Derbi català per la 3a posició provisional - Club Gel Puigcerda\nDerbi català per la 3a posició provisional\nPosted on 02/11/2017 by Alfons Mills\n(foro portada Yann Rieu)\nEls dos equips catalans de la competició estatal lluitaran per la tercera posició provisional el proper dissabte 04 de novembre a les 22h a la pista del poliesportiu. El FB Barcelona ha jugat un partit menys que els de Puigcerdà i es podria permetre una derrota a la Cerdanya i encara dependria d’ell mateix per quedar en aquesta posició. Per l’equip ceretà el partit és més crucial en les seves aspiracions per entrar a les semifinals de copa del rei i a final de temporada assegurar-se una plaça pel playoff.\nPer la part baixa de la classificació tres equips estan força igualats a punts. El FC Barcelona tercer i el SAD Majadahonda quart amb 6 punts respectivament aventatgen al Puigcerdà cinquè, que en té 4. Els dos equips que precedeixen als ceretans s’han de trobar a la serra madrilenya a final de mes en un duel que pot ser clau per les aspiracions de tots dos i de retruc de l’equip pirinenc.\nEn el partit de la primera volta jugat a la capital catalana, el FC Barcelona es va mostrar més regular i va guanyar per un resultat de 3 a 2 davant d’un equip de la vila que es va desplaçar a Barcelona amb moltes baixes i que va anar de menys a més en el partit i a punt va estar de donar un ensurt a les acaballes de l’enfrontament.\nL’equip de Barnola faria bé en no refiar-se d’un equip molt regular, sòlid i efectiu en les superioritats i amb jugadors molt talentosos en les seves files. No en va és el segon millor equip en aquesta estadística només per darrere del líder Txuri Urdin. Als seus estrangers suecs Wallmark i Booström i el recent incorporat americà Gardner, hi ha un dels millors joves talents estatals, Oriol Rubio, junt amb altres molt bons jugadors com Marcus Fajardo, Iñigo Gainza o Ignacio Vicente. A més de comptar amb molts joves jugadors procedents de la seva pedrera que fa molts anys que estan donant molts bons resultats.\nLes baixes locals per aquest derbi seran 4: Dani Almendros, Leon Kelvey-Brown Tona i Uri Paul per lesió a més de Jorge Piñar que cumplirà el darrer partit de sanció. La resta de la plantilla estarà disponible i segurament Barnola repetirà les línies que tan bon resultat van donar a Jaca.\nSalva Barnola, primer entrenador, explica les seves impressions com cada setmana abans del partit:\nL’equip júnior rebrà al FC Barcelona el diumenge 05 a les 14h. Els joves jugadors ceretans tindran un dur partit davant de l’equip favorit a emportar-se la competició. Al disputar-se el partit a diumenge permetrà que els jugadors sub17 puguin estar disponibles el diumenge per jugar aquest difícil. A més els jugadors que juguen amb sènior per una setmana es podran centrar en el partit de la màxima categoria primer i descansar més hores per jugar l’endemà amb l’equip sub 20.\nTot i la dificultat sabuda s’encara el partit per seguir en el procés d’aprenentage d’aquest grup i que cada dia els fa donar un pas més.\nBarnola també ens repassa l’actualitat de l’equip júnior:\nL’equip sub17 per la seva banda jugarà a Jaca aquest cap de setmana. Un partit entre el segon i el setè classificat que en principi ha de tenir clar color local. Els de Jaca només han perdut amb l’invicte FC Barcelona i el Puigcerdà només ha pogut guanyar un partit als penals. Però en esport mai se es pot assegurar res abans de disputar-se el partit i l’equip de la Cerdanya viatjarà amb ganes de fer un bon partit i també un bon resultat.\nFinalment no hi haurà desplaçament i partit en la categoria sub14 com estava previst per manca de jugadors.\nPARTITS PEL DIA 04-05/11/17 (Font: http://www.competiciones.fedhielo.com)\nJornada 8 – 04/11/2017\nJornada 7 – 04/11/2017\nDissabte 4 de novembre derbi català CG Puigcerdà vs FC Barcelona


i la Fi dels temps/ 2\n2014 Gran travesía (Castellà)\nEn el precís moment amb que Susan Ee finalitza la narració Àngels caiguts, amb la Penryn viatjant semi inconscient sobre un jeep militar fugint de la destrucció causada al niu angelical, comença l’acció d’aquesta segona novel·la, El món de l’endemà. Ni un moment de descans, ni un instant de reflexió. Susan Ee torna a involucrar-nos amb les aventures post-apocalítiques de la jove Penryn i la seva ferma resolució de reunir de nou el que queda de la seva família.\nSituem-nos per començar: Els àngels i arcàngels bíblics han atacat la Terra. Després d’una sèrie de desastres naturals, legions de guerrers amb ales blanques han subjugat a la humanitat. Tothom es refugia on pot i com pot; el que resta de la civilització lluita o col·labora amb l’enemic per mirar de sobreviure. Penryn ha contactat amb una resistència a San Francisco per mirar d’alliberar la seva germana petita, convertida ara en un monstre. Però ha perdut el seu més gran aliat: Rafe, Rafael, el mateix arcàngel que ha estat lluitant amb ella en mig del caos i al destrucció. Una relació estranya, antinatural i per sobre de tot plena de mirades significatives que esquiven la realitat entre una poderosa raça dominant i vencedora i una humanitat resignada.\nLa trilogia de Penryn i la fi del món, que Obscura Editorial acaba de publicar al complet, ens acosta a una aventura de caire fantàstic i format Young-adult, amb molta acció, tendresa, relacions prohibides i una trama força misteriosa que ens atrapa de bon començament. És una història de la que cal beure sense perjudicis i sense buscar massa explicacions en un rerefons que podria patir una mica perquè el que importa de veritat és que ens fa passar una bona estona en un escenari distòpic i post-bèl·lic ben construït. Sí, hi ha cosetes que potser ens fan arrufar el nas però són detalls que l’autora ha introduït i que potser es veuen com a excèntrics però que no són rellevants per la trama (això que els àngels facin eleccions i hi hagi pancartes o cabines per votar, per exemple, empobreix el sentit de la credibilitat).\nEn aquesta segona part ens toparem més aviat amb una aventura que evoluciona poc i només ofereix algunes respostes... i també més preguntes. Tanmateix aquest volum, al perdre durant bona part de la novel·la aquell estira i arronsa entre Penryn i l’arcàngel Rafael, la trama s’acomoda més en buscar algunes respostes als misteris que es van desvetllar a l’anterior novel·la: El perquè de les transformacions infantils o el perquè de la creació dels escorpins voladors en són un bon exemple. L’autora avança en aquests temes però curiosament el que he trobat a faltar més és la relació entre els dos principals protagonistes. Potser soc un romàntic en el fons però era un dels punts més frescos de la novel·la. Per altra banda hi ha moments que he trobat particularment originals com l’entrenament oníric a que es sotmet la Penryn per part de la seva espasa.\nAltres personatges secundaris només hi seran presents per breus instants. Des de la peculiar mare de la Penryn que poc a poc li anem agafant estima fins als bessons Dum-Dee que tendeixen a refrescar el terror present amb els seus diàlegs però que alhora infantilitzen una mica el moment, tenint en compte que tot plegat és prou dramàtic — recordo que un dels trets més adults de les novel·les és que no escatimen en violència i escenes desagradables, cosa que és d’agrair—.\nPotser un dels punts que m’ha atret més l’atenció en aquest segon volum és descobrir com se’ns descriuen els àngels: Molt allunyats de l’imaginari popular. Són guerrers assedegats de sang i victòries que tendeixen a semblar vikings o pirates ebris que no pas guerrers virtuosos. És un tractament original i m’agrada com Susan Ee explota aquesta idea trencant estereotips sobre les criatures celestials.\nUn segon volum, doncs, que segueix d’aprop l’estil i l’estructura d’Àngels caiguts oferint una aventura més que entretinguda. Potser baixa una mica el llistó davant la seva predecessora per la manca de novetat i frescor però ens deixa en safata una tercera i darrera part, La fi dels temps, que es preveu molt intensa.\nSigui com sigui, qui busqui un bona aventura que barregi amb encert personatges de la mitologia de l’antic testament amb el nostre present i amb una forta tendència a establir relacions amoroses prohibides, aquesta saga és la seva lectura.


La Petita Llibreria: de juliol 2015\nAvui cau com a sorpresa a les nostres mans El llegat de la serp, una novel·la que remunta la historia amb una protagonista embriagada de curiositat de la mà de l’autora novell Jessica Cornwell.\nRealment és una historia que atrapa i sobta, té flashbacks cap al passat dotats d’una gran documentació i un amor per la història que queda plasmat en cada descripció quasi fotogràfica de les dones i els escenaris que ens descriu.\nSituada entre Barcelona i Mallorca, la néta del prestigiós John Le Carré, ens explica la història de l’Anna Verco, una investigadora americana que descobreix unes cartes amagades durant segles i segles que obligaran a reobrir un cas de múltiples assassinats a l’any 2003.\nElla ho deixa protocol·làriament en les mans del inspector Fabregat però també iniciarà una descoberta vital entre aquells papers trobats a les illes. El llibre amb el que comença tot el misteri és “Els papers de la serp” i està escrit en la llengua dels alquimistes, les bruixes i les dones escribes.\nCada interrogant n’obrirà molts d’altres i poc a poc descobrirà que ella és una peça fonamental en aquest immens trencaclosques que encara no està complert.\nDiuen que la curiositat va matar el gat però realment són uns misteris que no pot deixar en mans de policies ni detectius, ha de ser ella qui s’embruti les mans i s’hi trenqui les banyes doncs allò que està a punt de descobrir pot canviar per complert el sentit holístic de la seva vida.\nQuè hi pot haver entre els papers de la serp? Els ha trobat ella o ells l’han trobat a ella? Com afectarà al seu futur? Arribarà a donar respostes carteres?\nAposteu per un si immens tot i que és l’inici d’una trilogia i el misteri ha de seguir viu per a les properes entregues tal com el seu cor jove i aventurer. Aquesta primera entrega és una delícia i tot i que acaba bastant lligada neix en el lector una gran ànsia per descobrir les dues properes entregues.\nSon els Picatrix el que semblen? Té tots els documents que necessita? I aquells de Ramon Llull? Podrà ella sola amb tanta feina d’anàlisi del passat místic i màgic de la ciutat?\nAmb els seus encants i la seva personalitat únic segur que algun bondadós cavaller trobarà per tal de confiar-hi i poder intercanviar opinions!\nDe la mà d’Edicions 62 crec que teniu la lectura ideal per aquest estiu i que us deixarà amb molt bon gust de boca de cara a les novetats de l’autora!\nUna noia que arriba trepitjant fort!\nLa voleu acompanyar?\nEtiquetes de comentaris: Aventures, Edicions62, trilogia


Le Case Al Quadrato Siracusa Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPrima Traversa Cozzo Villa, Riserva Naturale, Siracusa, Itàlia, 96100 - Veure al mapa\nBarri Riserva Naturale Ortigia Afores de Siracusa\nLe Case Al Quadrato, ubicat a Riserva Naturale, Siracusa, és una destinació popular per a viatgers. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLe Case Al Quadrato ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com aparcament de cotxes, servei de cangur, habitació familiar, servei de bugaderia.\nL'ambient de Le Case Al Quadrato es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, escriptori, balcó/terrassa, ventilador són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Piscina exterior, jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Le Case Al Quadrato la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Siracusa.\nCal que informeu el Le Case Al Quadrato de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (77) Parelles (38) Viatgers en solitari (2) Famílies amb infants petits (20) Famílies amb infants grans (5) Grups (13)


EL CANT DE LES BALENES. STILTON, TEA. 9788491376637 Llibreria Al·lots\nPugeu a bord i agafeu-vos fort: les balenes ens esperen mar endins en una missio? espe- cial per descobrir... els misteris de la Patago?nia!\nHi ha un tresor amagat entre plantes seculars i flors llegendaries en un jardi tradicional al cor de la Xina! Ajudeu-nos a trobar-lo! ...\nEsteu preparades per redescobrir una roma?ntica histo?ria d?amor? Doncs seguiu-nos en aquesta cac?a al tresor per les pintoresques ciutats portugueses! ...\nIsabel ens ha demanat ajuda perque? les seves dues millors amigues, amb qui s?entrenava per a un concurs de dansa, tot d?una l?han comenc?at a evitar i l?han exclo?s de la competicio?. Un cas perfecte per a nosaltres! ...\nEl centellejant Mo?n de Crista?llia corre perill: un e?sser misterio?s ronda pel regne transformant les gemmes en pedres! Les Tea Sisters hi hauran d?intervenir per salvar Crista?llia i aconseguir que torni a resplendir com abans... ...


Ens estem equivocant (Joan 2,13-25) – laparaula.com\nEns estem equivocant (Joan 2,13-25)\n[Evangeli del diumenge, 3 de Quaresma – Cicle B]\nQuan s’aproximava la pasqua dels jueus, Jesús pujà a Jerusalem i trobà al temple els venedors de vedells, moltons i coloms i els canvistes asseguts. Llavors, es va fer un fuet de cordes, i els tragué tots, moltons i vedells, fora del temple, escampà la moneda dels canvistes i els bolcà les taules, i digué als venedors de coloms:\n—Traieu això d’ací; no convertiu en mercat la casa del meu Pare.\nEls deixebles recordaren allò que diu l’Escriptura: «El zel del vostre temple em consumia.»\nLlavors, els jueus el van interrogar:\n—¿Quin senyal ens dónes que t’autoritze a fer això?\n—Destruïu aquest santuari i jo el reconstruiré en tres dies.\nEls jueus respongueren:\n—Fa quaranta-sis anys que treballen en la seua construcció ¿i tu el vols reconstruir en tres dies?\nPerò ell es referia al santuari del seu cos. Quan Jesús ressuscità d’entre els morts, els deixebles recordaren que ell deia això, i cregueren en l’Escriptura i en aquesta paraula de Jesús.\nDurant la seua estada a Jerusalem en ocasió de la peregrinació de Pasqua, molts, veient els miracles que feia, cregueren en el seu nom. Però Jesús no hi confiava, perquè els coneixia tots; no tenia cap necessitat que li revelaren el que són els hòmens; ell sabia prou què hi ha a l’interior de cada home.\nMolta gent se sent inquieta quan observa Jesús, amb el fuet de cordes en la mà, espentant els bous, tombant les taules dels canvistes i exigint als venedors d’aus que traguen fora del Temple la seua mercaderia. Pareix que no ens quadra amb el Jesús bo i misericordiós al que estem acostumats. Jesús enfadat! Impossible!\nDoncs sí. El que tots els evangelistes volen subratllar, cada un amb el seu estil, és que Jesús és capaç d’expressar l’amor de Déu per la humanitat també amb signes extrems. Però, per què és tan important el mercat del Temple? Anem a pams.\nEn les religions de l’antiguitat, i també en el judaisme, eren habituals els sacrificis d’animals als déus. Eren expressió d’agraïment, de penitència, de donació… Per això, al voltant dels temples s’organitzaven mercats que proveïen als peregrins d’allò necessari per al sacrifici: bous i vedells per als més rics i coloms per als sacrificis dels pobres. A Jerusalem, a més, la moneda del Temple era exclusiva i diferent de la moneda romana d’ús habitual, i per tant havien de canviar-la, amb la corresponent comissió dels canvistes.\nPerò el problema no són ni els sacrificis ni els venedors. El problema que enfada a Jesús és el plantejament. Què és el Temple? Quin significat té? Què hauria d’aportar als éssers humans i què està aportant? I, més profundament, què és la religió? Qui és Déu? Com ens relacionem amb ell?\nEls gestos que fa Jesús, amb aparença violenta, tampoc són cap invent seu. Està imitant l’estil dels profetes que feien signes cridaners per a atraure l’atenció del poble sobre un punt especialment important, essencial, del seu missatge. I ací és on Jesús té alguna cosa a dir: Vos esteu equivocant.\nLa religió, tal com Jesús la veu, ha de fer als hòmens i a les dones millors, donant-los l’oportunitat de ser ells mateixos, de sentir-se profundament estimats per Déu sense condicions, sense requisits. Viure l’amor que rebem de Déu ens donarà una visió de la vida, del món, dels altres transformada per la pròpia visió de Déu. La vida té sentit, el món és el lloc que tots compartim i en el que tots podem col·laborar, els altres són germans estimats pel mateix Déu que m’estima a mi.\nEl Temple només és un signe; necessitem signes que ens recorden que no tot en la vida són negocis i relacions interessades, que la gratuïtat existix, que som un regal de Déu per als altres i que els altres són un regal de Déu per a nosaltres.\nEl mercat del Temple significa convertir allò més sagrat en un negoci com qualsevol altre, subratllar que Déu és un negociant com ho són tots (com ho som tots), que et farà més o menys cas segons el que estigues disposat a pagar-li. En el fons, és convertir Déu en un ídol qualsevol, en una falsificació que destruïx la pròpia persona. És corrompre allò que Jesús té per més sagrat: l’ésser humà.\nSí. Perquè la cosa més sagrada per a Jesús no és Déu, sinó les persones que ell ha creat. L’autèntic enuig de Jesús no ve del mal que li puguen estar fent a Déu els bous i els coloms; què li importa a ell! L’agressivitat que Jesús mostra només vol expressar l’agressió que ell sent contra les persones: Si feu això, si convertiu la casa del Pare en un mercat, si creieu que allò més sagrat es pot comprar i vendre… vos esteu equivocant.\nI és que el Temple no és el Temple. El Temple, com hem dit, és només un signe. L’autèntic Temple de Déu, l’autèntic mercat destructiu, idolàtric, profanador d’allò més sagrat, és el que tenim tots muntat en el nostre cor. És allí dins on Jesús vol arribar amb les seues paraules i les seues accions. És en el fons de l’ànima on estem (encara!) confonent a Déu amb un prestador, amb un usurer.\nEncara hui en dia ens resulta molt difícil comprendre que la gratuïtat és l’únic camí cap a la verdadera llibertat, cap a l’autèntic ser nosaltres mateixos. Encara usem dels mitjans, dels diners i dels objectes amb un afecte que no es mereixen. És cert que els necessitem, però no per a posar en ells el cor. Encara veiem i prediquem la religió com un sistema de creences i no com la relació oberta, lliure i amorosa entre Déu i els hòmens i dones del món. Encara posem preu al nostre amor, o pensem en les tarifes del l‘amor dels altres. Encara pesen massa els diners en les nostres decisions, tant personals com estructurals.\nPotser, ens estem equivocant.\n(Diumenge 3 de Quaresma – Cicle B)\n1 de març de 2021 6 de desembre de 2019 Xavi Matosesdiumenge 3 B Quaresma, Joan, Joan 2_13-25\nAnterior Entrada anterior: La transfiguració (Marc 9,2-10)\nSegüent Entrada següent: Conferències quaresmals 1/3


7 Days Inn Anji Zhongxin Branch Huzhou Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNo.133 Dakang Road, Anji, Huzhou, Xina - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a 7 Days Inn Anji Zhongxin Branch?\nMés informació sobre 7 Days Inn Anji Zhongxin Branch\nAl visitar Huzhou, vosté es sentirà com a casa a 7 Days Inn Anji Zhongxin Branch, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\n7 Days Inn Anji Zhongxin Branch també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Huzhou. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix servei d'habitacions 24 hores, botiga de conveniència, recepció 24 hores, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara penjador de roba, mirall, sabatilles, sofà, aire condicionat per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Huzhou, el 7 Days Inn Anji Zhongxin Branch és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


CAFÈ FILOSÒFIC DEL VENDRELL: de maig 2010\nCom podem gestionar millor els nostres estats d'ànim?\n>> dijous, 13 de maig de 2010\nNo es poden evitar els defectes dels homes sense renunciar alhora a les seves virtuts.\nQuan un home fa alguna cosa completament estúpida, la fa sempre pel més noble dels motius.\nSi escric allò que sento és perquè així disminueixo la febre de sentir.\nNo hi ha nit, per llarga que sigui, que no vegi el dia.\nNo afrontem les adversitats perquè siguin difícils, sinó que són difícils perquè no les afrontem\nCom més llegeixo els pessimistes, més estimo la vida.\nQuan algú vol retratar-se, tant se val que exposi la seva filosofia de vida com que expliqui una anècdota.\nQüestions per mantenir un bon estat d'ànim:\nSón força diversos els factors que poden alterar el nostre estat d'ànim: les hores de sol o de llum, el clima, l'exercici, dormir i descansar bé, tenir una bona autoestima, però sobretot la nostra actitud davant les coses que ens passen. Hi esteu d'acord?\nL'estat d'ànim depènmolt i molt de com ens van les coses que tenim entre mans? L'humor o el mal humor depèn bàsicament d'això?\nNo pot passar, però, que les coses ens vagin molt bé i, amb tot, no ens sentíssim bé?\nI això, què mostraria? Que potser no són tan essencials per a nosaltres aquestes coses?\nNo cal que les coses ens vagin molt malament per sentir-nos malament? N'hi ha prou que vagin com nosaltres no esperàvem?\nCom gestionar adequadament l'esperança, les il.lusions, les expectatives?\nA menys expectatives, menys decepcions?\nAmb l'esperança arriba la desesperança?\nEs pot viure sense tenir cap expectativa de futur?\nAmb tot, no caldria diferenciar entre desitjar i exigir?\nTenim dret a exigir res en aquesta vida?\nDefinir les nostres prioritats ens ajudaria a gestionar millor els estats d'ànim?\nEsteu d'acord d'entendre allò prioritari com allò a què li donem valor?\nSeria una bona estratègia establir i planificar cada dia les nostres prioritats?\nPotser així tindríem més en compte la vella distinció entre allò urgent i allò realment important?\nL'actual i frenètic ritme de vida, amb tot l'allau d'informacions i sobresaturació perceptiva, no ens descentra amb molta facilitat impedint així que ens centréssim en allò realment important i valuós per a nosaltres?\nI si descuidem allò valuós per a nosaltres, allò que ens defineix, com podem sentir la nostra existència plena i agradable? Com podem generar emocions positives si oblidem amb tanta facilitat allò que ens proporciona plaer?\nPenseu que si ens aturem cada dia una mica, si ens acostumem a prendre un cafè amb nosaltres mateixos, si ens centrem en allò que per a nosaltres té realment valor i ens ho concedim, la serenor, la pau i el benestar guanyaran l'ansietat i l'estrès?\nVoler abastar moltes coses, no ens condemna a tenir massa fronts oberts? No hauríem d'aprendre a focalitzar una mica més?\nPer a la medicina xinesa l'estat d'ànim de les persones depèn de l'estat i del funcionament dels diversos òrgans del cos. Tan i tan important és el cos?\nSembla que naixem amb una certa tendència cap al goig i la felicitat o cap a la tristor i la infelicitat. Això no obstant, una de les últimes aportacions de la neurociència és el descobriment de l'enorme plasticitat del nostre cervell. Podem entrenar-lo a activar determinades parts que ajuden a filtrar les emocions negatives, i a potenciar i estimular les positives. Què us sembla?\nSom conscients de sobre quantes potes depèn el nostre estat d'ànim?\nNo és veritat que, tot sovint i sense adonar-nos-en, el fem pivotar sobre una sola pota?\nNo és veritat que l'ànim de moltes persones, en el fons, depèn d'un sol factor?\nI quan això passa, no correm el risc de dependre aboslutament dels vaivens d'aquest factor?\nÉs bo jugar-nos la nostra felicitat a una sola carta?\nÉs bo dependre, posem per cas, només de la relació afectiva amb una persona? Amb una sola pota no hi ha molta inestabilitat?\nI amb dues: relació afectiva i activitat professional? No us sembla encara massa inestable? Si en falla una, no sé si l'altra és capaç d'aguantar harmònicament la taula de la vida, de la nostra vida...\nI tres potes? Això comença a ser estable. Tres potes és l'estructura ideal per aconseguir un alt rendiment: no dividim gaire l'esforç, només tenim tres punts de suport.\nI amb quatre? És molt estable. No podem, però, aspirar a obtenir un alt rendiment en les quatre activitats. Penseu el mateix?\nAmb 5 potes, més estabilitat, però menys rendiment. Haurem de decidir, doncs, què volem fer, què preferim?\nL'avantatge de tenir només una pota és que pot afavorir i molt l'activitat creativa. Perquè la inspiració, en el fons, prové d'una certa obsessió. I no hi ha res que obsessioni tant com tenir un únic punt de suport. Què en penseu?\nLa creativitat es basa en una obsessió?\nL'obsessió genera una tensió creativa que fa que tota la força surti en la mateixa direcció. En realitat, és una sola pota però és enorme.\nLa majoria de genis no acostumen a encaixar, posem per cas, en àmbits socials, però en la pota que tenen són genials. És així?\nAmb tot, hauríem de procurar no posar els ous al mateix cistell?\nCom podríem millorar una estructura de 2 potes? Podríem afegir-ne una tercera, o bé ampliar i potenciar les dues que tenim, invertint-hi més per tal de poder recollir més coses. Què n'opineu?\nCom podem generar un estat d'ànim positiu abans de realitzar alguna feina: a casa, al treball, en un determinat entorn...? Podríem evocar alguna imatge, algun record, alguna situació, escoltar alguna música... per tal d'ajudar-nos a generar un determinat estat?\nAixò últim equivaldria a una mena de visualització? Es tractaria de representar-nos aquella realitat que ens produeix un determinat efecte.\nSegons Paul Eckman, l'estat d'ànim vindria a ser com una emoció que comença a durar massa, i que altera la nostra percepció de les coses. Una persona té un problema i s'enfada, i té un altre problema i s'enfada, i després tot s'ho pren de manera personal i s'enfada, i ja no sap de què li ve l'enfadament, però el cas és que està enfadat permanentment. S'ha produït una mena de rutina automàtica. Ens acostuma a passar això?\nTot sovint anem sempre de bòlit, i en realitat no sabem ben bé per què hi anem, però hi anem. Així, estic enfadat, trist o amb ansietat permanent, i no sé ben bé d'on m'ha vingut. Com ho veieu?\nL'estat d'ànim seria com una mena d'ulleres a través de les quals filtrem d'una determinada manera la realitat. Si els vidres són foscos, l'estat d'ànim és més aviat trist, deprimit, tot ho veiem negre. Si són de color rosa, ho veurem tot de color rosa. L'ideal seria portar-les transparents? És possible això? És possible un estat d'ànim gairebé no afectat per res?\nPodríem dir també que la febre per als metges és l'equivalent de l'estat d'ànim per als psicòlegs? Quan una persona té febre, no cal saber-ne gaire per adonar-se que li passa alguna cosa al seu organisme. Quan una persona té un estat d'ànim molt inestable o molt poc habitual, és possible també que a nivell psicològic li passi també alguna cosa. Hi esteu d'acord?\nSi una persona sempre està més aviat trista, el dia que està molt contenta, no és un bon senyal, alguna cosa li està passant, no és el seu estat d'ànim habitual. Què en penseu?\nHi ha psicòlegs que afirmen que si prenc consciència, si m'adono que tinc una determinada emoció perquè ha passat això o això altre, ja ho podré regular i no es convertirà en un estat d'ànim. És com si digués: jo em sento així perquè ha passat això, però co que me n'he adonat ara, ja torno al meu estat normal, habitual, sà, correcte. I des d'aquest estat habitual restaurat abordaré el proper esdeveniment que em passi. Pot ser una bona estratègia?\nL'esport, l'exercici físic moderat, millora i regula l'estat d'a`nim?\nL'estat d'ànim depèn molt de com valorem les coses? Si per a nosaltres tenir la feina de cada dia enllestida és molt important, en no aconseguir-ho, se'ns generarà un estat d'ànim negatiu?\nL'estat d'ànim depèn també molt de l'actitud que tenen els altres respecte a mi?\nSi, com hem dit abans, el que més regula el nostre estat és la nostra valoració sobre si s'estan acomplint les coses o no, seria bo afegir-hi una bona dosi de flexibilitat mental?\nCom més detalladament esperem que passi una cosa concreta, més possibilitats tenim que no s'esdevingui amb tots els ets i uts desitjats?\nÉs veritat que només en casos o situacions límit acostumem a ser conscients del nostre estat real d'ànim? Abans d'un examen, d'un esdeveniment important... reconeixem i sentim com ens sentim? En la vida diària, però, habitualment ni ens n'adonem?\nLa relaxació pot ajudar-nos a gestionar estats d'ànim?\nI el contacte amb la natura?\nLa terra té a veure amb l'estabilitat, l'arrelament, la confiança, amb la seguretat i les ganes de viure. L'aigua, amb l'adaptació, amb la flexibilitat, i també amb els afectes, les relacions, els sentiments. El foc, amb la capacitat de transformar unes coses amb unes altres, les coses negatives en positives, en la capacitat d'oblidar-nos del passat i de centrar-nos en el present. L'aire ens fa sentir lliures, ens ajuda a expandir l'energia. Què n'opineu?\nSi estem molt angoixats i preocupats per la feina, caldria cercar activitats alternatives, complementàries i satisfactòries?\nÉs veritat que no sempre parlar de les nostres preocupacions ens ajuda a alliberar-nos-en? Acostuma a passar que tot sovint les manté i les alimenta encara més?\nDormir malament ens fa més vulnerables als estats d'ànim? Som més irritables i, en general, ens desestabilitzem de manera més fàcil?\nSi dormim malament és perquè no hem estat capaços de dissoldre les emocions negatives del dia?\nPer indagar quantes potes tenim, seria una bona estratègia que cerquéssim exemples de coses que ens fan canviar d'estat d'ànim, que ens fan pujar o baixar d'estat d'ànim? Tots els exemples d'un mateix àmbit constituirien una pota.\nCanviar molt sovint de música, de forma de vestir, o el nostre aspecte personal, és un bon indicador per saber si som estables o inestables emocionalment?\nPublicat per . a 12:40 , Enllaços a aquest missatge , 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: ànim\nCom podem gestionar millor els nostres estats d'àn...


Més activitats al Pirineu com a cloenda del Dia Internacional dels Museus — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Més activitats al Pirineu com a cloenda del Dia Internacional dels Museus\nMés activitats al Pirineu com a cloenda del Dia Internacional dels Museus\nLa Xarxa de Museus de Lleida i Aran encara un cap de setmana amb un ampli programa de propostes culturals. El Museu Diocesà d’Urgell ha programat per aquest dissabte una jornada de portes obertes\nVisites al Museu Diocesà d'Urgell (Foto: Xarxa de Museus de Lleida i Aran)\nLa Xarxa de Museus de les Terres de Lleida i Aran encara un cap de setmana ple d’activitats lúdiques i culturals que posarà la cirereta a la celebració del Dia Internacional dels Museus (DIM). Els actes centrals són la jornada de portes obertes d’aquest divendres i la Nit dels Museus, que tindrà lloc demà dissabte. Cal recordar que el programa complet d’activitats dels museus de la xarxa es pot consultar al web patrimoni.gencat.cat/museusdelleida.\nPropostes a museus de l'Alt Pirineu\nAl Museu Diocesà d’Urgell es podrà veure, durant la jornada de portes obertes que farà aquest dissabte, un fragment de retaule de la Pobleta de Bellveí procedent del Museu de Lleida en diàleg amb una part del mateix retaule que forma part de l’exposició permanent del museu urgellenc.\nEl Musèu dera Val d’Aran ha organitzat per aquest divendres el taller familiar “Fem de paleontòlegs!” —amb totes les places esgotades— a càrrec de les educadores del Museu de la Conca Dellà, i una xerrada sobre “Els dinosaures del Pirineu, els darrers d’Europa”, a càrrec del doctor Àngel Galobart.\nL’Ecomuseu de les Valls d’Àneu inaugura aquest divendres l’exposició “Muntanyes a la prehistòria. L'Arqueologia al Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici”, mentre que dissabte presentarà l'edició facsímil del llibre Art popular decoratiu a Catalunya (1948), de Ramon Violant i Simorra, i farà la visita teatralitzada “Esperanceta Hiperconnectada” per explicar el modus vivendi dels pallaresos.\nEl Museu de la Conca Dellà ha programat per demà un taller de cal•ligrafia medieval al voltant de les lletres del Beatus de la Seu d’Urgell, i per diumenge una visita guiada al Castell de Llordà, un dels millors exemplars d’arquitectura residencial alt-medieval conservats a Catalunya.\nPropostes a les Terres de Lleida\nEl Museu de la Noguera desenvoluparà demà dissabte tant al museu com al Centre d'Interpretació de l'Or del Segre la visita “Quan la nit es fa dona. Les col·leccions dels museus en femení”, un recorregut pels diferents espais dels museus sota la perspectiva del gènere que clourà amb un tast de vi del celler del Castell del Remei.\nEl Museu Comarcal de Cervera farà aquesta tarda una visita guiada a la Casa Duran i Sampere, espai on s’ha rodat part de la minisèrie “Vida Privada”, i inaugurarà l’exposició “El Museu és una escola. Projecte educatiu a la Casa Duran i Sampere”. D’altra banda, el recorregut per l’exposició de dissabte es farà de la ma de l’alumnat de primària i secundària dels centres educatius de la comarca i de l’alumnat de la UdL amb música a càrrec d’estudiants del Conservatori i Escola de Música de Cervera.\nAmb el títol “Com era el cel dels romans?”, el Museu de Guissona proposa demà dissabte dues sessions d’astronomia (una d’elles infantil); posteriorment proposarà un tast de vins d’àmfora amb el sommelier i enòleg Jordi Martínez. L’entitat cultural cerca una fusió entre els conceptes astronomia i enologia, amb un planetari per mirar el cel, vins d’àmfores, tapes d’inspiració romana i música per ambientar-ho.\nEl Museu de Lleida projectarà durant la nit de dissabte sobre la façana del Museu el muntatge “Agramuntophitecus”, acompanyat de música, al voltant de la mostra de l’artista lleidatà Guinovart que acull actualment\nAl Museu d’Art Jaume Morera el Col•lectiu Free’t desenvoluparà durant la nit de dissabte el muntatge “Inventarisc” en successives intervencions. El grup portarà al Museu una proposta concebuda especialment per a l’ocasió: “cossos que sonen, ballen, canten, toquen, riuen, criden, parlen, accionen; cossos que inventen llenguatge, inventen discurs, més enllà d’un rol decoratiu; cossos que surten del quadre i inventen risc”.\nEl Museu Diocesà i Comarcal de Solsona acollirà dissabte un taller de cal•ligrafia romana i durà a terme una visita guiada per descobrir diferents elements del Museu, el Cambril de la Marededeu del Claustre, el Pou de Gel i el Quarto dels Gegants. Per la nit desenvoluparà l’espectacle “Màgia itinerant pel Museu de Solsona”, amb l’il•lusionista Pere Rafart\nEl Museu Comarcal de l’Urgell ha organitzat per avui divendres la presentació del retaule de Sant Antoni Abat del pintor Ramon de Mur (s. XV) a càrrec del doctor en Història de l’Art Alberto Velasco. Per la nit hi haurà la ballada “Els nobles també ballen swing” a les sales nobles de Cal Perelló i al jardí del Museu amb l’associació Som Swing de Tàrrega. Durant la ballada es farà una degustació de vins del celler Cercavins i visites a les Sales Nobles i al celler de Cal Perelló\nDissabte és prevista l’acció “El Museu al Carrer” (10 peces del Museu sortiran al carrer i estaran tot el dia exposades en diferents aparadors del casc antic de Tàrrega). Igualment, està previst un taller de pintura mural i sobre taula d’època romànica, a càrrec de la tècnica Montse Creus; un taller infantil al carrer sobre “El retaule de Vallbona”, en el que els petits dibuixaran el seu propi retaule a l’estil del segle XIV; micro-concerts amb alumnes de l’Escola Municipal de Música de Tàrrega al Museu i en indrets històrics de la ciutat, i el maridatge “Vi, glosa i estrelles”, en el que Mireia Mena, Alexandre Bonanit i el celler l’Olivera de Vallbona de les Monges presentaran una proposta per maridar els vins amb la glosa i els astres\nFinalment, diumenge hi haurà la visita guiada per la ciutat “Pedres que es Mouen” on es parlarà de “monestirs que es converteixen en muralles, creus, arcs i finestrals que canvien d’emplaçament, escultures que han vist món, esglésies que es refan...”; un taller d’arqueologia per a nens i el concert-vermut al jardí-terrat del Museu amb el grup Blues by Chance.\nAtansar l'art al carrer\nEl Dia Internacional dels Museus (DIM) té lloc anualment el 18 de maig amb la finalitat de posar en valor i atansar aquestes institucions a la societat. La 41a edició del DIM té enguany el lema “Museus hiperconnectats: nous enfocaments, nous públics” i vol posar èmfasi en les connexions que els museus estableixen amb la comunitat, el seu paisatge cultural o el seu entorn natural.\nEls museus que formen part de la Xarxa de Museus de les Terres de Lleida i Aran són l’Ecomuseu de les Valls d'Àneu (Esterri d'Àneu), el Museu Comarcal de Cervera (Cervera), el Museu Comarcal de l'Urgell (Tàrrega), el Museu de la Conca Dellà (Isona), el Museu d'Art Jaume Morera (Lleida), el Museu de la Noguera (Balaguer), el Museu de Lleida (Lleida), el Musèu dera Val d'Aran (Vielha), el Museu Diocesà d'Urgell (la Seu d'Urgell), el Museu Diocesà i Comarcal de Solsona (Solsona) i el Museu de Guissona (Guissona).


L'Estat espanyol dedica 60 vegades més diners als conreus transgènics que als ecològics // la tafanera\nL'Estat espanyol dedica 60 vegades més diners als conreus transgènics que als ecològics www.jornal.cat/noticia/lestat-espanyol-dedica-60-vegades-mes... per Nech el 29-06-2010 15:03 CEST, publicat el 29-06-2010 23:35 CEST\nL'ONG Amics de la Terra denuncia que el govern espanyol dedica 60 vegades més recursos a finançar la investigació sobre conreus modificats genèticament que a promoure l'agricultura ecològica. Una mostra del poc recolzament oficial que rep un determinat model social i ambiental que està vinculat a l'agricultura ecològica. 34 comentaris a: tecnologia, medi ambient karma: 70\netiquetes: conreus, transgènics, ecològics\nnegatius: 0 usuaris: 7 anònims: 6 compartir: comentaris\n#1 Per una cosa que fan bé, en comptes de donar suport a cultius improductius i insostenibles que degraden el medi.\nvots: 0, karma: 11per Gispertel 29-06-2010 15:05 CEST\n#2 Com? ara els cultius de tota la vida degraden el medi?\nvots: 0, karma: 20per Nechel 29-06-2010 15:06 CEST\n#3 Evidentment. TOTS i sense excepció degraden el medi. Siguin del tipus que siguin els conreus. I qui digui el contrari menteix. On ara hi ha conreus abans hi havia altres ecosistemes: selves, boscos, prats... Per tant, quant més productiu sigui un conreu (i el blat de moro ho és ara un 40% més que fa 20 anys) menys degradarà el medi natural ja que caldrà menys superfície per a produir el mateix. El conreu "de tota la vida" és insostenible en un món de 7.000 milions de persones i suposen la destrucció extra de molts milions d'hectàrees naturals totalment evitable.\nvots: 0, karma: 11per Gispertel 29-06-2010 15:22 CEST\n#4 Aha. Alguna cosa a dir sobre que la fruita i verdura no tingui gust a re? o això també és una de les coses que ho fa sostenible?\nÉs sostenible que la fruita i verdura faci 10000 o 20000 km (o més) per arribar el consumidor?\nvots: 0, karma: 20per Nechel 29-06-2010 15:28 CEST\n#5 Una cosa és que tu vulguis que la fruita tingui un altre gust (cosa a la que també hi poden contribuir i molt els transgènics) i l'altre que ens estem carregant el planeta. Jo no prioritzo tant els meus capricis front el planeta.\nvots: 0, karma: 11per Gispertel 29-06-2010 15:39 CEST\n#6 Capricis??? Menjar les coses que tinguin sabor són capricis? xD i pq no contestes totes les preguntes tu que sembla que tinguis tots els arguments?\nvots: 0, karma: 20per Nechel 29-06-2010 15:43 CEST\n#7 Evidentment que són capricis. El planeta té el mateix valor que el gust d'una fruita? No fotem, home! Aquesta és el gran motiu per arrasar un planeta? I no he contestat la dada del transport per què justament em dóna la raó. Augmentar la productivitat en disminueix la necessitat.\nvots: 0, karma: 11per Gispertel 29-06-2010 15:48 CEST\n#8 Caprici menjar bé? bé doncs ja deu començar a arribar el moment a alimentar-nos amb pastilles, quina manera de perdre el temps, gastar calers amb els restaurants i tota la cultura gastronòmica...\nÉs igual si l'agricultura fa milers de quilometres per arribar els destins, si es conreen hortalisses fora de temporada. La solució és que tot sigui transgènic, que amb un metre quadrat podem alimentar deu mil persones.\nvots: 0, karma: 20per Nechel 29-06-2010 18:42 CEST\n#9 Mai en tota la història havíem menjat tan bé com ara. Qui té problemes és per excessos. Quantes persones coneixes amb dèficits vitamínics? Al tercer món n'hi ha molt per les dietes pobres i repetitives. Però irònicament a occident el més diagnosticat és el dèficit de vitamina K, produït per la manca de consum de carn.\nÉs paradoxal que et queixis de què els aliments viatgin i que són poc nutritius al mateix temps que rebutges la investigació de transgènics que poden aportar remeis en aquests camps.\nPerò almenys queda clar que el teu discurs no és ecologista sinó que ets un més dels que creuen que la natura ha d'estar subordinada pels humans, els quals podem fer-ne el que vulguem amb ella per al benefici propi, explotant-la fins a l'exhauriment.\nvots: 0, karma: 11per Gispertel 29-06-2010 19:02 CEST\n#10 Una cosa és menjar bé, i l'altre es menjar. Que si, que mai en tota la història hem menjat com ara, però això no vol dir menjar bé, ni de qualitat, ni sa, tot el contrari. Per això cada cop hi ha més obesos. I de menjar no cal pas produir-ne més, amb la qualitat que se n'arriba a llançar, si estigues ben distribuït n'hi hauria per tothom.\nQue potser la investigació de transgènics fan que siguin més nutritius o tinguin més sabor? fan tot el contrari, i nomes serveix perquè les multinacionals facin més diners. Jo el que dic, que tot cada vegada és més dolent, i que els transgènics únic que fan és incrementar això.\nvots: 0, karma: 20per Nechel 29-06-2010 19:16 CEST\n#11 O sigui que em dónes la raó que el problema nutricional és d'excessos, però no de dèficits. En tot cas el que fan és ocupar superfície natural.\nEl tercer món també vol menjar i vestir-se. No pots dir "està mal distribuït" i quedar-te tan ample al mateix temps que rebutges els augments de productivitat i que els aliments viatgin. No hi ha per on agafar-ho.\nEl teu comentari de què "fan tot el contrari" no té ni solta ni volta. És que potser els transgènics són tots iguals? No és cada un d'ells totalment diferent i ha de ser avaluat independentment? L'article parla a més d'investigació PÚBLICA en transgènics, pel que posar-hi les multinacionals (que reben molts més guanys amb els cultius de no transgènics, no sé per què sempre ens oblidem d'això) pel mig no té ni solta ni volta.\nUn refregit de típica fòbia irracional antitransgènica. Quants clixés sense cap ni peus junts.\nvots: 0, karma: 11per Gispertel 29-06-2010 19:22 CEST\n#12 T'agrada disturcionar-ho tot no? doncs endavant home... agafa les paraules com vulguis i juga amb elles tant com vulguis.\nEl tercer món també vol menjar i vestir-se. No pots dir "està mal distribuït" i quedar-te tan ample al mateix temps que rebutges els augments de productivitat i que els aliments viatgin. No hi ha per on agafar-ho. --> el que intento dir, és que el que s'ha de potenciar és l'economia i agricultura local, no el que hi ara. De fet quan peti el petroli ja posarà les coses al seu lloc. Pq ho manipules tot a la teva manera?\nEl teu comentari de què "fan tot el contrari" no té ni solta ni volta. És que potser els transgènics són tots iguals? No és cada un d'ells totalment diferent i ha de ser avaluat independentment? L'article parla a més d'investigació PÚBLICA en transgènics, pel que posar-hi les multinacionals (que reben molts més guanys amb els cultius de no transgènics, no sé per què sempre ens oblidem d'això) pel mig no té ni solta ni volta. --> la natura és molt més intel·ligent i noble que l'ésser humà. L'ésser humà totes aquestes investigacions ho fan per treure profit ÚNICAMENT econòmic, cap més. I què vols dir que parla d'investigació pública? que potser l'estat no esta connectat amb les multinacionals? tot és el mateix. Ah si? reben més guanys amb els cultius no trangènics? i tots els productes químics que s'estalvien? i tot l'increment de producció que aconsegueixen? i la duresa del producte que aconsegueixen? no guanyen més diners que pas amb els productes normals? vols dir que tu saps alguna cosa del que vol dir tot això dels trangènics? és per flipar.\nEn canvi tu ets un refregit capitalista que defenses coses que no saps ni què són\nvots: 0, karma: 20per Nechel 29-06-2010 19:33 CEST * #13 T'agrada disturcionar-ho tot no? doncs endavant home... agafa les paraules com vulguis i juga amb elles tant com vulguis.\nÉs que a sobre, ets tant incoherent. A #3 dius que clarament tots els "beneficis" que aposten els transgènics, i llavors dius que les multinacionals no hi fan diners.....\nvots: 0, karma: 20per Nechel 29-06-2010 19:43 CEST\n#14 Per què diguis que deformo no colarà com a què ho faig.\nUna manera de potenciar l'economia local d'un país pobre és fer-los augmentar els guanys. I aquí tornen a ser-hi els transgènics. D'altra banda, si peta el petroli els biocombustibles seran més atractius que ara (això serà així peti qui peti, ho vulguis o no) pel que encara caldrà més producció per evitar que el tercer món devori els seus ecosistemes.\nEl teu comentari místic anticapitalista segueix sense tenir sentit. Les motivacions econòmiques i alimentàries segueixen sent les mateixes amb o sense transgènics. Però en un cas s'és més eficient que en l'altre. Creus que els pagesos conreen per amor a l'art? A més, amb sentències com aquestes només exposes la teva ignorància sobre la versatilitat i diversitat dels transgènics, els quals poden ser produïts (i han estat produïts) al marge de les multinacionals.\nCom sempre, com tot antitransgènic mal informat, en citar els guanys de les multinacionals t'has oblidat de recordar que els pagesos compren llavors hi hagi o no transgènics, ja que és més rendible que cultivar les de la collita anterior. Per tant, tot el raonament a fer punyetes.\nEncara que per a això només cal preguntar al pagès en què es gasta i guanya més diners. Que ell triï lliurement.\nI què tria?\nEs fa entranyable que em diguis tu a mi que no sé què són els transgènics quan només repeteixes tòpics buits. Que facis servir el terme "capitalista" a mode d'insult és un trist indicador de com t'allunyes de la realitat. A més de no saber de biologia i ecologia tampoc sap d'economia. El perfil perfecte de tot bon antitransgènic.\nvots: 0, karma: 6per Gispertel 29-06-2010 19:47 CEST\n#15 És tot un detall això de tenir un futurista aquí i saber que el futur són els biocombustibles. Com ho saps? ha clar... els transgènics que salvaran el món, també salvaran el motor del capitalisme actual. Jo encara no he sentit cap expert que digui això, però veig que tu n'ets un i n'estas molt segur :)\nGràcies per dir que fan els pagesos, segurament ho sabràs més tu fan i deixen de fer, encara que jo sigui fill de pagesos. Tu que et penses, que quan vas a comprar planter/llavors saps que et venen? doncs no... no ho saps, planter el que et donen. Per exemple, una planta tant explorada com la tomatera, any per altre sempre canvia la varietat, i si un any t'ha anat bé, l'any que ve si l'han descatalogat encara que la busquis no la trobes, si és que el propi pagès no ha guardat la llavor. Però bé, segurament tu en sabràs més en aquest aspecte i tindré una teoria equivocada, oi? com en tot :)\nEls pagesos plantes el que les multinacionals els hi donen, no el que ells volen.\nEls pagesos el que volen és que se'ls hi valori la feina, no que una planta els hi doni el 100% més de producció i que hi guanyin igual o menys.\nAra ja m'acuses de místic capitalista i de antitransgènic mal informat. Ara de que m'acusaras senyor set ciències?\nvots: 0, karma: 20per Nechel 29-06-2010 20:02 CEST * #16 Ho sé per una qüestió de preus. Si el petroli s'encareix (que és el que tu vaticinaves futurològicament) la resta de fonts (eòlica, solar, biocombustibles...) esdevindran més barates en termes relatius i per tant més rendibles i s'explotaran més. Simple llei de l'oferta i la demanda. Als anticapitalistes us costa força pair-la, però ignorar-la no la fa desaparèixer. Si no has sentit cap especialista parar-ne, potser és que no ho has buscat gaire.\nNo és curiós que ara diguis que sabies que cada any les multinacionals ofereixen llavors noves millorades, sense necessitat de recórrer als transgènics i que per tant tu ja sabessis que els arguments que feies servir eren buits?\nEls pagesos, com tot humà, el que volen és menjar. La valoració queda molt bé, però menjar va abans.\nJa que ho preguntes, t'acuso de deixar-te endur per la fòbia irracional als transgènics fins al punt de fer servir arguments que tu ja sabies que no tenien sentit.\nAmb tot la part ecològica l'has abandonada. Per què una cosa queda clara: els conreus etiquetats com a "ecològics" són els més destructors de medis naturals de tots.\nvots: 0, karma: 6per Gispertel 29-06-2010 22:25 CEST\n#17 Va pariiiii. Em pregunto, algú com tu que collons carda a la tafanera que som 4 matats? has d'anar a algun altre lloc, que et veig amb unes capacitats espectaculars. Jo em foto un fart d'escoltar la radio i llegir articles, i encara mai he sentit a ningú assegurant que l'energia del futur són els biocombustibles xD per exemple, que és l'energia nuclear forces vegades, però els biocombustibles? :? Com a punt poc remarcable, has pogut pensar l'energia que es necessita per generar el biocombustible? La "gent" que creu amb alguna cosa, es carda unes boles elles mateixes al cervell i ho enllacen tot fins el punt que el futur que per salvar la crisi del petroli, són els transgènics els salvadors generant biocombustible. No és curiós que ara diguis que sabies que cada any les multinacionals ofereixen llavors noves millorades, sense necessitat de recórrer als transgènics i que per tant tu ja sabessis que els arguments que feies servir eren buits? --> jo no sé quan he dit això. En fi... tu ves llegint i interpreta el que vulguis. Quan he dit que les multinacionals generin noves millores sense recórrer els transgènics? :? tu que et penses, que quan vas a comprar alguna llavor/planter saps si és transgènic o no?\nEls pagesos, com tot humà, el que volen és menjar. La valoració queda molt bé, però menjar va abans. --> ???????????????????????? comor?????? que collons pinta això aquí? valoració de què? jo et dic com funciona el món. Però tu el teu eh???? continua interpretant i fen-te les teves putes boles\nJa que ho preguntes, t'acuso de deixar-te endur per la fòbia irracional als transgènics fins al punt de fer servir arguments que tu ja sabies que no tenien sentit. --> aha tu si que tens sentit, tot el que dius té sentit\nAmb tot la part ecològica l'has abandonada. Per què una cosa queda clara: els conreus etiquetats com a "ecològics" són els més destructors de medis naturals de tots. --> en serio tiu, ets per FLIPAR\n1 - jo no sóc ecològic, encara que si tu ho dius, potser és que ho sóc i jo sense saber-ho pobre de mi xD\n2 - ecològics destructors dels medis naturals? en serio.... flipo en colors xD no veus que hi ha alguna cosa que és incoherent? xD Per exemple com una pregunta\nabsurda... si els correus ecològics no empren productes químics, i empren els productes naturals per combatre virus/plagues etc, de quina manera destrueixen el medi? perdona eh? però és que dec ser curt per no pillar-ho\nvots: 0, karma: 20per Nechel 29-06-2010 23:03 CEST\n#18 L'energia que cal per generar combustibles és inferior a la que genera, i cada cop en més mesura, ja que el procediment està esdevenint més eficient. Si llegeixes llocs webs dedicats a energies renovables (a mi m'agrada seguir energias-renovables.com i erenovables.com) veuràs que el seguiment dels preus dels diferents sectors és una constant. En cap moment he dit que sigui l'energia del futur (i tu em dius a mi de deformar...). Només he fet notar que la pujada del preu del petroli el que faria és augmentar-ne el consum, no pas reduir-lo. Baralla't amb la llei de l'oferta i la demanda, no amb mi.\nQuan les multinacionals venen diferents llavors un any rere l'altre, estan millorades mitjançant les tècniques de "selecció" i de "vigor híbrid", per això també són més productives que abans sense necessitat de ser transgèniques. Anaves tant de sobrat que em pensava que sabries una cosa tan bàsica. Ara bé, si coneixes cap multinacional que ni tan sols inverteixi en aquestes millores de les llavors (que ja serien ganes, anar a comprar un any rere l'altre material poc productiu i de mala qualitat), em dónes encara més la raó en què no té sentit parlar dels guanys de les multinacionals transgèniques com a un problema del sector.\nSegons les directrius europees SÍ que tota empresa té l'obligació de traçabilitat d'indicar si les seves llavors són o no transgèniques. Per llei.\nEm dius que el que volen els pagesos és dignitat i no em entens els meus comentaris sobre les seves prioritats. Déu n'hi do.\nJo no he dit que siguis ecològic. De fet he dit que la part ecològica l'has abandonada en el discurs. Justament el meu comentari inicial que tu has contestat ha estat una crítica a aquests conreus antiecològics.\nDonat que ja has entès per què dic que els conreus etiquetats com a ecològics són destructors del medi natural (i si no, tens un problema) no fas un bon paper seguint actuant com si no fos el cas. Ja t'he explicat clarament com una baixa productivitat destrueix els ecosistemes salvatges.\nEl que tu no has explicat en absolut és quina és la diferència entre un "producte químic" i un "natural". És més: per què la toxina BT es feia servir amb normalitat des dels anys 30 en agricultura com a una manera natural de desempallegar-se dels paràsits, però s'ha deixat de fer servir de cop i volta a partir del punt en què hi ha transgènics que l'expressen, catalogant-la al nivell de diable?\nEi, de debò: quina és la diferència entre producte químic i natural? M'ho sap respondre? I per què és un és pitjor que l'altre?\nDesprés t'empipes si et tracto de místic.\nvots: 0, karma: 6per Gispertel 29-06-2010 23:33 CEST\n#19 Passo, m'avorreixes.\nvots: 0, karma: 20per Nechel 29-06-2010 23:38 CEST\n#20 La majoria de místics que parlen de productes químics i naturals solen etzibar respostes com aquesta.\nvots: 0, karma: 7per Gispertel 29-06-2010 23:56 CEST\n#21 Ei que si tiu, que el futur és que els biocombustibles que es generaran a través de transgènics, generin tot el combustible que actualment es consumeix en petroli, que si home que si, que tothom ho diu. Llavors no es necessitarien terrenys per generar tot el combustible no, pq clar, com que els transgènics és una mega revolució, amb un metre quadrat es generar l'equivalent a mil barrils amb un mes.\nQuan les multinacionals venen diferents llavors un any rere l'altre, estan millorades mitjançant les tècniques de "selecció" i de "vigor híbrid", per això també són més productives que abans sense necessitat de ser transgèniques--> això és el que passava ABANS. ACTUALMENT no és així. Però tu a lo teu que veig que estas molt ben enterat.\nEm dius que el que volen els pagesos és dignitat i no em entens els meus comentaris sobre les seves prioritats. Déu n'hi do. --> només et demano si us plau, que no posis a la boca el que necessita o deixa de necessitar els pagesos, que és evidentissim que no saps per quin món et mous.\nJo no he dit que siguis ecològic. De fet he dit que la part ecològica l'has abandonada en el discurs. Justament el meu comentari inicial que tu has contestat ha estat una crítica a aquests conreus antiecològics. --> suposo que entendràs que hi ha un entremig entre l'ecologia i el transgènic oi? pots? perfecte doncs. I jo en cap moment no he defensat l'ecologia, però si tu ho dius, endavant eh? en sóc un defensor desenfrenat.\nDonat que ja has entès per què dic que els conreus etiquetats com a ecològics són destructors del medi natural (i si no, tens un problema) no fas un bon paper seguint actuant com si no fos el cas. Ja t'he explicat clarament com una baixa productivitat destrueix els ecosistemes salvatges. --> això no té cap mena de sentit. Pots tenir una producció baixissima pq esta totalment contaminada de productes quimics. També pots tenir una producció baixissima pq esta deixada de la mà de deu i no s'hi treballa. Quina de les dos és més agressiva el medi? contesta'm si us plau\nEi, de debò: quina és la diferència entre producte químic i natural? M'ho sap respondre? I per què és un és pitjor que l'altre? --> ei cap eh???? caapppp. En serio, tens un problema.... no entenc com pots tenir el concepte que un producte natural pot actuar negativament al medi... segons tu, per exemple posar unes marietes que es mengin el polgo, és tant agressiu el medi com utilitzar productes químics per treure el polgo. Pots estar d'acord amb els transgènics etc. però això és totalment il·logic.... no s'aguanta per enlloc. Un producte químic ho mata tot, deixa restes i contamina temporalment. 4 marietes de merda no fan res....\nvots: 0, karma: 20per Nechel 30-06-2010 00:32 CEST\n#22 Sort que passaves per què t'avorries (^^). Un pèl provocable, no?\nPasso del primer paràgraf ja que tot i fer-t'ho notar segueixes atribuint-me el que no dic. Això sí, després queixa't del que deformen els altres.\nLes empreses segueixen venent llavors millorades per selecció (que neguis aquest punt és per posar-se a riure i no parar) i vigor híbrid. Des de fa moltes dècades, i els pagesos, ximples no són i ho exigeixen.\nEts tu qui ha dit que "Els pagesos el que volen és que se'ls hi valori la feina, no que una planta els hi doni el 100% més de producció i que hi guanyin igual o menys.". Valora les conseqüències del que dius.\nÉs curiós que diguis que en cap moment has defensat els conreus etiquetats d'ecològics quan és el títol de la notícia, el que jo he criticat en el primer missatge i pel que m'has preguntat només començar.\nPodràs tenir una producció baixíssima per molts punts puntuals que modifiquin puntualment la producció en un punt. Però evidentment em refereixo a la producció mitjana, que entre tots els tipus de conreu els etiquetats com a ecològics són els que la tenen més baixa i per tant els que necessiten devorar més ecosistemes per tal de sostenir la humanitat.\nSuposo que te n'adonaràs en què no has contestat quina és la diferència entre un producte "natural" i un producte "químic". Evidentment la capacitat destructiva no té cap relació. Per què la toxina BT és considerada actualment com a artificial si durant les dècades anteriors en què es va fer servir per controlar els conreus (talment com l'exemple que posaves de les marietes) escampant-hi l'organisme que el produeix era un gran exemple de producte natural. La molècula és exactament la mateixa.\nvots: 0, karma: 7per Gispertel 30-06-2010 01:23 CEST\n#23 Un pèl provacable? des del primer comentari que provoques.\nMira, dius no fas referència el primer paràgraf perquè dius t'atribueixo coses que no dius, una pràctica que tu fas des del primer moment :)\nvots: 0, karma: 20per Nechel 30-06-2010 12:26 CEST\n#24 Dius que no defenses els cultius etiquetats d'ecològics però el primer comentari el titlles de provocació... clar.\nCuriosament jo he explicat ja anteriorment per què deia que no havia dit el que m'atribuïes. Tu només ho deixes caure a veure si cola.\nLa diferència entre "químic" i "natural" no la trobaràs per una raó molt simple: no té sentit. Des del punt de vista místic potser, però no des del punt de vista científic.\nvots: 0, karma: 9per Gispertel 30-06-2010 13:21 CEST * #25 Ei... que si que si, tu no distorsiones res i no reinterpretes el que et sembla.\nEl més subrealista de tot plegat, és que defenses l'agricultura amb transgènics i productes químics, i segons tu aquesta és més agressiva al medi ambient, que l'agricultura ecològica. Això ja em perdonaràs, ho trobo un subrealisme total.\nvots: 0, karma: 20per Nechel 01-07-2010 11:31 CEST\n#26 Jo defenso una agricultura que jo dic que és més agressiva per al medi ambient?\nNo és que deformis, és que vas tan a sac amb els teus estereotips que no llegeixes res X'D\nvots: 0, karma: 10per Gispertel 01-07-2010 11:52 CEST\n#27 Hum.... no? #1\nPer una cosa que fan bé, en comptes de donar suport a cultius improductius i insostenibles que degraden el medi hi ha molta diferència amb degradar el medi, a agressiva al medi ambient?\nvots: 0, karma: 20per Nechel 01-07-2010 12:07 CEST\n#28 Doncs no. El que fan bé és donar en investigació de transgènics. El que farien malament és invertir en els cultius improductius i insostenibles que degraden el medi, que són aquells que paradoxalment estan classificats com a "ecològics".\nEncara no havies entès el primer missatge? Quin garbuix que t'estàs fent.\nvots: 0, karma: 10per Gispertel 01-07-2010 12:23 CEST\n#29 hahahah bonissim xD\nvots: 0, karma: 20per Nechel 01-07-2010 12:26 CEST\n#30 De debò que amb tot això encara no havies entès res?\nvots: 0, karma: 10per Gispertel 01-07-2010 12:54 CEST\n#31 Jo el que no entenc, és com es pot arribar a pensar així. Intento entendre que hi ha gent per tot a aquest món, però em costa a vegades.\nvots: 0, karma: 20per Nechel 01-07-2010 13:16 CEST * #32 Doncs bàsicament pels motius que ja he argumentat sense que sabessis contraargumentar.\nClar que si no entenies ni el primer missatge potser no has entès res de res de l'argumentació. Quasi que et demanaria que t'ho rellegissis.\nvots: 0, karma: 10per Gispertel 01-07-2010 13:29 CEST\n#33 Jo no dic que no entengui el que escrius, jo el que dic que no entenc com pots tenir aquests arguments. cultius improductius i insostenibles que degraden el medi (referits als ecològics)--> això ho trobo totalment il·lògic, però en fin, jo ja m'estic cansant... segurament tu tb\nvots: 0, karma: 20per Nechel 01-07-2010 13:37 CEST * #34 Doncs si ara dius que ho has entès, és justament el contrari del que deies a #25. D'altra banda a #3, explico per què els cultius poc productius són antiecològics i devoradors d'ecosistemes i em sembla esperpèntic que el consideris un raonament il·lògic.\nL'agricultura és de fet el principal motiu de destrucció d'ecosistemes naturals. Molt per sobre de la urbanització. La superfície natural que hem destruït per aquesta finalitat és molt i molt elevada.\nSi t'entestes en ignorar el problema ecològic que presenta la destrucció d'ecosistemes naturals per al manteniment agrícola de la humanitat serà per dogmes religiosos o què sé jo. Però el problema es presenta ben clar i no té sentit ignorar-ho.\nvots: 0, karma: 10per Gispertel 01-07-2010 14:02 CEST * comentaris tancats


PortCastelló celebrarà una gala virtual de lliurament dels seus V Premis Faro | Castelló Extra\nPortCastelló celebrarà una gala virtual de lliurament dels seus V Premis Faro\nEl consell d’administració de l’Autoritat Portuària de Castelló ha aprovat a la seua sessió de hui les propostes dels jurats tècnics de concessió dels seus V Premis Faro PortCastelló en les seues diferents modalitats.\nEls integrants dels jurats s’han reunit durant el mes de novembre per a valorar les diferents candidatures. Un jurat compost per més de 50 persones de diferents àmbits i de caràcter paritari. Les seues propostes han sigut elevades hui al consell d’administració per a ser ratificades.\nAquests premis tenen com a finalitat reforçar el sentit de pertinença a la Comunitat Portuària, contribuir al reconeixement públic d’iniciatives noves en diferents àmbits i reconéixer els mèrits al treball realitzat.\nL’Autoritat Portuària de Castelló va impulsar aquests premis en 2016 coincidint amb la commemoració dels 114 anys de la creació del port de Castelló i sobre la base del que es disposa en el Reglament de Distincions Honorífiques.\nEn aquesta ocasió, i a causa de la pandèmia, l’Autoritat Portuària de Castelló ha optat per celebrar una gala de lliurament dels premis de caràcter virtual, que s’emetrà divendres que ve 27 de novembre per totes les seues xarxes socials. Així mateix, a partir del 16 de novembre es publicaran vídeos i informació sobre cadascun dels guardonats en aquesta edició.\nEl president de l’Autoritat Portuària de Castelló, Rafa Simó, ha expressat en el consell l’agraïment al jurat pel seu treball i implicació amb aquests guardons.\nAutorització de l’acord de novació del contracte de serveis d’operació i gestió del magatzem entre l’UTE PortSur Castelló S.A. i Gimeno Logística Portuària S.L.U. relatiu a la cessió d’ús total de la concessió administrativa atorgada a BP Oil España, per a l’ocupació d’una parcel·la per a l’emmagatzematge i transport de coc de petroli en la dàrsena sud del port de Castelló.\nAprovació de l’actualització del Pla de Protecció de la instal·lació portuària Portsur Castelló S.A. en compliment del Reglament CE 725/2004 i el Codi Internacional PBIP, relatiu a la millora de la protecció dels vaixells i les instal·lacions portuàries.\nDonar d’alta a Peixos Sampera S.L. en el cens de compradors de peix del port de Castelló.


Orgasme femení | Isabel-Clara Simó | Articles | El Punt Avui\nOrgasme femení Orgasme femení Orgasme femení Orgasme femení + Orgasme femení E-mail\nOrgasme femení Orgasme femení Orgasme femení Orgasme femení Orgasme femení E-mail\nUn subjecte observat no actua igual que un\nde no observat\nCom deveu recordar, Tirèsies, el cèlebre endeví de Tebes, havia estat castigat a esdevenir dona per Hera, perquè havia impedit l'aparellament de dues serps; en compensació, Zeus li va donar el do de la profecia; set anys després, li van retornar la seva condició d'home. Tirèsies apareix tot sovint al textos mitològics, i en alguns de tan importants com l'Odissea o la tragèdia d'Èdip.\nCom que aleshores no existia la cirurgia, Tirèsies va ser durant molt de temps l'únic individu que havia estat home i dona; així doncs, en una altra disputa de Zeus i Hera sobre qui té més plaer sexual, si l'home o la dona, van preguntar-ho a Tirèsies. Aquest va dir que si dividim el plaer en deu parts, 1 de les parts és plaer d'home i 9 són plaer de dona. Hera va tenir un gran disgust perquè ella sostenia el contrari. Tinc la impressió que, tot i la seva imponent divinitat, Hera no va rebre del seu august marit les satisfaccions que hauria calgut esperar d'un tronera com Zeus.\nLa cosa ha quedat en suspens, perquè els mascles humans senten un gran entusiasme per les seves glàndules sexuals –tot sovint, sense justificar-ho–; així doncs, la Universitat Rutgers de Nova Jersey –segons publica un diari tan pudibund i pepero com El Mundo– ha fet un experiment amb escàner a 16 voluntaris. El resultat ha estat espectacular: l'orgasme femení és una “cascada hormonal” més intensa i prolongada que el dels homes. Mira si el cec Tirèsies no tenia raó avant la lettre, malgrat no comptar amb els formidables avenços de la ciència actual.\nEm pregunto, però, si els 16 voluntaris no s'han trobat cohibits per dues raons: l'una, estar ficats en un escàner, que és un artefacte molt angoixant; i l'altra, masturbar-se sabent que cada moviment és analitzat per un impertorbable grup de científics. La psicologia ha demostrat que un subjecte observat no actua igual que un de no observat. A mi, per exemple, que tinc dificultats amb la vista, quan mira la gent m'ajuden quatre o cinc mascles a pujar unes escales, però si no hi ha públic m'he de repenjar en la barana, definitivament lliurada a les meves pròpies forces. No ho dic amb la més mínima amargor sinó que ho constato per meravellar-me un cop més de la complexitat dels “ídols del teatre” o els “ídols de l'àgora” dels humans, com els anomena l'intel·ligent i oblidat Francis Bacon.\nAvui 23-11-2010, Pàgina 56\nL’or d’un planeta que col·lapsa


Batalla de Rossbach - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLa batalla de Rossbach (5 de novembre de 1757) es va lliurar durant la Guerra dels Set Anys (1756-1763) prop del poble de Rossbach, per aquell temps pertanyent a la Saxònia prussiana. L'artilleria prussiana va obrir foc al voltant de les 15.15 hores, i la cavalleria de Frederic Guillem von Seydlitz va aparèixer poc després i va carregar contra la cavalleria austríaca i alemanya que es trobava encara en columna. La lluita va ser dura però els prussians van sortir vencedors i la cavalleria aliada es va dispersar.\n51° 16′ 10″ N, 11° 53′ 40″ E / 51.26944444°N,11.89444444°E / 51.26944444; 11.89444444\nSegons descendia la infanteria prussiana de la muntanya, la cavalleria de Seydlitz va marxar fins a col·locar-se davant del flanc dret de la columna francesa passades les poblacions de Posendorf i Tagewerden. La infanteria francesa va veure l'arribada de la infanteria prussiana quan els batallons de l'esquerra envoltaven la dreta del front francès. A això va ajudar una fondalada que ocultava l'avanç prussià un cop van haver baixat de la muntanya Janus. El front i l'ala dreta prussiana van aparèixer una mica més tard. Els francesos no van poder desplegar-se i només set batallons van aconseguir fer front a la infanteria prussiana, de manera que aviat van començar a flaquejar. La cavalleria de Seydlitz va carregar per la dreta contra l'exèrcit aliat i l'exèrcit imperial es va ensorrar. Soubise amb prou feines va poder controlar als seus homes, mentre Hilburghausen, en trobar a la rereguarda, va poder organitzar els seus batallons i cobrir la retirada francesa.\nNo obstant això, les tropes imperials, van acabar per fugir en patir un fort foc d'artilleria i rebre la càrrega de la cavalleria prussiana. A les 17:00 hores la batalla havia acabat. L'exèrcit de Frederic el Gran el Gran va patir 500 baixes, mentre que les pèrdues franceses i imperials van ser de 5.000 morts i 5.000 presoners. Frederic va decidir avançar cap a l'est per enfrontar-se als austríacs a Silèsia i un mes més tard va aconseguir la victòria de Leuthen.\nEnvueltos en la Historia\nBatalla de Rossbach a puzzle de la historia.com\nCoord.: 51° 16′ 10″ N, 11° 53′ 40″ E / 51.26944444°N,11.89444444°E / 51.26944444; 11.89444444\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Batalla_de_Rossbach&oldid=21408688»\nDarrera modificació: 1 jul 2019 a les 01:09


EL REFUGI COMENÇA ELS ACTES DE L’AGENDA CRÍTICA – Pirineus TV\nEL REFUGI COMENÇA ELS ACTES DE L’AGENDA CRÍTICA\nLa nova llibreria de la Seu d’Urgell, El Refugi, inaugura els actes de l’Agenda Crítica amb la presentació del llibre ‘Llavors’ que parla de la cultura regenerativa i vida sostenible. L’acte ha comptat amb la presencia d’una de les co-editores, Vanesa Freixa.\nL’obra parla de persones que estan canviant el món amb l’objectiu d’inspirar a més gent a iniciar un camí cap a una vida conscient, sostenible i generativa. ‘Llavors’, que ha estat co-editat per Cristina Camarena i Vanesa Freixa, és un monogràfic amb diversos autors i autores que representen el canvi.\nEl llibre parla de temes com l’acció pel clima, l’economia local, el decreixement o el sistema alimentari per posar en mans dels lectors canvis i accions que es poden fer en el dia a dia.\nLa programació de l’Agenda Crítica continua el dijous, 30 de desembre, a partir de les 17h de la tarda amb la lectura de contes d’hivern per als infants.\nParlen al vídeo: VANESA FREIXA, CO-EDITORA LLAVORS


Croàcia barra el pas de la selecció espanyola a les semifinals del mundial d'handbol (29-30) - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nCroàcia barra el pas de la selecció espanyola a les semifinals del mundial d'handbol (29-30)\nEls "hispanos" han perdut contra Croàcia per un ajustat 29-30 i s'han quedat fora de la lluita per les medalles al campionat del món, que s'està disputant a França. França-Noruega i Eslovènia-Croàcia seran les semifinals\n24/01/2017 - 23.00\nMamic intenta llaçar davant l'oposició de Gedeón Guardiola (EFE)\nEl mundial d'handbol s'ha acabat per a la selecció espanyola als quarts de final. Els "hispanos" han perdut contra Croàcia per un ajustat 29-30 i no han pogut accedir a les semifinals del campionat del món, que s'està disputant a França.\nA l'equip de Jordi Ribera li falta tir exterior i en aquestes circumstàncies és gairebé impossible lluitar per les medalles. Tot i la bona arrencada, Croàcia no ha tardat a agafar el control en el marcador i, des del minut quinze, els espanyols han hagut d'anar a remolc del resultat.\nL'aportació de la porteria, Gonzalo Pérez de Vargas en la primera part i Corrales en la segona, ha estat escassa. En arribar al descans, Croàcia dominava de 2 gols i, en els primers minuts de la represa, la diferència s'ha disparat fins al 18 a 23. La defensa espanyola no sabia com aturar ni Duvnjak ni Cindric. A més, els àrbitres permetien a Croàcia defensar al límit del reglament.\nPerò Espanya no s'ha rendit i ha fet un últim esforç per descomptar el desavantatge i forçar l'empat a 28. Croàcia se n'ha tornat a anar, però els jugadors de Jordi Ribera han estat a punt de forçar la pròrroga en els últims segons, tot i que han acabat perdent per només un gol de diferència (29-30).\nFrança-Noruega i Eslovènia-Croàcia, semifinals\nEls altres semifinalistes són França, que s'ha desfet de Suècia per 33-30, Noruega, que ha derrotat l'Hongria de Xavier Sabaté per 31-28, i Eslovènia, que s'ha imposat a la Qatar de Valero Rivera per 32-30.


Escola Pia Calella: Ens visita el P. General de las Escuelas Pías Mundial\nEns visita el P. General de las Escuelas Pías Mundial\nJose Martín. Director Gerent\nAvui dijous ens ha visitat el màxim responsable de l'Escola Pia al Món, el Pare General Pedro Aguado (basc) i el seu assistent per les províncies espanyoles, el P. Miguel Giraldez (sevillà). Es tracta d'una visita canòniga de tres setmanes amb la intenció de conèixer a fons el funcionament de la Provincia de Catalunya, les seves escoles, comunitats religioses, fundacions i entitats que en depenen.\nLa visita ha començat a l'edifici de Jovara on l'equip directiu i alguns mestres hem començat la visita tot fent una presentació de la nostra escola de Calella. Després ha visitat algunes aules i ha aprofitat per parlar amb els alumnes. Seguidament hem anat a l'edifici d'Infantil i primària on hem visitat les instal·lacions i també algunes aules d'infantil, 2n i 6è de primària.\nA l'Escola Pia de Catalunya no estem sols, formem part d'una Orde amb unes 153 escoles repartides als 4 continents: Europa, Àfrica, Amèrica i Àsia. És interessant que els nostres alumnes coneguin que formem part d'una Institució amb més de 125.000 alumnes de totes les etapes i ofertes educatives arreu del món i amb gairebé 9.000 docents i personal del PAS distribuits en més de 50 països.\nEns han manifestat que s'han trobat molt bé entre nosaltres i els ha encantat poder passar aquesta estona a l'aula amb els nostres alumnes i alguns dels professors de l'escola.\nSigueu benvinguts a Calella!


Cursa del cor de la Fageda al Càmping Ecològic Lava a Santa Pau a la Garrotxa\nAl peu del volcà Santa Margarita hi tenim el Lava Parc amb unes instal·lacions a mida perquè ho vingueu a gaudir. Amb allotjament en bungalows de fusta totalment equipats, també zona d’acampada per venir amb furgoneta, autocaravana, tenda,… a les mateixes instal·lacions hi ha el punt de sortida de les activitats garrotxa : els cavalls que fan passejades pel volcà Croscat, el tren tot fent trajectes per la zona volcànica, ponis, també els carruatges que surten des de la mateixa Fageda per allotjar-se ? podeu venir a fer nit en furgo o tenda si ja sou campistes, o us oferim habitacions a Santa Pau, a la vila vella per tal que pugueu sortir i tornar de la cursa i no haver de desplaçar-vos.\nPer qui només busca on dormir còmode i acollidor a les habitacions de Cal Fesol i també per a qui busca plaer, comoditats més actuals i alhora relax us proposem la Pensió Medieval la Casa dels Poetes.\nUns sense fi de coses, experiències i visites que podeu fer durant el cap de setmana de la cursa.\nPreu nit en parcel·la 2pax amb llum\nPreu nit bungalow\nPreu nit habitacions\nAltres condicions no descrites.\nCanvis o modificacions a la promoció.\nPer gaudir de la promoció cal acreditar estar inscrit a la cursa.\nCap de setmana del 20 al 21 de maig de 2017\n2 80,00€ 18,00€ 50,00€\nTambé et podem oferira la Garrotxa:\nFiresPropostes / ofertes


Barça B i Sant Gabriel es refermen | Futfem.cat\nLa segona jornada de Lliga ha deixat dues golejades contundents. D'una banda, la del Sant Gabriel (6-0) davant el Sabadell, un nouvingut a Segona que està patint per adaptar-se a categoria. D'altra banda, la del Barça B al Nou Sardenya (0-6) davant un rival molt més competitiu com és l'Europa. Al capdavant de la classificació els acompanya el Seagull, que després de superar (1-0) el Collerense, també es manté invicte. AEM, l'Estartit i Igualada, han sumat aquest cap de setmana els primers 3 punts de la temporada. Les llediatanes ho han fet a costa del filial de l'Espanyol (0-1) i a domicili, igual que les igualadines, que han superat el Levante Las Planas (0-1) al seu camp. Un solitari gol de Mimi ha permés l'Estartit aconseguir la primera victòria del curs davant el Pallejà.\nConsulta tots els resultats i classificació de la jornada aquí.


El documental 'Paradís pintat' d'Elisenda Trilla obre la cinquena edició de MónFilmat\nPla general de la pantalla de projecció en l'obertura de MónFilmat amb 'Paradís Pintat', a Lo Pati d'Amposta.\nActualitzada 03/07/2020 a les 20:17\nEl festival de Cinema i Paisatge MónFilmat de Lo Pati - Centre d'Art Terres de l'Ebre ha obert l'edició 2020 aquest dijous amb el documental d’Elisenda Trilla 'Paradís Pintat', que plasma el dia a dia de la pallassa Pepa Plana, establerta a Sant Jaume d'Enveja (Montsià). Aquesta cinquena edició del certament combina les projeccions presencials, com la d'inauguració, amb altres en línia que es podran seguir des de casa a través de la plataforma Festhome. El festival ha programat deu pel·lícules i tres sessions de curtmetratges amb «la singularitat del protagonisme del paisatge dins de l'acció». MónFilmat és una de les primeres activitats amb públic de Lo Pati després del confinament.\nSis de les pel·lícules programades i tres sessions de curtmetratges es podran seguir\ndes de casa a través de la plataforma Festhome però la resta es projecten a la plaça exterior del Centre d'Art Lo Pati amb les mesures de seguretat pertinent. La mascareta és obligatòria, es facilita gel hidroalcohòlic i les cadires per als assistents se separen a un metre i mig de distància i es desinfecten després de cada sessió presencial.\nEl festival segueix apostant per les creacions del territori. A més de 'Paradís pintat', també 'La inocencia', de Lucia Alemany i ambientada a Traiguera, clourà el festival. També es veuran presencialment la belga-francesa 'Adoration', de Fabrice Du Welz, inèdita a les sales del país; i la equatoriana 'Cuando ellos se fueron', de Veronica Haro, premi millor llargmetratge documental en el Festival Kunturñawi 2019.\nLa programació online compta amb 'Los lobos (Mèxic, 2019), de Samuel Kishi, guardonada amb el Gran Premi de la Secció Generation Kplus del Festival de Berlín; 'Monos' (Colòmbia, 2019) d'Alejandro Landes, premi especial del Jurat en el Festival de Sundance; 'El huevo del dinosaurio' (Mongòlia, 2019) de Wang Quan’an, Espiga d'Or a la millor pel·lícula i a la millor fotografia al Festival de Valladolid-Seminci; 'Niños somos todos' (Catalunya, 2019) de Sergio Cameron, un documental que retrata l'estada del músic crític i provocador, Niño de Elche a Bolívia; 'Lo que arde' (Espanya, 2019), d'Oliver Laxe, ambientada a la Galícia i Premi del Jurat del Festival de Cannes, i el de millor pel·lícula europea als Premis Gaudí; i finalment la proposta per al públic juvenil i infantil 'Jacob, Mimi i els gossos del barri' (Letònia-Polònia, 2019) d'Edmunds Jansons, un film d'animació sobre la xacra de la gentrificació.\nComenta el contingut : El documental 'Paradís pintat' d'Elisenda Trilla obre la cinquena edició de MónFilmat


La investidura penja d’un fil – El passat que no passa\nPenjar d’un fil, © Dolors Puigdemont\nJa som al cap del carrer. La investidura de Pere Aragonès és com la medalla de l’amor, però a l’inrevés: és avui més improbable que fa una setmana o ahir mateix. La decisió unilateral d’Esquerra d’aixecar-se de la taula de negociació amb Junts, sumada a la posterior torrentada de retrets, fa preveure un final dramàtic, que no s’arregla amb un comunicat de premsa (que ni tan sols és conjunt) que no diu res sobre el que s’està negociant de veritat: la investidura o el govern de coalició. El rellotge corre i l’estratègia d’Esquerra de ruixar Junts amb tinta de calamar, que l’hermetisme comunicatiu de Junts no contraresta, només fa que excitar els ànims. Potser ha arribat l’hora de tancar el cicle independentista perquè comencen a fallar dos dels motors que l’impulsaven. Tothom té dret a interpretar la realitat de la manera que més li convingui, però seria més honrat explicar-ho. Si la independència no és al full de ruta d’Esquerra per aquesta legislatura, com assegura Jaume Asens, cofoi perquè aquesta decisió estratègica facilita l’acord amb els comuns, estaria bé que els republicans ho reconeguessin públicament en comptes de negar-ho. El 52% de vot independentista ha de servir per avançar cap a la ruptura amb l’Estat i no pas per apuntalar el PSOE i Unidas Podemos.\nL’única virtut que trobo en les declaracions d’aquests dies dels dirigents dels comuns és dir les coses tal com les pensen. A Esquerra, en canvi, es practica aquella beateria tan catalana de remugar en privat, fins al punt de proferir els insults més descarnats, i després en públic fer veure que no, que el junquerisme és amor, que la via és tan àmplia que hi cap tothom menys aquest enemic privat que és el company independentista de Junts. Els que es manifesten davant de la seu d’Esquerra i criden consignes insultants contra Junqueras són també uns sectaris. Però la política catalana és ara com un d’aquells drames rurals de la gran Víctor Català: un escenari de navalles i d’intrigues i rancúnies a cor què vols. No té remei. Fins que no desaparegui aquesta generació de polítics (tot i la seva joventut), serà molt difícil reprendre el camí cap a la independència. Si a Escòcia el pitjor enemic de Nicola Sturgeon és Sir Alex Salmond, a Catalunya el pitjor enemic de Carles Puigdemont és Oriol Junqueras. Diguem les coses tal com són. L’enemistat dels escocesos és personal, derivada de les acusacions de Salmond contra el marit de Sturgeon —alt càrrec de l’SNP— i el cap de gabinet de la primera ministra, als quals assenyala com a instigadors de la campanya per destruir la seva reputació amb inculpacions inventades. L’enfrontament entre Junqueras i Puigdemont supera l’animadversió personal. És resultat d’una manera diametralment oposada de veure i d’interpretar la realitat catalana. No és que Esquerra tingui una estratègia molt clara i Junts no sàpiga cap a on va, com asseguren els columnistes neorepublicans. Simplement és que Esquerra i Junts tenen estratègies diferents. L’independentisme ajornat d’Esquerra i la CUP no lliga amb l’independentisme rupturista de Junts. No negaré, però, que la manca de feeling entre les cúpules dirigents també compti.\nEls quatre diputats de Junts que necessita Esquerra són avui encara més cars que no pas quan Jordi Sànchez va oferir aquesta possibilitat sense especificar com es faria\nTinc escrit que Esquerra odia Junts amb tanta intensitat com necessaris són els seus vots (encara que només siguin quatre) per investir president Aragonès. Esquerra sent la necessitat permanent de situar Junts a la dreta per continuar la salmòdia de l’enfrontament que va portar al tripartit després que Pujol es negués a pactar amb ERC el 1999 per assegurar el seu pacte amb el PP a Madrid i ERC es revengés el 2004 facilitant la presidència de la Generalitat a Pasqual Maragall, tot i que les eleccions les havia guanyades Artur Mas. La incorporació d’antics socialistes a Esquerra, que no són independentistes ni tenen intenció de ser-ho, ha reforçat aquest discurs antiquat, però que Tardà i Rufián, màxims representants del corrent federalista del partit, exploten a tort i a dret amb molta rancúnia. Hi ha pressa per tornar als anys vuitanta, com si per entremig no hagués passat res. Agradi o no, el més rellevant de la dècada sobiranista és que Junts per Catalunya hagi aconseguit incorporar a l’independentisme la dreta que abans només es declarava nacionalista. Junts té moltes ànimes ideològiques, però l’independentisme les uneix totes. A la CUP i a Esquerra, la cohesió ideològica amaga que la meitat de la seva gent no és independentista. Tot i que a Catalunya no existeix un únic SNP, Junts s’hi assembla més que no pas cap altre partit i si cedeix en la seva defensa de la independència, es dissoldrà.\nEl problema de la fragmentació independentista i la consegüent competició electoral entre els diversos partits que l’encarnen és que ha propiciat que el primer grup de la cambra catalana fos, per dues vegades consecutives, un partit unionista. Primer va guanyar Ciutadans, en les eleccions imposades del 2017, i ara el PSC. Esquerra tendeix a blanquejar els socialistes per una falsa afinitat ideològica. El PSC no hauria avalat mai l’acord que Esquerra ha signat amb la CUP, que s’inspira en un model social nord-coreà. I també és per això que el PSC no facilitarà mai la investidura d’Aragonès, llevat que no l’obliguin des de Madrid i el PSOE torni a sacrificar els socialistes catalans com en les millors èpoques del pujolisme. Si volen tripartit (ara quadripartit, comptant amb la CUP), només podrà constituir-se sota la presidència de Salvador Illa.\nJunts no podrà investir Pere Aragonès si l’atmosfera política no canvia. La reunió d’ahir, promoguda pels mateixos que tot el sant dia posen el dit a l’ull de Junts, de moment no ha donat cap fruit remarcable. Els quatre diputats de Junts que necessita Esquerra són avui encara més cars que no pas quan Jordi Sànchez va oferir aquesta possibilitat sense especificar com es faria. És esperar molt de Junts que voti de franc un govern pactat entre Esquerra i En Comú Podem quan Jéssica Albiach acusa els de Puigdemont de ser la reencarnació d’Ayuso a Catalunya. Seria de cornut i pagar el beure. A més, diguem-ho clarament, els comuns formen part de la majoria governamental espanyola que manté a la presó i a l’exili els dirigents de l’1-O. Votar a favor d’aquest govern provocaria una revolta a Junts, perquè en aquest partit, com ja van tastar els arribistes del PDeCAT, qui pacta amb els carcellers en les instàncies que són polítiques (Govern i Parlament i Corts espanyoles) i no pas de gestió (diputacions i municipis), palma. Esquerra vol que Junts s’avingui a donar 730 dies de coll al PSOE per dialogar i, en canvi, ha trencat les negociacions amb Junts al cap de 43 dies (sí, sí 43!, atès que les negociacions amb Junts van començar el 25 de març perquè Esquerra primer va negociar amb la CUP). Fins i tot en això es constaten les prioritats de cadascú. Som a les portes de la convocatòria automàtica d’unes eleccions que no vol ningú, ni un servidor. Ara bé, si els compromisos d’ERC i la CUP amb Junts són tan vaporosos i dèbils com els quatre punts del comunicat emès ahir, els de Puigdemont ho tindran difícil per convèncer les bases que aprovin l’acord.\nPublicat a elnacional.cat, 13/05/2021\n13 Mai 2021 14 Mai 2021 agusticolominesAlex Salmond, Carles Puigdemont, CUP, Eleccions 14-F, En Comú Podem, ERC, Investidura, Jaume Asens, Jéssica Albiach, Jordi Sánchez, Junts per Catalunya, Nicola Sturgeon, PDeCAT, Pere Aragonès, PSC, PSOE, Salvador Illa, Unidas Podemos\nUna resposta a “La investidura penja d’un fil”\nRetroenllaç: Eleccions? No, gràcies – El passat que no passa\nAnterior Entrada anterior: Govern en minoria\nSegüent Entrada següent: Eleccions? No, gràcies


Revisió dels documents de suport - Actualitat - COAATT\nRevisió dels documents de suport\nTeniu a la vostra disposició, a l’apartat de recursos documentals del web, nous documents de suport tècnic. També s’ha revisat el contingut i s’han actualitzat altres ja disponibles.\nS’ha incorporat una nova fitxa de residus simplificada per a la redacció de l’estudi de residus de construcció i demolició. En aquest cas s’ha revisat el funcionament i s’ha actualitzat el contingut al Reial Decret 210/2018. Tanmateix, i per evitar errors en la incorporació de dades, el mateix arxiu incorpora el document complert annex a la memòria d’obra o al projecte.\nDins l’apartat d’informes, podreu trobar una nova proposta d’informe tècnic d’amidaments de sòl i construccions, de suport a les sol·licituds de modificació de dades que els interessats puguin realitzar a cadastre.\nDins l’apartat de seguretat i salut, s’han revisat els continguts de l’estudi bàsic, l’estudi de seguretat i salut, la proposta d’avaluació de riscos i els documents de suport a la feina del coordinació de seguretat.\nTambé s’ha revisat la documentació relacionada amb la utilització de bastides tubulars i la documentació de suport a la direcció de la mateixa.\nTrobareu també nova documentació dins l’apartat d’urbanisme. Es tracta de noves propostes per la redacció de projectes de divisió horitzontal i parcel·lació, segons el Decret 64/2014.\nRecordeu que podeu realitzar les consultes, propostes o correccions al Gabinet Tècnic COAATT.


El fotoperiodista Albert García i l’organització sahrauí Équipe Média, Premis Llibertat d’Expressió 2020 | Unio de Periodistes Valencians — És l'organització professional majoritària a la Comunitat Valenciana.\nAlbert García durant la seua detenció. © Ferran Nadeu\nL’Assemblea General de socis/es de la Unió de Periodistes Valencians ha decidit, per unanimitat, atorgar dos Premis Llibertat d’Expressió en 2020, un d’àmbit estatal i altre de repercussió internacional.\nL’assemblea ha decidit atorgar un Premi Llibertat d’Expressió al fotoperiodista de El País, Albert García, qui va ser detingut el 18 d’octubre durant els altercats en la plaça Urquinaona de Barcelona per la sentència de l’1-O i que actualment està sent investigat per suposats delictes de desobediència i resistència. Aquella matinada del 18 d’octubre, malgrat anar amb el braçalet de premsa i la càmera, un grup d’antidisturbis de la Policia Nacional va tirar-li a terra, el va reduir i emmanillar i se’l va emportar a un furgó policial. Amb aquest premi volem denunciar una vegada més la perversió de la llei mordassa, que s’està utilitzant per a limitar un dret fonamental com és el de la llibertat d’informació.


La productora basca Baleuko aposta fort amb Blackie & Kanuto, el primer llargmetratge en èuscar rodat en 3D estereoscòpic (que aquí veurem doblat a l’espanyol). Per això han optat per una animació senzilla i clara, destinada al públic infantil, a l’hora de narrar aquesta aventura animal al voltant d’un gos pastor i una ovella negra que ho és no només pel color de la llana sinó també per la seva vocació de diferenciar-se de la resta del ramat. Si el dibuix emprat al film és simple però correcte, l’argument resulta estrambòtic i embolicat. Sempre s’agraeix que una pel·lícula per a menors exploti personatges i situacions insòlites, aquí una ovella que vol viatjar a la Lluna, però Blackie & Kanuto peca d’excessivament confusa pel que fa a situacions i personatges. Per no parlar dels tics masclistes del film, on els personatges femenins són seduïts per un llop o salvats per un gos guardià que afirma un i altre cop que l’ovella que estima és seva.


2022 / Ópera de París / 200 minuts Per a tots els públics\n“Una nimfa que regna sobre un imperi aquàtic” o una “Náyade absurda”? Qui és exactament l’estranya criatura de Rameau cantada per un contratenor i que trenca les convencions de l’òpera? La lletja i presumida granota Platée és víctima d’una manipulació dels déus que li fan creure que és estimada per Júpiter. En aquesta òpera composta per a commemorar el matrimoni de Luis, fill de Lluís XV, amb la poc agraciada princesa María Teresa d’Espanya, Jean-Philippe Rameau converteix la ironia en l’arma principal de la seva partitura. Aquesta farsa cruel però commovedora torna a l’escenari de l’Òpera de París en una producció deliciosament capritxosa de Laurent Pelly.


Aprendre a esquiar o fer snowboard. - Blog myandorranholidays Aprendre a esquiar o fer snowboard. - Blog myandorranholidays\nAprendre a esquiar o fer snowboard pot ser un pensament descoratjador. Algunes persones estan desitjoses per fer-ho, però molts de nosaltres tenim preguntis i dubtes que en certa manera ens intimiden: Ho gaudiré? ¿Seré bo? Val la pena el cost? Què he de posar-me? Puc fer-me mal a aprendre a esquiar? Quin equip necessito? ¿Faré el ridícul en pistes? És divertit?\nBé, la bona notícia és que per a la majoria de la gent és molt divertit – tant que porta a una llarga addicció de per vida! El que vol dir, per tant, que és una diversió fantàstica i definitivament val la pena el preu a pagar!\nSón pocs els que, per una raó o una altra, descobreixen que els esports d’hivern no són per a ells podem dir que estan en minoria i com la gent a la qual no li agrada la xocolata o el formatge, per ser honest és una llàstima per ells.\nPer ser honests, hi ha la possibilitat que patim algun tipus de lesió, i si vostè fa una caiguda particularment ridícula, pot rebre aplaudiments de qualsevol persona propera, però a tots, a tots, fins els esquiadors més hàbils i experimentats cauen en algun moment .\nAquesta petita guia té com a objectiu guiar algú que mai ha esquiat o practicat surf de neu abans a través del que és bàsic perquè almenys tinguis una idea de què esperar.\nHi ha molt a assimilar però no et preocupis, tot s’uneix i ocorre de forma natural una vegada que comences el teu camí per convertir-te en esquiador o hoste!\nTant si ets nou en l’esquí com en l’snowboard, hi ha coses que podria necessitar per reservar juntament amb les seves vacances:\nClasses d’esquí o snowboard: el camí ràpid, segur i amb futur per dominar aquest esport, posa’t en mans de professionals és la millor inversió per començar a gaudir de la neu. Totes les estacions disposen d’escoles i monitors i pots triar entre classes grupals i privades.\nEquipament: pots llogar esquís, taula, botes, bastons i cascos en reservar les teves vacances i et estaran esperant quan arribis a l’estació. Abans d’arribar i pots connectar online i fer la teva reserva online fins i tot amb descompte i un cop a la botiga t’aconsellaran quin és el teu millor elecció segons les teves necessitats (A Andorra et recomano personalment Pic Negre ja que els tens a tot el país i en cada botiga hi ha grans professionals)\nForfet d’esquí: per accedir a les estacions i remuntadors. Normalment es pot adquirir per avançat o en les diferents taquilles de l’estació (normalment ubicades als accessos principals i amb pàrquings al voltant). Hi ha diverses modalitats i el preu varia en funció de la durada o la temporada, també hi ha forfets vàlids per a diverses estacions.\nL’allotjament, si és de qualitat i ben situat farà que la nostra experiència sigui més completa i la satisfacció en l’inici d’aquesta activitat sigui molt més gran. (Mira la nostra oferta)\nLa muntanya i la neu no van acompanyades de calor, assegureu-vos d’incloure roba adequada al moment de fer la maleta:\nJaqueta impermeable i de qualitat, sobretot a nivell d’evacuació de la transpiració.\nPantalons específics de Aprendre a esquiar o fer snowsurf, és a dir, pantalons impermeables.\nGuants, molt, molt important aquest complement, no hi ha pitjor experiència en els teus inicis en l’esquí que se’t gelin les mans. T’ho torno a recalcar uns bons guants !!!\nMitjons d’esquí o surf de neu – aquests són diferents als normals.\nTermals o capes fines i calentes que són fàcils de treure, quan entres en calor moltes vegades et sobrarà molta roba.\nCrema solar, crema de llavis i hidratants post esquí: imprescindibles per evitar lesions serioses de pell i el clàssic color gamba propi de l’exposició al sol (a la muntanya i per l’altura i reflex a la neu el seu efecte és molt més gran que a la platja, no notarem la calor però si els efectes dels raigs solars sobre la nostra pell)\nAprendre a esquiar és una altra forma d’estimar la muntanya i la natura.\nI ara, a gaudir!