tot és millorable, ara en fem una valoració global molt positiva i ens sentim satisfets per totes les actuacions que hem portat a terme. Per part vostra, tenim coneixement que també heu viscut certs moments d’estrès davant l’acompanyament en els treballs dels vostres fills i filles com a primers responsables de la seva educació. Educar no és una tasca fàcil. Per tot això, des d’aquí, us volem expressar la nostra comprensió i, un cop més, agrair-vos per tot el que heu fet per ells. Estem a pocs dies d’acabar el curs i a punt de començar a preparar el següent, no sabem amb quin escenari ens trobarem, però hi serem segur, no en dubteu, perquè necessitem compartir un temps i un espai, estar presents, caminar junts, perquè la veritable educació es cou en el foc de la convivència, i és aquí on sorgeixen els aprenentatges, ni les noves tecnologies per molt avançades que siguin, ni cap altre professional pot substituir-nos en el nostre ofici. Us desitgem que passeu un bon estiu!\n4. 4 II. Notícia desitjada _____________________ BOLI VIU- Edició Confinament El Papiol, 25 de maig de 2020 La revista Boli Viu de l’Escola Pau Vila del Papiol ofereix en exclusiva la notícia de l’any. Després de fer públiques diverses notícies d’interès, ha arribat a la redacció del Boli Viu la publicació més esperada. Aquesta notícia pretén ser el recull de moltes altres que els nens i nenes de 5è havien redactat tot imaginant que serien publicades. Com a infants havien passat per desitjar que existissin sabates voladores, explicaven robatoris de lladres informàtics i de bancs, somiaven que tenien súper poders, etc. Totes van ser molt interessants, però la notícia més desitjada és la que tenim a continuació. LA COVID-19 PASSARÀ A LA HISTÒRIA BEN AVIAT GRÀCIES ALS INFANTS DEL PAPIOL Les investigacions sobre la vacuna per evitar el contagi de la COVID-19 han donat el seu fruit i es calcula, que abans de l’estiu estarà disponible i a l’abast de tota la població mundial la desitjada vacuna que immunitza de la terrible malaltia. Els esforços que s’han fet a escala mundial i gràcies a la informació compartida entre totes les investigacions, fan possible que la vacuna que ha d’immunitzar la població s’estigui fent realitat. Els esforços que s’han fet a escala mundial i gràcies a la informació compartida entre totes les investigacions, fan possible que la vacuna que ha d’immunitzar la població s’estigui fent realitat. Aquest descobriment tan important ha estat possible gràcies a un estudi realitzat en el laboratori instal·lat a l’aula de ciències de l’Escola Pau Vila del Papiol. Allà cada dia un grup d’investigadores i investigadors han analitzat la pols de l’escola on es concentrava tota mena de cèl·lules dels infants papiolencs. Els resultats són definitius i mostren que aquests nens i nenes posseeixen una naturalesa extraordinària- ha declarat la Dra. Anna Covada, directora de la investigació. El seu equip insisteix en la necessitat de mantenir les normes de prevenció durant el temps necessari, ja que ha de continuar l’estudi amb aquests infants tan especials al llarg del proper curs. Imatge del coronavirus causant de la pandèmia mundial.\n5. 5 III. El Tema __________________________ Una de les coses que més m'ha agradat jugar a la switch perquè puc connectar amb amics i passar el temps. També m’agrada que la meva mare ens ensenyi experiments. Perquè és una altre forma de passar el temps. A casa del meu pare m’agrada jugar al jardí, amb la meva germana. És una cosa que puc fer en una casa i en l’altre no perquè només tinc un balcó. He llegit molt aquests dies, el que més m’ha agradat ha estat “Wonder” i el que ara estic llegint “La filla de l'espantall”, no m'està agradant gaire, però ja porto la meitat. Biel Villalabeitia A mi m’agrada jugar amb el meu millor amic que es diu Jonàs a un joc del mòbil que és el Brawl Stars. També m’agrada molt sortir a caminar amb el meu pare que es diu Miquel. Sempre vaig tot el camí parlant d’un tema o d’un altre, i sempre diu que sóc molt xerraire. I per últim amb la meva germana juguem molt a jocs de taula, el nostre preferit és: El Virus. Va de que tu necessites els 4 òrgans nets, els altres jugadors et poden infectar. El que tingui els seus òrgans sense cap virus guanya. Àlex Martín El que més m’agrada fer en casa es fer videotrucades amb amigues o parlar. També una cosa de les que m’agrada molt fer és cuinar. Sempre ho faig els caps de setmana amb la meva família: fer pastissos, galetes…i estar amb l’ordinador: youtube, jocs, fer els deure… i també m’agrada molt estar amb el meu goss i amb el meu gat . Greta Escudero El que més m'ha agradat és estar amb la família i cuina noves receptes. I també fer videotrucades amb tota la família, i passar bons moments. També he pogut aprendre coses sobre informàtica, que ja em servirà per l’institut. Ha sigut molt divertit poder veure a les meves amigues del punt jove. Ilham\n6. 6 El que més m’ha agradat és estar amb la meva família, jugant al Scrabble, i al Rummy. També m’agrada anar amb bicicleta amb el meu tiet. Juguem el cap de setmana, perquè és quan estem a casa tots i ningú treballa. Jugo molt amb la meva mare. Laia Chillida Fer manualitats i jugar amb la meva gossa. Normalment a les tardes, quan no tinc res a fer, em poso a fer manualitats. Casi sempre les faig sola, però alguna vegada ha vingut la meva germana petita. Les manualitats que faig la majoria de vegades són animals (com pingüins, gossos…), però alguna vegada he fet altres coses. A mi m’agrada molt fer manualitats, perquè m’ho passo bé i estic molt entretinguda. Quan jugo amb la meva gossa m’ho passo molt bé, també, encara que algunes vegades fa mal. Carla Casas Una de les coses que més m’agrada fer a casa és parlar amb els meus amics per videotrucades els dissabtes, ja que veiem una peli tots junts mentre sopem i és molt divertit. I també, com no, m’encanta parlar amb la meva família. Un altre cosa de les que més m’agrada fer és sortir a la masia de la meva família a caminar una estona per allà. Però realment m'agradaria poder tornar a la meva vida normal...Espero que estigueu bé! Cecilia González El que més m’agrada fer a casa és estar amb la meva família i fer excursions a la muntanya, ja que tenim molta sort de tenir el parc de Collserola aquí al costat per poder estar a l’aire lliure i fer una mica d’esport, i això s’ha d’aprofitar! També m’agrada molt jugar a jocs de taula i jugar a fora, al pati, amb els meus germans i les meves cosines i sobretot passar- m’ho super bé!!!! Ahh! I ara que comença a fer calor, jugar amb l’aigua!!!!!! Giulia Malmusi Quan vaig a dinar després de mirar la tablet una estona, menjar mentre veiem un programa de cuina que aprenem a fer receptes i provar noves coses encara que la majoria de coses no les fem. També m'agraden les creps, que la meva mare està començant a fer; de xocolata, pernil i formatge i també de fruites i xocolata. M’han agradat moltes coses més però aquestes soón les que més m’ha agradat, no sabia decidir-me entre les dos .. . Izan Estrella Estar cuinant tot el dia ja que eé el meu hobby i estic fent això perquè a vegades quan m'avorreixo busco receptes al youtube i m'entretinc amb la Carlota, la meva germana. Ens divertim moltíssim. Això ho faig al matí i així la família té un berenar casolà. Ho faig buscant les receptes, que a mi em costa molt perquè no em decideixo, i costa molt amb el meu germà Àlvaro. Al final, quan tinc les receptes apuntades ja preparo els ingredients, faig la recepta amb molt carinyo. El que més m'ha agradat i he cuinat molt són pancakes, que són fàcils, ràpids i estan molt bons. Àngel Castillo\n7. 7 A mi el que més m'ha agradat es passar bons moments amb la meva família però el que més m'ha agradat és cuinar. Hem fet: mini croissants, diferents tipus de pastissos de xocolata, de maduixa ... També hem fet moltes coses més. El moment que m'he posat més contenta va ser el dia que ens van dir que podríem sortir al carrer . He parlat amb els amics i he fet repàs a través del zoom . Nihad Ganbour Que encara que ara estiguem més lluny uns dels altres, ara estem més en contacte amb els demés, ens hem pogut dedicar més temps a nosaltres mateixos i a més hem tingut més temps per fer aquelles coses que deixarem per més tard… I tot això ho trobo una sort . També crec que totes les emocions que estem sentint ara ens fan més humans que mai… Això és el que més m'agrada d'estar tancats a casa. Erinn Jalencas -He descobert com s’editen els vídeos. -He trobat un clauer que donava per perdut. -He parlat amb les meves amigues per videotrucades. -He jugat al Just Dance. -He preparat crepes. -He descobert noves cançons. Maria Jalencas El que més m’agrada fer durant a l’estada a casa és jugar a jocs de taula. Jugo quan tinc temps lliure. Jugo a jocs de taula perquè m’avorreixo i a més m’entretinc. També, em diverteixo jo jugant a jocs de taula amb el meu germà, amb el meu pare i la meva mare. També faig videotrucades al la tarda perquè és quan tenim temps lliure i ens trobem molt a faltar. Finalment, faig gimnàstica a casa faig he acabat els deures. Laura Mesa Quan jo i el meu germà ens quedem sols a casa perquè el meu pare ha d’ anar a comprar, posem música i comencem a ballar i a fer tonteries. Juguem al parchís, al monopoli, etc. Quan acabem de sopar a vegades, el meu pare i jo, ens quedem a veure pelis de por. Jo surto quasi cada dia, a vegades anem a la muntanya a agafar espàrrecs i a donar un passeig. A l’estada a casa he estat amb el meu pare, la meva mare i el meu germà. Aitor Rubio El que més m’agrada de estar a casa és que amb el confinament ens han fet estar amb la meva família i que estigui tot el temps jugant i parlant meé i estan més junta amb la teva familia . També m'agrada estar a casa perquè a l'hora de menjar jo a vegades em quedo al menjador. Menjo allà i ara menjo tots els dies a casa perquè amb el confinament no podem sortir. també ara estic més bé junt amb la meva família. Marwa Quan vaig a dinar, després de mirar la tablet una estona, menjar mentre veiem un programa de cuina que aprenem a fer receptes i provar noves coses encara que la majoria de coses no les fem. També m'agraden les creps que la meva mare està començant a fer, de xocolata, pernil i formatge i també de fruites i xocolata. M’han agradat moltes coses més però aquestes son les que mes m’han agradat, no sabia decidir-me entre les dos ... Izan Estrella\n8. 8 És bo pel medi ambient: Gràcies al confinament ha reduït la contaminació, el forat de la capa d'ozó ja no està i els animals estan lliures… Puc passar més temps amb la meva família i podem fer moltes coses junts. També tinc més temps per fer bastants coses que m’agraden i puc aprendre coses noves. Sortir a la muntanya: perquè camino, s’està molt tranquil i és molt bonic. M’agrada escalar, agafar pedres maques, mullar-me els peus a la rierada, etc. Aina Palacio M’agrada molt cuinar amb la meva mare. També surto a passejar amb el meu gos i el meu pare, que quan treballen tant no poden. A vegades fem videotrucades amb els amics i familiars per veure'ns. Tinc temps per jugar a la play amb els meus amics i tinc uns exercicis per fer gimnàs a casa. La cuina ha sigut un descobriment per mi, abans ja m’agradava molt però ara he descobert receptes noves que puc cuinar jo sol. Gerard Villalba Veure i penjar vídeos, ja se que és molt simple però és molt divertit perquè m’agrada pensar idees per penjar els vídeos, anar editant etc. Veure vídeos és la part oposada perquè no tinc que editar ni pensar, però els dos són molt divertits perquè m’ho passo molt bé fent les dues coses perquè hi ha infinitat de idees com per exemple els memes,... però en definitiva es el que més m’agrada fer a casa. Javi Porral Jugar amb el meu gos, jugar a videojocs i fer vídeotrucades amb la família. També tinc un mini basketball i jugo molt. No m’agrada estar a casa perquè no puc veure a la meva iaia i perquè m’agrada jugar a basketball i no puc ara per que no podem sortir per aquesta situació. Mario Fernandez Per a mi una de les coses que més m’agrada fer a l’estada a casa es cuinar. Per fi tinc temps per poder elaborar el meus plats. Com que m’encanta cuinar postres, primers, segons… Puc passar-me hores cuinant, pensant nous plats, nous sabors, noves textures… També cuino amb la meva família i així passem estones molt divertides i entretingudes. Però també m’encanta anar a caminar a la muntanya (ara que ja podem sortir) i poder anar passejant pel bosc és meravellós i molt divertit. En fi, cuinar i passejar son les meves dues coses preferides d’ aquesta estada. Martí Àvalos El que més m’agrada fer a l’estada a casa és escoltar música i tocar la guitarra. Normalment ho faig cada día encara que hi han dies que no toco la guitarra, intento sempre escoltar música diàriament ja que me encanta escoltar una i una altre vegada les meves cançons preferides i/o descubrir noves cançons i artistes. M’agrada fer-ho perquè aixì desconnecto una estona i em puc relaxar. Sempre ho faig sola a la meva habitació. Mariona Hidalgo\n9. 9 El que més m'agrada és jugar a finger skate i puc jugar sol i acompanyat. En tinc molts de comprats i d’altres fets per mi, i alguns son trencats de tant fer-lo servir. El que més m’agrada és fer els meus propis fingers amb làmines molt fines de fusta, les encolo amb cola, les poso amb un motlle i el fico a prensar, a la prensa. Al cap de 24h ja està sec, llavors el decoro al meu gust. També em construeixo el meu propi parc amb l'ajuda del meu pare, i amb la meva mare fem campionats. Pol Fuentes El que més m’agrada durant l’estada a casa és tocar el òrgan ja que és molt entretingut, fins i tot he après alguna cançó! Ja que és un instrument molt maco de tocar i tampoc es molt difícil. També m’agrada molt estar amb les meves germanes grans és molt divertit i m’ho passo genial!Sempre fem coses juntes sobretot cuinar o fer esport totes plegades. Joana Sospedra En aquesta quarentena el que més m'agrada fer, és parlar amb els meus amics o dormir. Estic tot el dia dormint o parlant per telèfon. Parlo amb els meus amics per no perdre el contacte i aixie no oblidar-me d’ells. I dormir perquè abans no podia i ara si. Aitor Garcia Per mí es més fàcil treballar i m’agrada més . Encara que estem a casa, surto al carrer i faig videotrucades amb els companys. Tinc més temps per fer coses que m’agraden. També a casa faig exercicis, oci, jocs de taula, deures etc. Conclusió m’agrada més estar en casa que al cole, i és molt semblant. Joel Vollaers Estar amb la família perquè abans anàvem amb presa i gairebé no pasàvem temps junts i fer videotrucades amb els amics, amigues i familiars. Estic passant l’estada amb el meu pare, la meva mare, el meu germà i la meva gossa. El temps se'm està passant molt ràpid perquè portem una altre rutina i faig coses que abans no feia, com: cuinar, fer invents, fer videotrucades, estar casi tot el dia amb l’ordinador,..... Aina Estrella\n10. 10 El que més m’a agradat ha sigut muntar una cabana, no era una cabana del tot, més ben dit vam muntar un racó per pasar el rato, per jugar, llegir... L’ he fet amb la meva germana Helena. L’ hem muntat al jardí de casa meva, amb un bon tros de gespa artificial, alguns coixins i algunes fustes. Júlia Frank Quan va començar l’estada a casa pensava que solament serien uns dies i ja podríem tornar a l’escola, al carrer etc… Però va passar molt més temps i en aquest temps, com hem estat sempre a casa hem après moltes coses que es poden fer a casa, hem estat més temps en família, hem jugat a jocs junts… I quan ens van deixar sortir una estona al carrer per primera vegada va ser com… Què guay, com una sensació, de nervis, felicitat… Jo espero que l'estada a casa s’acabi aviat més que res per poder sortir al carrer, veure als familiars i amics, i tornar a l’escola. Mireia Vargas Fer activitats amb el meu pare i la meva mare com jugar a fútbol. encara el meu pare no pot jugar tant com ma mare, ja que ell està estudiant i fent treballs i coses. Amb la meva mare jugo a futbol i al seu joc preferit el volei, ja que quan era petita ella jugava amb el seus amics. Fins i tot, va ser capitana a l'equip de la seva escola i quan jugo amb el meu pare a vegades anem amb la bicicleta per la muntanya. Albert del Peso El que més m'agrada fer durant l'estada a casa és fer deures per la tarda o per el matí i la tarda perquè em passa súper ràpid el temps, Estar unes hores fent els deures i després sortir al carrer a que em doni l’aire, perquè normalment estic molt agobiada, tancada en casa, fent deures. I surto al carrer amb el meu pare i em relaxa, m’agrada molt anar per la muntanya i escoltar els ocells, olorar les plantes, també m’agrada moltíssim veure com corre la meva gossa pel camp, després tornem a casa. Ariadana Mayne Jugar online amb els meus amics. Fer manualitats amb la meva germana, com per exemple: una caseta amb cartró, fer figures de plastilina… Passar més temps amb els meus pares, fer videotrucades amb amics o família. Fer esport amb la meva mare. He après a cuinar molt amb la meva germana, com per exemple: macarrons, paella… Com no he de matinar em puc anar a dormir més tard. Joel Barja\n11. 11 IV. Les Nostres Festes ___________________ AQUEST ANY, ELS/LES ASTRONAUTES I CARGOLS DE P4, HEM VOLGUT CELEBRAR LA FESTA DE LA CIRERA, D’UNA MANERA MOLT ESPECIAL. HEM GAUDIT DE TOT UN SEGUIT D’ ACTIVITATS AL VOLTANT DE LA NOSTRA PROTAGONISTA LA CIRERA:  HEM FET UN PASTÍS DE CIRERES.  HEM EXPERIMENTAT AMB LES CIRERES. Les hem: olorat, tocat, escoltat, mirat i al final ens les hem menjat.  HEM DIBUIXAT I HEM CONSTRUIT CIRERES DIVERTIDES.\n12. 12 V. El Racó de Ciències ___________________ EXPERTS CIENTÍFICS I CIENTÍFIQUES Durant els dies de confinament a casa, aprofitant que havia començat l’estació de la primavera, que ens encanta, i ja havíem aprés moltes qualitats dels científics a l’espai d’experimentació a l’escola, hem estat fent un experiment amb el que hem tret moltes conclusions, i ens ha ajudat a entendre una mica més el món de les plantes. L’EXPERIMENT DE LES LLAVORS Hem experimentat com afecta l’aigua i la llum a les plantes. Vam fer primer un registre diari durant la primera setmana, arrel del que anavem observant en els quadre gots on vam plantar les llegums. Un el regàvem i rebia llum, el segon el regàvem però el vam deixar en un lloc fosc, el tercer no el regàvem i rebia llum i l’últim ni el regàvem i ni rebia llum. MOSTRA DEL DIARI\n13. 13 Després vam escollir la planta que havia crescut més i vam fer un dibuix i descripció molt detallats, la següent setmana vam agafar la mateixa planta i vam haver de mirar curosament els canvis que s’havien produït.\n14. 14 Finalment com a bons científics i científiques vam treure les nostres conclusions de tot el que havíem observat. Si voleu veure la resta de fotografies que hem compartit cliqueu a sobre del link, ha estat tot plegat molt interessant i hem gaudit molt! https://photos.app.goo.gl/NYSJJbJqQsWAcgWi8\n15. 15 VI. El Racó del Llibre ____________________\n20. 20 VII. Hem anat a... _____________________ QUE BÉ QUE ENS HO PASSEM SORTINT DE CASA!!! Aquests dies de confinament es porten molt millor quan podem sortir! Els infants de P3 volem compartir aquestes boniques estones, que passem amb la família, quan sortim de casa. Anem al bosc i gaudim de la natura, que tant necessitem…Olorem, escoltem, observem, toquem…Un bosc ple de sensacions…. Passegem amb bicicleta i amb patinet. Necessitem moure’ns!\n21. 21 Juguem, observem, investiguem, descobrim,… Respirem l’aire del carrer, del bosc,…I ens omplim d’alegria!!! QUIN REGAL PODER SORTIR, DESPRÉS DE TANTS DIES CONFINATS A CASA! MOLTES GRÀCIES INFANTS I FAMÍLIES PER LA VOSTRA COL·LABORACIÓ! MOLT BON ESTIU!!!\n22. 22 VIII. Havíem d’anar a... _________________ COLÒNIES CANFINADES: Aquest curs als infants de P5, Motos i Dofins, ens tocava anar per primera vegada de colònies, en acabar una etapa important com ha estat P3, P4 i P5. Anar de colònies ens motivava ja que compartiríem amb els amics una experiència nova i acabaríem aquest curs amb molts ànims per començar la nova aventura de passar a primer, deixant un record especial com a grup. Malauradament hi ha hagut un fet que no esperàvem i que ens ha trasbalsat a tots i totes: el Covid-19. Tot i que no poguéssim anar a la casa de Can Miqueló per gaudir de l'experiència entre natura, mestres i amics, el virus no ens anava a aturar.\n24. 24 Per anar de colònies necessitàvem la motxilla, així que cadascun de nosaltres vam posar tot el que calia: muda, necesser, sac, lot i nino de dormir!! Vam escollir a qui volíem de company/a de llitera, ens vam muntar una habitació (ben confinada cadascú des de casa, no patiu!) i ens vam explicar històries de nit amb la llum de la lot. Amb més ganes que mai, Dofins i Motos, viuríem les colònies. Així que amb tota la nostra il·lusió i estant confinats, hem gaudit de l'experiència d’unes colònies a casa\n25. 25 IX. El Rebost __________________________ Els de tercer hem inventat noves receptes per superar el confinament.\n29. 29 HERVÍBORS (Mengen herba) OMNÍVORS (MENGEN DE TOT) X. El nostre projecte ____________________ ELS NENS I LES NENES DE 2N HEM INVESTIGAT… Els nens i les nenes de 2n ens hem passat moltes setmanes investigant moltes coses sobre els animals. Hem descobert que hi ha 5 grups de vertebrats I els hem après a classificar segons la seva alimentació: Un cop feta la investigació, cada alumne va triar un animal i va fer una fitxa tècnica i una exposició en vídeo. CARNÍVORS (Mengen carn)\n30. 30 Aquí teniu les fotos de tota la feina dels nens i nenes de 2n. https://photos.app.goo.gl/GjcnCcyjXs8dWRNLA\n31. 31 XI. El Menjador informa _________________ EL MENJADOR Hola nens i nenes, famílies i tots/es els que formem part d’aquesta acollidora escola, el Pau Vila. Que passa…??? ..alguns ja no ens podem veure, abraçar, petonejar.. som lluny o a prop..??? és tot molt estrany. Oí??? aquesta situació ens ha tocat compartir-la, però sabeu una cosa…?? Serem capaços de fer-ho, som tant intel·ligents que tenim la capacitat d’adaptar-nos al canvi i tots nosaltres ho podrem fer!!! “ Viu, sent, estima, riu, plora, juga, guanya, perd, cau….però sempre aixeca’t i segueix” L’equip de monitors/es del menjador us hem preparat un bocí de petites coses que ens encanten fer, i ho volem compartir, esperem us agradi: CARMEN , quina marxa , sempre amb tanta energia, ens ensenya com escalfem per fer esport! A moure el cos!!\n32. 32 LOLI, dolça com aquestes “rosquilles” tan casolanes, li encanta cuinar i menjar….”riquísimoooooo” MÍRIAM, tan artista i màgica com aquest: “maquillatge fantàstic” MARI, tan riatllera i natural, ens ensenya com fer unes manualitats de pollet …que tendre! ANA, mmmmm… quin berenar, quina traça que té a la cuina, tot li surt molt bo!\n33. 33 ANA, infinita paciència el ioga ens ajudarà…..ommmmmmmm VERO, que manyosa i apanyada, quina galeta més gran… nyam, nyam… SÒNIA, retrobant la natura, inventant alguna coseta per fer amb els nens/es…potser una colònia…quina bona olor!!! SÍLVIA, anem al bosc? Siiii, una bona excursió amb la família, quin nervi.\n34. 34 LIDIA, tan activa i entregada sempre, ens encanta com expliques els contes!! (no et quedis afònica) JOAN, amb el passeig de la “trufa” ens encantes amb aquesta carona d’àngel, ens hem endut els angelets que bufes… MIKEL, el nostre pagès personal, tan productiu amb la terra i en contacte sempre amb la natura, sortiran uns bons tomàquets!!\n35. 35 DAVID, té dins l’esportista, entrenador tot és força i voluntat!! ESTHER, treu el nen/a que hi tens a dins!!!! juga, juga i juga!!! riuràs sempre!! RECOMANACIONS: en aquest confinament, més que mai, ens hem de cuidar l’alimentació, mengeu sa, feu un cop d’ull a la piràmide d’aliments i penseu si ho heu fet bé!!!! si és així, seguiu. “som el que mengem” #ensquedemalPapiol#joemquedoacasa#quedatacasa#hoaconsegu irem# juntsacabaremambelcovid19#gràcies L’equip de monitors/es us desitgem que estigueu tots/es bé i a reveure! Us trobem a faltar molt!!! https://drive.google.com/file/d/1ZOEOsGC48uYUULiCCu_HY6iostBBSxcC/vi ew?usp=sharing\n36. 36 XII. L’AMPA informa _________________ Des de la junta de l’AMPA volem aprofitar aquests espai que ens cedeix l’escola per dirigir-nos a vosaltres i explicar-vos algunes de les coses que hem anat fent durant aquest dies de confinament. Primer de tot, esperem que tots vosaltres estigueu bé. Aquest ha estat un curs estrany, ja que des de Setmana Santa els nens i les nenes no han pogut tornar a trepitjar l’escola. Però, com bé sabeu, el curs acadèmic ha continuat i com a tal les tasques que fem des de l’AMPA no han parat. Fins i tot s’ha celebrat la primera junta virtual de la història del CEIP Pau Vila, amb el que podem dir que tenim una junta 2.0. Durant aquestes setmanes de confinament i paralització de les classes, hem estat un element més en la cadena de comunicació escola-família. Hem parlat moltes vegades amb la Direcció fent-los arribar les vostres peticions. Així com també en l'altre sentit hem utilitzat els grups de les delegades per fer-vos arribar informació que ens traslladava l’escola i era del vostre interès. S’han buscat solucions, conjuntament amb l’escola per a tots els temes que ens han afectat, com per exemple les quotes de les sortides, colònies i de material que els nostres socis han abonat per aquest curs que no s’ha pogut realitzar, i que es retornaran (sortides i material) via transferència. En el cas de les colònies es posposen al primer trimestre del proper curs.\n37. 37 També es va parlar amb Teno, l’empresa encarregada del servei del menjador i les empreses d’extraescolars, que són els serveis que nosaltres gestionem per tal que ens oferissin una solució a les quotes que s’havien pagat per avançat d’aquests serveis i s’ha retornat la part del servei que no es va poder oferir. Esperem que el proper curs es puguin reprendre sense cap incidència. Ens hem reunit amb la Direcció de l’escola i amb Serveis Socials per tancar l’exercici actual de les beques que entreguem i preparar ja el del curs vinent, que suposem que amb la crisi econòmica provocada per la COVID-19 serà fonamental per poder ajudar als nostres socis que més ho necessitin. Des de la comissió d’inversions s’ha estat parlant amb l’escola per tal de tancar la proposta de la nova aula de ciències que finançarà l’AMPA. Tenim ja una primera proposta però falten aspectes per acabar de perfilar i poder tenir ja una proposta definitiva per tirar-la endavant. Esperem que durant el proper curs els i les alumnes puguin estrenar-la. Des de l’AMPA va organitzar-se una xerrada virtual via Zoom, en que un tècnic de FAPAES ens va explicar la importància de l’acompanyament en els deures als nostres fills i filles, i ens va donar consells de com fer-ho. Aquesta xerrada, a la que van assistir prop de 20 famílies, va ser valorada molt positivament . La xerrada va ser gravada i en breu us facilitarem un enllaç per tal que, els que us interessi i no vàreu poder assistir, pugueu tenir-hi accés. La finalització atípica del curs ens ha afectat també en dues activitats que teníem previstes realitzar abans que acabés el curs i que hem hagut de posposar. Per una banda el Cuidem l’escola que l’hem mogut per finals de setembre, principis d’octubre. Ens falta acabar de tancar la proposta amb algunes peticions de l’escola però ja us informarem perquè esperem que la situació futura ens permeti trobar-nos un dia per tal de entre tothom posem el nostre granet de sorra per tal de millorar l’escola dels nostres fills i filles. L’altre activitat que no s’ha pogut realitzar és la Festa final de curs que com cada any organitzem des de l’AMPA i ens serveix, a part de tancar el curs, per acomiadar els i les alumnes de sisè que el proper curs comencen l’institut. Es va parlar amb l’escola, amb les famílies de sisè i amb l’empresa contractada, per mirar de canviar la data. Entenem que els i les alumnes han de tenir el seu comiat de l’escola. Així que si les autoritats pertinents no hi posen cap impediment, el curs vinent tindrem ració doble de festes, la festa final de curs al juny i una al setembre que serà la festa d’inici de curs, i on aprofitaran els ja nostres ex-alumnes de sisè per tenir la seva festa de comiat merescut. Que tingueu unes bones vacances i carregueu les piles per al curs 2020/21 La Junta de l’AMPA


Aeribalta - Aviació: Vol Rasant ha organitzat un nou encontre a Moià. Ah! I amb arrossada inclosa!\nVol Rasant ha organitzat un nou encontre a Moià. Ah! I amb arrossada inclosa!\nEl grup de Vol Rasant, amb els seus incondicionals de sempre, gent extraordinària, ha dut a terme l'organització de l'esdeveniment a un dels hangars de l’aeròdrom del Prat a Moià. Les joguines ULM han fet acte de presència en aquest tros del cel moianès pilotats per quants han assistit a la festa afegint-s'he com comensals a l'àpet.\nMeteorològicament el dia ha estat ben assolellat, però, més cap a la tarda, un ruixat de poca importància acompanyat amb alguna pedreta ha refrescat l’ambient, acabat el qual l’activitat del vol s’ha reprès.\nL'arribada d'avionetes ha estat constant. Aterraven i s’enlairaven, anaven i venien. Els vols eren òbviament el fonament de l'encontre a taula. Durant l'àpat igualment els ULM han estat solcant l'atmosfera de Moià.\nHan arribat aparells des Avinyonet del Penedès, de Sabadell i de Cervera, també de més a la vora, del veí camp de vol de Les Umbertes a tocar de l'aeròdrom en el qual se celebrava la festa. Vegeu les imatges que s’afegeixen per l'ordre de llocs descrit.\nL'aire de Moià es va moure poc, va permetre que les volades fossin molt complaents. Heus ací la "ma del soci" sostenint la mànega que ho assenyala.\nEls companys més compromesos, junt amb els cuiners i els dos germans Foj, suportaren la càrrega més feixuga, la d'organitzar preparar i muntar el "menjador" amb tots els elements. Ah!, i serviren les taules amb tot els queviures, begudes de tota classe, i un llarg etc. Des el nostre Blog els remetem una merescuda felicitació, junt amb una fraterna encaixada de mans.\nL'arròs?, Déu n'hi do! I com aquesta paella n'hi havia una altra!\nEl pop a la gallega va esdevenir auténticament exquisit, i el pa, dit "de pagès", tot i que és fet solament de farina; de bo, semblava vingut d'altres temps.\nLes coses de l'estòmac tendeixen a crear confraternitat, heus ací una de les taules que, a l'"ombra" d'una avioneta, ha permès acomodar-se per departir la magnífica arrossada amb pop a la gallega que els de Vol Rasant han oferit als seus afiliats i a tota classe d'amics els quals s'han sabut guanyar.\nAmb tot, l'activitat aèria, afortunadament no va cessar.\nUn Airbet 2-Sport que des d'Avinyonet va participar a l'encontre, en iniciar el seu retorn va ser captat per una càmera de vídeo. Vegeu tota la seqüència.\nAquest reportatge ha estat a càrrec d'en Pere Ribalta i Puig


La cuina xinesa | Acadèmia Catalana de Gastronomia i Nutrició\nPer Josep Corominas\n“Més val veure un cop que escoltar cent vegades”\n[apunts d’un viatge a la Xina]\nLa cuina xinesa ahir\nEls primers referents físics relacionats amb la cuina xinesa pertanyen a uns 5000 anys abans de Crist. Son restos de forns, estris per cuinar o ceràmiques de dibuixos de peixos. En concret, un dels estris trobats consistia en tres recipients acassolats, en forma de trespeus, units entre si, que permetia la cocció de tres plats diferents al mateix temps. Només aquest instrument ja fa evident l’astúcia i gran destresa culinària del poble xinès.\n1500 anys abans de Crist ja es coneixien en determinades zones de Xina quasi els mateixos aliments que conformen la base de la cuina xinesa d’avui, especialment molts cereals, llegums, verdures -carbasses, cogombres, carbassons- o la carn d’ànec i de porc.\nDe diverses varietats d’arròs se’n feia alcohol que aromatitzaven amb pebre. Es feia a l’estiu i després de passar-lo per un sedàs de jonc o vímet es deixava fermentar fins a l’ hivern. Amb cereals també feien un vinagre i, amb soja i herbes aromàtiques varen començar a penetrar en el món de les salses.\nLa fruita també va formar part de l’àmbit culinari del poble xinès: pruners, albercoquers, cirerers, perers o presseguers, eren la base del dolç d’una cuina propera i rural. Una de les salses més tradicionals de la cuina xinesa -a base de prunes fermentades i pebre- ja es coneixia 3000 anys abans de Crist. No cal oblidar que bàsicament eren pobles d’agricultors i ramaders.\nAnys més tard, el posterior descobriment dels metalls -principalment el coure- va permetre el naixement d’una artesania nova i la creació de nous atuells que varen ampliar però no varen canviar els sistemes i maneres de coure i de cuinar. En els més antics llibres xinesos -no específicament culinaris- ja s’hi trobaven referències a la importància de l’alimentació i a les conseqüències que molts aspectes quotidians -costums, sexe o menjar- tenien en la vida de la gent. També parlaven de les regles de cortesia que s’havien de mantenir a la taula i donaven mil i un consells dietètics.\nConfuci, 500 anys abans de Crist escrigué: “L’home no menjarà l’arròs malmès per la intempèrie, no ha de menjar res que s’hagi desnaturalitzat o hagi perdut el color. No ha de menjar cap aliment ni massa cuit ni massa poc cuit, ni tampoc productes que no siguin de la temporada. No menjarà aliments mal tallats i ha de consumir carn de manera moderada…” Aquest text és d’una prodigiosa modernitat. Podria formar part del pròleg de qualsevol llibre de cuina actual. La llegenda ens parla, fins i tot, de la idoneïtat que Confuci hagués abandonat la seva esposa perquè aquesta no dominava l’art de cuinar amb la notabilitat necessària.\nEn aquesta època ja s’utilitzaven estris de cuina molt semblants als que s’utilitzen a la cuina xinesa actual i en els llibres es descriuen amb exactitud les maneres de tallar las verdures, el peix o la carn, maneres que requereixen una gran habilitat doncs cada producte, segons la seva fermesa i consistència, requereix un tracte i un tall especial. Per ser un bon cuiner cal una gran destresa. Tallar bé una carn o unes verdures és una condició indispensable perquè la cocció posterior sigui complaent al paladar ja que les peces tallades irregularment es couen també d’una manera irregular.\nAlgunes carns -llop, linx o guineu- estaven prohibides, però, no tant per motius religiosos com per creences medicinals o perquè a aquestes carns se’ls atribuïen la força de meravellosos estimulants afrodisíacs o eren causa de tristes impotències.\nEls fregits, la cocció al vapor, els fumats, el s bullits, la brasa o els adobats son tècniques de cocció actuals que van néixer en l’antiguitat. El menjar ordenadament, amb aliments purs i correctament preparats, portava a la noblesa de l’ànima. Sens dubte, aquella cuina xinesa fou una cuina esplendorosa, selecte i estacional que, avui, en cercles molt privats i refinats encara perdura.\nA les carns s’hi afegia ceba tendra a la primavera i, en canvi, grans de mostassa a la tardor. Les sopes de guatlla i de perdiu s’aromatitzaven amb herba de passacamins (Polygonum avicolare) però mai s’aromatitzaven amb aquesta herba les sopes de faisà. El gingebre s’utilitzava essencialment per les carns de vaca.\nEls grans àpats començaven amb els plats de carn. Els plats de caça anaven davant els plats de peix i els estris de taula es col·locaven seguint un ordre precís i establert. Els hostes havien de començar a menjar abans que l’amfitrió, però no podien acabar abans que el senyor. Durant l’àpat tampoc no podien mostrar-se gormands però, per educació i respecte, havien de provar tots els plats. Els àpats es composaven d’un seguit nombrós de plats sublims i exquisits.\nMenjar va esdevenir en diferents dinasties imperials una activitat refinada i hedonista, un autèntic art culinari. Al llarg dels segles i de les dinasties es varen escriure llibres i crear receptes, en prosa i en vers. El poeta Tong Po, en el segle XI va deixar escrita la famosa recepta del Porc a la cendra [Porc sous cendre]. Li Li-weng en el segle XVII va escriure L’art de viure, però el gran tractat sobre la cuina i el pensament culinari xinès -Chi Tan (El menú)- aparegué en el segle XVIII i el seu autor fou Yuan Mei. En el pròleg es llegia: “Cada cosa que es menja te la seva essència pròpia i la seva categoria, de la mateixa manera que la cara de cada individu posseeix un gest i una identitat particular… Si un producte és de baixa qualitat, ni tan sols el més gran cuiner podria donar-li sabor”. La bona cuina, segons Yuan Mei, havia de posseir una determinada perfecció moral, només resultat d’un gran equilibri de sabor, qualitat, color i força.\nEn un llibre molt més recent, el doctor Cheng explica que un plat xinès ha de recopilar aquestes virtuts: puresa, o sigui, homogeneïtat en la disposició i el sabor, suavitat, o sigui, la mateixa impressió subjectiva que es pot apreciar contemplant un llac en calma, delicadesa, finor, mirament, tendresa, o sigui, producte fresc i recent, textura, o sigui, cocció correcte i color natural, o sigui, un pebrot, en arribar a la taula, ha de tenir color de pebrot no d’oliva.\nUNA. El cuiner del príncep Wen-huei tallava la carn amb una espècie de ritme musical. El príncep, observant-lo, li preguntà com havia aconseguit aquesta meravellosa habilitat. El cuiner va respondre: “Al principi de la meva carrera observava la carn, però avui el que treballa és el meu esperit i no els meus ulls o les meves mans. Conec la carn i només penetro en ella sense malmetre venes, nervis o artèries. Un bon cuiner utilitza un ganivet a l’any. Un cuiner mediocre utilitza un ganivet al mes. Jo tinc el ganivet des de fa 19 anys i amb ell he tallat milers i milers de peces de carn…”\nDUES.La cuina xinesa ens ha deixat moltes receptes pertanyents al que ara es denomina cuina afrodisíaca, tan fantasioses com las que avui es promocionen amb el mateix objectiu. Robert van Gulink, en el seu llibre La vida sexual en la Xina antiga parla del valor afrodisíac de determinats bolets com la Mutinus caninus o la Phallus impudicus (varietats de l’ou del diable). Son bolets molt semblants a un penis en erecció. Una de les receptes -que porta el nom de “sopa de pollo calvo” elaborada amb aquests bolets garanteix, si es pren durant 60 dies seguits, capacitat per jaure en una mateixa nit amb quaranta senyores, satisfent-les plenament.\nTRES. Un document que commou i sintetitza el pensament culinari dels xinesos és la carta testament de Chin Sheng-Tan al seu fill. Aquest home polític va participar en una conjura i fou condemnat a mort per decapitació. En la vetlla de la seva execució escrigué al seu fill: “la decapitació és una mort horrible però m’han condemnat a morir així. Cuida’t molt, estimat fill, de no oblidar-te d’aquest meu darrer consell: menja les galetes de soja seques amb cacauets fregits. Junts, et donaran el sabor del millor pernil.”\nSon tres anècdotes que fan evident que el poble xinès sempre ha donat un significat veritablement singular i moral al menjar. Aquest és l’esperit de la cuina xinesa. Aquest és l’esperit de la saviesa del poble xinès.\nLa cuina xinesa, avui\nAvui, la cuina xinesa -encara tan desconeguda i inexplorada pels occidentals continua essent la més universal de les cuines i, afortunadament, els fogons de força restaurants xinesos no turístics, continuen fumejant amb dignitat i brillantor.\nÉs una cuina amb un profund esperit filosòfic, religiós i dietètic. El gran principi que sempre va governar aquesta cuina -el Yin i el Yang- és el mateix que cada dia vindica la vida quotidiana del poble xinès: sol, i terra, foc i aigua, sucre i sal, home i dona, vida i mort…\nÉs una cuina influenciada pels grans principis de la coherència i la higiene: els aliments tallats ben petits es couen sense necessitat de romandre massa temps al foc. Per això, no calen ni forquilles ni ganivets: els aliments tallats petits son fàcilment agafats amb “palillos”. Exceptuant els gran banquets imperials -composats a vegades per més de cent plats diferents- en els àpats normals, els plats acostumen a servir-se simultàniament a taula, barrejant i alternant sabors mitjançant aquest humil vincle de sabors que és l’arròs.\nLa cuina xinesa a la Xina\nA la mateixa Xina coexisteixen moltes cuines que s’ignoren entre elles. Podríem, però, parlar de quatre grans cuines: una cuina de migjorn, al sud -la cantonesa on les sopes abasten gran subtilesa; una cuina septentrional, del nord -de Pekin de síntesi, coneguda pel seu excel·lent ànec lacat; una cuina de llevant, a l’est, a Shanghai, amb abundància de peix i marisc; i una cuina de ponent, al centre – oest, a Szechwan, la que més utilitza el picant.\nCada una posseeix uns cultius propis en funció de la humitat, el temps i la temperatura. Hi ha un proverbi xinès que diu: “el sud és dolç, el nord, salat, l’est, picant i l’oest agre”.\nCom ja és ben conegut, l’arròs es un component bàsic i unificador de la cuina xinesa, mentre que el blat, que inclou la pasta i els panets al vapor són predominants al nord de la Xina.\nLa sopa es serveix generalment en acabar l’àpat per saciar, d’aquesta manera, la gana del comensal. El menjar preparat exclusivament amb vegetals és típic de la gastronomia xinesa i està relacionat amb els costums budistes. El menjar vegetarià de Shangai porta bastant oli i un color clar. Són plats nutritius, exquisits, fàcils de pair i saludables.\nDe les principals cuines xineses voldríem destacar algunes de les seves característiques, respecte als productes que més utilitzen i que els són més característics.\nLa cuina de Szechwan, utilitza el pollastre, l’ànec, la carn de boví i les verdures com a ingredients principals. A Shandog, els plats són més espessos, lleugers i saborosos. Són aromàtics,i frescos. A Shangai, els principals plats es preparen amb salsa de soja, al vapor, guisats, fregits, torrats, amb arròs fermentat. Es caracteritzen pel caldo perfumat amb oli i salsa vermella. A Pequín es seleccionen els ingredients amb molta cura. Hi ha plats clarament marcats per les quatre estacions de l’any. S’utilitza poc la sal, sent els principals gustos: el dolç, el salat, l’agre, el picant, la pasta de soja, i la pasta de sèsam entre d’altres.\nA la pregunta, que mengen els xinesos? Acostumen a contestar: “mengem tot el que vola menys els avions, tot el que neda menys els vaixells, i tot el que te quatre potes excepte les taules”. La gran cuina més refinada conviu amb una cuina popular que és la que es menja en l’àmbit familiar composada bàsicament per arròs, te verd, soja i, segons el lloc, una mica de peix, pollastre, porc o ànec.\nPer menjar de manera autèntica, a Xina, un occidental s’ha d’oblidar dels costums adquirits a qualsevol país occidental. Avui, no tant, però en els anys setanta l’ idioma constituïa un obstacle complicadíssim. La cuina dels restaurants “turístics” mai ha merescut cap atenció i menjar en llocs autèntics no ha estat mai fàcil. Gràcies a la influència de gent acreditada del país, vaig poder reservar alguns restaurants als quals, sense ajuda, no hagués tingut cap possibilitat d’accés.\nPrèvia reserva anticipada de dos dies com a mínim, a l’hora d’escollir el menú vaig comprovar que n’hi havia tres, en funció del preu: un, per exemple, costava 40 dolars, un altre en costava 55 i el tercer en costava 80. La meva sorpresa va ser quan, en preguntar els plats de cada menú, em varen dir que els tres menús eren iguals, amb els mateixos productes i amb la mateixa qualitat. La justificació – sorprenent i fantàstica- fou que el primer menú el preparava un cuiner jove, el segon menú el preparava un cuiner de més edat i amb més coneixements i experiència i el tercer l’elaborava l’honorable “mestre”, un cuiner d’edat més avançada i d’una experiència en els fogons absolutament considerable.\nLa cuina xinesa fora de la Xina\nPer degustar un ànec lacat, avui no cal anar a Pekin. Ja fa molt temps que la cuina xinesa a deixat de ser un misteri. A causa de la immigració o l’exili, molts xinesos a partir dels passats anys seixanta es van anar escampant per tot el món i allà on es va constituir una colònia xinesa, al cap de poc temps, hi naixia un restaurant xinès. Així, a ciutats occidentals -potser a Londres la que més- els restaurants xinesos hi van anar creixent com bolets. Al principi eren restaurants petits i humils, amb cuiners o cuineres que, en la inclemència i l’aspror del confinament i la llunyania, feien el que bonament podien i, en algun d’ells, per cert, s’hi menjava bé. Recordo el diminut Poon’s a Leicester Street -era petit com un puny- o el Fung Shing a Lisle Street. En ambdós, a mitjans setanta, hi havia menjat força, força bé.\nAvui la oferta de cuina xinesa a Occident ha crescut notablement. Es troben restaurants orientals a tot arreu. Això ho fa tot plegat molt més mediocre si exceptuem uns quants restaurants en els que la disposició i els procediments segueixen formant part de l’autèntic passat culinari de la mil·lenària cuina de la Xina tradicional.\nAvui, l’ Acadèmia Catalana de Gastronomia ha organitzat un àpat al Restaurant barceloní “Memorias de Xina”. L’hem escollit perquè considerem que és un dels pocs restaurants en el que, tot i una normal influència occidental, fan una cuina d’una honestedat i un nivell recomanables.\nL’àpat que ens proposa el Sr. Lam és:\nKauzi (Cresta de carn i col)\nHakau (Raviolis de llagostí)\nSiumai (Raviolis de gambes i carn)\nWantun (Raviolis de marisc)\nPastís de peus de porc\nTorrada de plàtan, llagostí i sèsam\nCranc Reial d´Alaska amb farcellet d’espàrrec i col xinesa, en fumet de cranc.\n“Pato Laqueado” i saltejat de tires d’ànec\nLlamàntol amb arròs tailandès perfumat en brou de mar i muntanya.\nFilet al vi d’arròs, xampinyons baby i verdureta d’hort xinès.\nSopa freda de maduixes amb sorbet de mango al xerès\nCava: Perles Roses de Naveran\nEm triat aquest menú, una petita mostra de la rica i extensa gastronomia xinesa, per tal d’endinsar-nos i aprofundir en diferents aspectes de la mateixa, que no solsament responen a aspectes alimentaris, sinó també a aspectes culturals i filosòfics, basats en l’equilibri entre contraris.\nComençarem en un tast de diferents especialitats que adjunten diferents components de pasta amb marisc i carn. La forma de preparar-les responen a una elaboració estrictament senzilla, però que serveix per ressaltar la qualitat bàsica dels diferents components alimentaris, complementats per algunes de les salses pròpies de la cuina xinesa. A continuació provarem algunes especialitats basades en productes del mar i de la terra, marisc i carns. En primer lloc degustarem unes potes del crustaci cranc reial o pessic, sense cap mena d’elaboració complexa, per tal d’assaborir l’autèntic sabor d’aquest crustaci. Tot seguit ho complementarem amb un llamàntol cuinat juntament amb un fons d’arròs tailandès que esperem resulti agradable i saborós.\nA part passarem a degustar una de les especialitats més conegudes i pròpies de la cuina xinesa. L’ànec lacat. Aquest ànec és del tipus pequinès, molt menys gras que les varietats occidentals. Finalment gaudirem d’un filet, tallat molt fi i que juntament amb la salsa li dóna un gust que ressalta el seu sabor.\nEl gingebre (Zingiber officinale), una espècie omnipresent. El gingebre és una planta herbàcia rizomatosa de la família de les zingiberàcies, en forma de mà (rizomes), de color cendra per fora i blanc groguenc per dintre, de flors grogues reunides en una espiga densa; és una planta d’un olor fortament aromàtic, amb una nota fresca a fusta i un fons dolç i amb un sabor agre i picant.\nEl rizoma s’utilitza com a condiment. A més de ser un condiment molt apreciat s’ha utilitzat amb propòsits curatius des de fa milers d’anys, ocupant un lloc important en la medicina xinesa. És troba disponible en dues presentacions: gingebre jove, també conegut com “spring ginger”, que és molt suau i menys picant que el gingebre madur, amb pell ben formada que preserva un sabor i aroma molt picant. Els xinesos consideren el gingebre com el yang, o menjar picant, el qual equilibra el menjar fred, yin, per crear l’harmonia. Les primeres dades escrites estan recollides per Confuci. Omnipresent en les cuines antigues de Grècia i Roma i en la cuina medieval europea el gingebre va ocupar un lloc de gran importància en el conjunt de les espècies utilitzades. A França la seva utilització va ser abundant en relació als altres països, degut fonamentalment a que en la cuina medieval francesa existia un gust més gran pels sabors àcids tal com queda reflectit en els llibres de receptes.\nLa seva utilització fou també important a les cuines medievals catalana i italiana. En el Sent Soví, per exemple, el gingebre es indispensable en algunes salses, molt sovint en les d’ametlla i molt especialment en la salsa anomenada gingebrada. D’altra banda, podem observar que el Mestre Rupert de Nola, en el Llibre de Coch, l’utilitzava també a moltes receptes per complaure al seu longànime senyor, el rei de Nàpols. A la cuina medieval destaca entre d’altres un brou de peix amb gingebre i vinagre i a La Cuynera Catalana, de la Renaixença, hi apareixen força receptes de peix amb gingebre. De fet, els grans tractats culinaris de l’època exalcen i glorifiquen la utilització del gingebre.\nCàlid, incisiu i exòtic, l’aroma del gingebre, com hem dit, va impregnar moltes de les creacions gastronòmiques dels cuiners de l’Antiga Roma. A l’Angleterra medieval, era tant apreciat com el pebre i s’utilitzava com a complement per donar sabor o per potenciar el d’altres aliments i inclús com a substància per elaborar pans i begudes. Encara avui, la seva utilització als països anglosaxons, per aromatitzar pa, pastissos o galetes -gínger snap cookies o ginger bread- és molt freqüent. Ingredient bàsic de molts curris, els britànics n’han fet cervesa, vi i begudes refrescants com el ginger ale.\nLa seva utilització a Espanya va ser molt més limitada, encara que mai va faltar-li un lloc com a remei poderós i segur en els flascons de les apotecaries. La seva utilització culinària, sense anar més lluny, la trobem en la Nova Cuina juntament amb la canyella i la regalèssia i a la cuina d’avantguarda d’avui.\nAcostuma a ser apreciada la seva presència en els plats pel seu aroma calent i tònic que serveix per enaltir els sabors de les carns blanques i del peix, així com en nombrosos sorbets. Cal utilitzar-lo amb molta cura ja que és molt fort de sabor, una mica picant i molt aromàtic, la qual cosa fa que tinguem necessitat d’anar provant-lo fins a aconseguir el sabor desitjat; té la particularitat que a mesura que el cuinem es torna agradable, perdent el sabor picant però conservant el seu aroma. És un dels components de l’espècie xinesa anomenada “espècie cinc sabors” juntament amb el fonoll, la canyella, el cardamom i l’anís estrellat. Fresc té un sabor incomparable, i inclús es diu que els experts són capaços de distingir collites. De la mateixa manera que el all s’utilitza en quantitats petites i no és molt prudent conservar-lo més de dues o tres setmanes.\nEn definitiva el gingebre és un dels condiments o herbes més importants, no només per la seva utilització en gastronomia sinó també per les seves propietats medicinals que hem anat descobrint al llarg dels anys.\n– Apunts personals d’un viatge a la Xina\n– Notes i converses amb Xavier Domingo\n– Universitat internacional Menéndez y Pelayo: Conferencias culinarias\n– El gust de la diversitat. Santi Santamaria\nTREBALL PREPARAT EN OCASIÓ DE LA REUNIÓ DE L’ASSEMBLEA GENERAL EN EL RESTAURANT MEMÒRIES DE XINA, EN BARCELONA, EL 26 DE MAIG DE 2009 Josep Corominas © Brigadier\nAquets trípodes xinesos anomenats Li, es remunten a 4500 aC – 2000 aC. Tenen tres potes buides, cada peu sobre un petit suport ceràmic\nRetrat idealitzat de Confuci del 1770. Guaix sobre paper. Algún texts d’aquest pensador sobre la cuina són d’una prodigiosa modernitat\nLes sopes de guatlla i de perdiu s’aromatitzaven amb herba de passacamins (Polygonum avicolare) però mai s’aromatitzaven amb aquesta herba les sopes de faisà\nEl gran tractat sobre la cuina i el pensament culinari xinès -Chi Tan (El menú)- aparegué en el segle XVIII i el seu autor fou Yuan Mei\nUna de les receptes elaborada amb els bolets Phallus impudicus (varietats de l’ou del diable) garanteix, si es pren durant 60 dies seguits, capacitat per jaure en una mateixa nit amb quaranta senyores, satisfent-les plenament.\nPer degustar un ànec lacat, avui no cal anar a Pekin. Ja fa molt temps que la cuina xinesa a deixat de ser un misteri.


RECEPCIÓ DE L’ORVEPARD DE PARDINYES AL CB PARDINYES | Club Basquet Pardinyes\nRECEPCIÓ DE L’ORVEPARD DE PARDINYES AL CB PARDINYES\nby CB Pardinyes | Jul 3, 2013 | Noticies\nABANS DE L»ACTE INSTITUCIONAL\nAbans de l»acte institucional, va tenir lloc l»entrega de l»ajut econòmic que dóna la Comissió d»Esports de l»Orvepard de Pardinyes, a travès de l»Obra Social «La Caixa». L»import total ha repartir són 4500 euros, que la Comissió d»Esports ho ha de repartir entre 3 entitats esportives, que són el CB Pardinyes, CF Pardinyes i el Handbol Pardinyes.\nEl CB Pardinyes va ser rebut per l»Orvepard de Pardinyes el passat dijous 27 de juny juntament amb altres entitats esportives del barri de Pardinyes.\nEn l»acte van assistir per part del CB Pardinyes, la junta directiva encapçalada pel president Jordi Mauri, a part, van assistir alguns jugadors de la primera plantilla juntament amb algun representant del cos tècnic.\nEn l»apartat d»institucions, van assistir els representants de l»Orvepard de Pardinyes i de la Comissió d»Esports de l»Orvepard de Pardinyes, és a dir, Paco Castillo i Joan Tornè. Els dos van felicitar al CB Pardinyes i a les altres entitats esportives del barri per l»ascens de categoria, en el cas del CB Pardinyes per l»ascens a lliga EBA. I van remarcar que s»ha de seguir en aquesta mateixa consigna per seguir amb els èxits esportius al barri de Pardinyes.\nTambé van assistir el tinent d»alcalde i regidor de Pardinyes, Rafael Peris, el qual va felicitar a totes les entitats esportives per els seus ascensos de categories i va remarcar que els clubs han de seguir amb aquesta línia del treball dels equips de la base, que al final són els que poden arribar a conseguir tants èxits esportius.\nTambé van assistir els representants de la Diputació de Lleida i el conseller territorial online casinos in australia de la Generalitat, els quals van felicitar a tots els equips per la seva gran temporada i van desitjar que continuessin aquests grans èxits i que haguessin més en la propera temporada.\nY per últim, va assistir el regidor d»esports, Txema Alonso, que va destacar els èxits que s»havien aconseguit aquesta temporada per part de les entitats esportives al barri de Pardinyes. I va fer esmenar del CB Pardinyes, dient que havia assistit a varios partits durant la temporada i dels quals havia disfrutat molt.\nDesprès de les autoritats, va ser el torn dels diferents representants de les entitats esportives. En el cas del CB Pardinyes, va parlar, el president del club, Jordi Mauri. Jordi Mauri, en primer lloc, va agraïr l»assistència de les diferents autoritats i també va agraïr el suport del sponsor principal FLOR DE VIMBODI i per últim, va felicitar als jugadors i al cos tècnic de la primera plantilla per la gran temporada feta i per l»ascens de categoria a lliga EBA.\nAl final de l»acte, el president del CB Pardinyes, Jordi Mauri, va obsequiar amb l»ofrena del títols aconseguits aquesta temporada per part dels tots els equips del CB Pardinyes al Orvepard de Pardinyes i a la Comissió d»Esports de l»Orvepard de Pardinyes.


20 VINT 20 VINT 20 VINT: Onzena trobada a Llançà per recordar Carles Sabater\nOnzena trobada a Llançà per recordar Carles Sabater\nEl Clam Sau organitza per onzè any consequtiu la trobada per recordar Carles Sabater a Llançà. Serà aquest diumenge 14 de febrer amb les activitats habituals. L'ofrena floral al cementiri a les 12 del migdia, la visita a la plaça que porta el nom del cantant per fer una fotografia de grup, el dinar de germanor i les actuacions a la Casa de Cultura des de les 5 de la tarda. Aquest any els protagonistes seran Gerard Sesé i Ismael Colomer que estrenarà la cançó "El temps no passa" amb lletra de Josep Sabater. Abans de les actuacions es presentarà el llibre "Sau vist" del fotògraf Martí E. Berenguer.


Mindfulness | Optimisme Vital\nMindfulness és viure el moment present, amb atenció plena, acceptació, sense judici i amb curiositat. És saber estar aquí i ara, en cada moment del teu dia, de la teva vida, amb el que sigui que hi hagi, dins i fora teu.\nÉs apreciar, agrair i gaudir al màxim totes les coses bones que ja hi ha a la teva vida i saber sostenir les dolentes, sense que t’enfonsin ni et superin.\nÉs l’art de veure i viure els fets, les persones, les relacions, les circumstàncies, la feina… amb consciència plena. És a dir, saber a cada moment què hi ha en el teu cap, què sents en el teu cor i com s’expressa en el teu cos per poder fer aquelles accions conscients que t’acostaran una mica més al benestar i la felicitat.\nHi ha molta evidència científica que valida la seva eficàcia en la reducció de l’estrès i l’ansietat, el control de la impulsivitat, l’increment de l’atenció i la concentració i, en general, la millora del benestar personal. També s’han descrit beneficis físics importants (enfortiment del sistema immunològic) i relacionals (reducció de la conflictivitat laboral i escolar, millora de l’estil comunicatiu i de les relacions interpersonals). A banda, de permetre desenvolupar l’autoestima, l’empatia, la compassió i la bondat.\nEl millor de tot és que el mindfulness es pot aprendre. És per a tothom i està lliure de cap càrrega ideològica o religiosa. Senzillament consisteix a aprendre diverses tècniques per ser capaç d’estar en pau i calma en qualsevol moment, passi el que passi, controlant la situació i gestionant de forma efectiva les emocions. La conseqüència és fàcil d’endevinar: major felicitat.\nPer a personal sanitari


Valencia, seu de la Copa de la Reina LF Endesa 2021 i 2022\nValència albergarà la Copa de la Reina de la Lliga Femenina Endesa en les edicions de 2021 i 2022. La Federació Espanyola de Bàsquet ha concedit en el dia de hui a la Ciutat del Túria l'acolliment del torneig per als pròxims dos anys.\nAquesta concessió arriba gràcies a la seguretat i fiabilitat que Valencia Basket ha demostrat en la celebració de diversos tornejos i competicions en els últims mesos en el context que estem vivint. Des de la Fase Final Excepcional de la Lliga Endesa, les concentracions de les categories de formació de la selecció espanyola i les dues absolutes o el Euroleague Basketball Adidas Next Generation Tournament a les bambolles de dos grups de la primera fase de l'EuroCup Women que organitza el Club la setmana vinent.\nGràcies al suport del Mecenes, el projecte continua creixent i acollirà també aquesta competició en les pròximes dues edicions, una cosa poc habitual en la història del torneig. Aquesta cita serà de nou una bona demostració de la capacitat organitzativa de l'entitat, que serà també seu del pròxim Women’s Eurobasket, sent un nou reflex de l'aposta pel bàsquet femení, dins de l'aposta del Club per un bàsquet global sense distinció.\nValencia Basket contribueix de nou així al fet que València continue demostrant, també en 2021, que sap organitzar i reinventar-se per a convertir-se en la seu d'esdeveniments esportius de màxim nivell nacional i internacional, adaptant-se a les necessitats sanitàries i restriccions de públic que exigeix la situació, però sense deixar de mostrar que l'esport pot seguir amb les màximes mesures de seguretat i posant sempre la salut en primer lloc.


ANNA ROCASALVA 27.06.2016\nEls Catarres abandonen els escenaris per un temps indefinit.\nLa gira de comiat 'L'últim adéu' els durà a Sidecar, Luz de Gas, Apolo, Barts, Heliogàbal, Bikini i Razzmatazz, del 10 al 19 de novembre.\nCada concert s’adaptarà al tipus de sala i al seu públic, i serà una experiència exclusiva, abans d'acomiadar-se indefinidament.\nCada dilluns a les vuit del vespre, Els Catarres fan un Periscope descobrint alguna característica dels seus últims concerts.\nJan Riera-Prats, Roser Cruells i Èric Vergés a la terrassa de l'Hotel Jazz. (Esquerra-dreta) Anna Rocasalva\nSet concerts, set sales, set dies, set notes, set planetes… Així finalitza l’última gira d’Els Catarres, que va començar amb un gran Big Bang, al Sant Jordi Club, i acabarà amb L’últim adéu, un comiat molt especial a diverses sales de Barcelona. El trio d’Aiguafreda (i Centelles!) actuaran a Sidecar, Luz de Gas, Apolo, Barts, Heliogàbal, Bikini i Razzmatazz, del 10 al 19 de novembre, acomiadant-se, així, dels escenaris per un temps indefinit.\nL’últim adéu serà l’acte principal del 15è aniversari de l’Associació de Sales de Concerts de Catalunya ASACC, que reivindica el paper i l’aportació de les sales de concerts privades a la cultura de les ciutats i del país.\nLes set sales són una metàfora dels set planetes d’un sistema solar imaginat per Els Catarres, resultant de l’explosió del Big Bang, que es el nom que rep el seu últim disc. Així doncs, el grup s’agafa vacances (o potser retorna cap al seu planeta), després de brillar amb llum pròpia durant 6 anys, en una trajectòria ascendent cap a les estrelles.\n20minutos es desplaça a la terrassa de l’Hotel Jazz per parlar de vacances, anècdotes i planetes amb el cantant i guitarrista Èric Vergés, el guitarrista i acordionista, Jan Riera-Prats i la contrabaixista, Roser Cruells:\nAquest Últim adéu és un adéu per sempre?\nÉ: No. És una pausa indefinida d’una mica més d’un any que començarà amb unes vacances merescudes. Portem gairebé sis anys sense parar i tenim ganes de relaxar-nos i desconnectar una mica del grup. Agafar noves idees per posar-nos a preparar un nou disc amb la calma, sense presses i explorar, perquè mai hem tingut temps de fer-ho tranquil·lament, sempre anem a contrarrellotge.\nJ: Encara que la gira es digui L’últim adéu, no és un adéu per sempre. Però qui ens vulgui venir a veure és una oportunitat que no tindrà en bastant temps.\nQuan fa que sabeu que aquest seria ‘l’últim adéu’?No és un adéu per sempre, sinó una pausa indefinida amb unes vacances merescudes"\nR: Quan vam començar la gira del Big Bang el 2015. Ho havíem de tenir molt ben planificat perquè som un equip força gran i ens havíem d’organitzar per saber quant de temps es pararia la feina.\nHo teníeu molt amagat això...\nÈ: El factor sorpresa era important.\nAquesta última gira seran set concerts, en set dies de la setmana consecutius. Teniu alguna fórmula màgica per aguantar el ritme?\nÈ: Aguantar, aguantarem perquè altres estius ja hi ha hagut setmanes que han estat així. A més, vindrem d’una petita parada d’un mes i pico, per poder preparar-nos bé i agafar forces. També s’aguanta amb molt de gust perquè sabem que la gent vindrà amb molta il·lusió i ganes de gaudir.\nAlgun grup compartirà escenari amb vosaltres en aquesta última gira?\nJ: De moment, n’hi haurà un on es farà una col·laboració, però encara està una mica en el aire i no podem dir res. Cada dilluns a les vuit del vespre fem un Periscope per explicar com serà un dels concerts, així que quan sigui el moment ho explicarem.\nAra que fareu vacances, et dedicaràs a la màgia, Jan?\nJ: Sí, de fet el grup es trenca per la meva habilitat amb la màgia. No, és broma. No se’m dóna gaire bé, la veritat. En els vídeos semblo qui sap què, però a vegades entre el públic hi ha gent que li agrada la màgia i venen a ensenyar-me trucs al·lucinants, i penso: “quina vergonya els meus trucs”.\nI tu, Èric, et dedicaràs a esquiar i a no caure tant sovint?\nÈ: No, si jo a esquiar només i vaig un o dos cops a l’any, per això caic tant! M’agrada anar-hi un parell de dies i prou, que sinó m’agafen agulletes...!\nRoser, tens algun pla pensat per a les vacances?\nR: D’entrada, marxar un mes o dos de viatge. En tinc moltes ganes perquè fa més de cinc anys que no tenim ‘vacances de desconnexió total’, poder apagar el mòbil i desaparèixer. No per res, eh? Però portem molt de temps vivint amb molta intensitat, veient-nos els set dies de la setmana durant moltes hores.\nPer què aquest retorn al petit format després d’haver passat pel Sant Jordi Club?Volem reivindicar el paper de les sales a la ciutat. Lo importants que són i lo maltractades que les tenen des de les administracions"\nJ: Vam començar la gira en una de les sales més grans de Catalunya, i vam pensar que, ja que el disc es diu Big Bang, el Sant Jordi Club seria una metàfora de l’explosió inicial que originaria diferents planetes (que serien les sales), amb diferents dimensions i capacitats. I n’hi ha de grans, com l’Apolo o el Razzmatazz, però també de petites, com el Sidecar i l’Heliogàbal. També ens dóna morbo perquè és una cosa que no ha fet mai ningú abans. A les sales petites la gent estarà a tocar i ens podrà dir coses; i a les sales més grans serà tot un festival. També volem reivindicar el paper de les sales a la ciutat. Lo importants que són i lo maltractades que les tenen des de les administracions. Sobretot amb el que ha passat amb l’Heliogàbal...\nÈ: La nostra terra és una terra de grans festivals, que estan molt bé i donen molt de nom però no podem descuidar les sales. Barcelona necessita més espais on poder fer música en directe.\nFem un repàs d’anècdotes de la vostra trajectòria. Quin concert ha estat el més freaky?\nÈ: Un dia havíem d’anar a tocar a una piscina de Jorba. Però l’espai va quedar-se petit perquè venia molta gent i vam decidir fer-ho al camp de futbol que hi havia al costat. No tenien pressupost per muntar un escenari i ho van fer, literalment, al remolc d’un tractor amb quatre altaveus mal comptats. I el tractor incorporat, no el van ni treure!\nJ: El camp de futbol era més gros que la piscina, però l’equip de so era el que era i no sé si el públic va poder escoltar alguna cosa. Va ser molt freaky, però molt divertit..\nQuin ha estat el concert que més heu gaudit? El del Sant Jordi Club?\nJ: Jo no el vaig gaudir gaire perquè anava una mica acollonit. Estàs tan pendent de les cançons noves (que no les has tocat tant), i de que ve tanta gent a veure’t...! Crec que aquests concerts els gaudeixes, però després, quan els rememores.\nÈ: És molt difícil triar un sol concert en el que t’ho hagis passat molt bé. A vegades el que menys t’esperes, al final el gaudeixes un munt.\nJ: Les sales tenen aquell caliu especial, són com una olla a pressió.\nÈ: La gent està més a prop, sents com criden. I és fantàstic. Però bé, el de La Mercè va ser èpic. Hi havia moltíssima gent i va ser súper guapo. El concert va anar molt bé... No ho sé, si hagués de triar algun potser em quedaria amb aquest.\nR: Hi ha concerts petits que són brutals i concerts multitudinaris que t’ho passes genial.\nHeu tocat a la Xina però també a Corea del Sud...\nÈ: allò va ser molt divertit, tota una experiència per obrir els ulls. Vam anar a la Xina sense saber ben bé què ens trobaríem i potser amb algun que altre prejudici, i que va! Els xinesos van ser súper simpàtics i s’ho van passar bomba, ballant com bojos... I tenien moltes ganes de descobrir nous estils de música!\nQuan torneu als escenaris després del descans, deixareu de pujar les cançons a Internet de manera gratuïta? La nostra ideologia va molt enfocada a que la nostra música sigui gratis i lliure, i volem que tothom hi tingui accés"\nR: Això no ho canviarem mai i, si ho féssim, perdria tot el sentit. Forma part de la nostra ideologia general de grup, que va molt enfocada a que la nostra música sigui gratis i lliure, i volem que tothom hi tingui accés.\nLes tapes del vostre últim disc les heu fet a mà?\nÈ: D’aquest i de tots.\nJ: Tots els discs estan personalitzats, és una manera d’agrair l’esforç de comprar el disc a pesar que sigui gratis.\nR: És una peça única, no n’hi ha dos d’iguals\nÈ: És molt xulo però quan hem de fer tirades de 4.000 discs de cop és una bogeria...!\nTota aquesta feinada és pràcticament una declaració d’amor cap els vostres fans...\nEls tres: Sí.\nÈ: És el que dèiem. Regalem la música però si fas l’esforç de comprar el nostre CD, t’endús un petit record del grup, com un souvenir personalitzat.\nParlant de declaracions d’amor, esteu enamorats? Les vostres cançons són força romàntiques...\nÈ: Agafes idees i sentiments que després apliques a les cançons. Però, en general, de les històries que expliquen les nostres lletres n’hi ha molt poques que siguin reals. Alguna si, però no et diré quina (i no és la Jenifer!).\nJ: Hi ha moltes que potser la situació real no existeix, però sí que ho és el sentiment que hi ha al darrere.\nEn canvi, diferència del rock català dels 90, no teniu cançons marcadament polítiques...Alguna lletra de les cançons si que està basada en una història real, però no és la Jenifer!"\nÈ: En tenim dues: Seguirem lluitant i El Setge. Són cançons catalanistes però no és la nostra prioritat. Nosaltres fem cançons alegres, de bon rotllo i, fins i tot aquestes que són més polítiques, les fem des d’un punt de vista positiu. Ja hi ha prou problemes en el dia a dia de la gent com per haver d’escoltar música amb mal rotllos. Intentem que la gent s’ho passi bé escoltant les nostres cançons i despertar sentiments d’amor, que al final és el que t’omple i et fa ser feliç.\nUn últim missatge per els joves per als quals heu estat la banda sonora de la seva adolescència, des dels 14 fins als 20 anys?\nÈ: gràcies per la confiança, per seguir-nos i per aguantar-nos i...\nR: Que ja no sou adolescents i que us porteu bé!\nÈ: Que ja no podeu fer tan el tonto... No, que gràcies per donar-nos tanta alegria i tanta energia.\nR: Nosaltres també em crescut i hem deixat de ser adolescents?\nÈ: Jo crec que sempre ho seré una mica...\nJan Riera-Prats, Roser Cruells i Èric Vergés a la terrassa de l'Hotel Jazz (esquerra-dreta) (Anna Rocasalva)\nEls Catarres dediquen un vídeo als seus fans a la terrassa de l'Hotel Jazz\nEls Catarres, en un dels sofàs de la terrassa de l'Hotel Jazz\nJan Riera-Prats, Roser Cruells i Èric Vergés a la terrassa de l'Hotel Jazz. (Esquerra-dreta)


Democràcia partidària - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nxavier gual 05.11.2019 | 23:17\nDemocràcia partidària Regió7\nNo ens poden enganyar més temps, i cal reconèixer que la política a Catalunya és una activitat de bàndols ben enfrontats. Equilibrats o no en nombre i forces, depèn dels barris. I dins dels dos grans fronts, es van mostrant escissions. I les que vindran. Tots ho neguen però en període electoral es veu amb claredat, i si la campanya és breu com en aquesta ocasió, el llautó apareix per totes bandes. Els del cantó espanyolista topen sovint però sempre saben pactar per intentar tocar poder. No es poden ni veure i electoralment seran força irrellevants als nostres territoris. Dilluns, només serà interessant veure si l'atac de patriotisme dels socialistes, amb Iceta fent «Vivas a la Guardia Civil», els farà perdre vots interiors. I per aquí cap més novetat, excepte l'estrany cas de la marquesa Cayetana que ha passat per Vic a fer-se la foto per dir: «en Vic, con la Cataluña golpista». No entenc com es va oblidar de posar-hi la «h» final, tal com ho escrivien els que la inspiren. Per sort, crec que la campanya curta evitarà tornar a veure Inés Arrimadas fent el mateix número a Sant Domènec. Es copien fent campanya «a la contra», presentant-se en llocs pretesament hostils sense cap ànim de convèncer a ningú, ans al contrari. Només esperen recollir improperis per canviar-los per sufragis en llocs propicis que comprin el seu victimisme provocat. Cap novetat amb Vox, condemnats d'entrada a no obtenir res a les terres centrals. Si l'extrema dreta té poc a fer per aquí, la patacada confirmada de Ciutadans serà un fet, i amb els populars vinguts per recollir odi per usar-lo terres enllà, només quedarà per veure si el nou nacionalisme espanyol del PSC-PSOE obtindrà algun percentatge de dos dígits o els seus d'abans (sindicalistes i catalanistes) es quedaran a casa. Aquesta part de la partida està ocupada pels barallats però units en l'essencial: la unitat espanyola i la canya a l'independentista. Tenir enemics sempre ha generat aliances impensables.\nA la banda sobiranista no ho tenen millor. Als prats de Lledoners, els actes de campanya de JxCAT i ERC respectivament els han acompanyat uns grupuscles que els avergonyeixen per la manca d'unitat. «Vergonya de polítics», els van mostrar amb pancartes alguns com Jordi Pesarrodona amb el seu nas de pallasso. Junqueras i els altres condemnats els van haver de pregar que no barressin el pas als polítics professionals disposats a fer un míting al ras i amb la parafernàlia habitual. En un d'ells i després de la connexió amb Waterloo, a la pantalla gegant podrien haver projectat La vida de Brian dels Monthy Python, especialment les escenes de la pedregada a un culpable (o era innocent?) i la de la diatriba entre les faccions que s'anaven generant dins del moviment d'alliberament de Judea. Veient-la un cop més en aquelles hores estranyes de les tardes de diumenge, tinc clar que si els còmics anglesos fossin a l'Espanya d'avui, naturals de Celrà o Nou Barris, serien a la presó, acompanyats de Pepe Rubianes si encara fos viu i tota mena de còmics irreverents. M'entristeix no ser britànic en un dia com el 10-N. Podria escollir directament el diputat de la meva circumscripció pròpia en lloc dels d'unes llistes tancades que a vegades votaria en contra de les indicacions de partit, com a mal menor tindria una reina que no es fica en política mai (ni per un referèndum com l'escocès), els diaris es divideixen entre els grocs i els seriosos (amb línies polítiques clares però sense tantes trampes com aquí) i escoltaria el mític «orderrr!» de l' speaker de la casa del Comuns. Comparar és odiós, però no m'imagino cap dels cinc del debat d'abans-d'ahir assegut en aquells bancs de color verd lluent. No tenen nivell.


Hotel San Michele Inn Catania Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n198 Liberta Street, Centre de Catania, Catania, Itàlia, 95129\nTé alguna pregunta per a Hotel San Michele Inn?\nMés informació sobre Hotel San Michele Inn\nSituat a Centre de Catania, Hotel San Michele Inn és el lloc perfecte per gaudir de Catania i els seus voltants. Situat només a 1.0 Km del centre de la ciutat, els viatgers estan en un lloc boníssim per a gaudir de les atraccions i activitat de la ciutat. Un refugi de descans i relax, l'hotel us oferirà una renovació total a només pases de les nombroses atraccions de la ciutat com ara Fontana dei Malavoglia, Re Mida, TopBeer.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Hotel San Michele Inn és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, servei d'habitacions, ascensor.\nL'ambient de Hotel San Michele Inn es reflexa en cada habitació. accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat, escriptori són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Hotel San Michele Inn la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Catania.\nEstació Central de Catània es troba a menys de 0.94 km


Les noves instal·lacions permetran tractar 400 pacients més a l'any i doblar usuaris de l'àrea d'electrofisiologia cardíaca\nLa nova sala d’hemodinàmica de l’Hospital Universitari Joan XXIII de Tarragona que es posarà en marxa a principis de la setmana vinent MAR ROVIRA / ACN\nDijous, 13 Desembre 2018 15:03\nLa segona sala d’hemodinàmica de l’Hospital Universitari Joan XXIII de Tarragona es posarà en funcionament a principis de la setmana que ve. La nova instal·lació permetrà atendre 400 pacients més d'hemodinàmica -dels 1800 que s'atenen anualment-, i també facilitarà que es tractin el doble de casos d’electrofisiologia cardíaca -actualment s'atenen 110 a l'any-, segons ha informat l’Institut Català de la Salut (ICS). En la visita del director del CatSalut, Adrià Comella, aquest dijous al matí al centre hospitalari, ha afirmat que és un equipament "molt important" per la "transcendència en la capacitat d'atenció a la ciutadania i la qualitat assistencial". Amb la nova sala es dona cobertura a tota la regió sanitària del Camp de Tarragona i les Terres de l'Ebre, inclosa l'àrea del Baix Penedès, que fins ara derivava els pacients a Barcelona.\nEl nou equipament entrarà en funcionament el pròxim dimarts després de gairebé cinc mesos d'ençà que es van iniciar les obres d'adequació de l'espai, les quals han tingut un cost de 2,4 milions d'euros. La nova sala està dotada amb un equip d'última generació que permetrà la realització de casos de cardiopatia estructural de major complexitat. L'equip està format per quatre metges especialitzats en hemodinàmica cardíaca, dos més en electrofisiologia i pels membres d'infermeria, que està previst que s'ampliïn.\nAixí, la nova sala permetrà donar solució a procediments intervencionistes tant d'hemodinàmica com d'electrofisiologia. De fet, segons dades de l'ICS, s'incrementaran d'entre 300 i 400 casos respecte als 1.800 actuals que s'atenen anualment d'hemodinàmica cardíaca - prop de 500 corresponen al Codi Infant-, mentre que augmentaran entre 70-100 els casos d'electrofisiologia respecte als 110 que s'han fet enguany. A més, amb la segona sala també s'incrementa la zona de transferència de pacients de 4 a 6 punts monitorats, fet que suposa una millora del drenatge dels pacients, atès que dos terços provenen d'altres centres hospitalaris.\nDavant d'això, el cap de servei de cardiologia de l'Hospital Universitari Joan XXIII, el doctor Alfredo Bardají, ha subratllat que amb la nova sala es podrà "absorbir tota la demanda de patologia urgent i programable, atès que l'hospital tarragoní és el segon de Catalunya en volum d'activitat", ha remarcat. I és que Bardají ha assenyalat que els pacients de l'àrea del Vendrell i del Baix Penedès, que es derivaven als centres hospitalaris de Barcelona per la saturació de l'activitat, finalment podran ser atesos a Tarragona.\n"Suposa una oportunitat d'incrementar la cartera de serveis, és molt important pel territori", ha insistit. En la mateixa línia, s'ha manifestat el director del CatSalut, Adrià Comella, que ha afirmat que "Tarragona ha de tenir una alta capacitat resolutiva de tota la patologia complexa".\nL'equip de cardiologia de l'Hospital Joan XXIII treballant en la primera sala d'hemodinàmica:\nEl futur de l'Hospital de Móra es resoldrà el proper any\nD'altra banda, Comella també s'ha referit a la tancada de 24 hores de la plantilla de l'Hospital Comarcal de Móra d'Ebre aquest dimecres per denunciar la manca d'inversions al centre hospitalari i els desviaments de la caixa comuna del grup Sagessa per eixugar el dèficit de l'Hospital Sant Joan de Reus. "Ja hem anunciat els passos i la recepció per part de les Terres de l'Ebre és positiva", ha dit Comella. També ha recordat que a principis de l'any vinent faran l'anunci de pla d'inversions plurianual que diu que "és el més urgent".\nEl director del CatSalut ha insistit que la reestructuració hauria d'estar enllestida al llarg del pròxim any i ha reiterat que un cop passi a dependre del CatSalut, l'hospital de Móra comptarà també amb una direcció i pressupost propi.


Pas 2 | Club d'Escacs Sant Boi\nAvui a aquesta segona entrega parlarem de conceptes diversos importants dintre dels món dels escacs.\nSuposem que totes i tots els que heu arribat a aquesta web teniu uns coneixements bàsics sobre quin és el moviment de les peces i quin és l’objetiu de la partida, que no és altre que la captura del rei rival (escac i mat!).\nAquí teniu un enllaç per repasar els moviment, i potser conèixer algun de nou i sorprenent!\nCom aconseguim arribar a aquest feliç desenllaç de la partida? Els escacs són un joc complexe i una part fonamental és el càlcul de possibilitats, que anomenem càlcul de variants. Els millors jugadors del món tenen la capacitat per calcular desenes de jugades i poder anticipar el desenllaç amb molta antel·lació. Però les possibilitats són tantes que amb càlcul és impossible arribar a controlar aquest jo: la màquina de l’empresa IBM que va derrotar al campió del món Gary Kaspàrov podia calcular 200 milions de jugades per segon, i així i tot el campió rus va ser capaç de guanyar una de les partides amb la modesta xifra de càlcul de tres jugades per segon.\nCom ho va aconseguir? Els escacs és un joc de conceptes. Tenim moltíssims, i són la guia per a les nostres partides.\nEl primer concepte important és el control del centre del taulell. Controlar la zona central amb les nostres peces és important per poder després progressar cap al rei amb més garanties. Les peces han de sortir de les seves caselles inicials i anar guanyant aquestes caselles centrals, des d’aquí podran arribar ràpidament a qualsevol lloc i serà més difícil pel rival moure les seves peces per les caselles que controlem.\nTambé és important el valor de les peces. Segur que no canviarieu una dama per un cavall, oi? Però una torre per un cavall? Un alfil per un cavall? Una torre per sis peons? Per aconseguir saber quan ens convé un canvi o no d’una manera senzilla li donem el següent valor a les peces:\nPeó = 1 punt\nCavall y alfil = 3 punts, malgrat que l’alfil es considera una mica millor que el cavall perquè pot correr més. Les anomenem les peces menors.\nTorre = 5 punts. Aquí la cosa comença a ser seriosa! 5 punts són molts perquè la torre és una peça molt potent!\nDama = 9 punts. L’estrella de la partida. La movilitat i la capacitat de la dama la fa la peça més valuosa per darrera només del…\nRei = deu milions de punts! Si perdem el rei s’acaba la partida, així que el canviem per cap peça.\nTot això és una referència, si acabem perdent el rei (i la partida), poc consol podrem trobar en el fet d’haver capturat més peces que el nostre rival. Ho podeu veure perfectament en el següent vídeo: un sol peó, a la casella adient, pot canviar-ho tot!\nRepasem doncs: control del centre i valor de les peces. A aquestes idees s’han de sumar moltes més que anirem coneixent arribat el moment. Però és important que a les nostres partides sempre estiguin presents: no podem perdre punts sense motiu durant les partides i hem de control·lar la zona central del taulell.\nPer als alumnes que ja porten més temps a l’escola recordarem un concepte que és important per poder fer bones partides d’escacs: la iniciativa. Deixo un enllaç on podreu veure un fet sorprenent: el campió del món Magnus Carlsen perdent una partida amb blanques contra Levon Aronian.\nMireu la partida amb calma, intenteu parar el vídeo després de la jugada 15 i dediqueu una bona estona (tanta com sigui possible) per valorar la posició i calcular el que vindrà.\nA aquest enllaç teniu la partida analitzada per part del mestre FIDE Luis Fernández.\nTornem amb més escacs la setmana que ve!


El Fraikin visita la pista del Sant Petersburg a la Copa EHF - somVallès\nEls granollerins lideren el grup tot i haver empatat a la jornada anterior\nDivendres, 20 de febrer de 2015 | 11:24h\nEl Fraikin BM Granollers disputarà diumenge la segona jornada de la primera fase de grups de la Copa EHF en un dels desplaçaments més llargs que patirà, la pista del Sant Petersburg de Rússia. Els granollerins van empatar al primer partit de la competició continental contra el Holstebro (28-28) i buscarà sumar la primera victòria lluny del Palau d'Esports.\nEls de Carlos Viver podran descansar un dia més de l'habitual jugant diumenge a la pista dels russos, degut que dimecres van disputar lliga Asobal amb victòria contra el BM Guadalajara. El Sant Petersburg va empatar també al primer partit de la fase de grups a la pista del Constanta de Romania (25-25). D'aquesta manera, els quatre conjunts del grup on hi és el BM Granollers estan empatats, però amb el Fraikin al primer lloc.\nEl compromís tindrà lloc diumenge a partir de les 13.00 hores.


Detenen dos policies, un d'ells excap del Grup de Blanqueig, per revelació continuada de secrets del cas Cursach\nLa detenció s'ha produït aquest dimarts dematí per una ordre del jutge Miquel Florit\nPrefectura Superior de la Policia Nacional a Balears.\nPalmaLa Policia Nacional ha detingut aquest dimarts un inspector, que va ser responsable del Grup de Blanqueig de la Prefectura de Balears que va investigar la presumpta trama de corrupció del cas Cursach, i un altre agent per revelació continuada de secrets de la trama. Els dos policies han quedat en llibertat amb càrrecs.\nSegons han indicat fonts policials i publica l'agència Efe, la detenció de l'inspector per una ordre del jutge Miquel Florit arriba arran de la investigació per una publicació d'un informe policial que qualificava en més de 50 milions d'euros el frau fiscal de Cursach. La filtració d'aquesta informació va motivar el jutge a ordenar la confiscació dels telèfons mòbils i els ordenadors de dos periodistes del rotatiu 'Diario de Mallorca' i de l'agència 'Europa Press' per haver accedit a una peça secreta de la investigació del cas de corrupció, que esquitxa polítics i fins i tot la Policia Local de Palma. En concret, l'informe publicat pels dos mitjans acusa el Grup Cursach d'haver defraudat a Hisenda 51 milions d'euros i a la Seguretat Social, 14,7 milions més.\nLa Fiscalia i els advocats de Tolo Cursach i Tolo Sbert ja havien denunciat un descobriment de secrets en la macrocausa de corrupció que investiga si Cursach, el principal empresari de l’oci de Mallorca, i el seu soci han comès una quinzena de delictes amb tentacles tant en la política com a la Policia Local de Palma. Arran de la denúncia, el jutge Miquel Florit ordenà l’entrada i l’escorcoll a les oficines del dos mitjans, 'Diario de Mallorca' i 'Europa Press', emparant-se en els articles del 545 fins al 578 de la Llei d’enjudiciament criminal, que recull el dret bàsic de persecució dels delictes però que entra en col·lisió amb la protecció del secret professional dels periodistes, que apareix a la Constitució.\nEl fet ha tingut una gran repercussió a les Illes Balears per representar un atac contra la llibertat d'informació. A més, els dos mitjans presentaren dijous de la setmana passada una querella conjunta al Tribunal Superior de Justícia de les Illes Balears contra Miquel Florit. La querella, que el TSJIB ha admès a tràmit aquest dimarts, acusa el jutge dels delictes de prevaricació judicial, contra la inviolabilitat del domicili i contra l'exercici del dret de secret professional del periodista.\nEl cas Cursach és una de les causes de corrupció més complexes que s'estan investigant en aquests darrers anys a les Illes Balears, tant per la seva implicació política com policial. Al principal empresari d'oci nocturn mallorquí, Bartolomé Cursach, li han atribuït més de 16 delictes, entre els que hi ha delictes d'extorsió, d'amenaces, de formar part d'una organització criminal, de blanqueig, de tràfic d'influències, d'homicidi,...\nEn total ja hi ha 24 persones acusades. Segons informava dilluns 'Diario de Mallorca', la Fiscalia Anticorrupció reclama una condemna de vuit anys i mig de presó per a l'empresari Bartolomé Cursach, que s'asseurà a la banqueta per delictes de pertinença a un grup criminal, prevaricació administrativa, suborn actiu i coaccions. A més, també es reclamen per a ell 15 anys d'inhabilitació i una sanció econòmica.\ncas Cursach Policia Nacional


Més de 8.000 places i noves propostes a 10 euros en la sisena edició del Girona10 - Diari de Girona\nLa Nit 10 i les visites guiades de «Joc de trons» són dues de les principals novetats d'aquesta edició, que se celebrarà del 27 al 29 de gener · La promoció de dues entrades de cinema a 10 euros serà tot el cap de setmana i per a tothom qui vulgui\ntapi carreras girona 13.01.2017 | 07:16\nMés de 8.000 places i noves propostes a 10 euros en la sisena edició del Girona10 Aniol Resclosa\nLa campanya Girona 10 torna el darrer cap de setmana de gener amb 1.440 places hoteleres i 6.642 àpats a deu euros que se sortejaran entre tots els qui s'hagin inscrit a www.girona10.net abans d'acabar el 16 de gener. El sorteig es farà el 17 de gener a les dotze del migdia a la Catedral, un escenari escollit amb motiu de la commemoració del seu 600è aniversari. Al sorteig es triarà el número de tall a partir del qual s'assignaran les places.\nPer aquesta sisena edició hi ha 23 hotels que ofereixen 720 premis (per a dues persones) i 46 restaurants que ofereixen 3.321 premis (també per a dues persones), fent un total de 8.082 premis d'allotjaments i àpats a deu euros per persona. La campanya és una iniciativa de l'Associació d'Hostaleria de Girona en col·laboració amb l'Ajuntament i Caixabank.\nUna de les novetats d'aquest any és la Nit 10. Tretze establiments d'oci nocturn oferiran, dins de la franja horària que cada local decideixi, la promoció de dues copes de la varietat que ells vulguin a un total de 10 euros. Pel que fa als cinemes, l'any passat van decidir entrar al sorteig però enguany dissabte i diumenge directament es farà l'oferta de dues entrades a deu euros.\nA banda de l'oferta hotelera i de restauració, hi haurà una cinquantena d'activitats a la ciutat. De fet, durant aquests dies, la ciutat esdevé un aparador d'esdeveniments que són una petita mostra de propostes culturals, gastronòmiques, esportives, musicals i populars que es fan a la ciutat tot l'any.\nUna de les novetats d'aquesta edició són les visites guiades Game of Girona Experience, que permetran conèixer totes les intimitats del rodatge de Joc de trons. Tallers gastronòmics en anglès per endinsar-nos en la cultura escocesa, un circuit d'habilitats amb bicicletes sense pedals, els tastets gastronòmics al Mercat del Lleó, visites tematitzades nocturnes a la Catedral, concerts i la segona cursa de Carnestoltes seran algunes de la cinquantena d'activitats que completaran l'agenda del Girona 10.\nUn any més es repetiran les portes obertes a museus i monuments, promocions i descomptes especials en diferents comerços, a més de tarifes especials en activitats d'oci, esportives i en la compra d'espectacles i festivals. Els afortunats en el sorteig també gaudiran d'avantatges en el transport públic.\nEn la presentació de l'esdeveniment feta ahir, el president de l'Associació d'Hostaleria, Josep Carreras, va agrair «la feina de tots els col·laboradors que han fet possible una nova edició». La regidora de Turisme, Glòria Plana, va remarcar que Girona10 «és una iniciativa que atrau visitants d'arreu del territori en temporada baixa i per tant és un impuls econòmic important per a la ciutat».\nL'alcaldessa, Marta Madrenas, va destacar el caràcter innovador que va significar l'inici del Girona10 i que s'ha acabat convertint en «un model d'èxit gràcies a la conjura de tots els agents col·laboradors» alhora que ha volgut destacar el fet que «la col·laboració publicoprivada és garantia d'èxit».


Mestres de la República: Concepció Sainz-Amor\nVa iniciar a l'escola rural la seva trajectòria professional de mestra. Nascuda a la vall de Tobalina, del municipi de Cebolleros, a la província de Burgos, va cursar estudis de magisteri a l'Escola Normal de Burgos i, després d'aprovar les oposicions en 1918, va obtenir la seva primera destinació a Aldeanueva de Ebro (província de Logronyo). A aquesta escola li van seguir les de Rincón de Soto, Pedroso y Alberite, a La Rioja. A partir d'aquest moment va alternar la seva activitat de mestra amb una notable activitat d'estudis i viatges a l'estranger participant\nen congressos i visitant diferents països per compte propi durant els períodes de vacances o a través de beques de la Junta d'Ampliació d' Estudis.\nVa dedicar els seus esforços, de forma prioritària, a la renovació pedagògica d'aquest tipus d'escoles centrant-se en la pràctica escolar. A partir dels estudis de magisteri en la Normal de Burgos va tenir coneixement de la pedagogia i el mètode de Maria Montessori i d'algunes iniciatives del moviment de la Nova Educació.\nPerò l'impuls que va despertar la seva potència vital i les seves inquietuds intel·lectuals va ser la situació de l'escola rural, on va exercir durant els seus primers anys de mestra: la precarietat de mitjans i l'aïllament del mestre.\nNo és, doncs, gens estrany que en el fons de les seves obres sobre els principis, els mètodes i les experiències de la Nova Educació descobrim la finalitat de contribuir a la renovació de l'escola rural. La seva obra L'escola rural activa (1933) és el reflex més clar d'aquesta intencionalitat. (Jordi Feu Gelis)\nVa exercir el magisteri al barri barceloní de *Montjuïc i des de jove va acudir a congressos i cursos del que llavors es deia escola nova. Gairebé sempre a Europa central: *Montreux, *Heidelberg, Ginebra, *Locarno, Milà, *Helsingor, Copenhaguen, Estocolm, Bremen o Viena. Segons ella, "els països escandinaus en matèria educativa són els que van al capdavant d'Europa". En part, perquè en ser "països relativament petits, l'acció tutelar de l'estat pot fer-se més efectiva".\nVa optar per treballar el model d'escola d'un micro-estat en els nous Grups Escolars de l'Ajuntament de Barcelona, planificats en 1908 i oberts en 1930. Va viure i va treballar a Barcelona fins als 95 anys.\nVa signar alguns dels seus treballs com Isabel Tobalina.\nDesprés de la Guerra Civil, va ser expedientada acusada de militància a la FETE, de ser pionera en la coeducació i de, entre uns altres, haver col·laborat amb institucions com l'Ateneu Enciclopèdic Popular. Per això, va ser suspesa de sou i de feina durant el curs 1941-1942 i inhabilitada per exercir càrrecs directius durant dos cursos més.\nLa professora ens ha deixat una important bibliografia amb llibres de pedagogia i uns altres de literatura infantil i juvenil, així com altres obres traduïdes per ella mateixa.\n- La maestra del cambio\nPublicat per Educando en Igualdad a 13:15\nEtiquetes de comentaris: Concepció Sainz-Amor, escola rural, renovació pedagògica


Drets o privilegis? - Diari de Girona\njesús badenes · jesusbadenes@gmail.com 08.08.2016 | 08:41\nLa igualtat pot semblar opressió. De cop, hi ha gent que sent que està perdent un dret. Però en realitat el que perden és un privilegi. És la mateixa molèstia que en la infantesa sentim quan anem a l'escola bressol i descobrim que altres nens volen jugar amb el mateix joc que nosaltres. El curiós és que ara la recerca de la igualtat provoca ràbia en ambdós sentits.\nD'una banda, les persones enfadades perquè ara han de compartir les seves joguines amb la resta del jardí d'infància, compartir els seus privilegis i convertir-se en drets per a tots. Els enfada que els diguin racistes, homòfobs o feixistes només perquè diuen coses racistes o tenen pensaments homòfobs o feixistes. Els enfada haver de tenir en consideració l'altra persona que camina per la mateixa vorera. D'altra banda hi ha la gent que opina que el correcte a l'escola bressol és ensenyar-nos a compartir jocs, la que opina que per respectar els altres cal parar esment a l'ús del llenguatge, la que es posiciona en solidaritat amb les persones que reclamen el seu dret a existir... La gent ha decidit que ja n'hi ha prou, d'abusos i de privilegis. I ha decidit no apartar-se del camí quan el volen obligar a baixar de la vorera. Qui acabarà cedint?