Parc UdG » YUZZ Girona premia amb un viatge a Silicon Valley al projecte PUPILA\nEl jurat ha seleccionat el projecte d’Anna Gelabert i Mar Rivas com el millor del centre YUZZ Girona, ubicat al Parc Científic i Tecnològic de la UdG, en el qual durant cinc mesos 25 joves han treballat en el desenvolupament de les seves idees empresarials amb el suport de l’organització Secot i la coordinació de l’Associació d’Empreses de Noves Tecnologies de Girona (AENTEG).\nPupila – Mar Rivas i Anna Gelabert\nLa PLATAFORMA GIRONA SOCIAL MEDIA , dels participants Stefano Zanellato i Marc Johé, ofereix la possibilitat d’intercanviar informació en temps real entre l’agència i el client de forma bidireccional. El valor diferencial de l’aplicació és que permet al propietari d’una marca, comerç, restaurant, o qualsevol tipus de negoci poder supervisar amb 10 minuts a la setmana les publicacions que el seu social mànager hagi preparat per a les xarxes socials, no només la d’una, sinó de totes, eliminant l’intercanvi de correus electrònics i fitxers formula poc eficient, maximitzant d’aquesta manera l’eficàcia del temps de gestió per a cada client.\nDavid Martín, amb el projecte TRIP AND TAP, constata que vivim en una constant evolució tecnològica, que cada vegada som més els que disposem d’un dispositiu mòbil, i que dia rere dia llegim més contingut digital en els nostres dispositius, ja siguin llibres, revistes, diaris, blogs… I reflexiona: la tendència és evident però, per què les editorials no estan adaptant-se com cal? Per què continuem llegint aquests incòmodes PDF en els quals hem de fer zoom per poder llegir el contingut? TRIP AND TAP vol ajudar a aquestes editorials a fer el pas als nous temps.\nRETIPIC, projecte de Sara Murlà, ha estat seleccionat com a finalista per al premi YUZZ Mujer (patrocinat per la Fundació EY) i optarà a 20.000 euros en cas de convertir-se en la guanyadora a nivell estatal. Es tracta d’una plataforma online per a la venda de productes típics de la província de Girona cap a la resta d’Espanya, afavorint que turistes que vénen a visitar una població gironina i comprin un producte típic, un cop arribin al seu destí puguin tornar-lo a comprar d’una forma fàcil i ràpida.\nSilicon Valley, un ecosistema d’oportunitats\nL’objectiu d’aquesta experiència és inspirar i potenciar a joves emprenedors per accelerar el desenvolupament de les seves startups, brindant-los connexions per a la internacionalització dels seus projectes i la recerca de finançament. El programa inclou visites a empreses com Google, LinkedIn o Facebook i conferències en prestigioses universitats com Berkeley o Standford.\nEls 49 guanyadors visitaran també l’Spain Tech Center (STC) -impulsat per Banco Santander, ICEX i Red.es-, la finalitat del qual és facilitar la implantació de pimes de base tecnològica espanyola en un dels entorns més dinàmics i competitius del món, accelerant-ne el seu procés d’internacionalització.\nAl seu retorn, els 49 joves assistiran a la Ciutat Grupo Santander de Boadilla del Monte, on un jurat integrat per representants de Banc Santander, CISE i entitats col·laboradores seleccionaran els guanyadors de YUZZ 2016. Els tres millors emprenedors rebran una dotació econòmica (30.000, 20.000 i 10.000 euros) perquè puguin accelerar els seus projectes.\nPer altra banda, el mes de setembre es celebrarà un acte de cloenda d’aquesta sisena edició de YUZZ a Girona, en el que es lliurarà als participants els premis locals, a càrrec del Parc Científic i Tenològic de la UdG i el Centre Internacional de Negocis de Catalunya (CINC), i es presentarà la propera edició del programa.\nUn trampolí per idees innovadores\nEl projecte YUZZ va arrencar el 2009 amb dos centres, un a Barcelona i un altre a Madrid, com un viver tecnològic de grans idees. A partir de la segona edició, el programa ja es va introduir a Girona. Des de llavors ha crescut de forma exponencial i ha arribat als 48 Centres YUZZ repartits per tota Espanya amb els més de 1.000 participants actuals per edició.\nGràcies al treball coordinat del CISE amb més de 200 entitats col·laboradores i universitats de tot l’estat, YUZZ ofereix de forma gratuïta formació i acompanyament durant cinc mesos a joves d’entre 18 i 31 anys perquè puguin desenvolupar els seus propis projectes en centres d’alt rendiment YUZZ repartits per tota la geografia espanyola.\nEn les seves sis edicions anteriors s’han creat més de 500 empreses i en l’edició 2016 han participat 1.000 emprenedors amb 810 projectes.\nSobre CISE i Santander Universidades\nCISE (Centro Internacional Santander Emprendimiento) és un centre que fomenta l’esperit emprenedor i impulsa la generació de startups. Mitjançant innovadors programes formatius que incorporen metodologies àgils i experiències reals, CISE estimula la creativitat de les persones i promou la innovació. Va néixer de l’acord de la Universitat de Cantàbria, el Govern de Cantàbria i el Banc Santander, tres institucions que comparteixen un fort compromís pel desenvolupament de la societat basat en el coneixement. Banc Santander és l’empresa que més inverteix en suport a l’educació en el món (Informe Varkey / UNESCO-Fortune 500) a través de Santander Universidades i manté 1.200 acords de col·laboració amb universitats i institucions.\nL’Associació d’Empreses de Noves Tecnologies de les Comarques de Girona es constitueix com una entitat sense ànim de lucre el març del 2001, i en l’actualitat són més d’un centenar les empreses associades. L’AENTEG té per objecte l’establiment de punts de contacte entre les empreses relacionades amb les noves tecnologies, la defensa i coordinació dels interessos professionals dels seus membres i la divulgació i foment de les tecnologies de la informació i la comunicació. El foment de la creació d’empreses de base tecnològica i la formació dels emprenedors són dues línies que l’Associació considera claus per al desenvolupament econòmic del territori.


El fill de Concha Velasco, en alerta després de la visita inesperada a la seva mare\nManuel, fill de Concha Velasco, no s'esperava aquesta visita | Catalunya Diari\nConcha Velasco no s'esperava aquesta sorpresa\nper Miguel Cuartas 14/03/2022 11:35h\nConcha Velasco es va retirar el novembre passat i fa un mes que viu en una residència al centre de Madrid, segons ha confirmat el seu fill Manuel recentment.\nI és que dimecres passat, la revista 'Semana' va publicar que la veterana actriu de 82 anys ja no viu amb els fills.\nConcha Velasco ha ingressat a una residència a prop de la plaça de Cuatro Caminos, a la capital. Manuel, un dels dos fills de l'artista, fa uns dies va aclarir a 'Sálvame' que està molt ben atesa allà. També va revelar que viu en una gran suite, on passarà els últims anys de la seva vida.\nConcha Velasco viu en una residència de Madrid\nQuan la notícia va sortir a la llum, Manuel va explicar que Concha estava contenta amb aquest canvi de vida. «La meva mare ha recuperat la intimitat i els horaris. Està perfectament atesa i tothom s'està portant molt bé amb ella. A més, tot el cine espanyol ha passat a veure-la. La gent l'estima tant que sempre té visites».\nConcha Velasco fa poc que viu en una residència molt cèntrica de Madrid | Europa Press\n«Està molt acompanyada i té molt bon ànim”. Segons va explicar Manuel, l'estat de salut de l'actriu ha empitjorat des que va deixar els escenaris. I també havia estat afectada per problemes de mobilitat que li provoca l'artrosi que pateix des de fa temps.\nConcha Velasco rep la visita inesperada d'una famosa presentadora\nDurant l'entrevista amb Jorge Javier Vázquez, el fill de Concha Velasco va llançar un missatge per a tots els amics de l'actriu. Demanava que es posessin en contacte amb ell per a concertar les cites amb la val·lisoletana.\nI és que a Concha Velasco li encanta rebre visites, i l'última famosa que l'ha anat a veure té una relació molt estreta amb ella. Parlem de Mariló Montero, que recentment ha estat a la residència on viu l'actriu de 'Las chicas de la Cruz Roja'.\nMariló Montero es preocupa molt per Concha Velasco | GTRES\nMariló Montero ha sorprès tothom en aparèixer per aquesta residència. «Sí, vinc a veure la Concha, i tenim contacte molt constant per telèfon. Li faré un petó personalment», ha dit la presentadora.\n«Quan parlo amb ella per telèfon, mostra la personalitat de sempre. És la Concha de sempre, i la veig feliç, contenta», ha dit l'ex de Carlos Herrera. «Té molta il·lusió i ganes de compartir moments amb els amics i amb la família. Està molt bé», ha confessat.\nMariló Montero explica quina relació té amb Concha Velasco\nLa relació de Concha Velasco i Mariló Montero ve de molt enrere. Concretament, es coneixen des de fa gairebé trenta anys, tal com ha confessat la presentadora. «Vam fer un programa de televisió juntes, i així va començar l'amistat», ha dit a un reporter de GTRES a la mateixa porta de la residència.\nMariló ha descrit Concha com una dona a qui estima «moltíssim» i a qui considera una «gran amiga», i s'ha mostrat contenta de veure-la.\nMariló Montero i Concha Velasco són molt bones amigues | GTRES\nD'altra banda, la comunicadora ha opinat sobre la possibilitat de fer una minisèrie sobre la mítica actriu de Valladolid. «Seria molt bona idea, perquè té una vasta història professional i a Espanya tothom se l'estima. És una de les persones més estimades del país», ha dit.\nUna minisèrie que seguiria la tendència que ja hem vist amb altres famosos molt estimats a Espanya. Per exemple, la de Lola Flores, que es va estrenar fa poc a Movistar +, o el biopic que es gravarà pròximament sobre Ana Obregón.\nAnar a portada Última hora Cor Última hora Madrid Última hora Família Última hora Amistat


ARTICLES DEL FULL PARROQUIAL: ELS GRANS PECATS COL·LECTIUS\nUn dia sí i un altre també sentim dir que una determinada ciutat ha estat assetjada per algun exèrcit i passa molts dies sense poder rebre provisions. Les televisions ens avisen perquè cal mobilitzar-se i demanar permís per enviar-los subministres bàsics (farina, gra, sabó…). En aquests cassos els exèrcits, que tindrien sentit si fossin àngels de la guarda per protegir els febles, han distorsionat la seva finalitat (mirant-ho des del Pare de tots) i es posen al servei d'una facció matant o fent morir de fam tots els habitants d'una ciutat. Recordeu aquella resposta de Joan al Baptista quan uns soldats li demanaven què havien de fer: Llegim en l'Evangeli de Lluc: Uns soldats li preguntaven: «I nosaltres, què hem de fer?» Els va respondre: «No feu servir la violència ni presenteu falses denúncies per treure diners de ningú, i acontenteu-vos amb la vostra soldada». (Lc 3,14). Encara els exèrcits actuals cometen un altre gran pecat que consisteix a tirar enormes bombes contra poblacions que no serveixen per matar els soldats enemics que ja estan sota cobert quan les veuen venir, sinó que destrossen les vivendes de la gent innocent i els maten, perquè són els darrers de poder accedir als refugis ja ocupats pels soldats. De manera que en el món tecnològic actual cada vegada serà més segur afiliar-se a un exèrcit que no pas viure desprotegits en la ciutat (dones i nens sobre tot). Els inductors (que són els governants dels països bel·ligerants) seran jutjats severament per haver menyspreat la vida dels pobres i dels petits, i els soldats (em refereixo als de més alta graduació) també seran responsables d'executar unes ordres que uns altres els han donat des dels despatxos.\nUn altre gran pecat col·lectiu consisteix a organitzar l'economia d'un país de manera que els pobres paguin els disbarats que han fet els que "guarden els diners dels pobres". Cada dia es destapen cassos de gent que s'ha enriquit desmesuradament. No val a dir que, amb judicis i recursos, els afectats recuperaran els diners que han perdut per enganys d'enginyeria financera o per hipoteques, perquè entre tant han hagut de tancar la botiga, deixar el pis on vivien, no han pogut donar estudis al seus fills i molts han hagut d'acudir a les entitats de beneficència per poder menjar. Si hem de cercar culpables n'hi ha molts, mirem sobre tot els programadors d'aquestes malvestats i aquells polítics que, veient que això succeiria, els han deixat fer. Els que coneixem la situació de la gent que està en el nivell més baix sabem que els salaris són inestables (precaris) i són molt més baixos (des del punt de vista del poder adquisitiu) que els de fa deu anys. De manera que és ofensiu sentir dir que "el país va bé". Se suposa que saben que estan mentint i saben també que han salvat els grans a base de menjar-se els petits. La gent s'adona que se'ls està dient grans mentides i queden desencantats dels polítics.\nHi ha una paràbola de Jesús que fustiga contra els que banquetegen mentre no s'adonen del pobre que ha de satisfer la fam amb les engrunes que cauen de la taula del ric (Lc 16,19-31). En la nova vida Déu i Abraham es posen del costat del que ha sofert.\nHi ha encara uns altres grans pecats col·lectius que s'han perpetrat contra els països més empobrits (sovint amb molts recursos de mineria). Les grans multinacionals s'han apoderat dels millors productes dels països pobres (mineria, fusta, cafè...), els han promès el "zero coma tant per cent" (que no compleixen) i deixen que la població d'aquell país miserable passi gana.\nI nosaltres? Nosaltres també cometem un pecat col·lectiu mirant cap a un altre costat, ocupats com estem amb les grans aglomeracions de masses (futbol, recitals de cantants i conjunts famosos...) que, semblantment a l'antiga Roma, ens distreuen. Mentre mig món està assetjat, ple de refugiats, passant fam i deportacions, l'altre mig (que som nosaltres) ens ho passem majoritàriament divertint-nos sense veure que entre nosaltres també hi ha pobres.


La final individual de primera de frontó es podrà veure en directe per À Punt - PilotaViu\nDivendres, 23 de novembre de 2018 - 19:15h\nEl passat dimecres es disputaven les primeres finals d'esta XXXII edició del Trofeu President de la Generalitat de frontó, just després de la presentació de les finals.\nArrancava l'espectacle amb la final de 1a d'entre setmana, en la que Paco "Campanero" de Meliana disputava la seua tercera final consecutiva, i el feia, contra un vell conegut per a ell, com és Julio de Vinalesa, al que s'enfrontava ja en 2016 amb victòria, en este cas, per a Julio. La partida va tindre alternatives al marcador, d'un inici Julio agafava un bon matalaf però, a meitat partida, el de Meliana agafava el fil a la final i aconseguia igualar el lluminós, inclús, arribava a tindre un 40 a 32 a favor seu. En este moment, quan pareixia que Paco ja ho tenia fet, arribà la reacció de Julio, també donada en part pel cansament del de Meliana, fins a arribar a la igualada a 40. A partir d'ací, qualsevol cosa podria passar i finalment queia el títol del costat de Paco.\nA continuació es disputava la final de 2a Entre Setmana, entre Raúl del CPV El Racó de La Pobla de Vallbona i Manolo del CPV Castelló. La partida resultà pareguda a la primera, i hi hagué alternatives al marcador, però al final va resultar tan igualada quasi com l'anterior, es decidia per detalls, acabant la partida amb un 38 a 41 per al de La Pobla de Vallbona, després de buidar-se els dos jugadors dins de la pista.\nJosé Daniel Sanjuán, President de la FPV, Pau Bosch, Regidor d'Esports d'Almussafes i Daniel Novejarque, Vicepresident de la FPV eren els encarregats de lliurrar els trofeus. Magnífic ambient enregistrava el frontó José Ventura per a la disputa d'estes dues primeres finals. A més, el Club de Pilota d'Almussafes s'encarregà de preparar sopar per a tots els assistents.\nEl frontó d'Almussafes continuarà este cap de setmana coronant als nous campions. En primera categoria, Alejandro de Paterna i Pasqual de la Pobla de Vallbona es veuran les cares este diumenge a partir de les 12 h, en una partida que es podrà veure en directe per À Punt. La resta de partides tindran lloc durant la vesprada del dissabte i el matí del diumenge.\nPaco es va endur el títol de 1a d'Entre Setmana. Foto: FPV\nEls horaris de les finals seran els següents:\nFINAL 3a E. SETMANA:\nRicard (CPV Tamborí) - Carles (CPV El Racó de la Pilota de La Pobla de Vallbona)\nFINAL 3a CATEGORIA:\nFINAL 2a CATEGORIA:\nA les 12.00 hores, en directe per À Punt:\nFINAL 1a CATEGORIA:\nPasqual (CPV El Racó de La Pobla de Vallbona) - Alejandro (CPV Paterna)


VÍDEO: UNA DEMARCACIÓ OBERTA AL MÓN\nCoincidint amb la commemoració del seu 125 aniversari, la Cambra de Terrassa ha produït un document audiovisual que, sota el títol "Una demarcació oberta al món", presenta totes les potencialitats econòmiques, empresarials, socials i culturals amb que compta la seva demarcació cameral, constituïda per 12 municipis de la regió metropolitana de Barcelona.\nL'objectiu d'aquest vídeo és difondre la significació empresarial del territori per tal de donar-lo a conèixer millor. Alhora, és també una eina que poden utilitzar gratuïtament les empreses i institucions com a presentació introductòria al territori on s'ubiquen.\n"Una demarcació oberta al món" dura entorn dels 5 minuts i es pot veure en 3 idiomes (català, castellà i anglès) i en 2 versions (institucional, amb informació també sobre la pròpia Cambra, o bé una versió més curta, centrada només en l'explicació de la demarcació territorial). A més, qualsevol persona el pot veure i se'l pot descarregar, en alta o en baixa resolució.\nAmb aquest instrument, la Cambra de Comerç i Indústria de Terrassa vol contribuir a dinamitzar i potenciar el territori i fomentar-ne una major i millor cohesió.\nDescarrega versió alta resolució (488 MB)\nDescarga versión alta resolución (495 MB)\nDescarrega versió alta resolució (350 MB)\nDescarga versión alta resolución (348 MB)


Sonrye la teva solució de mobilitat - Sonrye\nSOM LA TEVA SOLUCIÓ DE MOBILITAT\nConductors i Vehicles de Substitució per apropar el teu negoci als teus clients\nQUÈ FEM A SONRYE?\nSom un MAAS a MES en la mobilitat com a servei\nRecollida i Lliuraments\nLliuraments personalitzats de Vehicles Nous i d’Ocasió\nTrasllat de Vehicles de Substitució\nAltres solucions de Mobilitat\nSom un MAAS a MÉS a la mobilitat com a servei\nTrucan’s al 919 180 050\nMARQUES AMB LES QUE MÉS TREBALLEM\nPER QUÈ CONFIAR AMB SONRYE?\nIncrementes els teus serveis postvenda\nSONRYE t’ajuda a externalitzar els serveis de recollida i lliurament dels teus vehicles.\nAugmentes el teu radi d’acció\nSONRYE augmenta el radi d’acció acostant el teu negoci als teus clients.\nElimines el cost oportunitat\nSONRYE redueix el cost d’oportunitat, per a que dediquis els recursos a la teva activitat principal.\nEstàs sempre cobert\nSONRYE té una assegurança a tot risc que cobreix fins a 3 milions.\nÉs digital, fàcil i senzill\nÉs 100% digital. Entra i sol·licita el servei que necessitis.\nEls nostres conductors qualificats tindran cura del seu vehicle com si fos seu. Som diferents, som SONRYE.\nSOM EL TEU SOLUCIÓ DE MOBILITAT CADA COP A MÉS CIUTATS\nhttps://www.sonrye.com/wp-content/uploads/2020/07/Cable-azul.jpg 375 710 UNBUENPLAN https://www.sonrye.com/wp-content/uploads/2020/02/Sonrye-azul-300x83.png UNBUENPLAN2020-07-30 06:56:492020-10-19 10:33:37Chispas, la nueva tendencia en movilidad urbana\nDedica el temps a l’important i per tota la resta\nSONRYE AMB XIFRES


Les notícies locals de Campos al diari Baleares, a través de Miquel Roig durant els anys 1955 a 1960. - Diari Campos\n#DIARIC\tCULTURA\tLes notícies locals de Campos al diari Baleares, a través de Miquel Roig durant els anys 1955 a 1960.\nLes notícies locals de Campos al diari Baleares, a través de Miquel Roig durant els anys 1955 a 1960.\nLa finalitat d’aquest escrit és donar a conèixer noticies i fets, transcendentals o no, de la vila de Campos a través de les cròniques periodístiques publicades per Miquel Roig al diari Baleares, centrant-nos entre els anys 1955 i 1960. La font arxivística consultada ha estat la hemeroteca que abraça de l’any 1954 fins a l’any 1974 obrant a l’arxiu històric municipal de Campos, posant el nostre interès en tres volums que conformen els anys 1955-56, 1957-58 i 1959-60 (Signatures AHCA-HEM, 2; AHCA-HEM,3; AHCA-HEM,4). Les cròniques consultades han estat 208, del total de més de 475 notícies publicades pel nostre cronista en les diferents seccions del diari. Un cop recollides les noticies de manera cronològica, han estat separades per temàtica i de cada caramull s’han estret les més significatives, evitant les repeticions, que son molt freqüents en les informacions de determinats actes anuals.\nNotícies sobre el règim polític.\nL’any 1955, el 4 de març s’informa de la celebració del “I dia comarcal del aspirantado de Acción Católica”. El 20 de març, inauguració de la “nueva casa sindical de Campos”, el 25 de març i 13, 15 i 20 d’abril, en uns actes d’exaltació patriòtica, malgrat no tingués a veure amb la dictadura del moment, s’informa dels importants homenatges fets als supervivents de les campanyes d’ultramar, guerres de Cuba i Filipines, quan encara queden a Campos 14 supervivents, quasi tots de més de 80 anys. El 24 de juliol informa que el “18 de julio resulta brillantísimo en Campos del Puerto” i que la banda de música interpreta “los hinmos del Movimiento i Nacional, cantados por todos los presentes”.\nL’any 1956, el 29 de juny, s’informa del canvi de nom del carrer Nou, per l’avinguda del General Moscardó “para honrar la defensa del alcazar de Toledo” ( El carrer Nou, portava aquest nom des de 1555). El 5 de Juliol amb motiu de la vinguda del ministre d’obres públiques a Campos (es trobava de pas per anar a la Colònia de Sant Jordi) ens presenta una llarga crònica sobre els fets. Aporta una curiosa anècdota sobre la confusió per part del ministre, de l’església del convent amb la parroquial. També informa de la gran pancarta col·locada per rebre al personatge, inscrita sobre la bandera nacional que resava “Campos, saluda al excm. señor ministro de Obras Públicas”. Dia 29 de juliol, la crònica comunica que el governador “Inauguró la obras del 18 de julio en Campos” de la plaça general Godet i carrer general Moscardó. El 14 d’octubre hi ha crònica sobre la festa de la Hispanitat.\nL’any 1957, el 3 de març s’informa de les reformes del “hogar de juventudes de Campos”. Dia 31 de març informa de la preparació dels importants actes per celebrar el vigèsim aniversari de la sortida al front de la península del tercer batalló de Campos, que llavors a la crònica de dia 30 d’abril diu que va resultar brillantíssima. Dia 14 de juliol informen de la pròxima construcció a Ses Covetes, ni més ni manco que d’una residència per la guàrdia de Franco. Dia 21 del mateix mes, informa sobre els actes del 18 de juliol i ens assabentem que hi havia berbena.\nL’any 1958, dia 23 de març informa de la conferència de Accion Católica amb el títol de “Iglesia, cuerpo místico”. Dia 23 de novembre trobam “Campos honró con solemnidad el dia de José Antonio y de los caidos”.\nL’any 1959, el 22 de Novembre informa dels 23 anys de la mort de José António. Les notícies d’exemplaritats tampoc no falten. Dia 17 de setembre informa, de que el nin Jaime Vivens Rigo, troba una cartera a la plaça de sa Creu, amb 4012 pts. L’al·lot, de pocs anys, sense intermediació de gent major, va fer arribar la cartera a les autoritats. A la crònica del 25 de setembre, torna informa sobre el fet, donant la notícia de que el batle, el sergent de la Guardia Civil, el pare del nin i el protagonista de la notícia visiten les escoles del poble per explicat el fet. La cosa degué donar els seu fruit, doncs dia 25 d’abril de 1960 informa de que altre nin, José Fernández Ferrer troba altra cartera, aquest pic només amb 257 pessetes i també la torna a les autoritats.\nNotícies sobre l’església.\nHauríem de dividir aquestes cròniques en dos apartats, un relatiu a les obres realitzades a l’església, que són interessants de cara a establir dades històriques, les altres, les relacionades amb festes i santoral.\nSón moltes les cròniques dedicades a les festivitats religioses i allargaríem massa si les anomenéssim totes. En resum informa anualment de les festes del patró Sant julià, de les beneïdes de Sant Antoni, de les festes de Sant Blai, de les solemnitats de la Setmana Santa, del Corpus, dels actes religiosos de la Mare de Déu d’agost, festa de l’Obra, festa de Tots Sants, de la Immaculada i des Reis. Per altra banda, informa de les vingudes del Bisbe, de les primeres comunions, de conferències a la parròquia, baix títols com per exemple “Vidas sin rumbo; ¿Desesperación?, etc”. També informa sobre les festes del centenari de les monges Franciscanes (1956). El 29 de juny de 1956 informa de la partida de religioses cap a Santo Domingo per fundar un convent de les missioneres del Sagrat Cor. Es freqüent trobar noticies sobre el “Dia del seminario” o recordatoris com els 21 anys que havien passat des de l’intent de cremar l’església parroquial (nit del 23 al 24 de març de 1936). Llavors no falten les festes dels patrons dels gremis, sobre tot als relacionats amb l’agricultura, com el de San Isidre, o Sant Antoni. Noces d’or sacerdotals i actes de la Congregació Mariana també són informats. L’any 1958, coincidint amb el primer centenari del començament de les obres de la nova església parroquial, està ple de notícies relatives als actes commemoratius, on el nostre periodista, acompanya d’extenses cròniques històriques sobre els fets. El canvi de rectors també es noticia comentada pel nostre periodista, que aprofita per allargar la crònica amb un llistat de rectors campaners. Per acabar, també informa de coses practiques per els feligresos, com per exemple que a partir del 20 d’octubre de 1957, els diumenges es farà missa vespertina, pels que no pugin assistir als oficis del dematí.\nQuant a les notícies que aporta sobre les obres de l’església en aquesta època, cal destacar: L’any 1955, el projecte anunciat dia 22 d’abril per a la nova pavimentació de l’església, que dia 12 de juliol especifica el pressupost del seu cost (140.000 pts), l’arquitecte autor del projecte, senyor José Ferragut (Autor també de l’església de la Porciúncula i l’edifici de GESA a Ciutat) i el doblers recaptats fins al moment (37.000 pts). Dia 13 de novembre a tota pàgina i amb multituds de detalls s’informa de la benedicció pel Bisbe del nou enrajolat, especificant que han renovat 600 metres quadrats i el pressupost final ha estat de 145.000 pts. La següent obra serà la reforma de la bastimenta de les campanes, que informa dia 30 de setembre de 1956, afegint una llarga crònica sobre l’historia de les campanes a Campos. Dia 9 de juliol de 1957, informa de la realització de la tenda de vellut i daurats per l’exposició del Santíssim.\nQueda patent, per la quantitat d’articles que es dediquen a l’església, que la institució eclesiàstica dels anys estudiats gaudia d’un gran esplendor.\nNoticies relacionades amb la meteorologia.\nLa meteorologia era una font de preocupació pels campaners, i el periodista en treu profit d’aquesta circumstància. Es clar que no es dedica a les previsions, sinó als fets, o més ben dit a les causes i desastres de la climatologia adversa.\nComença amb l’any 1956, quan fent una extensa crònica sobre al famosa nevada del dia de Sant Blai. Explica el meravellós paisatge nevat, aportant dades curioses, com per exemple el gruix de la capa de neu als carrers de Campos, quasi un pam; el mig metre a les costes de Ca S’hereu Mas, i sobre tot que els més vells no recordaven una nevada com aquesta des de la darrera de 1917 (fins ara mai se n’havia parlat). La idíl·lica crònica inicial, és substituïda per la següent de 12 de febrer, titulada “Estragos de la nevada” molt pareguda a la de Llucmajor. Acaba la fatídica crònica dient “los camponenses no podemos dar fe del refranero popular, al decir: Año de nieves, año de bienes”. Es veu que amb les darreres notícies catastròfiques encara no n’hi havia prou i a la crònica del 23 de febrer, torna insistir amb “Los daños causados por la nevada son cuantiosísimos en Campos del Puerto”. Aquestes tres cròniques són molt interessants pels estudiosos de la meteorologia i agricultura, doncs aporten infinitat de dades que poden ser molt útils i preventives. L’any 1958, dia 2 de març informa de que torna a nevar, però amb molta menys intensitat que l’any anterior.\nEn quant a les pluges hi ha vàries cròniques, en unes informa de l’arribada de la pluja després de perllongada sequera, com per exemple dia 14 d’abril de 1957, acabant amb la frase “Diós aprieta pero no ahoga”. Hi haurà unes quantes cròniques més abans de l’arribada de l’estiu. A la tardor del mateix 1957 torna a informar de pluges i finalment per acabar l’any ens fa sabre que el més de novembre ha plogut 164 litres. Aquesta irrupció de noticies sobre pluviometria vingué donada per les contínues dades que facilitava al nostra periodista l’inquiet apotecari de Can Rosa.\nEl vent també era notícia i el 13 de maig de 1958, informa de la caiguda de l’alt fasser del quarter de la Guardia Civil de més de 20 metres de soca, així com la caiguda de més de 10 molins de treure aigua i moltíssims arbres. Dia 2 de desembre de 1959 informa d’una altra important ventada.\nEn quant a les gelades, el fenomen meteorològic juga males passades al nostre periodista, que precipitant-se, a l’article de 28 d’abril de 1960 pronostica una optima collita a l’agricultura campanera, però a la següent crònica es veu obligat a rectificar ja que el 8 de maig publica que les gelades dels dies 1,2 i 3 han matat els novells brots de la vinya i les lleguminoses.\nFestes i diversions.\nLes notícies sobre actes lúdics que no estiguin directament relacionats amb actes festius religiosos no són moltes, al marge de les contínues sessions de cinema a la sala de La Recreativa i al Salon Moderno, que llavors parlarem. Les cròniques de tots els anys damunt el més de juliol, sempre fan menció als preparatius de les festes d’Agost, molt esperades pels campaners, ja que tot just coincidia l’acabament del temps de messes i tàperes i el començament de la temporada de les ametles; aquest parèntesis festiu també és àmpliament informat quan les festes ja han passat. L’altre festa important i molt informada és la fira, que en el temps que estudiem només hi havia la d’octubre, que va ser instaurada l’any 1911 (data que el cronista aporta a una de les cròniques). Poca cosa més crida l’atenció, però sabem a través de la crònica de 12 de desembre de 1957 que aquests anys, per mos de l’asfaltat dels carrers principals, no es varen encendre els tradicionals foguerons de Santa Catalina, que es realitzaven amb taparera seca i eren travessats pel mig per joves atrevits. En aquesta ocasió el nostre periodista explica la necessitat de que no és perdi la tradició. L’11 de juliol de 1960 s’informa de l’arribada per primera vegada a Campos (suposem per mos de la festa del 18 de juliol) del cotxet de xoc, a la plaça de davant Cas Sant. Poques diversions de caràcter públic hi havia més.\nDe l’oferta no pública, hi havia ball amenitzat per música en viu, per l’orquestra Sis Som, al cinema teatre Sa Recreativa. Alguna obra de teatre de Joan Mas com per exemple la que informa a la crònica de 23 de gener de 1955, amb el títol “Mu mare és una fadrina”. També hi havia espectacle de circ a la sala de Sa Recreativa, com s’informa dia 4 de desembre de 1955. Llavors no faltaven dues sessions de cinema seguides i el NODO a les dues sales que disposava el poble. A totes les cròniques s’informa de les pel·lícules de la setmana. Els títols evidentment no eren d’estrena i moltes pel·lícules, porten títols com: “Marineros, no mireis a las Chicas” (1959) o “Porque eres mia” (1955). A l’època que estudiem s’informa de l’arribada del Cinemascop a les dues sales de la vila, dia 6 d’abril informa sobre el cine Sa Recreativa, essent la primera pel·lícula amb aquest nou format la que dur per títol “La túnica sagrada”, mentre que dia 15 de setembre la novetat entrarà al cinema Modern.\nNotícies sobre reformes i millores urbanes.\nEls anys estudiats, es caracteritzen per uns canvis a la fisonomia urbana per la dotació de serveis als carrers de la vila, bàsicament asfaltat, construcció d’aceres, pavimentació de les places, introducció de la jardineria i la sembrada d’arbres a molts lloc públics de la vila. Tot això quedarà reflectit fidelment a les cròniques estudiades de manera que no només es pot saber quines varen ésser les millores realitzades, noms dels carrers asfaltats, etc, sinó que ens permet viure de manera molt propera aquella època, donat que el periodista no es perd cap incidència de les moltes que es van produir per aquest motiu.\nLes obres les obres d’asfalt dels carrers i les seves incidències.\nÉs curiós observar que a una de les primeres cròniques que parla dels projectes d’asfalt, diu que la gent comença a referir-se al poble de Campos, com a Campos “del Barro”, envers de “del Puerto”, sobrenom oficial que tenia en aquella època, per reflectir la imperiosa necessitat de les millores a la xarxa urbana. Així com aniran avançant les obres, dos anys més tard, fent servir la moda publicitària de l’època, deixa escrit al final de la crònica de 6 de febre de 1957, “En Campos, triunfos son asfalto!”\nComença l’any 1955 i dia 30 de gener es publica un avís del pagament de les contribucions especials per les obres d’asfalt de tot el carrer principal de la vila (que es desclosa amb els noms de Nou, Creu, Plaça, Convent, i Santanyi). El pagament que correspon al propietaris és de dues terceres parts dels cost, això com veurem més endavant provocarà moltes queixes dels veïns afectats i essent el periodista un d’ells, en farà bandera a les seves cròniques. Dia 21 de març dona la noticia, segons rumors, de que l’asfalt començarà passades les festes de Pasqua. Dia 23 de maig es publica la crònica del començament de l’asfalt. Però les obres d’urbanització prèvies, havien començat el 23 de març i els resultats ja es comencen a veure. El diari diu “la construcción de aceras, con su embaldosado uniforme, dan a las calles aspecto de gran ciudad”\nL’any 1956, el 15 de setembre informa de l’asfalt de 14 carrers de la vila\nL’any 1957, el 10 de febrer ens dona la noticia de que prossegueixen les obres d’asfalt, en aquest cas al carrer Garcia Ruiz, informant de la millora d’haver canviat de contractista, donat els mal resultats de les campanyes anteriors. El 16 de febrer i el 19 d’octubre també informe de nous asfaltats.\nL’any 1960, el 10 de juliol informa de l’asfalt del camí del cementeri.\nLes reformes urbanes que s’informen a les cròniques i no es varen arribar a fer.\nDurant els anys estudiats, les autoritats no miraven prim a l’hora d’anunciar reformes que, coneixent la precarietat pressupostaria a l’ajuntament de Campos, moltes d’elles estaven condemnades a no fer-se. Però el 18 de juliol, quan s’inauguraven les poques que s’havien fet, era costum anunciar les de l’any vinent. Tot era tenir il·lusionada la gent!.\nAixí, l’any 1955, el 12 de febrer s’informa de la construcció d’un nou quarter de la Guardia Civil, per així, un cop desallotjades les dependències de l’antic convent, poder-hi fer el nou Ajuntament, Correus i Telégrafos. Haurien de passar vàries dècades per veure construït un nou quarter i les dependències del convent son avui buides i sense restaurar. El 13 de novembre s’anuncia l’asfalt de la carretera de Sa Ràpita, que tornen anunciar dia 15 de desembre. L’any 1956, el 2 de febrer, s’anuncia ni més ni manco que la construcció de 50 habitatge protegits a Sa Canova de n’Alou, al final del carrer Nunyo Sans. A la mateixa crònica també s’anuncia la gestió per a la construcció del mercat d’animals, obra que el periodista havia reclamat moltes vegades a cròniques anteriors i diu: “ Será construido, y nada menos, que en los terrenos citados por este cronista, los mejores de la población sin duda alguna…”. El 4 de març s’anuncia la construcció del “Centro de Higiene Rural y la casa del médico” a uns terrenys propietat de l’ajuntament i que llavors serien venuts sense que es construís el projecte esmentat. El 22 de juliol s’anuncia “la restauración del artístico y viejo molino maquinero de en Bujosa por la Asociación Amigos de los Molinos” El referit molí encara està tal qual. El 13 d’octubre s’anuncia l’obertura del carrer Rincon.\nL’any 1957, el 3 de març s’anuncia que la carretera de Sa Ràpita encara no esta asfaltada. El 23 de novembre, es fa a saber que s’urbanitzarà la plaça de l’Estació, cosa que no es durà a terme fins unes centúries més tard.\nL’any 1959 s’anuncia que serà desviada la carretera de l’estat que travessa el poble, a través de la prolongació de les rondes urbanes. Aquest fet no seria realitat fins 30 anys mes tard i les competències sobre la carretera l’ajuntament de Campos no les recuperaria fins fa pocs anys.\nAl marge de l’asfalt dels carrers i dels projectes no realitzat, alguns altres projectes si arribaren a bon port, vegem-ne alguns: L’any 1955, el 9 de març s’informa de la subhasta de solars al cementeri. 20 de novembre, sembrat d’arbres al carrer Nou. L’any 1956, el 14 de novembre, sabem que es sembraran arbres al carrer Vazquez de Mella. L’any 1957, el 26 de maig s’informa de la urbanització de la placeta del Convent. L’any 1958, el 16 de març s’informa de la urbanització de Sa Ràpita ( a partir de la segona línia). El 2 d’abril de la construcció de la nova peixateria i el 1 de juny de la placeta de Sa Creu d’en Verdera.\nEl 24 de desembre de 1958, s’informa que “La labor urbanística local ha tenido transcendencia provincial” i valora “la tenacidad del alcalde D. Gabriel Sunyer”. Aquest polític seria conegut com el batle que va asfaltar els carrers, si bé comparant les notícies que ens donen les cròniques dels altres pobles, la majoria informava de obres similars.\nNotícies sobre el progrés i novetats.\nL’any 1955, dia 21 de març informa sobre la benedicció del taller tipogràfic del senyor Roig i de la instal·lació de nous sortidors de benzina a la Plaça de la Creu (els anteriors dataven de principis de segle). El dia 20 d’agost informa sobra la instal·lació d’il·luminació de neó al passeig de la vila. L’any 1956, dia 7 d’octubre, s’informa de la inauguració del nou local de Telégrafos. Dia 9 de novembre la crònica es fa ressò d’una important notícia sobre el servei d’energia elèctrica “Hace unas semanas viene disfrutando del servicio ininterrumpido todo el dia, gracias a Electroagrícola S.A”, això permetrà que els comerços incorporin frigorífics i altres millores fins ara impossibles.\nL’any 1957. Aquest any, degut a les millores en les comunicacions marítimes (de Màlaga a Nova York, el trajecte ja es feia amb 7,5 dies, per posar un exemple) venen d’Amèrica i especialment de l’Argentina molts campaners emigrats dècades abans per visitar els seus familiars i això queda reflectit a algunes cròniques.\nL’any 1959, trobem una curiosa crònica de l’arribada del primer aparell de televisió al poble, era dia 22 de març. El 2 d’abril de 1960, s’inaugurava el servei semiautomàtic de telèfons per donar cabuda a 133 abonats.\nLes cròniques de foravila.\nTenint en compte que el municipi de Campos, tenia un economia molt vinculada a l’agricultura, especialment a la ramaderia, no és d’estranyar que el nostre periodista, omplís el Baleares amb notícies relacionades. Parla de coses senzilles, com és ara de les temporades dels esclata-sangs, com la sorprenent notícia del 9 de març de 1955, que informa sobre “setas a destiempo”. Els següents anys anirà informant de quan apareixen aquests suculents productes i els seu preus (al voltants de les 40 pessetes el kilo). El 4 de desembre de 1955 informa d’un magnífic exemplar porcí de 410 kg a sa Vall i alaba la introducció de noves races porcines que fan possible aquest miracle. El mals a la agricultura que la nevada de 1956 van produir a la contrada de Campos, són analitzats a una llarga crònica, de similar contingut a la que es publica de Llucmajor. A través de diferents cròniques parla de les campanyes de recol·lecció de les tàperes, dels albercocs i de les ametles, aportant preus i qualitat de la collida. També dóna importància a collites avui dia desaparegudes, com les de figues de moro hivernenques. Dona noticia de les queixes del pagesos pel preu abusiu de la llavor de la patata, que és el doble que el que es paga a Sa Pobla, però es clar, degut a la manca d’una efectiva cooperativa pagesa. Crida l’atenció de la manca d’olis lubricants i també del racionament del combustible pels incipients motors d’explosió per regar els horts campaners. Finalment aporta una curiosa crònica de 17 d’agost de 1960 sobre la benedicció (inauguració) de les Salines de Llevant (les que actualment es troben a la vorera del camí d’es Trenc.\nMiquel Roig, el nostre periodista, tenia una especial sensibilitat per aquest tema. El fet és que la crònica dels morts que cada any es publicava juntament amb altres articles al programa de festes de Campos, i que encara ara es segueix publicant, va ser sempre cosa seva.\nPràcticament totes les cròniques del diari Baleares que firma el nostre autor tenen un apartat de necrologia, fent esment de si la persona havia estat destacada en vida ( o era amic o veïnat seu) dedicava al difunt un poc de temps i lletres. Les paraules que dedicava al difunt eren sempre de lloances i sempre acabaven de manera molt semblant, destacant les virtuts cristianes, la resignació de la malaltia que patien etc. Quan va morir una senyora de Campos, enteneu senyora com a pertanyent al senyoriu local, acaba la crònica dient “Bajó al sepulcro rodeada de los que en vida la trataron, dado su caracter franco y arraigadas virtudes cristianas”. El 5 de juny de 1960, escriu sobre la mort del pintor i fill il·lustre de Campos, Pere Càffaro, molt sentida a la població. El 22 de novembre del mateix any, escriurà sobre un humil fuster, l’amo en Julià de sa Serra, explicant que confeccionava roncadors i baldufes, juguetes tan estimades quan el nostre periodista era nin. La crònica per ventura més impactant i molt ben escrita és la que dedica a Francisco Santandreu Sala, “Es Baldat Saleta”. Fixeu-vos fins al punt que pot arribar a servir una petita investigació com aquesta, que de petit me contaren la història d’un home baldat que anava amb un carret estirat per un ca, cosa per mi casi incrèdula i per això oblidada des de llavors, pensant que me contaven cuentos de nin petit i de cop apareix una transcripció històrica del fet. Quan vaig descobrir aquesta crònica, vaig poder saber en tota classe de detalls la veritable història, fins hi tot el que l’animal era un ca de Bou i que nomia “Carinyo” La notícia és del 4 de novembre de 1956.\nLes aportacions històriques. El “Quizás usted no sepa”.\nCom a gran aficionat a la història, el nostre periodista no deixava passar ocasió per fer vertaderes transcripcions històriques aprofitant alguna que altra notícia. Així, les notícies de proclamació de fills il·lustres, van acompanyades d’un extens treball històric de les seves vides. Quan informa dels actes sobre el centenari del començament del nou temple parroquial, segueix l’article amb una llarga transcripció dels fets, fins i tot aportant notícies inèdites, captades, ben segur, de les que circularen de paraula a través de les poques generacions transcorregudes des de llavors. Quan fa crònica sobre la reforma de les campanes, altra tant, relatant-nos la història d’aquests instruments. Quan canvien de rector, altre tant amb les històries dels rectors que han passat per Campos. Quan informa el 4 de març de 1956 sobre el projecte del Centro de Higiene Rural, acompanya una extensa crònica sobre l’antic hospital de Campos. No s’escapava cap secció del seu noticiari que no li trobés vinculació amb la història, així, quan el 18 de maig, va morir el darrer campaner amb el llinatge Tallades, acompanya tota la història dels Tallades a Campos des de la fundació de la vila. Al marge de totes aquestes notícies relacionades, la cosa és que de tan en quan, sense més ni manco, quan descobria algun fet que considerava destacat per la història local, amollava sense venir a compte algun article completament d’història, sense cap notícia que donar, més que el fet de que ell se n’havia donat de la cosa i ens feia participes a nosaltres.\nLa seva sessió favorita, era la que usava molt sovint, baix el títol del “Quizás usted no sepa”, sempre com a noticia intercalada quasi al final de l’article. A vegades si tenia relació amb la notícia i a vegades no, però procurava que les dades històriques que aportava aquell dia tinguessin una mínima vinculació. És just dir, que donat que el nostre periodista, malgrat haver recollit durat tota la seva vida noticies històriques i haver-ne fet crònica d’altres contemporànies com a cronista de la vila, ha publicat poca cosa. Per aquesta raó, i de manera precipitada i mal garbada, es vàrem publicar unes miscel·lànies, mal recopilades i mal estructurades (jo hi vaig posar la petita biografia, desconeixent però el contingut exacte del llibre). En aquesta miscel·lània manquen moltíssim escrits de gran qualitat com és ara la majoria dels que jo he pogut contemplar per a realitzar aquest treball i això sense haver consultat la seva paperassa que es troba en mans privades.\nEls moviments i viatges dels campaners.\nÉs una secció molt curiosa i hom pot pensar que no encaixa dins la mentalitat d’avui dia, dons en aquell temps, pareix ésser que ningú se’n podia anar a fer un viatge d’incògnit, doncs a la propera crònica del Baleares, sortia la noticia per tots el lectors campaners. Al marge dels viatges de gent que venia i alguns, pocs, que anaven a visitar els parents d’Amèrica, tenien cabuda en aquesta secció el estudiants campaners a la península, els pocs noviis que sortien de Sa Roqueta i els atrevits aventurers que anaven a terres europees. Entre aquestes seccions de notícies vaig trobar tots els viatges que va realitzar el meu padrí Miquel i el meu oncle Julià, quan els dos tenien el comerç de fruites a la ciutat francesa de Lille.\nLa Cultura, no té una sessió específica dins les cròniques, ni tampoc l’esport, però de tan en quan publica alguna notícia interessant, vegem-ne algunes: L’any 1955, el 12 de febrer, baix l’encapçalament de “Pictóricas” informa de l’arribada del pintor Miquel Aguiló provinent de Madrid, on ha estat fent còpies in situ al museu del Prado. Per aquesta època comença a fer un seguiment de la carrera de Joan Veny i Clar, en qui ja veia un brillant futur, actualment és Fill Il·lustre de Campos. L’Any 1956, el 12 de febrer, com a encapçalament de notícia, publica: “Campos necesita una casa de cultura”. Insistirà altre cop a l’article de 23 de febrer, baix el títol “Dando vueltas a la biblioteca”. Informa també dels començaments i finalització dels cursos escolars. Aquestes notícies les posava bàsicament perquè moltes famílies ni sabien quan havien de enviar els seus nins a l’escola. Informà també de la publicació dels llibrets sobre les vides dels fill il·lustres que s’anaven proclamant a la vila, així considerava que la gent, sabent-ho els aniria a demanar a la Sala. Informa del nins que han estat becaris de l’Ajuntament. Admirava també a les persones que feien estudis històrics, així, informa a la crònica de 24 de desembre de 1958 de l’estada per la comarca campanera de José Mascaró Pasarius, realitzant treballs de camp pel seu mapa general de Mallorca (Corpus toponímia). El 26 d’octubre del mateix anys, informa sobre la publicació d’una interessant monografia relacionada amb la prehistòria de Campos, realitzada per Juan Vidal Ollers (la feina es va fer els anys 1932 a 1934 i no serà publicada fins aquest moment). També informa de les visites a les nostres terres el 22 de juny de 1959 de los “Amigos de los Castillos”, encapçalats pel Compte d’Alocau.\nDe l’esport a Campos, s’informava a la apartat que el diari disposava a l’efecte i la majoria de vegades per periodistes del ram. Al nostre cronista, de tan en quan incorporava algunes notícies. El 22 d’abril de 1955, torneig local d’escats. Com no podria ésser menys, el 26 de juny parla del campionat de balears de ciclisme en pista darrera motos, al velòdrom de Campos i que tanta afició tenia entre els campaners. Trona al mateix tema, amb Timoner com a notícia dia 17 de setembre. No tot el ciclisme es limitava a la pista, dia 19 de febrer de 1956, informa d’una carrera amb ruta per carretera. Dia 17 de juny del mateix anys, parla de la inauguració de la Societat Esportiva Campos. Però les coses no devien anar molt bé pel futbol, així el 16 de febrer de 1958 informa “Nos hemos quedado sin campo de futbol” i de la noticia que transcriu destaquem “A principio de año fué labrado, sembrado de habas y quitadas las porterias” també diu “hacia varias temporadas que el CD Campos no intervenia en las competiciones oficiales por el poco apoyo recibido de la afición”. Finalment inclouré dins aquesta secció un fet del qual encara alguna persona major en parla per la vila, que és l’anada a peu i tornada a la vila de l’amo en Miquel Caganya el titular diu: “La azaña de un andarín de 82 años” afegeix “Miguel Mulet Ginard, cubre a pié la distancia Campos-Palma-Campos en 14 horas 12 minutos” de la notícia se’n van fer ressò altres mitjans de comunicació i a la vila va ser rebut com un autèntic heroi.\nLes critiques al govern local a través de les cròniques periodístiques.\nSón curiosíssimes les seves crítiques així com les seves propostes al govern local i no tan local, vegem-ne algunes: L’any 1955 el 23 de gener denuncia que volen tallar un pi a la plaça del Pou Nou (no serà tallat). El 21 de març, amb motiu de l’asfalt del primer carrer de la vila, comença un seguit de cròniques, queixant-se de la manera que s’ha fiscalitzat l’obra, (repartiment dels metres quadrats entre els veïns) i més encara de la manera tècnica que s’ha duit a terme (els 5 kg d’asfalt per metre quadrat el troba excessiu). Aquest fet va portar problemes al nostre periodista i hagué de fer un aclariment a una de les cròniques posteriors, l’únic que he trobat a l’estudi i que diu, en resum “Aclaración: hay que decir que el aparejador se ha basado tanto en el orden técnico, como en el jurídico, a lo ordenado por la ley para tal clase de trabajos, aclaración que gustosos hacemos para salvaguardar la honorabilidad profesional de nuestro buen amigo...”. Tot això durarà poquíssim, ja que, advertint el nostre periodista de que davant la plaça Major es produïa un grandíssim bassiot i que en asfaltar el problema s’agreujaria. No essent escoltat i degut a la gran ploguda que va fer el dia de les festes d’Agost, es va haver de canviar de lloc el ball. Tornà atacar a l’aparellador dia 20 d’agost dient ”Al “tecnico” que se cuidó del arreglo de tal capital laguna le faltó el ojo clínico y tecnicismo, ya que la única verdad es que durante el invierno volveremos a tener balsa y sus derivados”. El resultat d’aquest enfrontament va anar a favor del periodista, ja que el tècnic no tornaria ser contractat per les següents obres d’asfalt. Tocant a altres temes, el 9 d’abril es queixa de la necessitat d’ampliar les línies telefòniques, ja que les 22 línies instal·lades l’any 1929 resulten insuficients (ho aconseguirà). A la crònica de 23 d’octubre, en haver parlat de la passada fira afegeix ”la nota discordante, secular en esta población y no nos cansaremos de repetirlo ya que contituye un aprobio para la categoria de Campos, es el lugar asignado para el mercado de ganado, aquello parece un zoco africano. Seria hora de que nuestras autoridades municipales, que tanto interés toman a las reformas urbanas de la población, decidieran emprender la lloable tarea de construir un mercado ya que Campos hace años clama por él” (no ho va aconseguir). Dia 13 de novembre amb motiu d’informar sobre l’asfalt de la carretera de Sa Ràpita, diu “El dia que por casualidad visite nuestro litoral algun mago de las finazas estranjero y descubra la preciosa y extensa playa, una de las mas bonitas de la isla, que se prolonga desde la torre de Sa Ràpita a la Colonia de San Jorge, con un mar de arena blanquísima, entonces se iniciarà para Campos y su zona marítima una época de esplendor y efervescencia turística de capital importancia para nuestra comarca” insistirà en el tema l’any següent, quan a la crònica de 5 de juliol informa sobre la visita del ministre d’obres públiques i diu ”lastima que no visitara la ribera del mar para percatarse de la necesidad de una carretera entre la Ràpita i la Colonia. (no ho va aconseguir).\nL’any 1957 insisteix en que la carretera de Sa Ràpita segueix sense asfaltar i es queixa també de la “Curva de la Muerte” de la carretera de Palma. Dia 8 de setembre, fa una forta crítica sobre els preus de la tarifa elèctrica, recorda, Falange, abans de la guerra, feia comptes llevar els comptadors de les cases (sic) i finalment recorda que si els preus han de pujar tant, benvinguda sigui a Campos la central tèrmica d’Alcúdia (aviat GESA compraria la central local de Campos , encara que el preus seguirien pujant). Dia 6 de desembre de 1958, com a gran entusiasta de d’urbanisme campaner i coneixent ben bé el plànols vigent aleshores (Garau 1931), més que els propis tècnics municipals, se n’adona que GESA, planta un pal enmig del que ha de ser una futura glorieta i en fa una ferotge crítica encapçalada amb un “Abuso intolerable”. Amb la GESA, seguirà estant enfadat, ja que amb motiu d’haver comprat la companya local, la nova concessionària instal·la noves línies a les façanes dels carrers, produint-li espant per la poca sensibilitat amb el patrimoni arquitectònic i a la crònica del 24 de maig de 1959, critica les “palomillas en las fachadas que los de Campos llaman cubanitos”. El mateix any, el 5 de desembre denuncia un “arboricidio” ja que volen tallar el gran pi de la rectoria. L’arbre encara és al seu lloc.\nMiquel Ballester Julià.


Avís legal | Girona Indoor\n© Indoor Fitness&Pilates, c/Nord 13 17001 Girona. Tots els drets reservats.\nIndoor Fitness&Pilates, en compliment de la Llei 34/2002, de 11 de juliol, de serveis de la societat de l’ informació i de comerç electrònic, l’informa que:\nLa denominació social es Jaime Salas Gómez\nEl CIF es 13712318-V\nEl domicili social es Nord 13, 17001 Girona\nIndoor Fitness&Pilates informa que la Web www.gironaindoor.com te per objecte facilitar, al públic en general, el coneixement de las activitats que aquesta empresa realitza i dels seus productes i serveis que realitza.\nIndoor Fitness&Pilates, de conformitat amb lo que estableix la Llei Orgànica 15/1999, de Protecció de Dades de Caràcter Personal (LOPD) i en la normativa de desenvolupament, garanteix la seguretat i confidencialitat de los dades facilitades pels seus clients. Veure Política de privacitat i Protecció de Dades.\nEls drets de propietat intel·lectual de la Web www.gironaindoor.com i dels diferents elements que hi conté son titularitat de Indoor Fitness&Pilates.\nIndoor Fitness&Pilates es reserva la facultat d’efectuar, en qualsevol moment i sense previ avís,modificacions i actualitzacions de la informació continguda a la Web o en la configuració i presentació d’aquesta.\nIndoor Fitness&Pilates no garanteix la inexistència d’errors en el accés a la Web, en el seu contingut ni que aquest estigui actualitzat , tot i que desenvoluparà tots els esforços per, evitar-los, fer-los front o actualitzar-los.\nTant el accés a aquesta Web com l’ús que pugui fer-se de la informació continguda en la mateixa es d’exclusiva responsabilitat de qui la realitza. L’usuari serà responsable de totes ales accions que realitzi amb el seu identificador d’usuari. En concret, serà responsable d’escollir, com a clau y com recordatori de la mateixa, contrasenyes y frases robustes, això es, xifres i lletres, i inclús, en els sistemes que ho permetin, signes de puntuació i caràcters especials, difícils d’endevinar. En especial, l’usuari evitarà escollir paraules del diccionari, paraules que estiguin relacionades amb ell mateix (nom de familiar, domicili, data de naixement, etc.) o fàcils de d’endevinar (combinacions de noms amb mesos, prefixes i sufixes, etc.). Indoor Fitness&Pilates no respondrà de cap conseqüència, dany o perjudici que pugui derivar-se d’aquest accés o ús de la informació.\nLa utilització no autoritzada de la informació continguda en aquesta Web, així com la lesió dels drets de Propietat Intel·lectual o Industrial de Indoor Fitness&Pilates, donarà lloc a les responsabilitats legalment establertes.


IB3 | La SEPI aprova el rescat de Air Europa per 475 milions d’euros\nPortada > economia > La SEPI aprova el rescat de Air Europa per 475 milions d’euros\nLa concessió dels fons està supeditada a la presentació d'un pla de viabilitat que garanteixi la devolució de l'ajuda facilitada\nLa Societat Estatal de Participacions Industrials (SEPI), l’entitat encarregada de gestionar el fons de rescat d’empreses estratègiques, ha donat llum verda al rescat d’Air Europa per un import de 475 milions d’euros, segons confirma ‘Europa Press’. El consell gestor del fons de suport a la solvència d’empreses estratègiques va abordar ahir la sol·licitud d’Air Europa i va traslladar a l’empresa les condicions que ha establert per a concedir l’ajuda, segons la informació avançada per ‘El Confidencial‘.\nSi la companyia les accepta, la SEPI pronunciarà una resolució favorable, que es traslladaria al Consell de Ministres per a la seva aprovació, segons l’ordre ministerial que regula aquest mecanisme. Des d’Air Europa han traslladat que ara com ara no faran declaracions sobre aquest tema.\nCal recordar que la SEPI va contractar a PwC per a avaluar el pla presentat per Air Europa per a accedir al Fons de Suport a la Solvència a Empreses Estratègiques.\nL’aerolínia propietat del grup turístic de la família Hidalgo va sol·licitar formalment suport d’aquest fons de rescat per a companyies estratègiques creat pel Govern i dotat amb 10.000 milions d’euros. La concessió de l’ajuda de la SEPI està supeditada al fet que la companyia hagi estat solvent abans de la pandèmia i a la presentació d’un pla de viabilitat que garanteixi la devolució de l’ajuda facilitada.\nL’aerolínia, que està pendent de la compra pel hòlding IAG, pactada el novembre del 2019 per 1.000 milions d’euros, és l’única empresa turística que ha sol·licitat formalment una injecció econòmica d’ajuda a la companyia.\nAquesta ajuda podria ajudar a desbloquejar la compra i a reajustar les condicions de l’acord. El hòlding aeronàutic IAG assegurava aquest estiu que l’acord signat al novembre amb Air Europa en el context actual “manca de sentit”, per la qual cosa totes dues companyies tractaran de negociar unes condicions diferents “que s’ajustin a la nova realitat”.\nFons de suport\nAquest fons de rescat aprovat al Consell de Ministres del passat 21 de juliol té com a objectiu donar suport a la solvència de diferents companyies mitjançant la compra d’accions, deute o qualsevol altre instrument convertible en capital, però sempre que abans les pròpies empreses ho sol·licitin i com a opció d’últim recurs.\nEl fons estarà adscrit al Ministeri d’Hisenda i és gestionat per un Consell Gestor a través de la SEPI. Aquest consell gestor serà el que avaluï i aprovi la sol·licitud i la traslladi al Consell de Ministres.\nAquest fons es regeix pel que es disposa en la Llei de Règim Jurídic del Sector Públic i s’ajusta a la normativa d’ajudes d’Estat de la Comissió Europea. De fet, s’emmarca en l’estratègia europea de mesures de suport econòmic públic enfront de la pandèmia.\nLes sol·licituds de suport públic temporal hauran d’incorporar, entre altres, una declaració per part de l’empresa; així com un pla de viabilitat que reculli amb objectius mesurables les previsions de negoci i la situació patrimonial i financera de la companyia.\nIgualment, haurà de comptar amb una declaració responsable relativa a la concurrència de determinades condicions d’elegibilitat, entre elles l’existència d’una clara perspectiva de deterioració patrimonial que faci necessari reforçar la solvència de l’empresa, acompanyada del seu caràcter estratègic per al teixit productiu nacional o regional.\nLa petició d’ajuda de Hidalgo: “Només deman que el Govern pensi amb nosaltres”\n“Jo l’única cosa que deman és que se’ns llevi la por, que hi hagi ganes de lluitar i ganes de seguir. No puc fer res més a demanar al Govern que pensi en nosaltres, que el transport i el turisme necessitem molt suport”, va dir el president de Globalia, Juan José Hidalgo, el passat mes de juny.


Presentació optativa ABP 2 ESO by Mireia Dosil - issuu\nOptativa ABP 2n ESO Curs 2011/2012\nMireia Dosil/Ma Mercè Pallí\nQuè farem? • Plantejarem preguntes o problemes que haurem de resoldre per grups. les preguntes o • Inicialment, problemes els plantejarem les professores i més endavant podreu plantejar-los vosaltres.\nCom ho farem? • Treballarem en grups de cinc alumnes com a màxim. • Hi haurà un cap de grup. • Planificarem la feina a fer. • Tindrem un temps per treballar que serà més curt o més llarg en funció de la complexitat del problema. • Posarem en comú els resultats.\nCom avaluarem? Avaluarem entre tots: la millor solució. el procés de treball. l’actitud del grup. Ús avaluareu individualment. Les professores avaluarem el vostre interès, participació, comportament i actitud a l’aula. • Cada trimestre premiarem el grup que hagi treballat millor i hagi resolt millor els problemes. •    • •\nNormes bàsiques (I) • En començar la classe, entrarem a l’aula i ens situarem a l’espai que tenim assignat. • En acabar la classe, cadascun de nosaltres posarà la seva taula i cadira en el lloc que indiquem les professores per tal de facilitar la feina als companys que entraran a fer la classe següent.\nNormes bàsiques (II) •       \nEl cap de grup: Pendent que els grup estigui a punt de treballar. Organitza i controla torns de paraula. Distribueix les tasques. Indica quan començar. Controla temps de treball. Anima al grup quan s’encalla. Registra per escrit tot el que calgui.\n•   \nEls alumnes del grup: Escoltareu atentament al vostre cap. Aportareu tots els vostres coneixements, habilitats. Acomplireu les tasques, pensant en el grup.\nProcĂŠs de treball (I) 1. Atents per comprendre el que hem de resoldre. 2. Comprendre el problema. 3. Exposar i escoltar les idees de tots.\nMireia Dosil/Ma MercĂ¨ PallĂ\nProcés de treball (II) 4. Planificar:  Què hem de fer?  Com ho hem de fer?  Què necessitem?  On ho podem trobar?  Què ha de fer cadascun?  Com ho presentarem? Mireia Dosil/Ma Mercè Pallí\nProcés de treball (III) 5. Revisió de les feines individuals. 6. Elaboració del producte final. 7. Presentació.\nPresentació optativa ABP 2 ESO\nPresentació de la matèria optativa ABP de 2n d'ESO


El govern de Santa Cristina d’Aro adequarà un habitatge que té a l’edifici La Teulera, al centre del nucli urbà, per donar resposta a la problemàtica de la població amb dificultats d’accés a l’habitatge. El pis, que ocupa l’entresol de l’escala D i té una superfície de 78 metres quadrats, es reformarà per poder acollir dues famílies al mateix temps. “És la nostra obligació donar sortida a totes les problemàtiques que pateix la nostra societat”, ha recordat l’alcalde, Xavier Sala, que recorda que és un equipament temporal d’emergència per aquelles famílies en risc d’exclusió residencial que es troben en procés d’aconseguir un habitatge.\nEl projecte, redactat per l’arquitecte Erik Solés i amb un preu de licitació de 100.314 euros, preveu adequar l’actual habitatge per poder allotjar dues famílies de forma temporal en espais autònoms, encara que amb un sòl accés i una terrassa compartida. Les obres consisteixen en modificar envans interns, dotar de cuina i bany a les dues unitats i adequar les instal·lacions de cuina, bany i calefacció, tot separant-los en dos circuits diferents. Cada unitat comptarà amb una cuina-menjador, una sala d’estar, un dormitori i un lavabo. L’habitatge, que s’accedeix des del passatge Pompeu Fabra, ocupa un edifici plurifamiliar amb vàries escales que es va inaugurar el 1980.\n1,75 milions d'euros per arreglar el passeig de Platja d'Aro abans de l'estiuPlatja d'Aro vol tenir un passeig marítim operatiu a l'inici de la temporada d'estiu. Per fer-ho possible el govern local i l'Estat han arribat a un acord: el S\nSorea vol seguir subministrant aigua a La Bisbal fins al 2030 malgrat la recisió del contrL'empresa vol que el jutjat l'autoritzi a seguir prestant el servei fins el 2030, que és quan s'acabava la pròrroga del contracte orígen del litigi.


Amb motiu del Dia Mundial del Medi ambient que se celebra anualment des de 1972 el 05 de juny, volem manifestar la consciència i el respecte pel mitjà del nostre grup SM Turistic: Hotel Puchet a Eivissa i Hotel Rosales a Formentera.\nAny rere any revisem i millorem la nostra política de responsabilitat social implantada des de fa anys en els nostres establiments. El nostre principal objectiu és que tant nosaltres com els nostres clients siguem conscients i sensibles amb el medi que ens envolta. Volem que tots comprenguin que és important millorar i evolucionar cap a un món millor però sempre tenint com a referent d'on venim.\nÉs imprescindible posar en valor la flora i fauna de les nostres Illes Pitiüses, la cultura, la tradició, en definitiva tot allò que ens ha permès arribar fins a on estem avui. Gaudim d'uns autèntics paisatges paradisíacs, naveguem i ens banyem en unes càlides i netes aigües, ens delectem amb els plats tradicionals de cada regió elaborats amb productes autòctons, ens divertim amb les festes populars i els esdeveniments que recullen a locals i turistes.\nPer aconseguir que tot això es perllongui, des de SM Turistic aportem el nostre granet de sorra promocionant un turisme sostenible, contribuïm al fet que el nostre producte generi el mínim impacte ambiental, publicitem i col•laborem amb esdeveniments i campanyes que conscienciïn i promoguin activitats respectuoses amb el medi ambient. En línies generals, treballem per mantenir i conservar la nostra casa tal com ens agrada.


L'objectiu del Ioga - YogaOne\nLA UNIÓ DE L'ÉSSER INDIVIDUAL AMB L'ÉSSER UNIVERSAL\nL'ésser individual és doncs canviant, subjecte a les il·lusions creades per la ment, a la seva ignorància i incapacitat per distingir el que és real del que no ho és. Aquesta ignorància fa que a la vida dels éssers individuals hi hagi sovint una recerca incessant d'amor, felicitat, de reconeixement, que reflecteix la nostra percepció d'una realitat superior que intuïm però que no podem assolir.\nSegons els ensenyaments del ioga, la realitat (l'ésser Universal, Còsmic) és immutable i immòbil i en canvi, el món on ens movem els éssers individuals, el món manifest, es troba en un estat de flux i canvi constant. A aquest món manifest, i il·lusori se li denomina Maya.\nEl nostre cos i la nostra ment són part del món il·lusori de la matèria (Maya) i tenen una vida limitada, però l'esperit (l'Ésser Universal) que hi ha dins nostre, la nostra veritable essència, és Etern i immutable i quan el cos mor i es desconnecta la consciència d'aquest món, l'esperit passa a un altre cos a través de la reencarnació. Així, a través de successives reencarnacions, la nostra capa d'ignorància i d'il·lusió que ens fa sentir-nos separats (en l'espai, el temps i la causalitat) de l'Ésser Universal es va reduint i ens permet apropar-nos a la Unió amb l'Ésser Universal que habita també en el nostre interior.\nÉs per això que totes les accions, en aquesta vida o en la següent, tenen gran importància i hem de realitzar-les de forma plenament conscient. El pensament o la filosofia iòguica té com un dels seus pilars la llei del Karma, que es basa en el principi d'acció-reacció, de causa i efecte. Arribem a aquesta vida amb el karma acumulat de vides passades i totes les accions que realitzem al llarg de la vida present tenen el seu efecte, generant major Karma o menys, reduint l'acumulat i apropant-nos així a la unió amb l'Ésser Universal.


S’entreguen els guardons del VIII Premi de narrativa fantàstica i de terror – FÒRUM.ad\nS’entreguen els guardons del VIII Premi de narrativa fantàstica i de terror\nel: 09/11/17 20:51\nEl VIII Premi de narrativa fantàstica i de terror ha comptat amb un total de 83 treballs, entre les modalitats escrita i audiovisual. Els membres del jurat, format per tècnics del comú d’Encamp i els escriptors professionals Iñaki Rubio, David Arrabal, Àlex Puig i Martín Blanco, han determinat els guanyadors i finalistes de cada categoria.\nEn la modalitat escrita de la categoria infantil, el guanyador ha estat Daniel Galindo, amb el relat ‘SOS’, i s’ha emportat un xec valorat en 100 euros per a la compra de llibres. En aquesta categoria, la finalista ha estat, Zoe Fernàndez, que ha estat premiada per la història ‘El secret del barri fantasma’ amb un xec valorat en 75 euros per a la compra de llibres.\nEn la categoria juvenil de la modalitat de narrativa, el guanyador d’un Ipad mini i un xec valorat en 50 euros per a la compra de llibres ha estat Inés Vaíllo, amb el relat ‘Phanghya’. Natàlia Garrancho, amb la història ‘L’última parada’, ha quedat finalista i ha guanyat un lector de llibres digital i un xec valorat en 50 euros per a la compra de llibres.\nFinalment, en la categoria d’adults, Mònica Bordas, amb el relat ‘Mal per mal’, ha assolit el primer premi amb un guardó de 600 euros. El segon, guardonat amb 350 euros, ha estat per Santiago Casas, amb ‘Karma’.\nPel que fa a la modalitat de vídeo, s’ha premiat amb 350 euros el reportatge ‘El joc’, realitzat per Toni Riba i Roc Adran.\nLes obres han estat publicades a la web i, a banda de ser valorades pels membres del jurat, també les ha pogut valorar tothom qui ho ha desitjat. A la web del comú s’han registrat més de 1.500 votacions.\nEntrada Anterior: Els premis de la CEA inclouen el guardó a l’empresa inclusiva\nEntrada següent: La CEA creu que la transitorietat del sector tabaquer hauria de ser la més llarga possible\nLlovera explicarà la seva història de superació al congrés de la fundació LQDVI\nL’Alt Urgell torna a celebrar el concurs de dictat plurilingüe\nAndorra la Vella redueix l’endeutament fins el 90’5% durant el 2017


Disparar | Pregaria.cat\nPer PepMaria on dc., 29/07/2020 - 13:56\nEl dia 6 de setembre de1956 la primera ministra índia Indira Gandhi va escriure una carta al seu fill Rajiv explicant-li que havien rebut a casa seva un regal del Maharajà de Rewa: la pell d’un tigre caçat només feia dos mesos. Gandhi se sent trista pel regal perquè creu que aquell tigre hauria d’estar viu a la selva. I acaba expressant un sentiment:\n“Estic tan contenta que avui en dia cada cop més gent prefereixi entrar a la jungla amb les seves càmeres enlloc de amb fusells. Em sembla vergonyós privar qualsevol ésser del goig de viure només pel propi plaer.\nParaules precioses en defensa de la vida. Però la idea de substituir el fusell per la càmera m’ha fet pensar que de vegades fer una fotografia és també una forma d’aturar la vida. Al cap i a la fi, per fer fotografies també premem un botó, també disparem. I el resultat és que un paisatge en moviment queda aturat en la fotografia.\nTot ve del fet que els humans tenim el desig de posseir/retenir animals, persones o situacions la vida dels quals se’ns escapa per totes bandes: perquè és una vida infinita en la seva extensió espacial; i vibrant en el seu desenvolupament temporal.\nPer això, abans de disparar una fotografia o fixar un record en la meva ment, convé aturar-se, deixar de banda tot desig, i deixar-se envair durant una estona per la infinitud espacial i la vibració temporal del que tinc al davant. Tal vegada aleshores la meva fotografia o el meu record seran una expressió - inadequada però significativa - de la riquesa de la vida que se m’ha revelat.\nPerquè al fons de qualsevol ésser, al fons de qualsevol situació, no hi ha un Principi Perfecte, un Motor Immòbil o un Rellotge Precís i Inexorable que ho determinen i ho fixen tot amb un Fusell Etern o una Càmera Divina (“l’Ull al Cel que et mira” de la cançó d’Alan Parsons). Al fons de la realitat que percebem hi ha una Vida infinita que vibra i comunica goig a tots els éssers. Els transmet aquell “goig de viure” que Indira Gandhi considerava vergonyós de privar a qualsevol ésser.\nPer desgràcia, el 31 d’octubre de 1984 a les 9h 20 minuts, dos guarda-espatlles de la Primera Ministra van llevar-li la vida tot disparant-li quan arribava a casa seva. Però, tal com havia escrit Indira Gandhi, “cap odi no és prou fosc per projectar ombra sobre l’amplitud del meu amor envers la meva gent i el meu país”. La Vida, que no es pot fixar quan disparem una fotografia, tampoc no s’atura quan algú li dispara amb un fusell.\n“Si moro d’una mort violenta, com alguns temen i uns pocs estan planejant, sé que la violència estarà en el pensament i l’acció de l’assassí, no en la meva agonia. Perquè cap odi no és prou fosc per projectar ombra sobre l’amplitud del meu amor envers la meva gent i del meu país; cap força no és prou potent per desviar-me del meu propòsit i la meva determinació per tirar endavant aquest país.” (D’una nota manuscrita per Indira Gandhi, trobada entre els seus papers després de la seva mort)\n“Podran taller totes les flors, però no podran aturar la primavera”. Pablo Neruda\n· En els darrers dies, en quines ocasions has deixat de disparar perquè la Vida se’t comuniqui amb més plenitud?\n· Quines primaveres estàs descobrint en el món d’avui, que ningú no pot aturar?


posté le 16-04-2009 à 00:39:18\narran la publicació de Les amnèsies de Déu\nJo no tinc imaginació”, diu Joan-Daniel Bezsonoff, i s’equivoca. Les seves novel·les el desmenteixen, perquè són sempre l’obra d’una imaginació arrauxada i juganera. Que es recolza, això sí, en els grans fets de la història per novel·lar la vida de gent més aviat normal. D’aquest ofici n’és una excel·lent mostra Les amnèsies de Déu , la novel·la que Joan-Daniel Bezsonoff (Perpinyà, 1963) ha presentat aquesta setmana. Bezsonoff ha publicat fins avui dia set novel·les. Diu que en té tres més al calaix i que està escrivint unes memòries familiars. Els quatre primers llibres van aparèixer a les Edicions del Trabucaire, a Perpinyà, i les altres a l’editorial Empúries: La presonera d’Alger (2002) i La guerra dels cornuts (2004). Les amnèsies de Déu transcorre durant la II Guerra Mundial i narra les peripècies d’una família delVallespir, a la Catalunya Nord: dos dels fills són cridats a files franceses i la filla veu com el seu promès també se’n va a la guerra.Amés, l’oncle de la família també és cridat com a capellà castrense i ha d’allunyar-se de la seva amant —la novel·la comença amb aquesta frase: “Mossèn Puig s’estimava molt les dones”—. Les opinions d’aquests personatges sobre la situació viscuda a França —les idees antisemites, l’armistici, el règim de Vichy— conviuen amb l’avenç de la guerra i conformen una novel·la de molt bon llegir, irònica i en alguns moments cruel. Bezsonoff parla com escriu: és impetuós, lúcid; a vegades és genial i a vegades es contradiu.\nLa guerra dels cornuts passava durant la I Guerra Mundial. Les amnèsies de Déu se situa a la segona.Per què sempre escriu sobre les guerres?\nPerquè la gent feliç no té història. Jo no tinc imaginació i les guerres sempre tenen història. Desgraciadament, la felicitat és molt avorrida. A més, els meus avis sempre explicaven coses de la II Guerra. El meu besavi català no va anar a Cuba, el meu besavi va anar a la guerra i es va morir a Verdun, com tothom.\nNo és veritat que vostè no tingui imaginació...\nL’argument d’aquesta novel ·la no és meu. Jo m’he limitat a agafar-ne un que ja existia. L’escriptor Lucien Rebatet, que era un personatge extraordinari i surt un moment al meu llibre, va escriure la novel·la Les Deux étendards. Doncs bé, en un moment del llibre explicava una novel·la perduda sobre un “capellà cardaire que venia canons”. Jo he agafat aquell argument i l’he escrit. Rebatet era un antisemita i anticlerical; com Céline, els alemanys i tot el trobaven repugnant.\nAra que parla d’antisemites: a la novel·la apareixen uns seguidors de Maurras i l’Action Française que estan perplexos perquè els alemanys també són antisemites.\nÉs que durant un moment no era tan clar que hi hagués bons i dolents. Hi havia molts col·laboracionistes francesos. Sense l’ajut de la policia francesa, els alemanys no haurien arrestat tants jueus. En francès diem “Un passé qui ne passe pas”. Un passat que es queda a la gola. El 1942 va canviar tot perquè fins aleshores hi havia la il·lusió d’una França lliure, a causa del govern de Vichy. El meu avi i molta gent de la seva generació, per exemple, estimaven Pétain i De Gaulle per igual. Eren l’espasa i l’escut, deien. L’error del mariscal va ser quedar-se amb els alemanys i acceptar coses inacceptables. Li van posar un avió perquè se n’anés a Alger i no ho va voler. Es clar que tenia 86 anys i on havia d’anar, a aquella edat. Però si se n’hagués anat, ara encara seria un heroi nacional. En francès hi ha un proverbi terrible que diu que “l’infern es pavimenta amb bones intencions”.\nL’ambient de guerra sovint es contraposa amb cites de cançons, escenes de pel·lícules... ¿Ho fa per treure-li gravetat?\nHi ha una escena atroç d’un milicià que viola i mata una noia tot recitant Baudelaire. La cultura no serveix de res, l’humanisme no serveix de res. Desgraciadament. Pot ser un refugi, però també és una arma.\nDurant la novel·la vostè cita unes quantes vegades a l’actor Fernandel. ¿El capellà de la novel·la té la seva cara?\nNo, millor per ell, pobre Fernandel. El capellà seria com jo, però més gras i amb sotana.\nLi puc fer una pregunta que també li farien a Madrid? Per què escriu en català?\n¿Por qué no? Un dia faré un llibre que es digui Jo no sóc espanyol i vosaltres sí. A mi m’hauria agradat ser espanyol. França és fantàstica si ets francès, però si ets català, bretó, cors..., no existeixes. El català és un fantasma legal a França, és el bable. És un dialecte de luxe. A més, la literatura francesa publicada actualment em sembla indecent, lamentable. Tot són històries sense interès, mal escrites, de gent que es masturba en un lavabo d’autopista. La literatura catalana és molt millor. Jo sempre dic: “Sóc francès, però m’estic curant”.\nI per què escriu, doncs, en català?\nEn català escric a pèl, despullat. Tinc un estil més senzill. Cal que la imatge sigui al verb. Quan escric en francès, ho faig com un professor. És una influència inconscient i em converteixo en un mal Flaubert, en un mal Balzac. En català escric sense greix, amb concisió. Vaig al cor de la llengua sense caure en l’amanerament. Quan en català em passi com amb el francès, em passaré al castellà. O al rus, si l’arribo a dominar algun dia.\nSovint fa la impressió que la llengua catalana és un personatge més dels seus llibres. Com si la història fos gairebé una excusa per poder-los escriure en català.\nSempre m’ha interessat la lenta l’agonia del català al Rosselló. El moment clau és la II Guerra Mundial, que significa la fi d’un món i d’una època. El pas del cavall al tractor, pardon, du cheval au tracteur... Amb els meus pares parlo en francès i amb els meus avis parlava en català. Quan escric, el meu objectiu és ser comprès a tot Catalunya.\nLa seva prosa sembla escrita a rauxes, a impulsos.\nSí, però reescric molt. I tallo molt, com un artesà tossut. Podo i podo cada dia, com si la meva vida en depengués. Com diu en Joan- Lluís Lluís, “kill the babies”. Per salvar la tribu a vegades s’han de matar els nens. I també penso en aquella frase de Flaubert: “Cal malfiar-se dels balls de màscares de la imaginació”.\nUn altre cop la imaginació...\nJo no llegeixo. Jo em documento. I això és molest. Llegeixo guies turístiques d’abans com Les Guides Bleues o les guies Baedeker, diaris... Donaria mitja vida per tenir totes les guies de telèfons d’abans. Hi és tot\nUna altra vista del 'castell ' dels Puig


Ajuntament de Malgrat de Mar/Sol·licitud del títol de Família Nombrosa de la Generalitat de Catalunya\nData i hora oficials: 27/05/2022 02:51\nSol·licitud del títol de Família Nombrosa de la Generalitat de Catalunya\nSol•licitud del títol de Família Nombrosa de la Generalitat de Catalunya\nAvís durant l'estat d'alarma:\nEs prorroga automàticament la validesa per 1 any, de tots aquells títols de famílies nombroses que caduquin entre l'1 de novembre de 2019 i el 31 de maig de 2020.\nEs prorroga automàticament la validesa per 6 mesos, de tots aquells títols de famílies nombroses que caduquin entre l'1 de juny de 2020 i el 31 d’octubre de 2020.\nIndependentment d'aquesta pròrroga automàtica de validesa dels títols de família nombrosa, en cas que el títol caduqui durant el període prorrogat, les famílies tenen l'obligació de sol·licitar-ne la renovació quan hagi finalitzat l'estat d'alarma provocat per la crisi de la Covid'19.\nResolució TSF/819/2020, de 7 d'abril (DOGC núm. 8106, de 08/04/2020\nEl títol de família nombrosa és un document oficial que acredita la condició de família nombrosa i que reporta diversos beneficis en tot l'Estat. Aquest títol és expedit i renovat per la Secretaria de Família del Departament de Benestar Social i Família de la Generalitat de Catalunya.\nEl títol de família nombrosa dóna dret a la possessió d'un títol individual per a cada membre de la família, d'ús personal i intransferible, vàlid a Catalunya i a tot l'Estat, que permet gaudir d'avantatges davant diverses institucions, entitats i establiments comercials. El títol individual es lliura juntament amb el títol de família nombrosa.\nEls avantatges es poden consultar a la pagina web de la Generalitat de Catalunya.\nEl títol de Família Nombrosa seguirà en vigor encara que el nombre de fills que compleixin les condicions per a formar part d’aquest sigui inferior a tres fills, mentre almenys un d’ells reuneixi les condicions previstes a la Llei 26/2015. En aquests casos, la vigència del títol s’entendrà exclusivament respecte dels membres de la unitat familiar que hi continuïn formant part i no serà aplicable als fills que ja no compleixin les condicions.\nQuins estudis han de cursar els fills/es majors de 21 anys per poder-se considerar membre de la família nombrosa?\nEls estudis han de ser d'educació universitària en els seus diversos cicles i modalitats, de formació professional de grau superior, d'ensenyaments especialitzats de nivell equivalent als universitaris o professionals en centres sostinguts amb fons públics o privats, o qualssevol altres de naturalesa anàloga, o bé quan cursin estudis encaminats a obtenir un lloc de treball.\nFamília nombrosa es aquella formada per:\nUn o dos ascendents amb tres fills o mes, siguin comuns o no.\nUn o dos ascendents amb 2 fills, siguin comuns o no sempre que un d'aquests fills tingui reconeguda una discapacitat igual o superior al 33% o estigui incapacitat per treballar.\n2 fills, siguin comuns o no, si un membre de la parella té un grau de discapacitat igual o superior al 65%, o si els dos membres de la parella tenen reconeguda la condició legal de disminuïts, o si tots dos membres de la parella tenen reconeguda la incapacitat laboral.\nPare o mare separats amb tres fills omes al seu càrrec, siguin comuns o no, sempre que es trobin sota la seva dependència econòmica.\nDos o més germans orfes de pare i mare sotmesos a tutela, acolliment o guarda que convisquin amb la persona tutora, però que no depenguin econòmicament de ella.\nTres o mes germans o germanes orfes de pare i mare, majors de divuit anys, o dos si un d’ells te reconeguda una discapacitat, que convisquin i tinguin una dependència econòmica entre ells..\nUna persona progenitora amb dos fills o filles, en cas de defunció l’altre persona progenitora.\nEl termini màxim es de 6 mesos des de la data en que es lliura la documentació\nQuina documentació es lliura? Imprès sol·licitud\nSentit del silenci administratiu? Estimatori\nOriginal del NIF dels sol·licitants\nOriginal del llibre de família\nEn cas de fills majors de 21 anys i menors de 26, certificat d'estudis o matrícula de l'any en curs on consti el segell conforme s'ha abonat l'import de la matrícula\nEn cas de separació o divorci, còpia segellada de la sentència de separació/divorci i el conveni de l'acord regulador de la guarda dels fills.\nEn cas de viduïtat, fotocòpia i original del certificat de defunció.\nEn cas de residents no comunitaris, targetes de residència de tots els membres de la unitat familiar.\nEls impresos de sol·licitud i la informació es lliura a l'Àrea de Serveis Personals de l'Ajuntament de Malgrat de Mar, C/ Can Feliciano, s/n\nLa documentació s'ha de presentar a qualsevol oficina d'Afers Socials i Família de la Generalitat.\nQuan les sol·licituds es presentin presencialment a una de les oficines d'Afers Socials i Famílies, si es compleixen tots els requisits i s'aporta la documentació necessària, es gestionarà i s'expedirà al moment el títol.PresencialmentServeis a la PersonaCan Feliciano, s/n08380 - Malgrat de Mar (Barcelona)\nData i hora de la darrera actualització d'aquest contingut: 19-11-2021 11:20


Científics de Cambridge asseguren que la diabetis tipus 2 pot revertir-se en els seus inicis\nBarcelona. Dimarts, 1 d'octubre de 2019. 19:25\nActualitzat Dimarts, 1 d'octubre de 2019. 19:25\nLa diabetis tipus 2 es caracteritza per la incapacitat que té el cos per processar prou la glucosa. Com a conseqüència d'aquest problema, els nivells de sucre a la sang són persistentment alts.\nÉs una malaltia que, per exemple als Estats Units, afecta més de 30 milions de persones i que si no es controla, pot provocar complicacions com a hiperglucèmia, hipertensió i problemes en la vista. Per mantenir la diabetis tipus 2 controlada, la medicinaincideix en dos apectes. D'una banda, la medicació i, d'altra banda, seguir una sèrie de pautes precises quant a la dieta.\nPerò la diabetis tipus 2 o mellitus –com també és coneguda– pot arribar a remetre en els seus inicis, tant totalment com en gran part, la qual cosa és una gran notícia per als qui són diagnosticats amb aquest trastorn metabòlic. De manera que els qui aconsegueixen l'esmentada remissió poden suspendre el tractament sota determinades condicions.\nUn dels casos en els quals pot tenir lloc la remissió de la diabetis passa en les persones obeses que la pateixen i se sotmeten a una cirurgia bariàtrica. També en ocasions s'ha donat entre els qui patint diabetis tipus 2 han realitzat una dieta intensiva molt baixa en calories durant almenys dos mesos.\nPerò en condicions no tan extremes també sembla ser possible que la diabetis mellitus remeti. Almenys així ho confirmen els resultats que han sorgit d'un estudi dut a terme per científics de la Universitat de Cambridge.\nLes troballes de l'estudi han estat publicades a la revista Diabetic Medicine, i són el resultat d'analitzar les dades de 867 persones de 40 a 69 anys amb diabetis tipus 2 diagnosticada recentment.\nEls investigadors van realitzar un seguiment de l'evolució dels voluntaris durant un període de 5 anys. Una vegada finalitzat l'estudi, el 30 per cent dels participants van presentar remissió en la diabetis.\nEls participants que havien aconseguit perdre un 10 per cent del seu pes corporal, en van presentar més del doble de probabilitats d'experimentar remissió en el seguiment de 5 anys, en comparació amb les persones que no havien perdut pes.\nSegons els investigadors de Cambridge, perdre molt pes en poc temps no és gens senzill, però sí és assequible reduir-lo al voltant d'un 10 per cent en un període de 5 anys. Un aspecte que pot resultar molt encoratjador i factible per a molts.\nEls resultats de l'estudi reforcen la importància de controlar el pes, la qual cosa es pot aconseguir a través de canvis en la dieta i l'augment de l'activitat física. I és que encara que la diabetis tipus 2 és una malaltia crònica, pot arribar a controlar-se i fins i tot aconseguir que remeti.\nSALUT Els textos motivacionals poden ajudar a controlar la diabetis, segons la ciència El Nacional\nSocietat L'OMS alerta de l'alt contingut en sucre i la comercialització d'aliments per a nadons El Nacional / EP


El nou protocol millora la detecció de casos de salut mental i de violència masclista\n3 min. Barcelona 21/06/2018 15:18\n651x366 Una metge fent-li una ecografia a una dona embarassada / FOTO: CÈLIA ATSET Una metge fent-li una ecografia a una dona embarassada / FOTO: CÈLIA ATSET\n"Quan no hi ha risc, hem de desmedicalitzar l'embaràs". Amb aquesta idea, la consellera de Salut, Alba Vergés, ha presentat el nou protocol de seguiment de l'embaràs, que vol ser més personalitzat. Per aconseguir-ho s'avançarà la primera visita a la setmana 10 de gestació –en lloc de la 12– i es millorarà la detecció de casos de salut mental i de violència masclista. També es canviarà la prova per trobar les malformacions de cromosomes, ja que si no hi ha un risc molt alt s'oferirà substituir el procediment actual –l'amniocentesi, que és invasiva i pot comportar el risc d'avortament– per una mostra d'ADN fetal amb sang materna.\nEls últims 10 anys la natalitat ha disminuït més d'un 20% a Catalunya: la caiguda entre el 2008 –quan es va marcar el màxim històric– i el 2017 és d'un 24,6%. Actualment el 80% dels embarassos són de baix risc, un de cada quatre nens que neixen són de mare d'origen estranger, el percentatge de nadons prematurs es manté estable i el de cesàries s'ha reduït, mentre que les mares de més de 34 anys han augmentat i els embarassos adolescents han anat a la baixa. Amb aquesta radiografia, el departament de Salut ha adaptat el protocol de l'embaràs perquè cada gestació "sigui important" i el seguiment "estigui desmecanitzat al màxim", ha defensat la subdirectora de Promoció de la Salut a Catalunya, Carmen Cabezas.\nUn dels primers canvis serà en el control de l'embaràs, que ara començarà abans i també s'hi inclouran la visita preconcepcional i el pla de naixement. "Això ens permet establir una bona relació i evitar exploracions innecessàries", ha explicat Cabezas. La presidenta de l'Associació Catalana de Llevadores, Gemma Falguera, ha afegit que avançar la primera visita també suposa poder fer les proves analítiques de manera més precoç i el cribratge amb temps. L'objectiu és que es tracti l'embaràs com un procés fisiològic en què la intervenció només hi sigui per indicació mèdica. Per això es pretén reordenar l'atenció en funció del risc de cada gestació, que s'avaluarà segons l'historial clínic, l'exploració física i les proves complementàries.\nAmb el nou protocol, el primer trimestre es farà el cribratge de diabetis. En el cas del cribratge de salut mental, en la primera visita es valorarà si existeixen casos familiars o si abans s'ha passat per la pèrdua d'un fill (el dol perinatal). Si en algun dels dos testos de salut mental –que es repeteixen durant la gestació– els resultats surten alterats, s'ofereix un tractament que pot ser amb un grup de treball o amb fàrmacs. A l'hora de detectar la violència masclista, ara el test –que es practica a les dones en estricta confidencialitat– es farà cada trimestre de l'embaràs. Pel que fa a la mostra d'ADN fetal amb sang materna, permetrà que el 4% de les dones a qui es feia l'amniocentesi se la puguin estalviar, cosa que representa uns 1.000 procediments invasius menys cada any. Aquest nou protocol està dotat amb més de 330.000 euros.


Recomanacions per a persones grans davant el confinament\nLa Conselleria de Salut de la Generalitat ha elaborat una llista de consells per a gent gran durant el periode d'alarma • Les recomanacions tracten temes diversos, des d'alimentació o higiene fins informació o entreteniment\nLa gent gran és un col·lectiu a qui el confinament d'aquestes setmanes pot afectar especialment. La conselleria de salut de la Generalitat, en aquest sentit, ha elaborat una llista de recomanacions per a les persones grans que estiguin preocupades durant aquest període, sobre qüestions com la informació, l'alimentació i la higiene personal i domèstica.\n1. Manteniu-vos informats\nBusqueu informació només de fonts de confiança\nSeguiu els consells dels responsables de salut i les autoritats sanitàries\nNo cregueu els rumors i no els difongueu. Desconfieu especialment de les notícies que arriben per xarxes socials\nÉs suficient que seguiu les notícies per la TV, ràdio o premsa un parell de vegades al dia.\nEviteu estar tot el dia pendents. Reduïu el nombre de vegades que mireu, llegiu o escolteu notícies que us produeixen angoixa.\nEviteu els programes sensacionalistes de televisió o ràdio.\nUtilitzeu la tècnica que més us agradi o us funcioni per relaxar-vos, com ara les respiracions profundes, escoltar música, fer activitats o moviments que us facin sentir bé, etc.\n3. Parleu cada dia amb persones de confiança\nTingueu un telèfon fix o mòbil a mà, i manteniu-lo actiu i carregat.\nParleu per telèfon (o feu videotrucades) o Whatsapp cada dia amb persones que estimeu,de confiança, sobre les preocupacions, les activitats que feu, les receptes que prepareu i com us sentiu\nTingueua mà una llista amb els telèfons del CAP, dels familiars, del taxi, etc. Si teniu servei de teleassistència, tingueuel botó a prop vostre.\nDemaneu que us comprin les coses que necessiteu (menjar, medicació, etc.) ique us les portin a casa i les deixin al replà\nSi podeu utilitzar-ho, participeu en grups de Whatsapp amb amistats, familiars, veïnat, etc\nQuedeu-vos a casa. Demaneu a algú de confiança que us compri les coses que necessiteu.\nRenteu-vos sovint i bé les mans almenys durant 20 segons (amb aigua i sabó), fins arribarals canells i poseucura especial ales ungles\nEviteu tocar-vos la cara (ulls, nas i boca).\nUtilitzeu mocadors de paper d'un sol ús i llenceu-los a les escombraries.\nMantingueu la distància d'1,5 metres amb altres persones (quan us portin el menjar a casa o, si és el cas, quan sortiu a comprar).\nVentileu la casa 10 minuts,almenys tres vegades al dia\n5. Cuideu-vos i gaudiu\nCentreu-vos en el dia a dia, viviu el moment, busqueu les coses positives,penseu que tot això passarà.\nMantingueu les rutines i els horaris habituals per llevar-vos, dutxar-vos, fer els àpats, anar a dormir\nMireu el calendari cada dia. Feu coses diferents segons el dia de la setmana.\nDutxeu-vos diàriament, vestiu-vos i arregleu-vos\nPrioritzeu les activitats que més us agradin: llegir, cosir, fer passatemps, cuinar, escoltar música, ballar, escriure, pintar, veure pel·lícules, etc\nSi en teniu, sortiu a la terrassa o al balcó. Obriu les finestres diverses vegades al dia i que us arribi directament l'aire i el sol (necessari per produir vitamina D). Busqueu els llocs de la casa més alegres o lluminosos i intenteu passar el temps allí.\nDescanseu al vespre. Dormiu prou hores (8-9 h). Us pot ajudar una infusió relaxant abans d'anar al llit.\nPreneu la medicació habitual i feu els mateixos controls a casa que feu normalment\n6. Mengeu i beveu sa\nPrepareu àpats saludables i que us agradin, amb forçahortalisses, fruites fresques i de temporada, llegums i aliments integrals.\nEls congelats i els pots de llegums cuitssón bons aliats.\nServiu racions petitesja que, en tot cas, sempre podeu repetir.\nTingueu molta cura amb la higiene de mans, aliments i superfícies de la cuina\nNetegeu fruites i verdures afegint a l'aigua unes gotes de lleixiu segons les recomanacions habituals\nSepareu els aliments crus dels cuinats.\nCuineu bé la carn\nGuardeu els aliments cuinats a la nevera de seguida o bé congeleu-los\nBeveu aigua sovint. Si és de l'aixeta, estalviareu viatges, diners i residus plàstics. També infusions fredes o calentes, brous o sucs de verdures\nÉs millor no beurealcohol. No fumeu.\nPlanifiqueu els àpats i feu unallista de la compra setmanal per donar a la persona que us doni suport per anar a comprar\nDesprés de col·locar els aliments que us hagin portat, netegeu-vos bé les mans i les superfícies que hagin tocat.\nNo cal que emmagatzemeu molts aliments. L'abastiment està garantit\nCamineu pel passadís i les habitacions diversesvegades cada dia.\nDurant el dia, aixequeu-vos de la cadira cada hora i moveu-vos un parell de minuts.\nQuan mireu la televisió, aixequeu-vos per canviar el canal en lloc de fer-ho amb el comandament. També podeu fer estiraments i/o exercicis flexionant els turmells i els genolls\nFeu una taula d'exercicis físics diaris senzills per realitzar a casa una vegada al dia\n8. Mantingueu la casa neta\nNetegeu sovint les superfícies de la cuina i del bany amb aigua i sabó o amb els productes habituals. Després,desinfecteules superfícies amb algun producte desinfectant (Per preparar-lo a casa es pot fer servir lleixiu diluït, dues cullerades soperes per un litre d'aigua, aigua oxigenada i alcohol al 70%)\nNetegeu el terra sovint amb aigua i sabó o amb els productes habituals i després desinfecteu–lo amb lleixiu diluït a 1/50 (un got de la mida d'un d'aigua de 200 ml de lleixiu per a una galleda amb 10 litres d'aigua). Especialment al bany, la cuina i altres habitacions on estigueu habitualment.\nPer moltes raons (evitar caigudes, facilitar neteja i desinfecció), és millor treure les catifes\nNetegeu sovint els mòbils, les tauletes i els comandaments amb tovalloletes desinfectants adients\nSi una persona que viu a casa amb vosaltres surt, demaneu-li que: Utilitzi sempre les mateixes sabates i les deixi a l'entrada de casa, es renti molt bé les mans en tornar i, si va a comprar, segueixi les recomanacions per fer una compra segura\nSi us sentiu angoixats o estressats durant dies, demaneu ajuda (a la família, a les amistats o al vostre centre de salut de referència). Feu el test de l'app STOP COVID19 CAT dos cops al dia. Podeu descarregar-la al mòbil(per a Android o per a iPhone i iPad) o accedir al web. Demaneu que us comprin les coses que necessiteu (menjar, medicació, etc.), que us les portin a casa i les deixin al replà.\nCures per a persones grans\nSi durant aquests dies de confinament esteu cuidant una persona gran, especialment una que presenti deteriorament cognitiu o demència, heu de saber que el confinament pot provocar que estiguin més ansioses, irritables, estressades, agitades, desorientades o absents. En aquestes situacions, és fonamental mostrar suport continuat, transmetre calma i tenir paciència.\nIntenteu que la persona estigui ben informada del que passa i entengui el motiu del no poder sortir de casa i de l'absència de visites.\nCompartiu fets senzills sobre el que està passant i doneu informació clara sobre com reduir el risc de contagiar-se amb paraules que puguin comprendre.\nRepetiu la informació sempre que sigui necessari. Comuniqueu les instruccions de manera clara, concisa, respectuosa i pacient\nFaciliteu-losel contacte virtual freqüent amb la família i els amics i amigues.\nAjudeu-los a posar en pràctica tot el que s'ha explicat anteriorment. La majoria de les recomanacions són adequades per a la persona que cuideu i per a vosaltres mateixos.\nBusqueu coses que il·lusionin a les persones que cuideu. Parleu amb elles dels temes que elspreocupen, però especialment, també d'altres temes que les distreguin i facin passar el temps d'una manera més agradable, per exemple mirant fotos, compartint el que saben i/o lesseves experiències.\nQuansortiu per anar a comprar, preneu les mesures de prevenció que es recomanen\nA l'hora de netejar i desinfectar, us pot ser d'utilitat la llista de desinfectants que ha publicat el Ministeri de Sanitat\nTingueu cura de vosaltres mateixos: tant el confinament com la cura de les persones suposen un esforç emocional.