Inici > Restaurants > Moix Wine & Gastrobar\nMoix Wine & Gastrobar, un nou espai gastronòmic al Raval\nA Moix Wine& Gastrobar el producte és el protagonista d’uns plats honestos, creatius i d’avantguarda.\nAl Raval de Barcelona, ben a prop del Liceu, les Rambles i la Boqueria va obrir fa poc les seves portes el Moix Wine & Gastrobar. Una ubicació privilegiada en un barri que ha estat des de sempre lloc d’entrada a la Ciutat Comtal, tant de gent com de mercaderies procedents d’arreu del món que arribaven al port barceloní.\nAl Moix es senten orgullosos d’aquesta història i volen seguir el viatge pel costat bohemi i multicultural de la vida. Així, en accedir-hi, ens trobem dins un espai de disseny actual, modern, amb un toc “industry” i colors terra, fusta i sorra, acollidors i elegants, obra de la interiorista Gisela Grandes.\nElla ha estat l'encarregada de diferenciar els tres espais que donen forma al restaurant. La barra, a la entrada, que convida a menjar o picar alguna cosa i on destaca el logo de Moix il·luminat amb bombetes. A continuació, el menjador, amb llum natural provinent del pati interior, decorat amb fotografies del Raval obra de l’artista Joan Vendrell. Finalment, el Rebost del Moix, la joia de la corona del local, una sala per a divuit persones situada al soterrani, on gaudir d’àpats amb el xef com a teló de fons. Un lloc especial on compartir gran moments culinaris.\nEl producte com a eix\nEl jove xef Robert Argacha, uruguaià de naixement i català d’adopció, amb una trajectòria on destaquen restaurants com La Biblioteca Gourmande, Chez Cocó o La Balsa, és l’artífex del que ell mateix defineix com: “una cuina senzilla, de producte sense guarniments i preparacions no simètriques”. Al seu costat, Omar García, un altre xef amb qui va coincidir a El Xaloc i que ha treballat amb Martín Berasategui.\nPerò, per damunt d’aquests noms i del gran equip que els acompanya, a la cuina del Moix el producte és l’eix, el pal de paller a partir del qual tot agafa forma. Només una curosa tasca de localització del millor producte basada en criteris de proximitat, qualitat, elaboració artesanal i estacionalitat pot garantir la traçabilitat de cada plat i, amb ella, la màxima qualitat i frescor.\nTractades amb creativitat, tècnica i unes pinzellades d’estètica, aquestes matèries primeres es transformen en preparacions culinàries d’avantguarda sense cap concessió a extravagàncies insulses ni afegits químics. Territori, producte, tècnica i res més.\nLa carta del Moix ofereix autèntiques llepolies. I quan dic llepolia, cal afegir delicatessen. Tenen ostres del Delta de l’Ebre amb llimona, amb algues, la seva versió “fritte”, caviar d’esturió siberià i els grans ibèrics Juan Manuel gran reserva DO Guijuelo. Tot això a preus molt ajustats que permeten degustar aquests productes poc coneguts per a molts. Afegim patés de Eth Restilhe, obrador de la Vall d’Aran, elaborats segons receptes familiars, totalment artesans i amb excel·lents matèries primeres. Per fer saliva, en serveixen de formatge blau, de conill, de pintada i de truita, acompanyats de pa torrat i d’una amanida de fulles i herbes.\nPels qui volen tapes més tradicionals res com els seus ous trencats o fregits amb pernil, els cruixents bunyols de bacallà amb mel, bitxo i allioli o la coca de verat marinada casolana amb escalivada i tapenade. Ara que vivim un autèntic furor pel steak tàrtar, el del Moix de vaca vella amb mostassa, rave raifor i ou ecològic és per llepar-se’n els dits.\nEl consomé de vieires amb foie gras, les espardenyes amb moll d’os de vedella i espàrrecs del bosc o les noves tapes que en breu entraran a la carta amb bolets i caça prometen somriures al paladar.\nI com tapejar és compartir, al Moix ofereixen dos menús per a mínim 2 persones, un a 35 euros i l’altre, de degustació, a 48. El primer inclou anxoves sobre tomàquet de Montserrat, croquetes de pernil, ous amb ibèric, sepietes amb carxofes del Prat i papada de porc i cua de toro al vi negre amb parmentier de patata Ratté, dos postres i altres plats al mateix nivell. El degustació parteix de dos aperitius per continuar amb un tàrtar de navalles, els anomenats blinis i steak tartar, un ou a baixa temperatura amb xanguet, un mar i muntanya de papada de porc i cocotxa de lluç, lletons de vedella lacada amb múrgoles i espàrrecs, vedella Bruna madurada amb foie i llesca amb ou de Santa Teresa amb panettone d’oli i gelat de llet crua.\nCom deia Santi Santamaria “Amb la terra com a font essencial d’inspiració, la meva cuina té la força que m’aporta la natura, amb un sabor i una olor que em permeten apreciar la bellesa a través del gust”. És hora de gaudir al Moix. Demana i comparteix, perquè els seus plats estan pensats per compartir en un ambient que convida a la tertúlia.\nC. de San Joaquín, 16, Madrid\nSan Jacinto, 14, Sevilla


Metodologia - Escoles Joan Roca\nMetodologia de les Escoles Joan Roca\nLa tutoria és un element clau de l’èxit educatiu de l’alumnat. Per això, el seguiment de l’alumnat en el seu rendiment i la seva formació personal és molt important per a nosaltres.\nLa tutoria guia, estimula i acompanya a l’alumne en el seu aprenentatge. Les nostres escoles impliquen a tots els membres de la comunitat educativa: és responsabilitat del conjunt del professorat, famílies i personal d’administració i serveis, tots eduquem.\nL’atenció a la diversitat de l’alumnat es tradueix en la personalització de l’educació i consisteix a atendre les diferents capacitats, interessos i ritmes d’aprenentatge.\nLa tutora del grup és una peça clau en l’atenció individualitzada a l’alumnat. Entre les seves funcions està:\nGuiar, estimular i acompanyar l’alumne en el seu procés d’aprenentatge.\nCoordinar, a aquests efectes, tot el professorat que incideix en un mateix alumne o alumna.\nAmb l’objectiu de maximitzar l’aprenentatge de l’alumnat, les mestres de suport elaboren una programació del suport a les aules des de la flexibilitat, que es concreta en els següents aspectes:\nSuport a l’aula ordinària per facilitar i potenciar el treball multinivell.\nTreball en grup reduït i individualitzat.\nPreparació de materials i activitats adaptades.\nDesdoblaments i tallers.\nEducació en hàbits i valors\nLa nostra tasca consisteix a ajudar els nostres infants a trobar i construir els valors que guiïn la seva vida, aquells que es realitzen en el viure quotidià.\nCom a educadors tenim el deure i la responsabilitat de pensar quins valors estem transmetent, reflexionar-hi i decidir si són els que volem transmetre. L’educació en valors és un repte compartit que ens ha d’implicar a tots.\nEls objectius que ens plantegem, i que formen part del nostre ideari, tenen a veure en educar el nostre alumnat en:\nLa seva autonomia\nLa seva capacitat d’esforç\nLa seva responsabilitat\nLa seva capacitat de diàleg i de reflexió\nL’acceptació pròpia i dels altres\nAmb la finalitat de construir principis i normes, que actuïn sobre el seu coneixement i la seva conducta, per a arribar a la seva maduració i creixement personal.\nEl respecte, la humilitat, la responsabilitat, la paciència, l’amistat, l’ordre, la generositat, la sinceritat, l’esforç, la tolerància… Són exemples de valors que els infants des de ben petits han d’adquirir com a propis.


Busquets: «Col•laboram amb el CSIC i l’IMEDEA per generar coneixement al voltant de la gran riquesa paleontològica de Mallorca» - Consell de Mallorca\nVés enrere Busquets: «Col•laboram amb el CSIC i l’IMEDEA per generar coneixement al voltant de la gran riquesa paleontològica de Mallorca»\nPresentació del protocol de col•laboració en matèria paleontològica entre el Consell i el CSIC, a través de l’IMEDEA.\nBusquets: «Col•laboram amb el CSIC i l’IMEDEA per generar coneixement al voltant de la gran riquesa paleontològica de Mallorca»\nEl Consell i el CSIC, a través de l’IMEDEA, han signat un protocol amb l’objectiu de fomentar la investigació i conservació de jaciments i material paleontològic.\nLa vicepresidenta i consellera de Cultura, Patrimoni i Política Lingüística, Bel Busquets, i el director de l’Institut Mediterrani d’Estudis Avançats (IMEDEA), Gotzon Basterretxea, han presentat avui el protocol de col•laboració en matèria paleontològica entre el Consell i el CSIC, a través de l’IMEDEA. Aquesta entesa permetrà desenvolupar programes de cooperació en el camp de la investigació d’interès patrimonial, catalogar jaciments paleontològics, conservar col•leccions, fer-ne divulgació i transferir-se coneixements.\nDurant la roda de premsa, Busquets ha destacat la importància de la col•laboració i coordinació entre l’Administració i les entitats dedicades a la investigació per «generar coneixement al voltant de la gran riquesa paleontològica i arqueològica de Mallorca, així com per conservar-la i difondre-la».\nD’altra banda, la representant del CSIC a Balears, Anna Travesset, ha destacat l’impuls a la investigació i a la transferència de coneixement que implicarà aquest protocol. A més, l’investigador de l’IMEDEA Toño Alcover ha agraït la predisposició del Consell de Mallorca a poder tenir, per primera vegada, un protocol d’aquest tipus en matèria paleontològica i ha reafirmat la voluntat de fer feina conjunta amb vocació de servei públic.\nEn virtut del protocol presentat avui, que té una vigència de quatre anys, el Departament de Cultura, Patrimoni i Política Lingüística i l’IMEDEA col•laboraran en l’àmbit de Mallorca, Cabrera i illots adjacents per establir estratègies d’intervenció i mesures per a la protecció dels jaciments i material paleontològic. Així mateix, es preveu elaborar un catàleg de béns paleontològics que recullin la localització, la identificació i l’avaluació dels jaciments.


El Youth Sailing Team Latinia del Club Nàutic Cambrils, a punt per a la Copa del Rei MAPFRE\ndivendres, 28 de juliol de 2017 12:29\nL’equip del CN Cambrils prendrà part a la Copa del Rei MAPFRE, que se celebrarà a Palma de Mallorca a partir d’aquest dissabte 29 de juliol i fins el 5 d’agost. El Latinia Youth Sailing, que compta amb el patrocini de l’empresa de software Latinia, està integrat per Món Cañellas, com a patró, Álvaro Garcia, Arnau Guillemat, Míriam Oliva i Pep Nogués. Són els escollits d’entre 20 navegants durant un procés de preparació que s’ha intensificat en les darreres setmanes, sota la supervisió de l’equip tècnic de club.\nDes de la seva primera edició el 1982, la Copa del Rei MAPFRE ha anat creixent fins consolidar-se com una referència en el circuit de grans regates del Mediterrani. Aquesta competició va començar com una prova oberta a totes les classes en temps compensat, estrenant-se amb una cinquantena de participants i evolucionant fins assolir el centenar d’equips a finals dels anys 80. El número de vaixells preinscrits per aquesta 36a edició supera ja el seu sostre històric, establert el 2015 amb 136 participants.\nLa participació en aquesta competició dóna continuïtat al projecte de formació de navegants iniciat al 2016, amb la col·laboració de tècnics i regatistes de primer nivell mundial com Hugo Rocha o Àlex Muscat. Esportivament, l’equip competirà contra les millors tripulacions de J80 del món, amb exemples com el ONO M&G TRESSIS amb Joan Fargas, el VSA COMUNICACION o el BRIBON-MOVISTAR.


La marmota Phil pronostica que el temps d'hivern s'acabarà ben aviat\nEls models estacionals li donen la raó i entreveuen un febrer poc fred i sec a Catalunya\n2 min. Barcelona 02/02/2020 16:15\n651x366 La marmota Phil La marmota Phil\nCada 2 de febrer, dia de la Candelera, milers de persones es concentren a Punxsutawney, un poble de poc més de 5.000 habitants de Pennsilvània (els Estats Units). Totes les mirades queden concentrades en una marmota, Phil, que és l'encarregada de pronosticar quantes setmanes queden d'hivern en funció de si, quan surt del cau, se'n veu l'ombra o no.\nAvui, cap a les tres de la tarda (hora catalana), no s'ha vist l'ombra de la marmota quan ha sortit del cau, a causa del cel emboirat i la feble nevada que queia. Això vol dir, segons la tradició, que l'hivern ja està a les acaballes. Si hi hagués hagut l'ombra de la marmota, això hauria volgut dir que encara quedarien sis setmanes més de temps hivernal. Ara bé, tot s'ha de dir: entre els anys 2010 i 2019 el seu encert ha sigut del 40%.\nSi tornem cap a Europa i analitzem els models estacionals, assenyalen un febrer molt poc fred, amb una temperatura que al centre i a l'est del continent podria ser entre 3 i 4 ºC més alta que de normal. En el cas de Catalunya, també s'espera una anomalia de temperatura positiva, d'entre 1 i 2 graus.\n651x366 Predicció per al mes de febrer de l'anomalia de la temperatura mitjana mensual / NOAA Predicció per al mes de febrer de l'anomalia de la temperatura mitjana mensual / NOAA\nPel que fa a la precipitació, la predicció estacional deixa entreveure un patró molt marcat de circulació zonal, és a dir, de fronts i pertorbacions atlàntiques desplaçant-se d'oest cap a est. És per això que pronostica més precipitació del compte al vessant atlàntic, sobretot a latituds més altes. En canvi, a la conca mediterrània sembla que plourà poc. Tenint en compte que el mes de febrer és un dels més secs de l'any a la nostra zona, és d'esperar que al llarg de les pròximes setmanes no calgui gairebé fer servir el paraigua , si aquests mapes tenen raó.\n651x366 Predicció per al mes de febrer de l'anomalia de precipitació diària / NOAA Predicció per al mes de febrer de l'anomalia de precipitació diària / NOAA\nTot i això, en català hi ha diverses dites que relacionen el temps de la Candelera amb el temps que queda per donar per acabat l'hivern. La més coneguda de totes diu: "Si la Candelera plora, l'hivern és fora; si la Candelera riu, l'hivern és viu". I a jutjar pel cel ben net de núvols que hi ha arreu, caldria esperar unes setmanes de fred. Un fred que, segons els models meteorològics, tornarà a partir d'aquest dimecres.\n"El negoci de la por": l'actualitat en 9 tuits\nJa és oficial: el 2020 ha sigut l'any més càlid dels últims 70 a Catalunya


Nnusca: MASCARETES de TELA\nMASCARETES de TELA\nMODEL 1. MASCARETES doble capa\nDoble tela 100% cotó, reutilitzable, gomes ajustables, tres mides per a nens i adults, estampats variats.\nMASCARETA doble capa: 6€ / unitat\n17€ / 3 unitats\n27€ / 5 unitats\n(es poden combinar diferents estampats i talles)\nMODEL 2. MASCARETES amb butxaca\nTriple tela 100% cotó, butxaca per posar-hi un filtre* (filtre no inclòs), reutilitzable, gomes ajustables, tres mides per a nens i adults, estampats variats.\n*Pots afegir-hi un filtre fet de tovalloleta de bebè assecada, filtre de cafè, paper de cuina...\nMASCARETA amb butxaca: 7€ / unitat\n20€ / 3 unitats\n32€ / 5 unitats\n📌 ATENCIÓ!! Per raons d'higiene i de seguretat, en aquest producte no s'admeten canvis un cop feta l'entrega. Pel mateix motiu, tampoc es permet tocar i emprovar-se els productes que no s'adquireixin.\nTalla S (Infantil)\nTalla L (Adult)\n📌 COM prenc les mides?\nPer escollir la mida de la teva mascareta, cal mesurar bé els centímetres que hi ha del pont del nas fins sota la barbeta, imitant la forma que farà la mascareta (cal tenir en compte que hem de poder parlar amb la mascareta posada sense que ens quedi curta):\n📌 COM PUC COMPRAR?\nLes pots comprar per mail i wssp*, escollint els models que tens a continuació, indicant el model (amb o sense butxaca), estampats, la talla i la quantitat.\n* mail: anna.la.nnusca@gmail.com / wssp: 605177105\nEl termini d'entrega en mà serà de 3 a 6 dies laborables, segons disponibilitat del model escollit i la quantitat (Com que estan confeccionades per mi mateixa, dependrà de la quantitat de comandes en espera).\nLes comandes que s'hagin d'enviar: Procurarem ajuntar comandes i fer els enviaments només un cop per setmana i respectant les mesures de confinament que ens dictin en cada moment. (Preu de l'enviament a càrrec del/a Clienta/a)\nSi vius a Sants o a prop les pots venir a buscar en mà.\nEs pot fer el pagament amb Bizum, transferència o PayPal, i també en efectiu si reculls la comanda en mà.\nImportant!! Per raons d'higiene i de seguretat, en aquest producte no s'admeten canvis un cop feta l'entrega. Pel mateix motiu, tampoc es permet tocar i emprovar-se els productes que no s'adquireixin.\nIndicacions de com pots comprar per mail i wssp: CLICA AQUÍ 📦\nPreu de l'enviament a càrrec del/a Clienta/a:\nFins a 5 mascaretes: 4€\nDe 10 a 25 mascaretes: 5€\nA partir de 25 mascaretes: 8€\n📌 El detall de l’estampat pot variar segons el tall de la peça de tela.\nGRIS CLAR esgotat!↘ ↓ BLANC TRENCAT\n📣📣 És molt important tenir en compte que:\nLa mascareta de tela ajuda a contenir el contagi a tercers perquè fa que no surtin a l'exterior les partícules humides que podem emetre quan parlem, tossim o esternudem.\nCal posar-se i treure’s la mascareta de manera correcta: Rentar-se bé les mans abans de posar i treure-la i agafar-la per les gomes.\nRenta-la sovint amb aigua calenta i sabó.\nSi hi poses un filtre, canvia’l a cada ús de la mascareta.\nNo comparteixis la mascareta amb ningú.\nEvita tocar la mascareta mentre la portis posada.\nLes mascaretes de tela NO són homologades i NO són per a ús sanitari.\nRespecta les normes de confinament / desconfinament.\nMantingues la distància de seguretat.\nSi tens o penses que pots tenir símptomes de COVID-19, no surtis al carrer, ni amb mascareta posada.\nPer raons d'higiene i de seguretat, en aquest producte no s'admeten canvis un cop feta l'entrega. Pel mateix motiu, tampoc es permet tocar i emprovar-se els productes que no s'adquireixin.\nNOU PRODUCTE!!BOSSA PEL PA🍞 🍞 🍞 🍞Bossa de tela...\nAGAFADORS (2) BANY (3) BITLLETER (7) BLAU (10) BOSSA (20) BOSSA PER BOSSES (2) BOTIGUES (3) CARTERA (6) CASA (11) CLAUER (2) COMPLEMENTS (15) COSTURA D'ESPAIS (1) CREMALLERA (2) CUINA (14) DAVANTAL (2) DeTela (4) ECO (6) ENCÀRRECS (5) ESTOIG (11) ETIQUETES (3) FIRA (33) GRÀCIES (2) GRANAT (13) INFANTIL (3) LA NNUSCA (7) LILA (6) MÀQUINA DE COSIR (14) mascaretes (2) MONEDER (8) MOTXILLA (2) NECESSER (11) NEGRE (11) PA (1) PROMOCIÓ (2) SORTEIG (2) TARONJA (1) TURQUESA (15) VERD (28) VERDURA (6) VERMELL (5) VIDEO (2)\nLa Nnusca, Anna Prieto. Tema Fantàstic, SA. Amb la tecnologia de Blogger.


Ajornat un desnonament a una finca de Pollença • Som Pollença\nInici/Successos/Ajornat un desnonament a una finca de Pollença\nEl desnonament s'ha ajornat fins el mes de gener\nRedaccióoctubre 11, 2021\n0 1.275 Un minut llegit\nAvui al matí es tenia programat un desnonament a una finca del Camí de Can Fiol, entre la zona d’Almadrava i el camí de Ca’l Xino, però la presència d’activistes del grup Stop Desnonaments ha aconseguit evitar que la propietària es quedàs avui al carrer.\nLa madona de la casa, d’una seixantena d’anys i única habitant a la casa, juntament a les seves mascotes, feia uns mesos que no podia pagar la hipoteca de l’habitatge, el qual ara forma part d’un fons d’inversió, un dels quals es coneixen com a “fons voltor”. Amb aquest, ja feia tres cops que intentaven desnonar-la sense èxit.\nDes de primera hora del matí, uns set o vuit activistes de la plataforma s’han mobilitzat davant la propietat on també s’hi ha desplaçat una mediadora social per negociar amb la dona, a través de la qual, finalment, s’ha aconseguit que els responsables del jutjat establissin una pròrroga de tres mesos -fins el 17 de gener- per tal de trobar una solució a la situació.\nA més, Policia Local, una ambulància i nombrosos dispositius de la Guàrdia Civil, s’han apropat també al lloc dels fets per si havien de prestar servei o per si la situació es complicava i es necessitaven reforços.\nambulància Camí de Can Fiol denonament Guàrdia Civil Policia Pollença Stop Desnonaments\nRenovat el conveni de col·laboració entre Caixa Colonya i Club Pollença


Avís legal | Agència de Detectius Privats a Barcelona | Spy Detectives\nSPY DETECTIUS, com a responsable del lloc web, posa a disposició dels usuaris el present document, amb el qual pretén donar compliment a les obligacions disposades en la Llei 34/2002, de 11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i de Comerç Electrònic (LSSICE), BOE Nº 166, així com informar a tots els usuaris del lloc web respecte a quines són les condicions d'ús.\nSPY DETECTIUS es reserva el dret de modificar qualsevol tipus d'informació que pogués aparèixer al lloc web, sense que hi hagi obligació de preavisar o posar en coneixement dels usuaris aquestes obligacions, entenent-se com suficient amb la publicació al lloc web de SPY DETECTIUS.\nEl lloc web, incloent a títol enunciatiu, però no limitatiu la seva programació, edició, compilació i altres elements necessaris per al seu funcionament, els dissenys, logotips, text i / o gràfics, són propietat de SPY DETECTIUS o, si és el cas, disposa de llicència o autorització expressa per part dels autors. Tots els continguts del lloc web es troben degudament protegits per la normativa de propietat intel·lectual i industrial, així com inscrits en els registres públics corresponents.\nEls dissenys, logotips, text i / o gràfics aliens a SPY DETECTIUS i que poguessin aparèixer en el lloc web, pertanyen als seus respectius propietaris, sent ells mateixos responsables de qualsevol possible controvèrsia que pogués suscitar respecte a aquests. SPY DETECTIUS autoritza expressament a que tercers puguin redirigir directament als continguts concrets del lloc web, i en tot cas redirigir al lloc web principal de www.spydetectives.com.\nSPY DETECTIUS reconeix a favor dels seus titulars els corresponents drets de propietat intel·lectual i industrial, no implicant el seu sol esment o aparició en el lloc web l'existència de drets o responsabilitat alguna sobre els mateixos, com tampoc respatller, patrocini o recomanació per part de la mateixa .\nPer realitzar qualsevol tipus d'observació respecte a possibles incompliments dels drets de propietat intel·lectual o industrial, així com sobre qualsevol dels continguts del lloc web, pot fer-ho mitjançant el correu electrònic info@spydetectives.com.\nSPY DETECTIUS no es fa responsable de la informació i continguts emmagatzemats, a títol enunciatiu però no limitatiu, en fòrums, xats, generadors de blogs, comentaris, xarxes socials o qualsevol altre mitjà que permeti a tercers publicar continguts de forma independent en la pàgina web SPY DETECTIUS. No obstant això, i en compliment del que disposen els articles 11 i 16 de la LSSICE, es posa a disposició de tots els usuaris, autoritats i forces de seguretat, col·laborant de forma activa en la retirada o, si escau, bloqueig de tots aquells continguts que puguin afectar o contravenir la legislació nacional o internacional, els drets de tercers o la moral i l'ordre públic. En cas que l'usuari consideri que existeix en el lloc web algun contingut que pogués ser susceptible d'aquesta classificació, es prega ho faci saber de forma immediata a l'administrador del lloc web.


EL projecte en essència\nAvui dia estem saturats de productes i informació, per aquest motiu cal observar, analitzar i innovar. La clau està a entendre les necessitats del consumidor i saber vendre. Nosaltres tenim la capacitat d’arribar al top of mind del nostre públic, mitjançant l’anàlisi estratègic del marc sociocultural, la creativitat i el disseny. Aquesta és la visió global que farà que els nostres clients arribin a nosaltres i així poder crear comunitat.\nReeixit, reconegut i guardonat Maitre i sommelier. Forma part de l’equip de la General de Vinos des dels seus inicis i col·labora estretament en la direcció estratègica i en la direcció tècnica. Treballa a casa projecte enològic sobre el terreny. Comparteix impressions amb els enòlegs i els inculca la filosofia i valors de la companyia per aconseguir vins excellents.\nCatalunya i la seva cultura\nGràcies als vins de Catalunya podem conèixer part de la seva cultura. La tradició dels més de 2000 anys de viticultura, les característiques del clima y dels sòls, les varietats del raïm i l’aplicació de la tecnologia més avançada fan de Catalunya una regió vinícola reconeguda a tot el món, amb un prestigi que va en augment.\nEls vins catalans són tradició, qualitat i varietat. El nostre projecte abasta les DO de Catalunya, Penedès, Montsant, Priorat i Terra Alta.


El Figueres confia en celebrar la cloenda del centenari amb un triomf contra el Sants - Empordà\nEls històrics entrenadors Gonzalvo, Gratacós, Mané i D'Alessandro es retroben en un col·loqui previ al partit, decisiu per a la salvació. Al vespre, el club rebrà la medalla d'or de la ciutat\nMasquef i Bardalet, durant un dels actes del centenari. conxi molons\nMasquef i Bardalet, durant un dels actes del centenari.\nUn partit contra el Girona ara farà un any va obrir els actes del centenari de la Unió Esportiva Figueres que aquest vespre es tancaran amb l'entrega de la medalla d'or de la ciutat al Teatre Municipal El Jardí (20.00). Serà la cloenda d'un any atapeït d'actes que han fet recordar algunes de les grans fites -que no han estat poques- de l'entitat durant la seva història. Abans del lliurament de la medalla al vespre, els aficionats del Figueres tenen encara dues cites destacades avui. La més especial de ben segur, la xerrada-col·loqui entre quatre entrenadors que van protagonitzar alguns dels grans moments de la història del club: Jordi Gonzalbo, José Manuel Esnal Mané, Jorge D'Alessandro i Pere Gratacós. La trobada se celebrarà al Cercle Sport de 12.00 a 14.00.\nJa a la tarda, havent dinat (17.00), hi haurà l'altra cita. La més important en àmbit esportiu i en la qual el Figueres s'hi juga moltes de les opcions d'escapar dels possibles descensos compensats que hi pugui haver de Segona B. Un triomf contra el Sants, que té dos punts menys (36) permetria el conjunt de Xavi Agustí (38) agafar un bon marge de diferència respecte els barcelonins, que ocupen ara mateix, la perillosa 17a posició a cinc jornades per al final. El partit serà de portes obertes per a tots els aficionats per tal que Vilatenim presenti un bon aspecte. Els d'Agustí encadenen tres jornades sense perdre (7 punts de 9) que els han permès allunyar el descens directe gairebé definitivament. Un triomf contra el Sants aquesta tarda seria la millor manera de tancar esportivament un any històric.


Pere Aragonès i Quim Torra | ACN\nper Quico Sallés 26 de juliol de 2018 13:10\n"Consideracions de la Generalitat sobre la situació política a Catalunya: en matèria de drets i llibertats i en relació amb les vies de participació democràtica dels ciutadans catalans en les decisions sobre el futur polític". Aquest és el punt sisè de l'ordre del dia, al que ha tingut accès El Món, entre la Generalitat i el govern espanyol per a la reunió de la Comissió Bilateral que s'ha de celebrar el proper 1 d'agost.\nAmb aquesta fórmula, el Govern posa sobre la taula el debat sobre el dret a l'autodeterminació i la possibilitat de celebrar un referèndum sobre el futur polític de Catalunya en ple desglaç institucional entre Madrid i Barcelona. De fet, la inclusió d'aquest punt era un dels punts calents de la negociació en les trobades preliminars entre els dos governs.\nEn aquest sentit, preval la divisa "es pot parlar de tot" sense que hi hagi compromís. Val a dir que des del Govern també recorden que és una primera trobada després des de l'any 2011 i, per tant, no es mostren gaire optimistes en tancar acords a les primeres de canvi.\nPer part del govern espanyol la delegació estarà presidida per Meritxell Batet, ministra de Política Territorial i Funció Pública; formaran part d'aquest òrgan els secretaris d'Estat de Política Territorial, Ignacio Sánchez Amor; Hisenda, Inés María Bardón; Infraestructures, Pedro Saura, i Relacions amb les Corts, José Antonio Montilla. Completa aquesta delegació la delegada del govern espanyol a Catalunya, Teresa Cunillera.\nPer part de la Generalitat, la comissió està presidida pel conseller d'Acció Exterior, Ernest Maragall, i està integrada pel vicepresident del Govern, Pere Aragonès; la consellera de Presidència, Elsa Artadi; la secretària general d'Acció Exterior, Mercè Salvat, i el delegat del Govern a Madrid, Ferran Mascarell. Així mateix, el Govern preveu designar un representant més de la Generalitat en aquesta comissió bilateral en funció dels assumptes a tractar en l'ordre del dia de la trobada.


mousybloc: de maig 2011\nUna cita per a aquests dies revolucionats\nNo fa gaire, llegint el llibre Mal de llengües: a l'entorn dels prejudicis lingüístics de Jesús Tusón, vaig trobar la següent cita de Noam Chomsky:\nPer a aquells que busquen la veritat amb tenacitat no pot haver-hi tasca més urgent que arribar a entendre els mecanismes i les pràctiques d’adoctrinament. Aquests mecanismes i aquestes pràctiques són fàcils de percebre en les societats totalitàries, però molt menys en el sistema de “rentat de cervell en llibertat” al qual tots estem sotmesos i al qual massa sovint servim com a instruments voluntaris o inconscients.\nSembla que finalment ens estem començant a rebel·lar contra aquest "rentat de cervell en llibertat"!\nPublicat per míriam a 20:34 6 comentaris:\nCerimònia del te XIV\nEn aquesta nova lliçó de chanoyu la professora ens ha parlat del te verd japonès i les seves varietats:\nMatcha: el te verd en pols va ser el primer el tipus de te que es va començar a consumir al Japó. S'utilitza en la cerimònia del te i és la varietat de més qualitat. S'obté dels primers brots de la planta del te, que ha estat coberta prèviament per protegir-la dels raigs de sol. Un cop s'han collit els brots, es couen al vapor, es deixen assecar, es retiren les tiges i es molen les fulles fins obtenir-ne una pols ben fina. És molt ric en vitamina A.\nGyokuro: se'l considera el "rei" dels tes japonesos. S'obté dels brots més tendres de la primera collita de la primavera.\nSencha: El te més popular al Japó, representa el 75% del te que es consumeix al país. Té un color verd-grogenc. Com els anteriors, s'obté de la collita de primavera. El gust és més amarg, però, i s'acostuma a servir als restaurants de sushi per les seves propietats antibacterianes.\nGenmaicha: conté arròs torrat, que li dóna un gust molt característic.\nHojicha: torrat. Té menys cafeïna, per la qual cosa és habitual prendre'l al vespre.\nBancha: de menys qualitat que els anteriors. S'obté de les collites d'estiu i tardor.\nAltres: Kokeicha, Kukicha, Fukamushi Sencha...\nAl Japó hi ha diverses zones de cultiu de te. Aquestes són les més famoses:\nDe totes aquestes zones, destaquen tres regions:\n- Kyoto: Uji. Va ser la primera regió del Japó on es va conrear te.\n- Shizuoka: Hon Yama, Kawane, Ogasa\n- Saitama: Sayama\nAl Japó es diu: "Uji pel color, Shizuoka per l'aroma, Sayama pel sabor".\nA la pràctica hem après els moviments per deixar el chakin a punt per netejar el chawan, i a l'hora de prendre el te hem menjat mochi farcit amb azuki.\nPublicat per míriam a 19:23 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Chadō, chanoyu, Japó, okeiko, te, wari geiko\nPetita introducció al kimono\nRecentment he començat a anar a classes per aprendre kitsuke o com vestir kimono. Com que tenia unes nocions molt bàsiques sobre el tema, em vaig apuntar al Kimono Club de Barcelona per aprendre'n més, tant perquè m'agrada el kimono en sí com perquè m'agradaria poder participar en alguna cerimònia del te amb el vestit tradicional.\nSaber vestir kimono és tot un art! Hi ha diversos tipus de kimono: formals, semi-formals, informals, de seda, de llana, de cotó, sintètics, etc... Per això cal tenir en compte uns quants factors a l'hora de triar quin kimono ens posarem i com el durem posat:\n- edat: hi ha colors i dissenys més adients per a determinades edats. Els joves poden dur colors i dissenys més cridaners, en canvi els dissenys per a la gent gran són més discrets i de colors apagats.\n- sexe: els homes duen kimonos de colors més sobris i foscos (blaus, grisos...). En canvi, els kimonos femenins poden incloure colors com el rosa, el lila, etc... El patró i acabat del kimono també varia una mica entre homes i dones, així com la forma de posar-se'l.\n- estat civil: en ocasions formals, les dones joves i solteres duen un tipus de kimono anomenat furisode, amb les mànigues molt llargues. En canvi, les dones casades duen les mànigues curtes (tot i que en ocasions menys formals, tant les solteres com les casades les duen curtes). Els homes sempre duen mànigues curtes.\n- ocasió o esdeveniment: per al dia a dia, per sortir, per anar de visita, a una cerimònia del te, o bé a una celebració o a un casament...\n- època de l'any: els motius que decoren el kimono poden ser estacionals (per exemple: flors de cirerer a la primavera, focs artificials a l'estiu, fulles vermelles d'auró per a la tardor, pi per a l'hivern... n'hi ha moltíssims!). A més a més, hi ha colors relacionats amb les estacions (per exemple, el rosa és un color més aviat primaveral). I el tipus de teixit també és important: la llana és més adient per a l'hivern, i hi ha kimonos de teixits frescos i sense folrar que són per a l'estiu.\n- de quin material està fet el kimono: la seda és més adient per a ocasions formals, en canvi, la llana, el cotó o els sintètics són més informals.\n- i més coses que se m'escapen!\nAquesta classificació és molt simplificada però serveix per fer-se una mica la idea de tot el que comporta vestir kimono.\nEl meu primer kimono: un "komon" (un tipus de kimono informal)\nde seda (de segona mà, és clar!), acompanyat del meu obi de dues cares.\nQuan vaig visitar Japó em vaig comprar un yukata, una mena de kimono (tot i que sovint no se'l considera ben bé com a tal) de cotó molt popular a l'estiu per anar a festivals i als focs artificials. Originalment es tractava d'una peça de vestir que s'utilitzava per dormir o als banys termals, però mica en mica ha anat sortint d'aquests àmbits i actualment és molt habitual veure noies, i alguns nois, en yukata a l'estiu.\nEl meu yukata (de primera mà!) decorat amb flors de cirerer,\nacompanyat de la cara lila del meu obi polivalent ;)\nFinalment, si mai us voleu provar un kimono o yukata (ànims, no us deixeu impressionar per tantes normes!), només voldria recordar el més essencial i bàsic: la part esquerra del kimono sempre es posa sobre la dreta. Els únics que duen el kimono cordat amb la dreta sobre l'esquerra són els difunts. El meu truc per recordar-ho és que, si estem vius, hem de poder ficar la mà dreta dins del kimono per poder sentir el batec del cor. A mi ja no se m'oblida!\nPublicat per míriam a 19:25 7 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: kimono, kitsuke


Fidel Albiac, desemmascarat: «La seva llista d'enemics no para de créixer»\nFidel Albiac, acusat de manipular a Rocío Carrasco | GTRES\nRaquel Mosquera ha assenyalat directament el marit de Rocío Carrasco\nper Bianca Munteanu 18/12/2021 07:00h\nRaquel Mosquera ha tornat a la càrrega amb totes les forces. La vídua de Pedro Carrasco insisteix que Rocío Carrasco no és més que una marioneta del seu marit, Fidel Albiac, cosa que ja ha assenyalat diverses vegades. El marit de Gloria Mohedano va assegurar en una ocasió que Albiac és «una ment organitzadora» que dirigeix constantment a Carrasco.\nDe fet, Ortega Cano també es va pronunciar al respecte i va explicar que la seva relació amb Carrasco va començar a canviar per culpa d'Albiac. Segons el torero, sempre havia tractat Carrasco amb respecte i cordialitat fins que es va unir a Albiac. En aquell moment, Ortega creu que «van fer passar pel sedàs molta gent, entre la qual hi som jo i la família Mohedano».\nRaquel Mosquera carrega contra Rociíto | GTRES\nAixí, els detractors del marit de Rociíto no deixen de créixer, sumant-se ara aquesta nova enemiga. De fet, Mosquera va voler recordar a 'Viva la vida' un episodi en què la filla del seu marit difunt va tenir un fort enfrontament amb el seu pare, Pedro Carrasco. En la discussió hi era present Fidel Albiac, que segons Mosquera, actuava com un director d'escena enmig del malentès, que feia repetir a Carrasco tot el que ell deia mentre seia de braços plegats.\nEn una de les entrevistes més potents que ha concedit els darrers anys, Mosquera s'ha mostrat molt contundent. Assegura que «Rocío menteix», ja que ella havia viscut en primera persona tot el que havia passat. A més, Mosquera critica que Carrasco insinuï presumptes falsedats del seu pare, «una grandíssima persona i un gran esportista», i se sent ofesa pel fet que «Pedro no es pugui defensar i, com heu sentit tots, al seu pare no el va deixar gaire bé al documental», comentava.\nRaquel Mosquera carrega contra Rocío Carrasco i l'acusa de mentir\nNo obstant això, la versió de Carrasco a la docusèrie era molt diferent. L'ex d'Antonio David va explicar que va trucar el seu pare i van tenir una llarga conversa davant Mosquera. «Fidel no va voler ser-hi», segons Carrasco, i la conversa va acabar amb Pedro Carrasco demanant perdó a Fidel i a la seva filla. Carrasco va assegurar que el seu pare li deia que l'estimava i que s'havia equivocat.\nA més, la filla de Rocío Jurado insistia que Pedro «tenia por i recel que Fidel pogués ser del perfil d'Antonio David». La conversa va acabar d'aquesta manera, per la qual cosa que el motiu seria el fet que no confiava en el seu gendre.\nMosquera ha desmentit les afirmacions de Carrasco, assegurant que «si és tan valenta, que digui a quines coses es referia». «Em reitero», assegura, «tot el que jo vaig explicar, és veritat. No la meva veritat, és veritat el que jo vaig explicar. No és veritat el que diu ella. Menteix». A més, la perruquera explicava amb pèls i senyals com va tenir lloc aquella trobada familiar que, segons ella, va acabar força malament.\nMosquera ha aclarit que mai ha explicat el contingut de la conversa, però que «la manera com es dirigia al seu pare no va ser la més adequada». En aquella ocasió, segons ella, «ni tan sols van poder veure Rocío i David Flores», amb la qual cosa posa en dubte la versió de Carrasco, que parlava d'una conversa cordial.\nLa vídua de Pedro Carrasco assegura que va patir arran dels fets, i que després del documental projectat a Telecinco va ingressar a un centre per depressió, ja que el testimoni de Carrasco li va afectar.\nAlba Santana confessa quina relació tenia amb el seu pare, Manolo Santana\nDavid Flores Carrasco descobreix el secret de la seva mare Rocío Carrasco: «Horrible»


manifestació: no al rei a Girona demà dia 1 - Indymedia Barcelona\nmanifestació: no al rei a Girona demà dia 1\nper un de Girona\t 31 oct 2007\nEl jutge manté la imputació contra divuit dels companys acusats de cremar fotos del rei\nEl jutge de l'Audiencia Nacional espanyola Fernando Grande-Marlaska ha mantingut la imputació contra divuit acusats i acusades de cremar fotos dels Borbons a la manifestació del 22 de setembre passat a Girona: disset són acusats de ser els autors materials dels fets i un altre de ser-ne l'inductor. Així consta a la resolució del jutge, que ara ha donat un termini de deu dies perquè la fiscalia presenti l'escrit de l'acusació contra els imputats.\nAmb aquesta decisió de Grande-Marlaska, queda tancada la fase d'instrucció, de tal manera que no hi haurà més imputats pels fets de la manifestació del dia 22 a Girona. A tots divuit, se'ls acusa del delicte d'injúries greus a la corona espanyola, de la mateixa manera que a l'Enric Stern i en Jaume Roure, per qui la fiscalia demana quinze mesos de presó. Per tant, ara esperen a saber la data del judici.\nPer tot això us demanem que assistiu massivament a l'acte polític i la manifestació que hi ha convocada aquest dijous 1 de novembre a les 19.30 a Girona per la independència, contra la monarquia i també contra aquest procés repressiu.\nRe: manifestació: no al rei a Girona demà dia 1\nper thc\t 31 oct 2007\na veure si s'anima la gent de fora de Girona i som força colla\npodeu aprofitar el viatge i us quedeu durant la tarda-vespre-nit, que són les fires (festa major)


Torrijas, postres "celestials" - Diari de Terrassa\nTorrijas, postres "celestials"\nRedacció 16.04.2017 | 04:21\nCruixents, esponjoses, dolcíssimes i nutritives. Les torrijas són les postres més tradicionals i populars de la Setmana Santa que no poden faltar a taula com a deliciós complement de qualsevol àpat festiu. Per esmorzar o berenar són un plat de rebosteria molt complet.\nAquests dies, és fàcil trobar aquest producte a les pastisseries de qualsevol ciutat de la península. Al País Basc es coneixen per "torrejas" o "tostades" i a pobles de La Rioja i l´Aragó es consumeixen per sant Josep.\nUnes delícies de sabor "celestial", dignes dels més llaminers, amb una recepta fàcil de fer que està en plena renovació.\nPer degustar-les a casa diversos xefs ens ofereixen les seves propostes, recollides per Efe. Andrea Carucci, presidenta de l´associació de GastroBloggers i especialista en gastronomia, exposa la seva recepta "sense filtres i sense gluten" al seu blog jazminycanela.com. La seva proposta alternativa "sana" consisteix a utilitzar ingredients com pa ecològic integral, llet d´avellanes i de civada, sucre de coco, dos ous i cotna de llimona i de taronja, a més de canyella en branca i en pols.\nAltres "blogers" experts en cuina que també han revisat la recepta d´aquest dolç típic espanyol són Virginia García i Lucía Martínez. Al seu llibre "Cocina vegana" proposen com a alternativa elaborar les populars rostes de santa Teresa sense ous ni làctics. Pa, llet de soja, pell de llimona, canyella, farina de cigrons, oli i vinagre són els ingredients d´aquestes rostes.\nPer la seva banda, el xef pastisser de Mamá Framboise, Alejandro Montes, també s´endinsa en l´experiència de la rebosteria més religiosa amb unes torrijas diferents. Les elabora amb pa de brioix de mantega en dues versions: de vainilla i de xocolata, amb ingredients 100% naturals, "sense additius, ni conservants químics". Una "suau i esponjosa" reinterpretació de les rostes que, a més, incorpora el toc especial d´aquest pastisser que va ensenyar a l´actor Miguel Ángel Muñoz a fer les postres del menú guanyador del concurs "Master Celebrity": "milfulls de cheesecake tropical".\nSi no has sucumbit a aquestes receptes, t´atreveixes amb una torrija caramel·litzada amb gelat de xufa? L´èxit també està a ser diferent.


Rebaixes, sí; tumult, no - Diari de Girona\nRebaixes, sí; tumult, no\njavier cuervo 24.05.2020 | 06:00\nQuina tranquil·litat produeix assabentar-se que aquest Govern d'esquerres no està en contra de les rebaixes d'estiu, que només està en contra de les aglomeracions mentre romangui l'amenaça de la pandèmia! Aparentment, qualsevol pot entendre que sigui així perquè hem superat seixanta dies en què, primer, ens vam ficar a casa i, després, hem anat sortint amb diferents graus de llibertat, però mantenint la permanent advertència de guardar un mínim de metre i mig de distància respecte a altres persones o posar-nos una màscara si no pot ser així.\nEls comerços poden col·locar banderoles vermelles de «Fins a 80%!» però no compondre l'escena anual de tumult i brega. Potser hagin d'idear una altra estratègia comercial o un protocol de venda diferent, però està garantida la seva llibertat de rebaixar els preus dels seus productes emmagatzemats fins on vulguin, sempre que els venguin sense empènyer.\nEls representants dels comerciants no han entès això? Segurament sí, però fan com que no perquè són representants i, com els mals actors, representen sobreactuant. Hi ha la possibilitat que no creguin en el perill de contagi o considerin el risc de mort per coronavirus assumible en pro d'un bé superior com la compra de roba i calçat estiuenc. Si fos així, haurien de dir-ho.\nQue defensin el seu interès és legítim, però que no semblin entendre quin és l'interès general, quan no es parla d'una altra cosa, els fa semblar idiotes. Les queixes, el cansament, el constrenyiment i el cabreig són comprensibles, però parlen en el Telediario a tothom en nom d'un col·lectiu i fan una horrible representació del seu sector. Pot acabar arribant el «no ens representen» al sector empresarial.


El govern espanyol s'incorpora a la guerra antiobrera dels poderosos | AnToni Puig Solé\nLlista de publicacions de juliol (1) de setembre (4) d’octubre (5) de novembre (6) de desembre (5) de gener (5) de febrer (4) de març (9) d’abril (5) de maig (4) de juny (5) de juliol (6) d’agost (5) de setembre (4) d’octubre (7) de novembre (3) de desembre (3) de gener (3) de febrer (3) de març (4) d’abril (6) de maig (2) de juny (9) de juliol (2) d’agost (3) de setembre (6) d’octubre (3) de novembre (5) de desembre (4) de gener (2) de febrer (4) de març (3) d’abril (3) de maig (3) de juny (4) de juliol (1) d’agost (2) de setembre (3) d’octubre (3) de novembre (5) de desembre (3) de gener (2) de febrer (4) de març (3) d’abril (5) de maig (6) de juny (4) de juliol (4) d’agost (8) de setembre (5) d’octubre (9) de novembre (5) de desembre (4) de gener (5) de febrer (5) de març (7) d’abril (4) de maig (2) de juny (4) de juliol (3) d’agost (2) de setembre (3) d’octubre (6) de novembre (10) de desembre (3) de gener (2) de febrer (4) de març (2) d’abril (3) de maig (4) de juny (3) de juliol (3) d’agost (1) de setembre (5) d’octubre (5) de novembre (2) de desembre (3) de gener (3) de febrer (3) de març (5) d’abril (3) de maig (3) de juny (3) de juliol (2) d’agost (2) de setembre (2) d’octubre (2) de novembre (6) de desembre (1) de gener (4) de febrer (3) de març (5) d’abril (4) de maig (2) de juny (3) de juliol (2) de setembre (2) d’octubre (2) de novembre (2) de desembre (2) de febrer (3) de maig (2) d’agost (4) de setembre (2) de novembre (3) de desembre (3) de febrer (2) de març (1) d’abril (1) de maig (1) de setembre (2) d’octubre (2) de novembre (2) de desembre (1) de febrer (1) de març (1) de maig (2) d’agost (1) de setembre (1) d’octubre (1) de novembre (1) de març (1) d’agost (1) d’octubre (2)\nEl Capital 3 (12)\nEl govern espanyol s'incorpora a la guerra antiobrera dels poderosos\na de maig 13, 2010\nDurant els últims dies he escrit dos articles, que m'agradaria que llegissin de nou, sobre les conseqüències de la crisi grega, on anunciava que el que allí passava alertava del que arribaria al nostre país. Les meves previsions podien semblar exagerades. Però desgraciadament, els fets m'han donat la raó, fins i tot abans del que imaginava.\nNo vull, no obstant això, atribuir-me cap mèrit. Molta gent, d'una o altra manera, havien exposat opinions similars . També han anat apareixent petites mostres de que els sindicats i les organitzacions d'esquerres ja comencen a adonar-se que estem davant d'un problema a nivell europeu. Hem pogut veure, fins i tot, alguns gestos encoratjadors com, per exemple, la presència en la capçalera de la gran manifestació del 24 de febrer a Atenes de John Monks, en representació de la CES.\nLes mesures que el president del Govern espanyol acaba d'anunciar desmenteixen les anàlisis que relacionaven les maniobres de les institucions no electes de la Unió Europea per a controlar l'Estat grec, amb un frau comès per diferent governs de Grècia en la presentació dels seus comptes . El frau era el pretext per a iniciar una veritable guerra social en contra de les classes popular europees i Grècia el primer camp de batalla d'aquesta guerra.\nEl "paquet" del govern espanyol i les mesures que continuaran arribant al llarg de les pròximes setmanes, són un atac sense precedents a la majoria de la població i això és vàlid per a tots els racons del país. Tot plegat conduirà, sens dubte, a una caiguda en el consum individual i tindrà efectes negatius en una sèrie de sectors decisius per a la marxa econòmica del país. L'atur i la precarietat laboral creixeran de nou.\nAquestes mesures, a més de ser injustes, fomentaran l'arrogància dels poderosos. Hi ha molts exemples d'empreses que trepitgen els acords establerts a través de la negociació col·lectiva. A molta gent l'amenacen amb l'acomiadament i li obliguen a treballar amb salaris reduïts durant jornades de treball perllongades. El govern "socialdemòcrata", en lloc de combatre aquestes pràctiques les estimula al incomplir unilateralment una bona part dels acords subscrits amb els sindicats.\nLes mesures han obert la veda perquè a partir d'ara i sense dissimular-ho, el FMI, els caps de la zona euro i fins i tot el govern d'EUA, puguin intervenir en la política econòmica del nostre país quan els doni la gana. D’aquesta manera, podran exigir, per exemple, una reforma radical de la Seguretat Social, un empitjorament de la legislació laboral o la privatització de determinats serveis públics.\nAixò es mereix una resposta de masses, unitària, contundent i continuada. No es tracta únicament de presentar oposició com si només es volguessin salvar els mobles i tornar a la situació dels últims anys. S'ha de desafiar radicalment la "lògica" que volen implantar els poderosos. Proposar una reducció radical de les despeses militars, la retirada de les tropes espanyoles a Afganistan, un salari mínim de 1.000 euros, la protecció dels desocupats, la defensa sense fisures del nostre sistema públic de seguretat social, la millora dels serveis públics, l'ampliació dels drets sindicals, la reducció de les hores de treball i el respecte estricta del principi de causalitat en la contractació.\nTags ECONOMIA i TREBALL, POLÍTICA ESPANYOLA


per Mireia Muñoz / ACN 03/05/2021 14:43h\nAtrapem en #Girocleta, la bici pública de @girona_cat, un lladre que havia robat violentament una dona gran. Un ciutadà ens la cedeix per poder perseguir-lo. El lladre ha ingressat a presó https://t.co/RK9KInLYoX pic.twitter.com/FukOAhOX0m\nEn atrapar-lo a la zona de les hortes, el sospitós estava amagat entre uns matolls. L'home va agredir els agents ocasionant ferides lleus. En l’escorcoll li van localitzar una targeta del banc i diners en efectiu que el detingut va afirmar que eren de la seva propietat. Tot i això, va ser detingut per ser el presumpte autor de robatori amb violència i intimidació i atemptat als agents de l’autoritat.\nUna dona perd la vida en un incendi d'un pis a Catalunya\nGirona Mossos d'Esquadra Robatori Detingut Presó


REF: TD00100 Intèrprets: Miguel Simarro, Robert Schröter\nIntroducció, fuga i giga. Josep Soler 1. Introducció 2. Fuga 3. Giga Fragments per a violí sol del Misteri de Sant Francesc. Josep Soler 4. Fragment VII. Sant Francesc parla amb el llop 5. Fragment III. Abraçada de Sant Francesc al llop 6. Fragment V. Els ocells 7. Fragment VIII. El Serafí dels Estigmes, amb sis ales 8. Fragment de Sonatina per a violí i piano. Josep Soler 9. Fragments de sonata. Alban Berg 10. A Matilde. Josep Soler 11. Sonata n��m. 2 per a violí i piano. Josep Soler\nDins de l’obra de Josep Soler, la música per a violí i piano apareix com un resum ideal de la seva evolució compositiva en la qual trobem empremtes deixades per compositors de diverses generacions i disciplines. Així trobem obres de tres dècades diferents cadascuna d’elles arrelades en un context diferent. La inclusió en aquest disc de la sonata de Berg no és sinó una mostra representativa de l’estima de Josep Soler cap al compositor. Soler va glossar obres de Berg en més d’una ocasió. Els intèrprets Miguel Simarro (violí) i Robert Schröder (piano) són artífexs d’aquest document sonor únic que esperem reculli els èxits ben merescuts. Cal esmentar que la realització d’aquest projecte discográfico ha estat possible gràcies a la colÀlaboració d’un grup d’entitats entre les quals cal esmentar a ecooo, Escola Superior de Música de Catalunya, www.auditori.cat">L’Auditori, CatMúsica , Música de Cambra de Castelldefells I l’Auditori de Vilafranca del Penedés.\nJoan Perelló 30 de novembre de 2001\nAgustí Bruach 30 de novembre de 2001\nJorge de Persia de LA VANGUARDIA 30 de novembre de 2001\nJosep Barcons Palau - REVISTA MUSICAL CATALANA 30 de novembre de 2001\nRITMO - David Cortés Santamarta 30 de novembre de 2001\nLA VANGUARDIA, 16 de junio 2013 22 de març de 2017\nSONOGRAMA - juliol 2013 22 de març de 2017\nRITMO - enero 2014 22 de març de 2017\nREVISTA MUSICAL CATALANA - diciembre 2013 22 de març de 2017\nSCHERZO - octubre 2013 22 de març de 2017\nJosep Soler, Albert Sardà Pérez Bofill...


La cimera independentista 'punxa' - Notícies Política - Notícies Política - e-notícies\nPolítica · 4 d'Octubre de 2012. 12:33h.\nNi Junqueras, ni Carretero ni Laporta assisteixen a la trobada per impulsar una coalició\nNi Junqueras, ni Carretero, ni Laporta. L’absència de líders a la cimera independentista convocada per a aquest dijous al Parlament ha restat importància a la convocatòria. Aquest migdia s’han reunit a la Cambra representants dels grups d’ERC, SI, Rcat i Democràcia Catalana per mirar d’impulsar una coalició independentista per al 25 de novembre.\nEsquerra ha estat representada per la secretària general, Marta Rovira, i el secretari general adjunt, Lluís Salvador. Per part de Solidaritat Catalana han assistit els tres diputats que l’han representat al Parlament: López Tena, Bertran i Strubell. El líder de Reagrupament, Joan Carretero, tampoc no hi ha assistit, i en representació del partit s’han presentat el portaveu Ignasi Planas i David Vinyals.\nPer la seva banda, el president de Democràcia Catalana, Joan Laporta, tampoc no hi ha assistit. El dirigent hi ha enviat el seu assessor parlamentari, Lluís Mosella, el secretari i cap de premsa de Laporta, Jordi Finestres i el tresorer César Martínez. Laporta, que aquesta setmana s’ha pronunciat a favor d’una coalició que aplegui ERC i CiU, s’ha excusat de la reunió per “motius professionals”.\n#12 Kropotkin, Vic, 05/10/2012 - 08:53\n#11 Angel, Perafort, 04/10/2012 - 22:00\nVergonya! No esteu a l'alçada del poble. Marxeu tots cap a casa i no sortIu mai més. Sense unitat no teniu futur. Ara tinc clar que votar abans que el mu vot no serveixi per res.\n#10 Alba, SENTMENAT, 04/10/2012 - 18:54\nQue és estrany.\nNingú acusa a les CUP de la "punxada"\nEsteu baixant la guàrdia ...\n#9 Clarinet, Santa Cecília de Voltregà, 04/10/2012 - 16:33\nAra, siguem de dretes esquerres o tot el contrari, millor obtenir una majoria absoluta de CiU, i deixar clar que per primer cop la coalició ha entès la voluntat del poble.\nEl vot útil mai ha estat tant convençut.\n#8 marta, Girona, 04/10/2012 - 15:31\nEl que pasa es que ERC es un partit, no un personatge, i es per aixó que hi ha enviat representants. SI esta format de personalismes, i es per aquest motiu que aquest parell van a per tot, (s'ha de sortir a la foto!) no deleguen ni sembla que confiïn en gent de la seva formació.


Voluntaris per la independència - 31/08/2010 » La Cala RTV\nVoluntaris per la independència\n31 . Ago, 2010 a les 13:52 | 00:04:27\nDilluns 30 d'agost va tenir lloc a la sala d'actes de l'ajuntament el curs de formació de voluntaris per a la consulta popular sobre la independència de Catalunya que té lloc a l'Ametlla de Mar el dia 12 d'octubre i que organitza la plataforma La Cala decideix. Els voluntaris o fedetaris s'encarreguen de recollir vots de forma personalitzada, sobretot entre aquelles persones que, tot i la seva voluntat de participar en la consulta, tenen dificultats per poder desplaçar-se aquell dia. L'objectiu és donar la possibilitat de votar per diferents canals i garantint sempre la transparència del procés. En aquest cas, el fedetari té també la funció de difondre la consulta sobre la independència de la nació catalana. Es tracta de recordar les tres opcions de vot (SÍ, NO, en BLANC), que per votar-hi només cal tenir més de 16 anys i certificar l'empadronament a La Cala. Així també poden votar els immigrants. Que, per fer-ho, n'hi ha prou amb el DNI, el Passaport o amb el NIE, que només cal complementar amb el certificat si en aquell document no s'indica com a lloc de residència la nostra vila. Que, per votar, només es pren com a única dada personal aquest número d'identificació, i això per tal de certificar que per a cada persona només hi haurà un vot vàlid.\nL'acte va comptar amb la presència de Gerard Fernández, coordinador territorial de Decidim.cat, que ens explicava que "en aquests moments ja hi ha més de 400 municipis arreu del país on s'ha fet la consulta. La idea és anar una mica més enllà, a buscar el referèndum nacional i en aquest sentit des de Decidim.cat estem començant a treballar, des del propis ajuntaments, amb els 14.000 càrrecs electes que tenim, per una proposta de moció en tots els ajuntaments que pugui tirar endavant una consulta al Parlament de Catalunya sobre el referèndum. Per tant, és molt important treballar per la iniciativa que s'està fent a La Cala perquè això tindrà repercussions importants, sobretot en un dia tan assenyalat com el 12 d'octubre que farà cremar molts motors a molta gent. És interessant que tot surti molt bé per anar publicitant tot aquest espai que volem fer de cara al proper referèndum nacional".\nAquests vots ja donen una primera valoració sobre el resultat de la consulta per al dia que està prevista. El vot s'emet de la següent manera. El fedetari es desplaça al domicili de l'interessat, que omple la butlleta amb el seu vot, la fica en un sobre petit i tot seguit la diposita en un sobre més gran que a la solapa porta la primera inicial del cognom, el número del DNI i un núm. d'ordre. Tots els vots registrats d'aquesta manera es dipositen en una urna que s'obre en finalitzar la consulta el dia 12 d'octubre. Vicenç Margalef, president de La Cala decideix, ens comentava que "tots aquests vots que es puguin recollir abans del 12 d'octubre recolzen, una vegada més, tota la intenció que portem nosaltres de culminar l'obtenció d'un percentatge prou elevat en el nostre poble, que poguéssim donar una lliçó a la resta de Catalunya. Seria fonamental per a nosaltres".\nDurant la reunió també es va decidir la composició de la Junta electoral amb tres dels membres de la plataforma, que són els que van autoritzar als fedetaris, i es va anar configurant el calendari d'actes i activitats que tindran lloc al llarg d'aquest mes i mig que queda fins al 12 d'octubre. De fet, la campanya de sensibilització envers la consulta ja va començar a l'estiu, per exemple, amb la recaptació de vots, 38, a la Diada de l'Arrossejat. Ara es vol estendre a les diferents comunitats lingüístiques i especialment a la gent més jove. I l'11 de setembre la plataforma estarà present als actes de la diada per propagar la consulta. Tanmateix La Cala decideix vol que s'impliquin les entitats, tan de caire social, cultural i econòmic, com els partits polítics i les institucions i que aquesta implicació es faci palesa en un acte central a la sala abans del 12 d'octubre.\n0 respostes a "Voluntaris per la independència"\nDescarrega'l (40,42 MB)\nDescarrega'l (3,74 MB)\nLa Cala decid...\nL'ANC enceta ...\n12 octubre, independència, la cala decideix, voluntaris, vots


Piscina de polièster model Spa d'Espai Piscines Graf a Girona\nInici Piscines Piscines de polièster Piscina de polièster Spa\nKit piscina monobloc, GRAF SPA. Pendent, filtració Local Tècnic.\nVas piscina de vinilèster / polièster forma d’spa. Fons pendent continu suau, amb filtració en local tècnic.\nColor disponible: blau, blanc, sorra i gris.\nSpa piscines Graf


CULIBLANCO por FRANCISCO NIETO: Campionat de CATALUNYA SÈNIOR 2010. Club karate Montornès\nCampionat de CATALUNYA SÈNIOR 2010. Club karate Montornès\nCAMPIONAT DE CATALUNYA SÈNIOR 2010\nResultados del club de karate Montornès\nMarta Molina 1ª en + de 60\nNoemí Mora 2ª en + de 60\nElisabeth Gordon 1ª en combate - 50 y segunda en kata\nJorge Martinez 1º en kata\nDIA: Diumenge 31 de gener de 2010.\nLLOC: Complex Esportiu de Montornés\nC/ Gran Vial, 3\nHORARI: Entrada de competidors de 09.00 h a 09.15 h.\nInici de la competició a les 09.30 h.\nSènior Masculí a partir de 18 anys, grau mínim marró. (-60 Kg, -67 Kg, -75 Kg, -84 Kg, +84 Kg.)\nSènior Femení a partir de 18 anys, grau mínim marró. (-50 Kg, -55 Kg, -61 Kg, -68 Kg, +68 Kg)\nPARTICIPANTS: Un màxim de dos competidors per categoria, tenint en compte el barem que s’adjunta:\nBAREM: De 20 a 30 llicències 4 competidors\nde 31 a 50 llicències 6 competidors\nde 51 a 75 llicències 10 competidors\nde 76 a 100 llicències 15 competidors\nmés de 100 llicències 20 competidors\nPESATGE: Es realitzarà durant la competició.\nCATEGORIES: Sènior masculí i femení a partir de 16 anys, grau mínim marró.\nPROTECCIONS: Les proteccions hauran de ser de Fuji o Dae-do.\nPARTICIPANTS: Un màxim de dos competidors per categoria i club, tenint en compte el barem que s’adjunta:\nBAREM: De 20 a 30 llicències 2 competidors\nde 31 a 50 llicències 3 competidors\nde 51 a 75 llicències 4 competidors\nde 76 a 100 llicències 5 competidors\nmés de 100 llicències 6 competidors\nNORMES DE COMPETICIÓ: Eliminatòries directes amb repesca, segons les normes de la F.C.K.\nINSCRIPCIONS: Fins dimecres 20 de gener a les 19.00 h.\nSORTEIG: Dimarts 26 de gener a les 18.30 h.\nPARTICIPACIÓ: Tots els participants hauran d’abonar una quota d’inscripció de 4 € per cada categoria. (Si un competidor participa en kumite i kata, haurà d’abonar 6 €).El coach abonarà igualment 4 €.\nLa participació tant en kumite com en kata, serà sobre la base dels barems establerts en aquesta circular.\nLa referència de llicències pel barem seran les tramitades l’any 2009 i tenir un mínim de 20 llicències de l’any 2010 tramitades el dia del sorteig.\nNo està permés l’assistència dels coachs en els tatamis.\nEls campions de l’any 2009 no ocupen plaça sempre i quan mantinguin el pes del campionat del 2009.\nNo s’admetrà cap inscripció fora del termini establert. Les inscripcions es poden reenviar via mail o via fax, però sempre en els fulls facilitats per la federació.\nEl permís patern s’haurà de lliurar en el moment de fer la inscripció.\nBarcelona, 28 de desembre de 2009.\nJOSEP BOSCH i ESPINALT, President de la FCK\nPublicado por CULIBLANCO por FRANCISCO NIETO en 15:11


Borrell denuncia que un diputat d'ERC l'ha escopit a l'hemicicle - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nBorrell denuncia que un diputat d'ERC l'ha escopit a l'hemicicle\nERC nega "rotundament" que un diputat hagi escopit a Borrell i demana que els serveis de vídeo del Congrés ho aclareixin\nefe 21.11.2018 | 11:43\nBorrell denuncia que un diputat d'ERC l'ha escopit a l'hemicicle EUROPA PRESS\nEl ministre d'Afers Estrangers, Josep Borrell, ha denunciat avui que un diputat d'ERC, que no ha volgut identificar, li ha escopit, en el moment en què els parlamentaris republicans abandonaven el ple en protesta per l'expulsió del seu portaveu, Gabriel Rufián.\nLa presidenta del Congrés, Ana Pastor, ha expulsat Rufián de l'hemicicle després de ser cridat a l'ordre per tres vegades en protagonitzar una dura picabaralla amb Borrell, a qui ha anomenat "feixista" i ha interromput des del seu escó dret i gesticulant durant diverses ocasions.\nDesprés de ser expulsat per Pastor, la resta de diputats d'ERC han abandonat també l'hemicicle i en aquell moment, segons Borrell, un d'ells que ha passat al seu costat, li ha escopit.\n"No faré l'anatomia de l'escopinada, s'ha girat i m'ha escopit", ha relatat Borrell als mitjans per descriure un incident que no s'aprecia amb claredat a les imatges de televisió.\nDe fet, el diputat d'ERC que suposadament ha escopit Borrell, Jordi Salvador, ha negat haver-ho fet, i en declaracions a EFE, ha assegurat que en passar al costat del ministre s'ha limitat a fer un gest de "buff" davant la situació creada.\n"Avui en sortir només he fet buff", ha insistit.\nHa aclarit que manté una polèmica "personal" amb Borrell relacionada amb el llibre "Deconstruint Societat Civil Catalana (SCC)" de Jordi Borràs que Salvador va regalar al ministre en una ocasió.\nEl diputat independentista ha asseverat que "és mentida" que hagi escopit al ministre perquè "mai" ho ha fet amb ningú i ha subratllat que escopir "es veu i se sent".\n"Mai escopiria a ningú. No sóc així", ha dit Salvador, que ha remarcat que aquest gest va a més contra els seus principis.\nDe la seva banda, Borrell ha lamentat que aquest tipus d'incidents ocorrin al Congrés i ha alabat l'actitud de la presidenta del Congrés, Ana Pastor, expulsant de l'hemicicle Rufián.\n"La presidenta ha estat molt bé, ha controlat molt bé la situació", ha assegurat Borrell, que considera que paraules com "feixista" o "colpista", que Pastor ha ordenat que es retirin del diari de sessions, no haurien d'utilitzar-se mai en el debat polític.\n"Es pot ser crític, però l'insult permanent com a únic argument s'ha de desterrar de la cambra. Ens paguen perquè debatem, no perquè convertim això en un fangar", ha alertat.


novembre « 2019 « El bloc de Lourdes Marín\nEl bloc de Lourdes Marín\nDe deures per dilluns, heu de fer els exercicis 7, 8 i 9 (p. 24, 25 i 26).\nBàsic 1, Cursos\nBàsic 1 de matí, deures per dimarts\nDe deures per dimarts, heu de fer l’exercici 6 (p. 33 i 34).\nD’altra banda, farem les exposicions sobre què fem un dia qualsevol de la nostra vida, com a l’exemple de la diapositiva que vam recordar a classe.\nBàsic 1 de tarda, deures per dilluns\nCom que dimecres vam fer la visita per Esparreguera, us recordo que els deures per dilluns són l’exercici 2 (p. 31).\nSuficiència 1, deures per dilluns\nDe deures per dilluns, heu de fer els exercicis 1 i 2 (p. 292).\nDe deures per dimecres, heu d’haver llegit fins a la p. 93 del llibre El futur.\nD’altra banda, també farem la segona avaluació sobre les reformes.\nBàsic 1 de matí, deures per dijous\nDe deures per dijous, heu de fer l’exercici 2 (p. 31).\nCom que dimecres hem quedat a les a les 4 de la tarda a Pasqual per fer la visita per Esparreguera, de deures per dilluns heu de fer l’exercici 2 (p. 31).\nBàsic 1: unitat 6\nEn aquesta unitat parlarem dels oficis i professions.\nBÀSIC 1 UNITAT 6\nSuficiència 1, deures per dimecres\nDe deures per dimecres, heu de fer l’exercici 6 (p. 289).\nD’altra banda, també haureu de lliurar-me un text descriptiu (al voltant de 100 paraules) d’un dels edificis, etc., que vau veure durant la visita a Esparreguera de la setmana passada.\nElemental 1: unitat 4\nEn aquesta unitat parlarem de com som, de com ens afecten les coses, de què canviaríem…\nELEMENTAL 1_unitat 4\nDilluns farem l’avaluació sobre les reformes a casa. Per tant, cal que reviseu els verbs en present de subjuntiu.\nDe deures per dilluns, heu de fer els exercicis 5 i 6 (p. 29 i 30).\nD’altra banda, també farem l’avaluació sobre els situacionals.\nCom que aquest dijous farem la visita d’entorn entre les 10 h i les 12 h, els deures per dimarts són l’exercici 3 (p. 28 i 29).\nD’altra banda, dimarts també farem una avaluació. Reviseu, doncs, el vocabulari del barri i els situacionals.\nDe deures per dimecres, heu de fer els exercicis 1 i 2 (p. 21 i 22).\nDe deures per dimecres, heu de fer l’exercici 3 (p. 28 i 29).\nBàsic 1: unitat 5\nEn aquesta unitat parlarem de què fem habitualment.\nB1 Unitat 5\nCom que dimecres farem una visita cultural amb la Rosa Ma Codina (caldrà que porteu paper i bolígraf per prendre’n notes i escollir un dels espais que veurem per escriure’n una descripció), per dilluns haureu de fer els exercicis 1 i 2 (p. 287 i 289).\nD’altra banda, recordeu-vos que dilluns també farem una avaluació escrita.\nHola, alumnes del Bàsic 1 del matí,\nDe deures per dimarts, heu de fer l’exercici 15 (p. 26) i m’heu d’entregar una postal. En trobareu dos exemples a la p. 39 del llibre d’aula.\nDe deures per dilluns, heu de fer els exercicis 5, 6 i 7 (p. 19).\nDe deures per dilluns, heu d’escriure una postal i entregar-me-la. En trobareu dos exemples a la p. 39 del llibre d’aula.\nDe deures per dilluns, heu e fer l’exercici 3 (p. 288).\nD’altra banda, us adjunto l’enllaç perquè vegeu el model de prova del nivell C1:\nDe deures per dijous, heu de fer els exercicis 7 i 8 (p. 23 i 24).\nDe deures per dimecres, heu de fer els dos exercicis sobre les reformes del full que us vaig repartir a classe.\nDe deures per dimecres, heu de fer els exercicis 7 i 8 (p. 23 i 24).\nDe deures per dimecres, heu de fer els exercicis 2 i 3 (p. 284 i 285).\nD’altra banda, recordeu-vos que també m’haureu de lliurar un compte existent adaptat per vosaltres (entre 100 i 180 paraules).\nRecordeu-vos que dimecres farem l’avaluació sobre la compra.\nDe deures per dilluns, heu de fer l’exercici sobre l’imperatiu que us vaig repartir a classe i l’exercici 4 del quadern (p. 17 i 18).\nDe deures per dimarts, heu de fer els exercicis 5 i 6 (p. 22).\nDe deures per dilluns, heu de fer els exercicis 3, 5 i 6 (p. 21 i 22).\nSuficiència 1, deures per a la setmana vinent\nTeniu de temps fins dimecres per lliurar-me un conte adaptat. És a dir, heu d’escollir un conte existent i introduir-hi canvis de collita pròpia, com a l’exemple que hem llegit a classe. El text ha de tenir entre 100 i 180 paraules.\nElemental 1: unitat 3\nEn aquesta unitat parlarem de les reformes que volem fer a casa nostra.\nELEMENTAL 1_UNITAT 3\nDe deures per dimecres, heu de fer els exercicis 1 i 2 (p. 15 i 16).\nD’altra banda, recordeu-vos que ahir a classe vam establir que llegiríem fins a la p. 93 del llibre El futur el 27 de novembre.\nDe deures per dijous, heu de fer els exercicis 1 i 2 (p. 21).\nDe deures per dimecres, heu de fer els exercicis 1 i 2 (p. 21).\nBàsic 1: unitat 4\nEn aquesta unitat parlarem dels horaris en què fem les nostres activitats quotidianes.\nBÀSIC 1_unitat 4\nDe deures per dimecres, heu de fer els exercicis 3 i 4 (p. 132). Us adjunto unes diapositives sobre els aspectes gramaticals que hem treballat avui:\nD’altra banda, recordeu-vos que teniu fins dimecres per lliurar-me un text narratiu de por o de misteri (100 paraules com a mínim). Trobareu la teoria sobre aquest tipus d’escrits a les p. 39, 40 i 41. També us deixo un enllaç amb el text que vam llegir a classe:\nEl bloc de l'Optimot\nEl bloc de Maria Romero\nFacebook del SLC d'Esparreguera\nReceptari del SLC d'Esparreguera\nTwitter del SLC d'Esparreguera


Llibertat decapitada? - Història i Estat\nUn pensament passat de moda.\nEl 1568, el duque de Alba mana decapitar els comtes d’Egmont i de Horn, acusats de rebel·lió i traïció per haver-se oposat a la implantació de la “Inquisición” castellana a Flandes. Goethe pren aquests fets com a tema per a la seva tragèdia Egmont (1787), escrita abans de la revolució francesa i musicada per Beethoven el 1810. Avui Egmont té més bona fama que no pas el duque de Alba.\nEl 1715, els sicaris de Felipe V de Borbon assassinen públicament, en un exercici de terror d’Estat, el general Josep Moragues. Dos anys abans ho han fet a Vic executant injustament Bac de Roda.\nEl 1909, el senyor Alejandro Lerroux arriba a Barcelona amb l’encàrrec del “gobierno español” de muntar el sidral de la Setmana Tràgica. Els excessos de la repressió culminen en l’afusellament del pedagog lliurepensador i llibertari Francesc Ferrer i Guardia, fundador de l’Escola Moderna. El primer monument del món dedicat a Ferrer i Guàrdia, pagat per subscripció popular, s’inaugura precisament a Flandes, a la ciutat de Brussel·les, el 1911.\nEl 13 d’agost de 1940, l’agregat policial a l’embajada española española a França, Pedro Urraca, amb la col·laboració de la policia del règim feixista francès de Vichy i la Gestapo nazi, deté a la Bretanya el President Lluís Companys i, després d’un primer interrogatori, el porta a Madrid. Torturat i “jutjat” en un consell de guerra “sumarísimo”, Companys és condemnat a mort i afusellat també al castell de Montjuïc el 15 d’octubre d’aquell any.\nDesprés de l’alliberament de França, Urraca és condemnat a mort per la seva col·laboració amb els nazis. España es nega a extraditar-lo i Pedro Urraca es jubila el 1969 amb el grau de “comisario principal”. Aquest servidor de l’Estado mor el 1989, governant el PsoE a España, i conservant les distincions de “comendador de la orden del mérito civil”, “comendador de la orden de Isabel la Católica” i la “cruz al mérito policial”. Trenta anys després de la seva mort, cap dels “gobiernos españoles”, tant del PsoE com del PP, ha revisat el “consejo de guerra sumarísimo” del President Companys i la seva sentència. Perquè després de 1975 res no ha aturat el franquisme.\nI això ens planteja preguntes com ara:\nÉs franquista el duque de Alba el 1568?\nÉs franquista el rei Felipe V el 1715?\nSón franquistes Alfonso XIII, els seus generals i els polítics de “la España de 1909”?\nÉs franquista el general Ísimo?\nNo, aquesta trepa només han estat servidors del model d’estat imposat per l’oligarquia aristocràtica terratinent castellana després d’haver guanyat la guerra contra les Comunitats de Castella i haver decapitat els seus caps Padilla, Bravo i Maldonado derrotats a la batalla de Villalar. I la resistència comunera s’esvaeix després de la rendició de la ciutat de Toledo el 1522.\nA Villalar i Toledo es frustra l’evolució de Castella cap a la modernitat política i s’imposa l’unitarisme ideològic, l’autoritarisme polític i el parasitisme econòmic. Que a partir de la corona castellana malden per expandir a la monarquia hispànica sencera i les seves possessions. És l’España “una, grande y libre”. I embolica que fa fort.\nEl rei Carles d’Àustria celebra aquesta victòria pírrica fent construir l’Alcàsser de Toledo, presència esclafant que és tot un recordatori de la derrota comunera al punt més alt de la ciutat. Però l’aristocràcia terratinent i latifundista no en té prou i exigeix que Carles els confiï l’educació de l’hereu de la corona. Tot un procés d’adoctrinament perpetuat fins ara.\nÉs amb aquesta línia de pensament polític i d’acció governamental que ensopeguem avui. Amb els tribunals emulant la Santa Inquisición i el “ministro de Interior” (de la “Gobernación” en temps de Franco) fent de duc d’Alba, substituint els “tercios de Flandes” per grisos tenyits de blau marí i cofats amb gorra de cop.\nEl problema d’España és que s’enfronta als conflictes actuals de la mateixa manera que ha fracassat al segle XVI, seguint amb la mateixa estratègia i només una lleu adaptació de les seves tàctiques als canvis tecnològics.\nResulta sorprenent, però els servidors d’aquest estat s’entesten a ignorar la llarga posta de sol d’España i els canvis que s’han produït a la península, a Europa i al món. Joan Maragall, davant l’actitud española d’estruç recalcitrant després de l’ensulsiada de 1898, acaba a contracor la seva Oda a Espanya amb el seu famós vers:\nPoc han canviat els polítics i l’aparell de l’Estado Español després de la famosa Oda que ignoren. Ha passat un segle i s’entesten a defensar la “una, grande y libre” sense voler admetre que és impossible decapitar la llibertat quan homes i dones de totes les edats han decidit ser lliures. Qui pot decapitar la llibertat d’una societat líquida que ha decidit ser lliure?\nEls comtes flamencs Egmont i Horn decapitats a Brusel·les per ordre del duc d’Alba. Gravat coetani.\n“Un decapitat parla”, clara referència al general Josep Moragues. Portada del número de “La Tralla” dedicat a l’Onze de Setembre, any 1935.\nAfusellament de Francesc Ferrer i Guardia al castell de Montjuïc. Portada del dominical del diari milanès Corriere de la Sera, La Domenica del Corriere, del 24 d’octubre de 1909.\nNinxol 7182 del cementiri de Montjuïc, on és enterrat el President Lluís Companys durant els anys del franquisme. Fotografia de 1976, de Jordi Peñarroja.\nReferèndum del 1r d’octubre del 2017, votació a l’escola Els Llorers de Barcelona. Foto de Jordi Peñarroja.


B&B Euverbraeke Beveren (East Flanders) Bèlgica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 4 allotjaments a Beveren (East Flanders).\nBrielstraat 83, Beveren, Beveren (East Flanders), Bèlgica - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre B&B Euverbraeke\nConvenientment situat a Beveren, B&B Euverbraeke és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nB&B Euverbraeke també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Beveren. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, instal.lacions per a minusvàl.lids, aparcament de cotxes, habitació familiar, bar són només algunes de les comoditats que fan que B&B Euverbraeke sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, servei de despertador, escriptori, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com jardí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, B&B Euverbraeke no troba competidors en cap categoria.\nAllotjaments a Beveren (East Flanders)\nBeveren (East Flanders) Pensions\nDescompte a B&B Euverbraeke


Era el dia 11 de setembre del 1923... - Endrets - Geografia Literària dels Països Catalans\nEra el dia 11 de setembre del 1923...\nAutor:Llates i Serrat, Rossend\nObra:30 anys de vida catalana (p. 453-454)\nIndret:Monument a Rafael Casanova (Dreta de l'Eixample)\nEra el dia 11 de setembre del 1923 i, com cada any, una munió de gent s'havia congregat al voltant del monument al conseller Casanova, que, segons la llegenda romàntica, va morir al baluard de Sant Pere (davant d'on ara hi ha el Banc de la Propietat). En realitat, no va morir; però, això sí, va caure greument ferit mentre duia la bandera de Santa Eulàlia, durant l'últim assalt a la bretxa que hi havia fet l'artilleria del duc de Berwick, en aquella data de l'any 1714, com ningú no ignora. La gentada cada cop era més espessa i més cridanera. Uns grups de guàrdies de peu i de cavall i uns altres de la policia secreta, per sobrenom «matalassers», motiu justificat per raons òbvies, es veien a les voreres i cantonades, destinats, com cada any, a copar la massa en un moment precís i repartir quatre garrotades damunt les sofertes i provocatives esquenes d'algun company de causa —i molt sovint d'algun simple badoc, com aquell fill de Valladolid, arribat feia un parell de dies a Barcelona, que, encuriosit per tot aquell soroll i aquell aparat de força, s'hi va acostar massa i va ser detingut i tot per la policia. A la comissaria, li van prendre declaració com a «separatista». L'home obria uns ulls de pam, astorat, i anava dient sense entendre res de res de tota aquella facècia:\n—¿Yo, separatista? ¡Si en mi província, que yo sepa, no hay ni uno solo!\nJo maldava per sortir de l'imminent aldarull que sempre s'armava quan uns de la «Unió Catalanista», solemnement, s'atansaven al monument per penjar-hi una corona commemorativa. No m'agradava gens de ser apallissat, o que em passés com al vallisoletà de la història. A més, com he dit més d'un cop, sempre he cregut que tot aquest joc de provocacions i «cames, ajudeu-me» és un procediment indigne i vil, que rebaixa el to del poble.\nQuan jo estava gairebé fora del redol màgic, anant com de l'Arc de Triomf a la plaça d'Urquinaona, es van sentir els «tararí» d'ordenança. Va començar la càrrega, i dos de cavall em vingueren a l'encontre, i, no sé per què no vaig rebre ni a quin sant he de dur el ciri. L'un em passà per la dreta, l'altre per l'esquerra, i ja galopaven lluny de mi. Potser de tan sorprès, no vaig fer cap gest i vaig continuar caminant seguint el meu nas tot dret cap endavant. Aquesta absència de tot reflex defensiu probablement em va salvar d'un cop de sabre teòricament de pla, però que de vegades es desviava i queia de cantell.


"The non-visible" de Cristina Ferrández al Centre d'Art Alcobendas - Bonart\nbonart alcobendas - 24/02/18\nDel 2 març 2018 al 7 d'abril 2018 Cristina Ferrández (Alacant, 1974) presenta al Centre d'Art Alcobendas un projecte inèdit que es nodreix de la geografia, l'exploració i la metafísica, per posar en escena diverses claus del nostre temps. Amb una escenografia envoltant, harmonitza ètica i estètica, partint dels seus anhels de descobriment com a pretext de partida per viatjar cap al feréstec, i endinsar-se en territoris no maculats ni espoliats, les experiències multidisciplinars es plasmen a la sala d'exposicions.\nFer visible l'invisible, recuperar estratègies íntimes en la naturalesa, donar nom al que desconeix, i descobrir-se un mateix van ser algunes motivacions dels grans exploradors de finals del segle XIX i principis del segle XX, en nombroses conquestes individuals i col·lectives. Ferrández aprofundeix en una mena de renovació còsmica sobre la història i sobre el seu esdevenir personal, viatjant espiritualment a l'Antàrtida i al Pol Nord, amb dos muntatges simultanis on conflueixen forces complementàries, que busquen la Utopia a través de diversos plans (geofísic, cartogràfic, expressiu) i es retroalimenten visual i conceptualment. D'una banda, la instal·lació "Rupes Nigra et Altíssima", consistent en un tauler hexagonal que ocupa el centre de la sala, i desplega un volum simbòlic realitzat amb sílice i roca negra. A més, el muntatge site-specific que dóna nom al projecte general, on dos grans dibuixos inspirats en els casquets polars, i disposats sobre parets enfrontades, s'uneixen mitjançant feixos de llum, generant energies. Aquests dibuixos subtils i delicats són una interpretació lliure de les cartes batimètriques de les geografies boreal i austral, en aquest joc nord-sud, incorporant aquí també elements geopolítics, és a dir, les línies de partició territorials de diverses nacions internacionals que reclamen el seu posicionament en aquests recursos naturals per explotar.\nEn l'última dècada, la singular obra de Ferrández ve analitzant territoris de trobades i claus per desvetllar la fragilitat del paisatge, des d'un posicionament ecològic, en l'enyorança d'ideals que ella expressa amb fotografies, audiovisuals, dibuixos i instal·lacions. La influència dels grans artistes, pensadors i científics és un dels eixos discursius dels seus projectes.\nCentre d'Art Alcobendas Cristina Ferrández\n"EMOCIONS" DE ROSER OTER AL TALLER D'ART CINTA DALMAU\nNotícies / Calafell\nL’ARTISTA CATALANA GLÒRIA GRAU TRIOMFA A TAIWAN\nNotícies / Llanars\nJOSEP MARIA MEJAN CEDEIX "EL REPÒS DEL VENT" A LLANARS\nSTEFANIE HERR PRESENTA "EN PLEIN AIR" A SANTA TERESA ESPAI D'ART


Margarida Colomer: "Durant la postguerra, la dona té un pòsit històric de lluita obrera i ja ha après a organitzar-se" | Directa\nEns trobem amb Margarida Colomer al Cafè del Mar de Mataró, que va néixer el 1926 com a espai de reunió de la cooperativa de pescadors de consum La Marítima. Colomer, filla d’una treballadora tèxtil, s’ha dedicat a rescatar i traçar la memòria cooperativa i la lluita obrera, especialment la de les dones, a Mataró i Argentona. El moviment cooperatiu forma part de la seva infància: recorda anar amb la seva mare a l’economat del centre federalista republicà, on venien tèxtils per a la llar i queviures. Ara, al seu lloc, hi ha un pàrquing, que alerta de la feina que queda pendent per recuperar el patrimoni cooperatiu. Margarida Colomer ha escrit diversos llibres que tracten del moviment obrer i cooperatiu de les èpoques de la República, la Guerra Civil i el franquisme. El darrer volum es titula La postguerra a Mataró, 1939-1952.\nSom en un espai emblemàtic del cooperativisme que no va tornar a aquest model de gestió fins al 2011. Per què ha hagut de passar tan de temps perquè Mataró recuperés part del seu patrimoni?\nEl moviment per recuperar el patrimoni cooperatiu sorgeix cap a l’any 50. Hi havia cooperatives que funcionaven durant el franquisme, però estaven en mans del govern, com el Forn del Vidre, impulsada per Joan Peiró, que no es va recuperar fins al 1960. El franquisme va ser molt astut i va dir: no il·legalitzo les cooperatives, però hi poso gent de l’Ajuntament, de la Falange o del sindicat únic per controlar-les. Els meus pares eren membres de la Unió de Cooperadors, que agrupava les cooperatives de consum, i hi anaven a comprar. Recordo que, aparentment, l’ambient era el de tota la vida. Els treballadors hi eren, però la junta estava dirigida per altra gent i ja no es feien assemblees. Quan van sorgir problemes econòmics, van voler fer pisos al local, vendre part del patrimoni. Tot i estar en mans franquistes, els socis van aconseguir aturar-ho quan se’n van assabentar. Més tard, però, l’administrador de de la Mutualitat de l’Aliança Mataronina, Miquel Jornet, va regalar el local de la Unió de Cooperatives de Mataró al Centre Catòlic, que el va acceptar malgrat que el capellà de Sant Josep va dir-los: “Compte, perquè aquesta donació està enverinada”. Hi havia consciència que era una estafa a la Unió de Cooperadors. Cap a l’any 1951, amb una altra generació, neix tot un moviment per recuperar el patrimoni i, l’any 60, amb una nova junta, esclata una lluita forta. Neixen altres cooperatives com Bons Amics –que vaig impulsar jo mateixa al barri de Cerdanyola– o, més tard, la llibreria Robafaves... Va començar un moviment que encara continua. Hem salvat moltes cooperatives, però encara queda molta feina per fer.\nA Catalunya, les cooperatives van proliferar a partir de la segona meitat del segle xix i Mataró es va convertir en una ciutat pionera amb l’Obrera Mataronense, dedicada al gènere de punt. Quines condicions ho van permetre?\n"El 1936, les cooperatives no es van col·lectivitzar i, de fet, l’escriptor cenetista Pérez Baró va ser una de les persones que va lluitar per conservar-les"\nSegons l’historiador Pierre Vilar, amb qui coincideixo, a Mataró, hi havia molta vinya i els pagesos en feien aiguardent, que viatjava cap a les Amèriques. Guanyaven molts diners, que es destinaven a importar cotó, entre altre productes. Per tant, la indústria del cotó sorgeix del capital agrícola, que va tenir les seves crisis, sobretot amb la fil·loxera o quan es van perdre les colònies. Després, però, hi va haver una segona renovació amb la industrialització. Aquest és el factor econòmic, però també n’hi ha un de social. A les empreses tèxtils que naixien dins el casc urbà, s’hi concentraven els treballadors, que vivien i patien unes condicions indignes. Va arribar un moment en què aquests treballadors van prendre consciència de classe i es van unir. A Mataró, hi ha un centre republicà federalista, inspirat per Pi i Maragall, integrat pels mateixos que fundaran la primera cooperativa. A més, la primera UGT d’Espanya és impulsada pel Centre Obrer de Mataró el 1888. Hi ha un moviment obrer fort. Després, el 1910, neix la CNT, que també serà molt important. El cenetista Joan Peiró, per exemple, vindrà a viure a Mataró per treballar el vidre. Per mi, aquests factors van lligats: el moviment obrer pot optar per moltes ideologies, però lluitar per la llibertat i la igualtat toca de ple amb el moviment cooperatiu.\nEl 1936, a Mataró, en el si de les cooperatives, va sorgir un debat intens al voltant de les col·lectivitzacions.\nLes cooperatives no es van col·lectivitzar i, de fet, l’escriptor cenetista Pérez Baró va ser una de les persones que va lluitar perquè se seguís el decret de col·lectivitzacions elaborat per la Generalitat però es conservessin les cooperatives. Hi va haver debats assemblearis, però la majoria de socis i sòcies de les cooperatives van donar suport a mantenir el model. Al Forn del Vidre, en canvi, tres cenetistes van marxar perquè es va decidir no col·lectivitzar la cooperativa.\nFinalment, el triomf del franquisme ho va arrasar tot i la postguerra va colpejar els treballadors i les treballadores. Com eren les condicions a la fàbrica?\n"La majoria de cooperativistes van donar suport a mantenir el model. Al Forn del Vidre, però, tres cenetistes van marxar perquè l’empresa no es va col·lectivitzar"\nEl salari es decidia des del govern i es va mantenir el de la República i la guerra, però els preus dels aliments anaven pujant de manera esgarrifosa i molts escassejaven, com la llet, l’arròs o les patates. A Mataró, hi havia dues collites de patates, la de primavera i la de tardor, però s’exportaven totes i la gent no en podia comprar. Els pagesos, agrupats a la Hermandad de Labradores y Ganaderos, consideraven que les divises per enfortir el govern eren prioritàries. Com que eren molt caritatius, regalaven alguns sacs de patates perquè es repartissin entre la gent pobra que mai no els va veure. A més, les condicions laborals eren molt difícils perquè es practicaven restriccions elèctriques i calia treballar quan hi havia corrent. La meva mare treballava en una fàbrica tèxtil i, a vegades, li tocava anar-hi a la nit. Tan sols cobraven les hores treballades, encara que hi hagués uns salari.\nLes dones, doncs, vivien una condició doblement discriminatòria: com a treballadores i com a dones que afrontaven l’escassetat i els preus quan anaven al mercat. Va ser la condició clau perquè estiguessin al capdavant de les vagues?\nDurant la postguerra, als anys 40, quan es genera el moviment de vagues, hi ha molts homes que han mort, altres han desaparegut, molts estan tancats en camps de concentració i altres s’han vist obligats a marxar a l’exili o han estat tancats a la presó, on les dones els portaran menjar i roba neta. Qui domina l’economia i la llar, amb els fills i els avis? La dona. I, a més, vestida de negre. És l’estampa de la postguerra. Malgrat aquesta situació, la dona va a treballar i no cobra prou. A les fàbriques de gènere de punt, la majoria de treballadores són dones; els homes treballen als tallers mecànics, a la siderúrgia. La dona és la gran protagonista d’aquesta època, en tots els sentits.\nSe’n parla poc, d’aquesta dona treballadora de postguerra?\nQuan parlem del Dia de la dona treballadora, sempre ens referim a figures que han assolit prestigi, però mai no parlem de la dona treballadora amb exemples concrets. Malgrat que és qui traspassa la cultura de tota la seva generació als fills, des dels contes, la poesia, la literatura, el treball, els costums, el patrimoni, etcètera. Tota la vida de traspàs. Les dones treballadores lluiten perquè tot això es conservi i millori. Quan topen amb dificultats, s’organitzen i lluiten. El seu patrimoni és tot això i, a més, hi ha la novel·lista, la intèrpret, la científica, la mestra, la infermera, les heroïnes... Durant la postguerra, la dona té un pòsit històric de lluita obrera, acumula una cultura de lluita per la supervivència i ja ha après a organitzar-se. Des de fa molts anys, ja existeix una comissió que es diu comitè d’empresa, on s’organitzen juntament amb els homes del POUM, del PSUC, d’ERC...\nTot i així, no és fins a l’any 1945 que les dones lideren la vaga perquè els homes estan massa fitxats.\nAls comitès, es decideix que les dones organitzaran les vagues. Els homes suggereixen quedar-se a la rereguarda perquè estan massa fitxats i les dones responen que segurament elles no estan tan fitxades, però són protagonistes i tenen capacitat per mobilitzar molta gent. Hi ha diferents empreses importants que concentren el pes de la mobilització, com Can Minguell, amb una de les comissions més revolucionàries de Mataró.\nPrecisament a Can Miguell hi ha la Pepa Maca. Qui va ser?\nEl seu nom real era Josefa Agramunt i Costa. Vivia al carrer Fray Luís de León, tenia dos fills, treballava a la fàbrica tèxtil i tenia un prestigi important perquè feia molts anys que pertanyia a la CNT. Va ser una dona de cultura anarquista i autogestionària que no tenia pèls a la llengua. Tot i el sobrenom, no era extraordinàriament maca, sinó que tenia unes dots de persuasió i oratòria extraordinàries.\nQuè van aconseguir amb les vagues?\nEl novembre de 1945, es va organitzar una vaga de braços caiguts de dones –estaven davant les màquines plegades de braços–, gràcies a la qual van aconseguir un plus de 75 pessetes. Va ser l’anomenada vaga dels quinze duros. Però, un any més tard, van sorgir problemes amb el cotó i els talls de subministraments i els patrons van decidir retirar els quinze duros. Davant d’aquest retrocés, entre finals de febrer i principis de març, les dones es van reunir a la riera de sant Simó, simulant que estaven passant l’estona amb les criatures, i van organitzar la propera vaga. També ho van fer a la Font del Pericó o a la Font Picant, fingint que estaven dinant plegades. La vaga del 46, que va començar a Can Minguell, es va convertir en una vaga general. Quan sortien de la fàbrica, protestaven davant l’ajuntament. Un dia, el tinent de la Guàrdia Civil va preguntar a la Pepa Maca per què tornaven a protestar si ja tenien els quinze duros. Ella va respondre que els hi havien pres de nou i el guàrdia civil va anar a parlar amb l’alcalde i li va suggerir que parlés amb la patronal per negociar. El delegat del govern civil, en Barba, va aconsellar que no tornessin els quinze duros, sinó que aconseguissin abaixar els preus dels productes al mercat o, si més no, que fessin cistelles de productes i les regalessin a les fàbriques. Les dones van dir que de cap de les maneres, que elles no treballaven per rebre caritat, sinó per uns diners que administrarien d’acord amb el seu criteri. Finalment, van tornar a aconseguir els quinze duros, però, abans, uns jeeps de la policia es van endur els homes més representatius de la CNT, el POUM i ERC. Els van anar a buscar a casa seva perquè l’alcalde i la patronal deien que no podia ser que unes dones haguessin organitzat unes vagues com aquelles entre el 40 i el 46; hi havia d’haver algú al darrere. A la Pepa, li preguntaven: “Qui hi ha darrere teu?” I responia: “La cartilla”. Fins que no van alliberar els homes empresonats, no van tornar a treballar. Aquella vaga va ser un èxit: vora 4.000 participants.\nLa memòria del sindicalisme ha estat construïda majoritàriament en masculí, tot i la importància de les dones en les lluites obreres. Hi ha hagut moltes Pepes Maques?\n"El sindicalisme també són dones, sobretot allà on hi ha tèxtil, ja sigui llana o cotó. Una de les líders de les vagues dels anys seixanta i setanta a Mataró va ser una noia"\nEl sindicalisme també són dones, sobretot allà on hi ha tèxtil, ja sigui llana o cotó. Un exemple: durant els anys 60, hi havia una noia filla de guàrdia civil que, quan tenia tretze o catorze anys, va anar a treballar a una fàbrica de punt, a Ca l’Enric. Aquesta noia feia poc que hi treballava i un dia va explicar al seu pare que estaven parlant de vaga. Ell li va dir que era millor que no s’hi emboliqués, que les vagues no eren bones i portaven gent a la presó. Quan va arribar a la fàbrica, la gent li va explicar per què calia fer vaga i la van advertir que, si treballava, faria d’esquirol. Finalment, ella va estar a una banda de la vaga i el seu pare a l’altra. Així començava la vaga general de 1951 a Catalunya, després de la dels tramvies, organitzada per tretze dones des de Ca l’Enric. Aquesta noia va ser una de les líders de les vagues dels anys 60 i 70 a Mataró, membre de les comissions clandestines. Per això sorprèn que López Bulla, fundador de CCOO a Mataró, digui que, quan va arribar a la localitat, no hi havia res. Hi havia dones organitzades! Lamentablement, des de CCOO, la història del sindicalisme és narrada per López Bulla, que explica les seves vivències. Paral·lelament, n’hi havia unes altres que, al marge del llibre que vaig escriure, resten en l’oblit.\nUn element clau de la lluita obrera d’aleshores va ser la solidaritat d’altres sectors, que ara es tan complicada?\nSí, es va aturar el ram de l’aigua i diversos comerços i botigues van tancar durant la vaga de 1946. Actualment, hi ha una crisi dels sindicats, que s’han venut. El seu paper actual no té res a veure amb el que van jugar en temps de la República i la clandestinitat. Quan convocaran una vaga general i quin poder tenen per fer-ho? La gent es desencanta quan veu que no s’aconsegueixen conquestes a través dels sindicats i que els acords que se signen no són favorables per als treballadors. Tant CCOO com la UGT haurien de reflexionar sobre aquesta separació que s’està produint amb els treballadors i les treballadores.\nLa indústria tèxtil era forta a altres indrets de Catalunya, s’hi repliquen les vagues?\n"Per això sorprèn que López Bulla, fundador de CCOO a la localitat maresmenca, digui que, quan va arribar-hi, no hi havia res. Hi havia dones organitzades!"\nA Manresa, el 1946, també es fa una vaga de dones del tèxtil i, a Barcelona, n’hi ha diverses, però no s’expliquen. És veritat que hi ha un moment de cert desgast. Entre els anys 40 i els 50, molts cenetistes i militants de la UGT estan empresonats i les famílies se senten molt castigades. Però, cap als 60, ressorgeix el moviment, el cooperativisme pren força, es funda CCOO, s’activa la lluita per la recuperació del patrimoni... Alhora, tot té relació amb el context internacional. El 1945, acaba la Segona Guerra Mundial i hi ha moltes esperances que caigui la dictadura. No només hi ha vagues a Catalunya, sinó també a València, Ciutat Real, Valladolid, Elx... Fins i tot els presos d’un parell de presons els donen suport fent vagues de fam! Hi ha un moviment d’esperança a resultes d’una guerra i de lluita per enderrocar la dictadura. Tothom espera que els vencedors de la Segona Guerra Mundial els ajudin i, de fet, Franco refà tots els búnquers per por d’una invasió: 10.000 a la frontera i tots els de la costa, des de Tarragona fins al cap de Creus. Hi ha certa inseguretat política perquè la dictadura no és forta en aquells moments. Per tant, les vagues responen a unes condicions de vida, però també estan reforçades per uns comitès que tenen en compte la conjuntura mundial. L’esperança s’esfuma quan els Estats Units, en plena cacera de bruixes interna, pacten amb Franco, que s’autodefineix com a anticomunista. Mentrestant, a Europa, es persegueixen els fronts populars i els partits comunistes. No podem parlar de la història local sense tenir en compte les interaccions internacionals.\nActualment, Catalunya compta amb un munt de projectes cooperatius. A Mataró, n’hi ha prop de 40. Quina herència ha deixat el cooperativisme obrer?\n"El nombre d’empreses cooperatives està augmentant, però no sempre pertanyen al moviment cooperatiu, que va més enllà de la gestió democràtica de l’empresa"\nPrimer, hauríem de distingir: el nombre d’empreses cooperatives augmenta, però aquestes empreses no sempre pertanyen al moviment cooperatiu. Pots ser soci d’una cooperativa –que ja és important perquè el capital està repartit, l’empresa s’autogestiona en assemblea i es prenen decisions col·lectives–, però el moviment va més enllà de la gestió democràtica de l’empresa. Vol transportar l’esperit al lloc i al país on viu, com fan, per exemple, Claraboia o Som Energia. Pertànyer al moviment cooperatiu es tradueix en un compromís cívic, polític i sindical amb totes les associacions cooperativistes i no cooperatives.\nPrecisament, al marge de l’activitat econòmica, parles de l’“altra finestra del cooperativista”, què s’hi veu?\nHi ha un moviment cultural. L’Obrera Mataronense va pensar en habitatge socials, en una medicina social, en una escola racionalista... A nivell de ciutat, va anar molt més enllà de l’empresa. Tenia ateneus i algunes persones eren regidores de l’Ajuntament. Hi ha una escala molt llarga dins el moviment i formar part d’una cooperativa és molt, però no és suficient. Cal un compromís cívic, cultural i també polític. Què és la política si no és tot això?\nMargarida Colomer: "Durant la postguerra, la dona té un pòsit històric de lluita obrera i ja ha après a organitzar-se" Flattr donate!