En reconeixement de la seva lluita i compromís envers el país (en homenatge pòstum)\nJosep de Calassanç Serra "Cala" | Autor: Arxiu\nEl proper dissabte 5 de maig, la ciutat de Mataró acollirà l’onzena edició dels Premis Joan Coromines que anualment convoca la Coordinadora d'Associacions de la Llengua (CAL). Aquest acte serveix per reconèixer i homenatjar persones i entitats que s'han significat i es signifiquen per la defensa i promoció de la llengua i cultura catalanes.\nEnguany, els guardonats són: Josep de Calassanç Serra (Cala), en reconeixement de la seva lluita i compromís envers el país (homenatge pòstum); la Llibreria Catalana de Perpinyà, en reconeixement de la voluntat empresarial de promoure la literatura catalana a la Catalunya Nord; Òmnium Cultural de Mataró, en reconeixement de la seva tasca de promoció de la llengua al Maresme al llarg de quaranta anys; el Col·lectiuXarxa d'Establiments amb Consciència Nacional (XECNA), en reconeixement de la seva trajectòria empresarial; Miquel Calçada, en reconeixement de la seva trajectòria professional als mitjans de comunicació a favor de la normalització de la cultura catalana i Isona Passola, en reconeixement de la seva tasca, com a guionista i productora, pel foment d'un cinema català i en català de qualitat.\nPresentarà l'acte, Espartac Peran, mataroní i presentador de TV3. També intervindrà, Miquel Àngel Essomba, director d'UNESCO-Catalunya i portaveu de Som Escola que oferirà una conferència sobre la immersió lingüística en l'ensenyament, emmarcada a la situació social del país.\nL'acte finalitzarà amb la lectura del Manifest del Correllengua 2012, elaborat per l'escriptor Màrius Serra i amb el veredicte sobre el guanyador del II Concurs de Cartells del Correllengua i el concert de música tradicional ofert pel grup La Coixinera (música folk i tradicional)\nLa CAL convoca la 2a edició del concurs Cartell del Correllengua 2012\nJoana Serra es fa càrrec de la Llibreria Catalana de Perpinyà


Inici › Taller de jocs de taula a Mas Pintat\nTaller de jocs de taula a Mas Pintat\nUn nou taller de jocs de taula en família us espera dimarts 11 de desembre a les 17:30h.\nA partir dels 4 anys i fins als 104 anys, podreu gaudir d'un munt de jocs ben diferents d'arreu del món.\nHaureu de perseguir porquets, ser més ràpids que un corb, fer sumo sobre el tauler, evitar que un fantasma us atrapi o dur els teus pirates fins a una barca abans que s'ompli. N'hi haurà de cooperatius, de competitius, d'equip i d'inviduals. Jocs curosament escollits perquè us divertiu tots junts al voltant d'una taula: sense pantalles, sense bateries, sense wifi.\nUna bona idea per després d'aquestes taules de nadal, en què ens reunim en família i podem compartir jocs i rialles!\nPer inscriure's, heu d'enviar un mail a familiaiciutat@reus.cat amb les vostres dades.\nDimecres 22 de maig o 29 de maig, a les 17:30h. Mas Pintat ha programat un taller de primers auxilis per a nens i nadons.Taller pràctic. Després d'un curs de primers auxilis realitzat el passat mes de gener, s'obren dos sessions pràctiques per adults a fi de portar a terme simulacions de...


'El Jueves' recupera la vinyeta dels Prínceps per a una nadala\n14 de de desembre del 2007. Actualitzada 03 de de novembre del 2017 a les 16:52\nLa revista satírica El Jueves ha recuperat la vinyeta en la qual representava els prínceps d'Astúries, aquesta vegada amb la cara tapada amb una gorra de Pare Noel, per felicitar les festes als seus subscriptors. Els dibuixants han reproduït el dibuix que va suposar una condemna per injúries als autors per felicitar el Nadal.\nAmb un fons estrellat, el dibuix torna a representar un home i una dona mantenint relacions sexuals amb la cara tapada. Fonts de la revista van assegurar ahir que confien que el dibuix no generi cap problema, ja que és una felicitació "privada" (no es posa a la venda) i no es pot identificar la cara de les caricatures.\nNOTÍCIA DE L'ANY\nEls responsables de la caricatura són conscients de la relació amb el succés que va provocar la condemna, però ho situen en el context humorístic de la revista. Per a ells, la polèmica ha estat "la notícia de l'any".\nLa vinyeta va provocar el segrest judicial de la publicació el 20 de juliol. Els dibuixants Guillermo Torres i Manel Fontdevila van ser condemnats al pagament d'una multa de 3.000 euros.


La degana dels escriptors en català, i veïna d’Esclanyà, va complir el passat mes de febrer el seu 100è aniversari. I en el marc dels actes de commemoració de l’Any Teresa Juvé la Regidoria de Cultura ha proposat rebatejar amb el nom de l’escriptora un dels certàmens literaris amb més tradició i prestigi del municipi i del territori.\nLa proposta va ser sotmesa a votació i aprovada per unanimitat el passat 30 de març en la sessió ordinària del Ple Municipal. Així, a partir de l’any vinent el Premi de Narrativa Curta Vila de Begur passarà a denominar-se oficialment Premi Teresa Juvé de Narrativa Curta- Begur.\nGemma Coll, regidora de Cultura, explica que “el fet de posar el nom de la Teresa al concurs ens permetrà prestigiar-la com a persona, pedagoga i escriptora, i també honorar el nom de Begur dins el mapa literari dels Països Catalans, ja que actualment comptem amb la participació d’autors d’arreu de Catalunya, Balears, País Valencià i Catalunya del Nord”.\nAquest, però, no serà l’únic acte de reconeixement que s’impulsarà enguany des de l’Ajuntament de Begur amb motiu de l’Any Teresa Juvé. Cal recordar que el passat 19 de març la Sala de Plens va acollir la presentació del darrer llibre de Teresa Juvé, “El degollador De Vallvidrera”, i l’acte d’entrega de la medalla centenària de la Generalitat de Catalunya; i al llarg dels pròxims mesos és previst que es duguin a terme al municipi noves actuacions.


Com evitar un tret d'un proveïdor d'allotjament web\nL’elecció d’una solució d’allotjament és difícil en el millor dels moments i confusa i agreujant en el pitjor.\nHi ha molts tipus de serveis, diferents esquemes de preus, moltes decisions per prendre, molts factors implicats. Per empitjorar les coses, hi ha alguns problemes que potser ni tan sols sabreu!\nEn aquest article, intentarem presentar-vos alguns dels punts més subtils de l’elecció d’un amfitrió per assegurar-vos que no esteu arrasats..\nTant si busqueu un amfitrió per a un bloc o lloc web de WordPress, aquests 8 punts us ajudaran a evitar problemes més endavant.\n0.1 # 1 Utilitzeu amfitrions coneguts i de reputació\n0.2 # 2 Tingueu en compte el preu i les taxes de renovació\n0.3 # 3 No existeix tal cosa com “IL·LIMITAT”\n0.4 # 4 Compte amb les tarifes anomenades “Configuració”\n0.5 # 5 Registre de domini no en el vostre nom\n0.6 # 6 Assegureu-vos que podeu recuperar els vostres diners (si us cal)\n0.7 # 7 Assegureu-vos d’obtenir el que pagueu\n0.8 La protecció DDOS n ° 8 de l’amfitrió probablement no està completa\n# 1 Utilitzeu amfitrions coneguts i de reputació\nHosts més importants a hostingfacts.com\nAixò hauria d’anar abans que tot. Els llocs respectables també tenen entrebancs i, tot i que tenen maletes de les mànigues, el seu objectiu no és realment desbaratar-te. És possible que tinguin algun truc amb taxes de renovació o estructures de servei, però al final del dia, realment volen donar-vos un bon servei.\nLes empreses desconegudes, especialment les petites empreses locals, poden estar buscant un pressupost ràpid i faran pre-venda bones i s’oblidaran de tu un cop tinguin els diners. Això no sempre és així, però és alguna cosa que cal tenir en compte.\nPer sort, hem fet totes les recerques per vosaltres. Només heu d’avançar i consulteu aquesta pàgina de comentaris d’allotjament web. Hem ordenat la majoria de proveïdors d’allotjament segons la velocitat, el temps de funcionament & atenció al client.\nÉs més difícil esbrinar si un amfitrió local val la pena el seu temps. Proveu de trobar alguns clients i pregunteu-los com se senten del servei. Sempre paga per trobar clients més petits. Els amfitrions sempre presten una atenció especial als seus grans clients i, per descomptat, tindran un bon servei. Si la resta falla, prova el seu servei durant un mes i comprova què és per a tu.\n# 2 Tingueu en compte el preu i les taxes de renovació\nEls preus generals han augmentat. De veritat?\nDe vegades, el preu pot ser no intuïtiu, per menys. Algunes empreses ofereixen una reducció de preus que sembla ser el preu final. S’encarreguen d’utilitzar un tipus petit per indicar que aquest preu només és vàlid fins a la data de renovació.\nSi pagueu per avançat per un mes, només obteniu la reducció d’un mes. Si pagueu durant 3 anys, valen 3 anys. Després de la data de renovació, se li factura el preu complet.\n# 3 No existeix tal cosa com “IL·LIMITAT”\nDir que teniu il·limitat de res és, com a mínim, un error. En primer lloc, no podeu tenir una amplada de banda o un emmagatzematge il·limitats, ja que això vol dir que l’empresa us permetria emmagatzemar cent bilions de teraflops i transmetre tot això a Mart. I això encara no és il·limitat.\nEl que signifiquen realment els amfitrions aquí és que us proporcionen tant d’amplada de banda i emmagatzematge que el vostre maquinari és capaç de gestionar. El terme no té una limitació, que vol dir que no mesuraran l’ús ni el limitaran artificialment.\nAixò no vol dir que pugueu transmetre totes les dades que vulgueu per Internet. Si teniu un servidor dedicat amb un port de 10Mbps, podeu transmetre 10 Megabytes per segon. Sembla molt, però encara és limitat. Es tradueix en aproximadament 24 TB al mes. Si la vostra empresa comparteix vídeo 4K de gran qualitat, potser acabareu quedant aviat. També podeu tenir bloqueigs importants si obteniu augment de trànsit que usaria més de 10 megabytes per segon..\nAquesta és una veritat universal, no hi ha cap altra manera. Si teniu un servidor dedicat, haureu d’ampliar-vos, que us costarà diners. Si esteu en un pla de núvol, probablement pagueu el GB o la TB mentre esteu fer Teniu un pla il·limitat en el sentit fluix de l’obra, l’abonareu adequadament.\n# 4 Compte amb les tarifes anomenades “Configuració”\n15 $ per una “configuració”? Què configuren en realitat?\nMés important, cal tenir en compte les despeses de configuració inapropiades. Si obteniu un servidor dedicat, és comprensible si hi ha un cost de configuració associat. Algú pot ser que hagi entrat físicament i ha afegit components de maquinari que heu ordenat si utilitzeu un servei gestionat, hauran de configurar el programari i realitzar altres tasques.\nSi utilitzeu qualsevol altre tipus de servei, no es pot justificar una tarifa de configuració, tret que sol·liciteu a l’empresa que migri el vostre lloc..\n# 5 Registre de domini no en el vostre nom\nEs tracta d’alguna cosa de la qual es culpabilitzen molts hostes. És molt convenient agafar un nom de domini a través del vostre host ja que tot està automatitzat. Escriviu un nom de domini, pagueu diners i el boom, teniu un domini.\nTanmateix, el nom de domini és propietat legal de l’amfitrió, no de vosaltres, almenys en tots els casos que hem vist. Això es presta a tot tipus de problemes. Imagineu-vos que teniu una empresa que funciona bé amb una gran botiga de comerç electrònic i que no teniu el lloc web tècnicament.\nA la pràctica, això no causa tants problemes com creieu. Pel que sabem, els amfitrions ho fan sobretot perquè és més fàcil per a les dues parts i també els facilita tancar comptes que violen la llei robant contingut o servint contingut il·legal..\nDit això, creiem que l’opció més segura i professional és utilitzar un registrador i registrar el vostre domini en nom vostre. És senzill assenyalar dominis a un amfitrió i, per tant, teniu tot el contingut de la vostra empresa i lloc web!\n# 6 Assegureu-vos que podeu recuperar els vostres diners (si us cal)\nNo solem demanar els diners de tornada, però triar un amfitrió pot ser bastant difícil i la possibilitat de provar-ne un durant un parell de dies i, per tant, dir que no, gràcies és de gran ajuda. Hem parlat amb un propietari de l’amfitrió de bona reputació que ens ha assegurat que tenen una garantia de devolució de diners mentre que segons els seus propis termes de serveis, no ho fan.\nNo dubtem que tenen bones intencions i que actuen de bona fe, però contradir les proves no és una cosa que ens agradi veure quan parlem d’un pla de 350 $.\nAlguns host poden donar-vos un mes o un parell de dies gratuït si demaneu molt bé, parleu amb el servei d’atenció al client, us podran indicar en la direcció correcta. Si fóssim vosaltres, escolliríem un amfitrió web que tingui garantit un reemborsament mínim de 30 dies. Vegeu la llista dels millors proveïdors d’allotjament que ofereixen més de 30 dies de devolució.\n# 7 Assegureu-vos d’obtenir el que pagueu\nAquest és el problema que hem vist quan cerquem allotjament de WordPress gestionat. Aquest tipus d’allotjament probablement només us permetrà instal·lar llocs de WordPress, però tota la premissa és que tot, des del maquinari fins a la memòria cau del servidor, està optimitzat fins a WordPress.\nAlguns amfitrions ofereixen hosting dedicat a WordPress / Joomla, però el que realment es tracta és només de reembalar els serveis compartits amb “lloc web” substituït adequadament per “WordPress” o “Joomla”..\nUn regal mort és un preu (eviteu proveïdors d’allotjament barats). L’allotjament de WordPress gestionat adequadament més barat comença al voltant de 28 $ – 30 $. Aquests poden ser encara entorns compartits, però es poden ajustar a WP.\nLa protecció DDOS n ° 8 de l’amfitrió probablement no està completa\nAlguns hostes disposen d’algun nivell de protecció DDOS. Tot i que això per si mateix pot ser cert, no creiem que un host us pugui protegir, sobretot si teniu un compte de nivell de 29 a 300 dòlars. Hi ha una única manera de protegir-se contra un atac de DDOS: a enorme xarxa, i ens referim a enormes!\nEs necessita recursos considerables per eliminar-lo i simplement no paga la pena protegir un lloc de 29 dòlars al mes. Si creieu que DDOS és una greu amenaça per a vosaltres, haureu d’invertir en una cosa que Cloudfare tingui més possibilitats de protegir-vos.\nHi ha tres coses a fer quan escolliu un amfitrió: assegureu-vos d’anar amb un de bona reputació, utilitzeu el sentit comú i feu la vostra recerca. El primer recorrerà un llarg camí per assegurar un lloc estable. El sentit comú és útil quan s’enfronten a termes com recursos il·limitats o termes disbarats que només serveixen per cegar-vos a l’elecció d’un amfitrió.\nLa investigació és útil per identificar les vostres necessitats i esbrinar què fan els serveis. El coneixement és sempre la vostra millor defensa per ser destrossats!\nSi necessiteu més informació, aquí teniu una infografia que hem creat: 10 coses que faciliten l’allotjament web\nLa primera vegada que vaig visitar Hostinger.com em va cridar dues coses: els preus\nEscolher uma solução de hospedagem é difícil na melhor das hipóteses e confuso e


Aeribalta - Aviació: El Terrafugcia a l'Expo de l'automòvil a Nova York.\nEl Terrafugcia a l'Expo de l'automòvil a Nova York.\nEl cotxe volador causa sensació al Saló Internacional de\nl'Automòbil de Nova York\nEl cotxe volador, batejat com a Transition, ha estat fabricat per la petita empresa nord-americana Terrafugia. Aquest vehicle de quatre rodes pot transitar per qualsevol autopista nord-americana, però en menys d'un minut és capaç de desplegar les seves ales situades a les portes laterals convertint-se en una avioneta.\nA la imatge inferior el primer prototip d'aquest invent aeri.\n"Estem aquí per demostrar-li al màxim de gent possible que aquest és un somni que es convertirà en realitat aquest mateix any", va dir a Efe Steve Moscaritolo, el portaveu de l'empresa, que ja ha rebut més de cent comandes d'aquest vehicle de 279.000 dòlars (al voltant de 213.000 euros).\nMileage on road: 35 mpg (6.7L/100km)


INICI ESCOLAR | El nostre petit caos\n18 Setembre, 2015 | petitcaos\nAquesta setmana volia escriure un post sobre l’inici escolar d’en Max. Hauria estat més o menys així:\nPer fi ha arribat el dia que tant temia, comença l’etapa escolar d’en Max. El dilluns 14 s’inicia l’adaptació. Una adaptació que des del meu punt de vista és força ridícul, ja que consisteix en tres dies durant els quals en Max i 12 nens i nenes més aniran 1 hora i mitja intercalant estones amb els pares i mares i estones només amb la professora. Dijous pressuposen que ja estaran llestos per anar tot el dia a classe. Doncs a mi em costa creure que tres dies siguin suficients per una adaptació, crec que cada nen o nena te el seu propi ritme i s’hauria de respectar. Dit això estic convençut que en Max ho portarà molt millor que jo i l’Ariadna, que estem “cagats” de por per totes les coses dolentes que poden passar al nostre fill.\nSí, ho porto molt malament. Defenso a mort l’escola pública, però no comparteixo la metodologia de l’escola on va en Max. Tot i això ens hem proposat implicar-nos al màxim en el centre amb l’objectiu utòpic de canviar les coses des de dins. Però no és com educaran el meu fill el que porto pitjor, que també, sinó que el pitjor de tot és no poder estar amb ell al matí, per què a partir d’ara el meu fill està “obligat” a anar a escola, quan fins ara era “lliure” i estàvem amb ell a totes hores. I ho porto fatal, i m’imagino que algun dia l’aniré a rescatar i els dos junts fugirem d’Alcatraz com si fóssim en Sean Connery (però en guapo) i el Nicolas Cage (però en bon actor) a la Roca. I llavors farem els que ens doni la gana a l’hora que vulguem, que és el millor que sabem fer en Max i jo junts.\nMés o menys això tenia pensat, i resulta que el diumenge 13, just el dia abans de començar l’adaptació, en Max es posa a 39,5º de febre i horror! Resulta que te gastroenteritis i no podrà anar en tota la setmana a l’escola… Nosaltres els “hippys” que creiem que l’adaptació era ridícula, ni tan sols el podrem portar, i haurà de començar dilluns 21 a tope, amb 24 nens més que no coneix i que entre ells ja es coneixen… Mira que hi havia setmanes per agafar virus…\nPer sort dimarts vam tenir reunió amb la tutora i ens ha tranquil•litzat molt. Una reunió de 15 minuts ens ha fet veure la sort que tindrà en Max el pròxim curs. S’ha preocupat molt per saber com és en Max i com encarar les situacions del dia a dia. A més ens dóna l’oportunitat de fer una adaptació fora de l’habitual. N’estem molt contents i encara no hem començat pràcticament!\nPer acabar, espero que en Max gaudeixi tant com pugui de l’escola, que ho farà, i jo intentaré no donar molt pel sac a l’escola amb les meves idees esbojarrades…


Agraïments a tots els que han col·laborat en la recuperació del ‘Tots Tres’ - Club Nàutic Garraf\n3 de agost de 2017\tClub\nAgraïments a tots els que han col·laborat en la recuperació del ‘Tots Tres’\nDes del Club Nàutic Garraf us volem fer arribar el comunicat d’agraïment dels propietaris del vaixell ‘Tots Tres’ que va ser robat del port aquesta mateixa setmana i trobat a Blanes.\nTan mateix des del propi Club també volem donar les gràcies a tots els que han col·laborat en la recerca del ‘Tots Tres’ durant aquets dies, ajudant-nos en tot moment amb tots els mitjans dels que disposaven, la ràpida actuació de tots els agents han fet possible una feliç resolució dels esdeveniments. Als Mossos d’Esquadra, Salvament Marítim, la Guardia Civil, l’Associació Catalana de Ports Esportius i Turístics, els diferents Ports Esportius i a tot l’equip del CN Garraf i els diferents integrants de les nostres seccions, així com socis i regatistes que s’han mobilitzat d’una manera admirable. Sobre tot agrair a l’Eva i el Xavi, propietaris, del ‘Tots Tres’, la seva paciència, comprensió i confiança en el Club d’avant d’un fet tan excepcional.\nCOMUNITAT D’AGRAÏMENT GENERAL – “TOTS TRES”\nEva i Xavi, propietaris del veler “TOTS TRES”, volem fer públic el nostre sincer agraïment a totes aquelles persones i Entitats que ens han recolzat i ajudat en la difusió de d’alerta de robatori del nostre vaixell i que finalment ha possibilitat , contra pronòstic, un final feliç.\nHa estat tanta gent (centenars) les que ens han ajudat, de forma anònima , altruista i solidaria, que ens sap freu no poder agrair personalment a tothom la seva col·laboració, - doncs a moltes persones ni tant sols les coneixem - i es per això que ho fem públic perque els hi pugui arribar d’alguna manera.\nEntre els particulars , donem les gracies a tots els socis i amarristes del Port Garraf que ens han demostrat una veritable solidaritat i amistat; donem les gracies especial a Guillermo (MINDANGO) – sempre preocupat pèl benestar dels seus veïns i amics - per la seva matinera alerta que va ser clau en tots els esdeveniments posteriors i a Tomàs (Ass. ANAVRE) qui va desencadenar tota la primera ola de difusió amb el seu domini de les xarxes socials que ha estat espectacular i totalment decisori.\nEntre les Entitats, al Club Nàutic Garraf , al seu President, Gerent i personal administratiu i de marineria que no han parat de fer coses per nosaltres. Al Club Vela Blanes i els Mossos d’Esquadra que ens van ajudar en el moments finals. A l’Associació de Ports , Clubs i Marines, Confraries de Pescadors, Salvamento Maritimo , Guardia Civil, i especialment innumerables Associacions, Foros nàutics, Grups de Wshap , etc, etc .... tant de Catalunya com de Balears i resta d’Espanya , inclusiu l’estranger, que varen fer una tasca increïble de difusió i alerta.\nA tots vosaltres moltes gracies ...¡¡¡


Escenaris i personatges de la novel·la negra a Barcelona - Llibres - Time Out Barcelona\nSeguim el rastre que els principals autors del gènere han deixat pels racons de la ciutat\nAls anys setanta del segle passat, l'aparició del detectiu d'origen gallec Pepe Carvalho als carrerons del Barri Xino va posar Barcelona en el mapa de la novel·la negra en una època en la qual el gènere negre no passava pel seu millor moment en aquest país. A la censura imposada per la dictadura, que durant gairebé quaranta anys havia fet impossible l'aparició de novel·les amb un fort component de crítica social, a l'estil del 'hard boiled' nord-americà, s'hi sumava el menyspreu de les elits literàries envers un gènere titllat de menor, com recordava Manuel Vázquez Montalbán a propòsit de la publicació de 'Tatuaje' l'any 1975. Des del punt de vista de la producció literària pròpia, fins que Carvalho no va trepitjar el Raval no hi va haver cap detectiu local que pogués competir amb figures com les de Philip Marlowe i Sam Spade.\nEl protagonisme que la Barcelona marginal i popular del districte cinquè adquirirà a les novel·les de la sèrie Carvalho no té precedents. Sí la té, en canvi, la vocació d'escriptors cronològicament anteriors de fer novel·les policíaques d'ambientació urbana com les que en aquells moments s'escrivien a d'altres països. Les tres novel·les enigma que Rafael Tasis va escriure estan ambientades a la Barcelona dels anys trenta i quaranta, i tenen, com ell mateix reconeix, la clara intenció de ser una crònica de la vida barcelonina, amb els carrers del districte de Ciutat Vella i del Paral·lel com a eixos principals. A les novel·les de Tasis hi trobem pedres gòtiques i carrers foscos amb llibreters de vell ('La Bíblia valenciana', 1955), però també la vida nocturna i alegre de l'avinguda més famosa de la Barcelona de la preguerra ('Un crim al Paralelo', 1960), amb cabarets i artistes de moral relaxada que proporcionen esbarjo a una burgesia que s'avorreix i que practica una doble moral. Tasis, que es definia a si mateix com "un barceloní enamorat de la seva ciutat", escriu la seva primera novel·la policíaca, 'Un crim al Paralelo', durant el seu exili a París, i no pot evitar reflectir l'admiració i la nostàlgia que sent per una Barcelona que ja no existeix. L'única novel·la que ambientarà a la postguerra, 'És hora de plegar' (1956), retratarà, en canvi, una Barcelona en la que s'intueix el clima d'asfíxia i d'humiliació d'una ciutat que ha perdut el seu antic esplendor.\nAquesta voluntat de fer novel·la negra urbana la trobem també en les novel·les Manuel de Pedrolo i Jaume Fuster. Convençuts que la novel·la policíaca podia atraure nous lectors en català, Pedrolo i Fuster no només es van limitar a traduir autors estrangers al català i a dirigir la mítica col·lecció 'La Cua de Palla', sinó que també van escriure novel·les policíaques sota la influència de la narrativa negra nord-americana. En aquest sentit, Pedrolo va ser un pioner, l'únic escriptor que, als anys seixanta, va fer novel·la negra segons els models del 'hard boiled' nord-americà i del 'polar' francès. Amb motiu de la publicació de 'Joc brut' (1965), 'El Correo Catalán' del 3 d'octubre explicava al lector que l'acció tenia lloc a Barcelona i no a una ciutat nord-americana, la qual cosa, l'advertia, el podia sorprendre.\nA 'Mossegar-se la cua' (1968), Pedrolo va donar protagonisme al barri de l'Eixample situant el seu detectiu, Jordi Serra, a un entresol al carrer València. Jaume Fuster, per la seva banda, també es va allunyar dels escenaris tradicionals de la Barcelona antiga a 'De mica en mica s'omple la pica' (1972) i va decidir instal·lar al seu detectiu Enric Vidal a un hotel discret a prop de la Gran Via mentre el feia investigar un crim al carrer Fontanella. Pel que fa a Lluís Arquer, l'altre detectiu de Fuster, des que "va morir el Vell" ('Les claus de vidre', 1984) té un despatx al carrer de la Canuda, a prop, per tant, de l'emblemàtic Ateneu Barcelonès.\nTanmateix, malgrat els intents de Fuster i de Pedrolo de fer novel·la negra en la difícil època de la dictadura, el gran esdeveniment que sens dubte marca un abans i un després és l'aparició de Pepe Carvalho l'any de la mort de Franco. Carvalho, un exmembre de la CIA i del Partit Comunista que ja havia estat el protagonista de la novel·la 'Yo maté a Kennedy' (1972), irromp al Raval barceloní reconvertit en detectiu privat i en cronista d'excepció de la Barcelona dels anys de la transició. Set anys més tard, l'any 1979, Vázquez Montalbán guanyaria el Premi Planeta –i el reconeixement de la crítica– amb un altra novel·la protagonitzada per Carvalho, 'Los mares del sur', a la qual seguirien un total de vint-i-cinc novel·les que convertirien Carvalho en un mite literari vinculat al barri del Raval.\nEl Raval de Carvalho és un espai de marginalitat, però també de llibertat. És el barri on conviuen els inadaptats i els fracassats, els prostíbuls pollosos i les prostitutes de bon cor, els borratxos i els petits delinqüents. És el barri on, de nit, la burgesia més esquerranosa es barreja amb els personatges marginals i decadents de la Bodega Bohèmia després d'haver-se manifestat a la Rambla. I, naturalment, és el barri de les delícies gastronòmiques del Mercat de la Boqueria i de Casa Leopoldo, establiments que també freqüentaran altres personatges literaris vinculats al Raval, com l'inspector Méndez i el detectiu alternatiu Max Riera.\nEl Raval és també, juntament amb el Paral·lel i el Poble-sec, el barri preferit de l'inspector Méndez de Francisco González Ledesma. Ricardo Méndez, un policia de la vella escola marginat pels seus superiors, és un producte del franquisme que al maig del 68 es dedicava a perseguir comunistes i "maricas" però a qui els anys han transformat en un home profundament compassiu amb un extraordinari sentit de la justícia. Méndez és un vell dinosaure de maneres poc refinades però amb un cor extraordinari que, a la manera d'un Marc Aureli savi i estoic, ens dóna lliçons d'ètica –"una puta que mantiene a seis hijos merece más respeto que un banquero que mantiene a seis putas"– mentre assisteix, entristit, a com la Barcelona que ell coneix va desapareixent. Des d'aquest punt de vista, Méndez és el cronista per excel·lència de la transformació del Barri Xino en el Raval.\nUn Raval molt diferent –tot i que potser no tant–, és el que ens retrata Marc Pastor a la novel·la 'La mala dona' (2008), basada en el cas real de l'anomenada "vampira del carrer Ponent" (avui Joaquín Costa). Baixant per la Rambla, a la plaça Reial, hi trobem un altre personatge amb una forta càrrega nostàlgica: el detectiu alternatiu Max Riera de Xavier Moret ('Qui paga mana', 1997), un ex hippy amb el rellotge aturat als anys setanta que fuma porros i pren cigalons mentre escolta blues i contempla des de la seva finestra el Pipa Club, el bar Glaciar, l'Hostal Kabul, l'arquitecte famós que hi té l'estudi, l'artista Nazario, els camells, les batudes de la policia. Max Riera té debilitat per La Paloma, freqüenta el bar London i, com molts de nosaltres, segueix enyorant la desapareguda sala Zeleste del carrer Argenteria.\nFinalment, entre aquest grup de policies, investigadors i detectius que es mouen pels baixos fons de la ciutat, podríem situar també el periodista de Cristina Fallarás de 'No acaba la noche' (2006). La investigació del triple assassinat de tres dones a un after-hour clandestí situat al costat del parc de la Ciutadella li serveix a Fallarás per recrear la Barcelona més nocturna i canalla, aquella en la que es barregen els diners, les drogues, el sexe, l'alcohol i la prostitució de luxe, al més pur estil 'hard boiled'.\nPerò Barcelona és quelcom més que el Raval, la Rambla i Ciutat Vella, i, en els darrers trenta anys, altres barris de la ciutat han agafat protagonisme. A 'Pròtesi' (1980), Andreu Martín ens fa visitar el barri marginal de la Mina amb una de les novel·les més dures i violentes, i sens dubte més reeixides. Per contra, un altre dels seus personatges, el detectiu Àngel Esquius (protagonista de cinc novel·les escrites en col·laboració amb Jaume Ribera), viu a la Gran Via i treballa en una agència de detectius situada a l'avinguda Josep Tarradelles. I és que, en els darrers anys, fa la impressió que els detectius han abandonat els barris marginals i s'han instal·lat a d'altres barris més confortables.\nÉs el cas de Camil, el detectiu de Pau Vidal ('Aigua bruta', 2007), en realitat un lingüista que es dedica a recórrer el país en moto recollint argot per a l'Institut d'Estudis Catalans. A la Gràcia de Camil hi viuen "majoritàriament estudiants i artistes forasters, amics de la Xibeca i l'empastifament de parets", gent aliena al barri que, es lamenta Camil, ha rebatejat la plaça Rius i Taulet (ara Vila de Gràcia i abans plaça del Dipòsit) amb el nom de plaça del Rellotge. Gràcia és també el barri on viu Eduard, un dels germans protagonistes de les novel·les de Teresa Solana ('Un crim imperfecte', 2006; 'Drecera al paradís', 2007). La seva Gràcia és la del cine Verdi i la del Salambó, la dels progres reconvertits a la fe de les teràpies alternatives i la dels okupes. Precisament en una casa okupada a Gràcia viu la filla de la sotsinspectora Norma Forester ('Negres tempestes', 2010), la qual, a diferència de la seva filla, viu en un pis senyorial de la dreta de l'Eixample i treballa a la comissaria de les Corts.\nPerò no tos els escriptors de novel·la negra estan interessats a donar protagonisme a Barcelona com a ciutat. És el cas d'Alicia Giménez Bartlett, que, com explica ella mateixa, prefereix una Barcelona de llocs inventats, amb alguns noms de carrers però sense referències concretes. Sabem que Petra Delicado viu al Poblenou i que es mou per tota la ciutat, però a les novel·les de Giménez Bartlett es perceptible la voluntat d'allunyar-se del que podria ser titllat de "costumisme" (un terme que té mala premsa) i d'assolir un caràcter més cosmopolita.\nLa llista amb les últimes ressenyes que hem publicat a Time Out Barcelona Últims articles de literatura Els nostres llibres 5 estrelles La casa de hojas Mark Z. DanielewskiTrad. Javier CalvoAlphaDecay710 pàg. 29,90 € La torre mestra Jennifer EganTrad. Carles MiróEdicions de 1984318 pàg. 20 € La senyora Dalloway Virginia WoolfTrad. Dolors UdinaLa Magrana224 pàg. 19 € T'hi sé Enric Casasses1984 Poesia144 pàg. 15 € Rayuela Julio CortázarAlfaguara627 pàg. 19,50 € Capital John LanchesterTrad. Antonio–Prometeo MoyaAnagrama597 pàg. 24,90 € Berlín-Alexanderplatz Alfred DöblinTrad. de Miguel Sáenz i altresRBA520 pàg. 23 € Poemes escollits Joseph BrodskyTrad. Judith Díaz BarnedaEd. de 1984496 pàg. 26 € Limónov Emmanuel CarrèreTrad. Jaime ZulaikaAnagrama396 pàg. 19,90 € Aquí trobareu el nostre top literari, una llista dels títols indispensables de la temporada El més vist 5 coses per fer avui Aprofita el teu temps i troba el que necessites: el millor del dia al teu abast Japonisme. La fascinació per l'art japonès Que consti que en Pere Calders ja ens havia avisat: som víctimes d’una invasió subtil. Jo mateix em vaig criar amb la Heidi i el Marco, escoltava música d’un Walkman Sony i m’afarto de sushi. Qui no ha tingut una Playstation o ha jugat al Super Mario Bros? O rigut amb 'Humor amarillo'? Doncs aquest fenomen ja dura segle i mig, com bé demostra l’exposició 'Japonisme. La fascinació per l’art japonès' al CaixaForum. Tot va començar el 1868, quan, després de segles d’aïllament, el\nEls crims més salvatges de Barcelona


Diferents tipus de sal per enriquir o donar un altre toc als aliments | La Clau - Revista gratuïta del Maresme\nDiferents tipus de sal per enriquir o donar un altre toc als aliments\nLa sal és el potenciador de sabor més utilitzat arreu del món. En podem trobar de molts tipus, cadascuna té un procés d’extracció i això fa que variïn tant el seu sabor com les seves propietats.\nMaldon: d’origen anglès, les seves escames aporten un sabor i un toc cruixent molt originals. És realment una creació de la natura, amb una petita ajuda de la mà de l’home per alliberar-la de les urpes del seu entorn. L’aigua de mar és filtrada i bullida, eliminant així les impureses; després s’escalfa fins que la sal cristal·litza. El resultat, per als que saben fer-ho, són els purs i cruixents cristalls blancs que només poden ser sal Maldon.\nMarina: més gruixuda que la de taula. La sal s’extreu de la mar en grans instal·lacions anomenades salines. Les salines són en realitat dipòsits de poca profunditat en els quals s’acumula aigua del mar. Per efecte del sol i del vent, l’aigua desapareix a poc a poc o, més ben dit, l’aigua s’evapora. Aquesta sal s’obté de forma natural i no passa per cap procés que alteri la seva composició natural. Per tant, conté moltes traces de minerals essencials que el cos necessita per mantenir-se sa. La sal marina té un sabor més fort, i per tant se’n necessita emprar menys quantitat per assaonar els menjars.\nSal rosa de l’Himàlaia: és una sal de roca de gran puresa i rica en oligoelements que fa temps que s’ha començat a comercialitzar a moltes parts del món. La sal de l’Himàlaia té un contingut de clorur sòdic del 98 %, junt amb altres elements com calci, potassi, magnesi, òxid de sulfur, ferro (causant del seu espectacular color rosat), manganès, fluor, iode, zinc, crom, coure, cobalt i or. El seu sabor fort i lleugerament amarg afavoreix l’estima que per aquesta sal mostren molts gurmets.\nIodada: la sal iodada és la sal de tota la vida, però enriquida amb iode. Durant el procés de refinament, la sal perd gran part del iode original que contenia, per la qual cosa se li afegeix artificialment aquesta propietat per cobrir les necessitats d’aquest element en algunes dietes. Aquesta pràctica va començar a realitzar-se als Estats Units a partir de la dècada de 1920, com a resposta sanitària a malalties com l’hipotiroïdisme. El iode és un mineral molt important en la nostra dieta, la qual cosa no vol dir que haguem de passar-nos amb el seu consum, ja que el necessitem en quantitats molt petites però imprescindibles.\nFlor de sal: es coneix amb aquest bonic nom la fina capa de sal que queda a la superfície de les bases de cristal·lització de les salines marítimes. És un producte difícil d’aconseguir, ja que la recol·lecció té dos grans esculls que cal superar. En primer lloc, cal fer-la després de la posta de sol, generalment durant els mesos d’abril a setembre, ja que és quan el contrast de temperatura entre el dia i la nit és prou gran perquè es formi. En segon lloc, en quedar en la superfície de l’aigua, la seva recol·lecció s’ha de fer amb delicadesa i de forma manual. Finalment es deixa assecar al sol i a l’aire, de manera que el procediment és totalment natural. Un cop seca es procedeix a l’envasament final.\nLa seva composició bàsica és clorur de sodi, clorur de magnesi i clorur de potassi, però el fet de formar-se d’una forma tan especial fa que la composició sigui diferent de la resta de les sals comunes. Perquè es pugui considerar flor de sal, mai no hauria de passar del 93 % de clorur de sodi. Algunes de les propietats de la flor de sal són: no té olor, és de color blanc pur, té un gust menys salat que la comuna, no s’endureix mai i és molt suau de gust i molt fàcil de dissoldre.


Descobrint els nostres tresors amb uns altres ulls: l’Arxiu Gavín | Grup d'Arxivers de Lleida\n← Previous Post Incorporació de la Documentació de l’Antic Hospital de Santa Maria del Servei d’Arxiu i Llegats de l’IEI a la Memòria Digital de Catalunya\nNext Post → Imatges de la Festa Major de Lleida conservades al Llegat Porta del Servei d’Audiovisuals de l’IEI.\nMontserrat Calduch 4 Mai 2011 a les 21:58\nAcabo de trobar per casualitat aquesta web i oh sorpressa!m´assabento que l´Arxiu Gavin s´ha instalat al Monestir de l´Avellanes dels germans Maristes.\nM´alegro i molt per el Sr.Gavin tingui un bon lloc on guardar i classificar tant i tant be les seves esplendides col-leccions.S´ho mereixia.No se si a Valldoreix ja no te res o encara i resideix….?\nEspero que em recordi soc la Montserrat Calduch de Sant Cugat professora de Música i des de fa uns anys l´organista del Santuari del Miracle al solsonès.\nRebi una molt cordial abraçada


2017 - Pàgina 3 de 19 - ttp\nCurs SDE: Transformació digital: Taller de creació del pla estratègic de comunicació online\nEls artistes de la Cia. EL NEGRO I EL FLACO (Rafa Espada, Gerardo Casali) i Lorenzo Mondrón estaran del 25 d’octubre al 15 de novembre al Nepal de mà de Pallassos sense fronteres atenent a la infància i la població afectada pel terratrèmol que va succeir el 2015. Durant tres setmanes l’equip durà a terme […]\nConvocatòria de residència d'escèniques al Centre Cívic Guinardó\nEl Centre Cívic Guinardó està compromès amb els processos de creació. Dotem als artistes de recursos i d’un entorn d’intercanvi de coneixement, que fomenti la creació de nous discursos. Obrim la convocatòria de residències i exhibició per artistes d’arts escèniques durant el curs 2017 / 2018. Oferim durant 9 mesos, un espai de 50 m2, amb equip de […]\nArriben els XIX Encuentros Te Veo a Valladolid\nUn any més i gràcies a l’Asociación Te Veo, a tots els seus socis i al Teatre Calderón arriben els XIX ENCUENTROS TE VEO a Valladolid del 7 al 12 de novembre. · Del 7 al 10 tindrem campanyes escolars als matins. · Del 10 al 12 seran els Encuentros que han preparat oberts a la ciutat […]\nPrimer < 1 2 3 4 5 … 19 > Darrer


'La Nit dels Museus', a la Torre Balldovina - Diari de Santa Coloma\nEl Museu Torre Balldovina celebra aquest dissabte des de les set de la tarda fins la mitjanit la ‘Nit del Museus’ amb una programació d’actes culturals que inclou un taller musical, un escape room, un espectacle teatral i una visita guiada al voltant de la figura de Ferran de Segarra, amo de la Torre Balldovina ara fa 150 anys.\nLes activitats s’iniciaran a les 19.30 hores amb el taller ‘Com sona l’estiu’ a càrrec del músic i artista plàstic Pol Aumedes. Al llarg de 30 minuts s’ensenyarà a crear una composició musical amb l’ajuda d’instruments i una gravadora de so anomenada ‘loop station’.\nL’escape room ‘El tresor de la Torre Balldovina‘ estarà adreçat a nens majors de dotze anys que en grups d’entre dos i quatre anys s’endinsaran en una trama detectivesca per descobrir el secret que la família Sagarra amaga a la Torre Balldovina. L’activitat es farà a les 19.30 i a les 20.30 hores.\nEl teatre tindrà el seu espai a partir de les 21.30 hores amb l’obra ‘Comèdies d’estiueig’, un espectacle dividit en tres escenes a càrrec dels alumnes d’interpretació de l’Institut del Teatre dirigits per Lluís Graells.\nFinalment, a les 22 i a les 23 hores hi haurà una visita teatralitzada sota el títol ‘El senyor Sagarra et convida a la Torre Balldovina‘ on el personatge que encarna l’amo de la torre ensenyarà casa seva i recordarà els seus vincles amb Santa Coloma i reviurà les seves estades estiuenques.\nPer participar en totes les activitats, excepte l’espectacle teatral, cal inscriure’s mitjançant el telèfon 933857142 o al correu electrònic museutorreballdovina@gramenet.cat\nArticle anteriorVíctor Quintillà: “Santa Coloma té un potencial gastronòmic molt alt i gaudim de molt bona salut”\nArticle següentIndustrias Santa Coloma se cita con la historia en Jaén


innovació » ICE UdL\n1a Jornada d’Innovació i Tecnologia\nJornades Cap Comentari »\nEls dies 4 i 5 de juny es va celebrar la 1a JORNADA D’INNOVACIÓ i TECNOLOGIA a l’ICE de la UdL.\nAquesta jornada té com a objectiu el mostrar al professorat de tots els nivells educatius un recull de bones pràctiques i experiències docents en les que l’ús de les tecnologies de la informació i la comunicació esdevé el recurs que pot fer possible l’assoliment dels objectius educatius competencials.\nConferència inaugural Cultura detrás de las máquinas a càrrec de Juan Luís Chulilla, antropòleg i director d’Online & Offline, S.L.. empresa de investigació social dins i fora de la xarxa. La tecnologia física ens impedeix veure el que realment importa: com entenem col·lectivament la tecnologia? Com es construeix culturalment la tecnologia i quines conseqüències té per a la societat, en general, i per al col·lectiu que treballa a l’aula, en particular.\nDescarrega’t el video de la conferència Cultura detrás de las máquinas\nAccessibilitat als continguts digitals, a càrrec de la professora Maria del Mar Lluelles i Perera de l’INS Caparrella\nLa integració de les TAC en el currículum exigeix canvis importants. En primer lloc tecnològics; cal dotar a totes les escoles d’ordinadors i, a l a vegada, ampliar la velocitat de connexió a internet. En segon lloc didàctics; és necessiten tota mena de materials innovadors i competencials que motivin l’alumnat i l’ajudin a assolir els objectius marcats en els currículums. En tercer lloc metodològics; cal potenciar la formació docent perquè el professorat estigui al dia de totes les novetats i pugui traspassar-les a l’aula, sense cap mena de dificultat. I per últim, cal sensibilitzar i insistir, ja des de l’escola, que tots tenim dret a accedir a la informació en igualtat de condicions, inclosa la que ens ofereix la xarxa. D’aquí neix el nostre repte: sensibilitzar, fomentar i difondre l’accessibilitat als continguts digitals (pàgines web, presentacions i documents pdf).\nCompartim, treball col·laboratiu amb Google a càrrec de l’equip ICE de tecnologia de l’ICE de la UdL ( Jordi Jordan, Jesús Pubill i Francesc Solans)\nGoogle, quelcom més que un cercador! Noves maneres de col·laborar en línia…\nActivitats webquest a càrrec de la Dra Manoli Pifarré professora de la Facultat de Ciències de l’Educació de la UdL\nRemenat de geometria i TAC a càrrec del professor Josep Maria Seró de l’Escola Pràctiques I. Aproximació a l’aprenentatge interactiu de la geometria en entorns i amb programari digitals.\nTaller orientat a mestres dels cicles mitjà i superior d’educació primària. L’objectiu és mostrar com aplicar les TAC per assolir aprenentatges matemàtics, en concret de geometria, partint del què ja sap l’alumnat i de quins aspectes metodològics hem de tenir en compte per a que la seqüència didàctica sigui competencial.\nEmprarem programari divers: tancat, orientat a l’autoaprentatge, i obert que fomenta la construcció, la participació activa, el descobriment,… des de la diversitat de nivells i ritmes. Finalment, per a compartir i comunicar els aprenentatges confeccionarem un mapa conceptual amb el processador de textos per a mostrar el que hem construït i com ho relacionem i classifiquem.\nGeogerba. Angles i triangles\nGeogebra. Mapa conceptual\nGeogebra. Superfície de polígons\nEdició de materials a l’espai virtual de l’xtec “La Prestatgeria“, a càrrec de Laura Farran de l’IES TorreVicens\nL’alumnat de segon de batxillerat de l’Institut Torre Vicens van completar l’estudi d’un fet històric local amb aportacions de memòria històrica, al llibre ” La Guerra Civil a Lleida (1936-39), editat a l’espai virtual de l’xtec “La Prestatgeria”, que permet elaborar senzills llibres digitals de manera col·laborativa .\nEls links que faciliten l’accés als llibres de la Prestatgeria són:\n- Per visitar el llibre d’exemple\n- Per accedir al llibre de proves\n- Llibre del Ins. Torre Vicens\nL’aplicació a l’aula de les caceres del tresor, a càrrec de la Maria del Mar Lluelles de l’INS Caparrella\nPoder impartir les diferents unitats formatives o nuclis formatius mitjançant el recurs de les caceres del tresor obre un ventall molt ampli de possibilitats didàctiques. No tan sols permet realitzar un aprenentatge més àgil i pràctic, sinó que també abraça tots els àmbits de l’avaluació. El treball a l’aula amb les caceres aconsegueix, a més, reforçar competències bàsiques transversals i, en general, millorar els resultats acadèmics. En aquest sentit, ajuda l’alumnat a sintetitzar els punts més importants de cada tema, al mateix temps que en potencia la responsabilitat, l’autonomia personal i el treball cooperatiu i col·laboratiu, sempre respectant els diferents ritmes d’aprenentatge.\nAprenentatge basat en problemes (ABP) als projectes de recerca de 4t d’ESO a càrrec de l’Esther Pintó.\nL’Aprenentatge Basat en Problemes o Projectes (ABP) com a recurs metodològic ofereix noves possibilitats i reptes en un món de l’Educació tan canviant.\nPerò, què és un ABP? És un recurs pedagògic i engrescador, tant per a l’alumnat com per al professorat que impulsa un aprenentatge basat en competències. Aquest mètode propugna l’adquisició de coneixement plantejant problemes de la vida real. Són problemes especialment escollits per a desenvolupar capacitats i adquirir competències.\nEl nostre propòsit ha estat experimentar aquesta metodologia en les matèries de Projecte de Recerca, Informàtica i Tecnologia.\nCom a conclusió rellevant de l’experiència, volem assenyalar el fet que el nostre alumnat, després d’una fase prèvia d’adaptació, s’ha mostrat força receptiu i engrescat per aquest nou recurs, que li permet construir el seu propi coneixement.\nLes TIC a l’Escola Bressol: un altre camí per a explorar, a càrrec de la Susana Rubio i el Pedro Castro de l’Escola Bressol de Cappont\n1. Presentació breu de la nostra escola.\n2. Importància de la presència i ús de les TIC a l’Escola Bressol.\n3. Les nostres pràctiques:\n- Ordinadors a l’abast dels infants (on pinten i juguen mitjançant programes determinats o pàgines web).\n- Tablet PC. Activitats logico-matemàtiques i creatives (entre d’altres).\n- Aplicació amb la pissarra digital.\n- Treball amb l’escàner (creació de la postal de Nadal).\n- Projectes a engegar: web cam, comunicació amb altres escoles, càmera fotogràfica digital.\n4. Valoració de l’equip.\nFormació en entorns virtuals a càrrec del Maurici Mòdol de l’Institut Josep Lladonosa\nEs presentaran un conjunt d’experiències on es mostraran les possibilitats educatives d’aplicar els entorns virtuals 3D a l’educació, tant per a professorat com per a l’alumnat de diferents nivells educatius.\nAplicació de recursos tecnològics per a necessitats educatives específiques, a càrrec de Lola Maté del Centre d’Educació AREMI.\nÚs de recursos tecnològics per a l’accés al currículum, l’aprenentatge, la comunicació, el joc i el desplaçament d’un alumne, en escolaritat compartida, que té necessitats educatives específiques.\nImplantació de l’1×1 a l’Institut Terres de Ponent de Mollerussa a càrrec del professor Josep Maria Perelló\nCanvis que han experimentat les nostres aules en els darrers anys.\nNecessitat del canvi: fases de la transició\nPrimera fase: Ús esporàdic\nSegona fase: El Projecte IATIC\nTercera fase: El Projecte eduCAT1x1\nEvolució de les TIC educatives\nEl projecte eduCAT1x1: paràmetres a tenir en compte\nAbans de l’arribada dels ordinadors …\nEntorns virtuals EVEA\nOrdinadors que s’utilitzen\nEn arribar els ordinadors…\nFases d’integració de les TIC\n§ Perspectives de futur\nConcreció i/o aplicació de l’esmentat projecte a l’àrea de tecnologia.\n§ Mapa d’usos dels continguts digitals\nMaterials a utilitzar: l’entorn virtual Moodle\nProblemes i les seves possibles solucions\n§ Les nostres aules necessiten un canvi. La metodologia ABP\nDefinició de la metodologia ABP\nDescripció de la metodologia\nValoració de l’aprenentatge de l’alumnat\nTecnologia al batxillerat (Mecànica), a càrrec del Jordi Barrufet del Grup de Treball d’Elaboració de materials didàctics de tecnologia al BTX de l’ICE de la UdL\nAquest material pretén ser una eina més per assolir els continguts dels diferents blocs temàtics de Mecànica de l’àmbit de la Tecnologia de Batxillerat, de Cicles Formatius de Grau Superior i en els primers nivells d’estudis universitaris. Està adreçat a alumnat i professorat de l’àmbit tecnològic, trobant aquests últims una eina de suport a l’activitat educativa (preparar exàmens, dinamitzar activitats docents, etc)\nGestió de l’aula 1×1, a càrrec del professor Jesús Pubill de l’INS Manuel de Montsuar\nEl pilotatge d’utilització de materials digitals i tablets PC amb alumnes de 2n d’ESO ha suposat un aprenentatge mutu per part d’alumnes i professors provant estratègies que alguns cops han funcionat millor i altres pitjor. S’exposarà l’experiència de com es comença de cero fins arribar a unes rutines de treball que fan sentir còmode tant a l’alumnat com al professorat.\nUs de la Web 2.0 a l’aula de primaria: wiki a càrrec de Rosanna Jové Amador de l’escola de Pardinyes.\nLa proposta duta a terme centra el seu interès en el repte que planteja la societat actual, la Societat del coneixement, en els contextos educatius. Avui en dia, l’accés a la informació està garantit considerablement, de manera que caldria centrar el focus d’interès en com es podria construir el coneixement a partir d’una selecció pertinent de la informació, que ja tenim a l’abast.\nAmb la intenció de promoure la construcció del coneixement i en relació a la teoria socioconstructivista del procés d’ensenyament i aprenentatge, la qual defensa que aprenem sempre gràcies a la interacció amb els altres i en un context cultural determinat, resulta necessari així com apropiat recórrer a formes de treball que promoguin la col·laboració. Traslladant aquesta “filosofia” als contextos educatius, seria altament útil aprofitar els recursos que suposen els mateixos alumnes en el procés d’aprenentatge.\nVinculat al desenvolupament de la col·laboració i aprofitant els avantatges que aporten les noves tecnologies de la informació i la comunicació, l’objectiu de la proposta que s’ha dut a terme radica en potenciar el diàleg -diferit- entre els alumnes amb la finalitat d’aprendre a col·laborar per a poder construir el coneixement de manera conjunta.\nPer a aconseguir-ho, s’ha realitzat un treball basat en la interacció oral cara a cara dels alumnes mitjançant l’ús d’unes expressions per fomentar la conversa, extretes d’un programa denominat “ThinkingTogether” (Dawes, Mercer i Wegerif, 2000) i un treball posterior amb la plataforma Wiki.\nTaller de ràdio amb alumnat de cicle superior de primària a càrrec del Pep Masip de l’Escola Pràctiques I\nA l’escola, els alumnes del cicle superior realitzen un “taller de ràdio”, en el que confeccionen els guions (escaletes) sobre activitats del centre, (aniversaris, concursos, entrevistes…) que després enregistren, uns fent el paper de locutors i altres de tècnics de so a la taula de mescles. Aquesta tasca, plantejada dins el pla d’autonomia de centre, té com a precedent el taller “ràdiocontes” i ·”les nostres veus” del curs passat, en què els alumnes del cicle superior inventaven, gravaven i editaven els seus contes. Els altres cicles col·laboraven enregistrant poemes, cançons, nadales… material divers que treballaven a les aules.\nElaboració d’una webquest sobre ” La llum i les seves propietats” amb alumnat de 6è a càrrec de la professora Ramona Capell de l’escola Manuel Ortiz i Castelló de Juneda.\nL’experiència està basada en una webquest sobre “La llum i les seves propietats” qu e havia elaborat la professora, la Ramona, en un curs telemàtic. Sobre les preguntes de la webquest l’alumnat de 6è van fer una presentació que van haver d’explicar per parelles als seus companys. Després, van buscar a Internet experiments que estiguessin relacionats amb la llum o el so. El so el vam treballar mitjançant preguntes que havien de respondre i treballar a través de gmail en l’apartat docs, on ho poden fer diversos companys de grup a la vegada i també em permet veure-ho jo i corregir-lo. Una vegada havien escollit els experiments més adients, ho vam portar a terme i vam fer una presentació amb els diferents experiments realitzats.\nEls creative commons, què són, com funcionen les llicències i com ho hem de fer per a utilitzar el material que utilitzem d’internet, a càrrec de José Antonio Mur, tècnic de l’ICE de la Universitat de Lleida\nInternet és una gran enciclopèdia que tot just proporciona protecció als drets d’autor, no tan sols per la facilitat amb què ens podem copiar els continguts sinó també pel fet que té abast mundial. Per tal de solucionar aquesta mancança d’Internet Creative Commons proposa les seves llicències.\nLas llicències Creative Commons s’aplican a tota mena de treballs creatius, web, fotografíes, música, cine. projectes educatius, obres literàries … i són els propis autors els que decideixen sota quins drets d’autor es podran redistribuir les seves obres.\nAl taller veurem amb profunditat què són perquè van sorgir els Creative Commons.\nCom podem protegir les nostres obres amb aquestes llicències. Com podem utilitzar les eines que proporciona Creative Commons per a reutilizar continguts d’altrs autors.\nDerivats de Creative Commons\nEl moodle en els centres a càrrec del Lluís Lores, INS Caparrella\nCaracterístiques generals d’un Moodle de centre i debat sobre avantatges i inconvenients e tenir-lo allotjat localment. Altres alternatives d’allotjament i d’utilització de Moodles del Departament d’Educació. Experiència docent i gestió d’un curs.\nMoodle de la Caparrella\nMoodle en Àgora\nPàgina oficial de Moodle\nL’Estoig Digital: de les eines a la metodologia, a càrrec de la Carme Matas i el Ferran Mas\nL’objectiu del curs taller serà donar a conèixer com a partir de les eines portables es pot generar un veritable canvi metodològic a l’aula. Programa:\n1.- Gestió bàsica de les eines portables de l’estoig digital\n2.- Que aporta l’estoig digital a la metodologia\n3.- Repas a les principals eines\n4.- El treball off-line\n5.- Alguns exemples d’ús de les eines de l’estoig: el vídeo a l’aula i el treball en 3D\nWeb de l’estoig digital\nWikis, a càrrec del professor Ramon Montraveta. Taller pràctic d’iniciació a la wiki -ràpid en hawaià-. Tenim 40 minuts per aprendre el principis bàsics d’una wiki i treballar cooperativament en la creació i desenvolupament d’aplicacions didàctiques.\n1. Introducció: Què és una wiki i el treball col·laboratiu.\n2. Instal·lació: Instal·lar el programari Dokuwiki en un ordinador – en el nostre cas, linux + apache + php- i veure com en 1 minut ja hi podem treballar utilitzant la nostra xarxa local.\n3. Planificació de l’espai wiki:\na) Com estructurar les pàgines de la wiki\nb) Què és una acl i tipus de permisos.\n4. Sintaxi bàsica: aprofitar el material que ja existeix:\nFormatat bàsic de text\nImatges i altres arxius\nAgregació de canals RSS\n6- Per fer funcionar la wiki sobre windows, tot i que hi ha molta informació en el mateix web de dokuwiki, podria recomanar l’ús de XAMPP. Per descarregar-lo clica aquí o aquí.\nescrit per joantfort \_\_ tags: innovació, Jornades, tecnologies


Messies Participatiu | El Messies de Handel, a prop teu: Un concert virtual per a residencies i centres penitenciaris\nAssociació Messies Participatiu de Barcelona 18 desembre 2020\tblog/home\nEl proper divendres 18, l’Associació Messies Participatiu presentarà en 180 residències i centres socials, així com en tots els centres penitenciaris de Catalunya, un concert virtual preparat i pensat per a tots els col·lectius que han patit la situació de la covid i l’aïllament molt més que d’altres.\nEl concert conté una selecció de fragments d’El Messies de Handel, a partir de les imatges del concert participatiu que la nostra entitat va dur a terme el 23 de desembre de 2019 a l’Auditori de Barcelona i en el qual van intervenir 450 cantaires de l’Associació.\nLa proposta inclou la intervenció del musicòleg i divulgador musical Joan Vives, que d’una manera amena parla de Handel i dels diferents números de l’obra triats (els va seleccionar ell mateix en funció del seu contingut musical), que exemplifiquen i expliquen l’obra del compositor alemany.\nEl vídeo aporta també diferents imatges, cedides pels seus autors per a aquesta obra col·lectiva i solidària. En aquest sentit, tots els artistes que hi intervenen han estat d’acord a fer-ho d’una manera altruista i havent donat permís perquè s’hi pugui fer servir la seva imatge.\nPer tal de desenvolupar aquest projecte, l’Associació va contactar amb diferents entitats que apleguen la majoria de residències i centres assistencials catalans, que han col·laborat amb nosaltres, no solament posant-nos en contacte amb els seus associats, sinó aportant-nos idees per pensar i treballar aquest concert posant el focus en els interessos i les necessitats d’aquests col·lectius. El mateix ha passat amb Institucions Penitenciàries.\nL’Associació Messies Participatiu, a més dels diferents projectes musicals que desenvolupa al llarg de l’any, el més destacat dels quals és un concert participatiu d’El Messies de Handel als auditoris de Barcelona i Girona, tira endavant diferents projectes socials. L’any passat, uns quants cantaires de l’Associació van interpretar peces de l’oratori a l’interior de les presons.\nAquest any, l’entitat tenia previst fer el seu concert a l’Auditori amb els cantaires ocupant tota la platea, guardant la distància de seguretat, sense públic i amb retransmissió en streaming, però finalment es va haver de suspendre. Per això es va decidir desenvolupar diferents projectes, un dels quals és aquest concert virtual per apropar la música de Handel.\nD’altra banda, s’han organitzat dos concerts presencials de format reduït amb solistes que en algun moment o altre han col·laborat amb l’entitat en els concerts participatius. El primer es va celebrar a Barcelona el passat dia 12, amb Víctor Jiménez, contratenor, Enric Martínez-Castignani, baríton, i Josep Surinyac, pianista, i s’estrenarà al canal de YouTube de l’Associació el proper dia 27. A Girona, l’Associació té previst fer un concert al Centre de Cultura el proper dia 27, amb la intervenció de Mireia Tarragó, soprano, David Alegret, tenor, i Cláudio Suzin, pianista.\nUna tercera acció la desenvolupen els mateixos cantaires treballant en diferents números d’El Messies per dur a terme un concert virtual amb un bon nombre de veus.\nConcert solidariConert VirtualHändelJoan VivesPresonsResidenciesVideo


Rubitv.cat dedica la seva foto de portada als Diables de la Riera - Cultura - Rubí TV\nRubitv.cat dedica la seva foto de portada als Diables de la Riera\nL'entitat celebra els seus 25 anys amb una exposició commemorativa a l'Antiga Estació\nLa colla de Diables de Rubí celebra els seus primers 25 anys de vida. Rubitv.cat ha volgut sumar-se a aquest aniversari dedicant la seva foto de portada a aquesta entitat, que l'any 1990 va encetar la tradició dels correfocs a Rubí. A la dècada dels 2000, els Diables de la Riera van començar a actuar fora de Rubí. Durant aquesta època el grup també va créixer amb la posada en marxa d'una colla infantil: les Espurnes i els Trons.\nLa fotografia és de Josep Gobern i correspon a un correfoc de la Festa Major de Rubí de l'any 2007. Durant aquests dies es pot visitar a l'Antiga Estació una exposició commemorativa que repassa el primer quart de segle de l'entitat (veure notícia).\nRUBITV.CAT / Foto: Josep Gobern\nEtiquetes: Diables de la Riera, Rubitv.cat, Antiga Estació,


La missió de SPIN VILANOVA, S.L.és dur a terme la seva activitat de desenvolupament i comercialització de l’Aplicatiu "SPIN", millorant contínuament la seva qualitat, situant-se un pas per davant de les expectatives dels clients. El futur de la nostra organització estarà assegurat mitjançant el compromís de qualitat amb els nostres productes i els serveis oferts, l'enfocament de servei als nostres clients, així com per la qualificació i implicació dels nostres empleats, i arribar a ser referent en el nostre àmbit d’activitat.\nEl desig per satisfer al client i complir els requisits legals aplicables serà el punt de mira de tot el que fem. Ambició en créixer en coneixement (per créixer en valor per al client) i en tecnologia i innovació (per créixer en fiabilitat i eficiència). Creiem en el canvi com a motor per a la innovació i la millora de les organitzacions, i com a revulsiu per tornar a motivar les organitzacions, per això nosaltres també canviem constantment, avançant, provant i creant noves tecnologies que permetin als nostres clients canviar al nostre costat. El futur de la nostra organització estarà determinat per la qualitat de la nostra resposta a les necessitats del client. Mantenir sempre amb el client una comunicació fluïda per atendre les seves necessitats, requisits i expectatives. Actuar sempre amb transparència i responsabilitat, assegurant la confidencialitat amb els clients. La base fonamental de la força de la nostra organització rau en els seus empleats, als quals procurarem en tot moment un entorn de treball que faciliti la seva motivació, implicació, competència i orgull per la seva contribució al treball realitzat. Garantir l'eficàcia econòmica davant de l'alt nivell de competitivitat del mercat.\nRecolzarem, donarem suport i a més desenvoluparem una organització que: Estigui centrada en la millora contínua Estigui dirigida a satisfer les expectatives dels clients i complir amb els requisits legals i reglamentaris aplicables Es fonamenti en el treball en equip Es comuniqui obertament i estimuli respostes Garanteixi l'adequada formació Ofereixi un ambient de treball segur Estimuli la iniciativa, innovació i creativitat Reconegui els èxits individuals i d'equip Delegui la presa de decisions al nivell més baix competent Per assolir-ho fixarem els indicadors corresponents a cada un dels paràmetres mesurables als quals assignarem valors que constituiran els nostres objectius de la qualitat per al període fixat. Objectius de la qualitat que acompanyaran a la present declaració i que seran revisats conjuntament en períodes prefixats. Les relacions de la nostra organització, internament amb els nostres col·laboradors i externament amb proveïdors i clients, seran honestes, objectives i rectes, reconeixent sempre la dignitat de la persona com a membre de l'equip. Admetem que aquests són els valors compartits dins l'organització SPIN VILANOVA, S.L.


EMPRESA - Ferreteria Albert Soler\nALBERT SOLER S.A. dóna nom a un complex industrial i comercial integrat per 10 naus d’exposició i emmagatzematge de productes sota les dominacions de:\nCENTRE COMERCIAL DE FERRETERIA a l’avinguda Alcalde Porqueres 111-113 de Lleida i CENTRAL DE SUBMINISTRAMENTS INDUSTRIALS al Polígon Les Comes de Torrefarrera.\nPer la seva llarga experiència professional, el nom SOLER és i ha estat centenari en el mercat del sector metal·lúrgic. En l’actualitat ALBERT SOLER S.A. des de fa 30 anys està posant a l’abast dels consumidors: majoristes, minoristes i públic en general més de 50.000 productes de referència, destinats a cobrir amb gran solvència les necessitats que ens va plantejant un mercat en contínua evolució.\nAmb un equip prop del centenar d’operaris, especialment preparats per a cadascun dels departaments de l’empresa, Albert Soler ofereix un servei altament tècnic i qualificat en totes i cadascuna de les facetes que comporta un SERVEI ràpid, responsable i segur.\nL’assessorament dels avantatges que tenen els materials i eines manuals o elèctriques que l’equip de dependents li proporciona als clients, al conèixer les necessitats que volen cobrir, és un dels arguments més apreciat, que ens ha portat a un increment continuat i progressiu de les vendes, en aquest últim decenni.\nÉs per això que em treballat intensament per a estar sempre a l’avantguarda de la tecnologia més actual, oferint als clients els millors productes procedents d’un mercat globalitzat, productes que després de passar per un rigorós control de qualitat, deixem que puguin ésser entrats i posicionats dins de les nostres instal·lacions perquè arribin posteriorment a les mans del públic que ens visita.\nLa nostra divisa o criteri més profund que ens motiva en el nostre treball i marc d’actuació, és: oferir el màxim nivell de satisfacció, garantia de qualitat i grau de fiabilitat, a tots els nostres clients.\n«Una compra ben assessorada, és garantia de seguretat i del millor resultat pels clients».\nEn aquest sentit, ALBERT SOLER S.A. ha estat l’empresa guardonada amb el primer premi com a entitat amb el millor equip de dependents en el certament nacional espanyol, celebrat al club de golf El Olivar a Madrid en el que hi participaven 100 empreses, comercialitzadores de productes de ferreteria, bricolatge i subministraments industrials procedents d’arreu d ‘Espanya.\nTant les instal·lacions de Lleida com les de Torrefarrera han anat incorporant millores i constants transformacions per adequar-les als temps i fer-les més accessibles i sostenibles. L’any 2010, arrenca un ambiciós projecte, que constitueix tot un repte donades les circumstàncies econòmiques del moment, i que finalment culmina l’any 2014 amb l’obertura al mateix polígon de Torrefarrera d’unes noves instal·lacions que engloben un centre logístic que permet donar el servei de subministrament industrial, emmagatzematge i venda de ferro. Amb les noves instal·lacions ja sumen 15.000 m².\nÉs de destacar la secció de productes tallats a mida, tant de perfils de ferro com de fusta, vidre i metacrilat, els tallers de demostració, que són elements indispensables a l’hora d’aconsellar a un client a l’hora de comprar qualsevol tipus de maquinària, i tot això amb els preus més competitius del mercat i amb una cuidada atenció al client.\nUnes excel·lents instal·lacions, amb un còmode aparcament, una gran superfície dedicada solament a l’exposició, un impecable servei postvenda i d’assistència tècnica de totes les nostres màquines, 8 ponts-grua amb un poder logístic simultani de 48.000 kg per a maniobrar, una flota de 5 camions pel repartiment diari, i 30 experts ferreters que els assessoraran en tot el que necessitin oferint-los-hi una àmplia gamma de possibilitats i celeritat en el transport a totes les distàncies accessibles dins la zona mercadològica catalana a la qual ens dirigim.\nTot aquest esforç és degut a la confiança i fidelitat que els nostres clients ens estan dipositant dia rere dia fent de la nostra relació, una feina ben feta.


Concedides les beques d’escriptura Montserrat Roig i les de dramatúrgia Carme Montoriol 2019 : Servei de Premsa\nNascudes amb l’objectiu de pal·liar la falta d’ajuts directes als creadors literaris recolzant projectes literaris que tinguin relació amb la ciutat de Barcelona, impulsar textos que projectin la imatge literària de la ciutat al món i homenatjar l’escriptora i periodista barcelonina, les beques Montserrat Roig han arribat aquest 2019 a la seva tercera edició. Els autors i autores becats en aquesta ocasió, que treballaran en un dels espais singulars de la ciutat, són Jordi Amor, Anna Bou Jorba, Míriam Cano, Robert Juan Cantavella, Álvaro Colomer, Bernat Cormand, Patricia Font, Anna Garcia Soteras, Isabel García Trócoli, Maria Guasch Toni Iturbe, Sebastià Jovani, Stefanie Kremser, Lucia Lijtmaer, Olga Merino, Silvia Rins, Carlos Robles Lucena, Marc Rovira, Laia Soler i Jordi Tomàs.\nEn aquesta edició, s’han presentat un total de 243 projectes presentats (97 dones i 146 homes), la mitjana d’edat dels quals ha estat de 33 anys. 11 dels 20 becats són dones i 9, homes. Pel que fa a la llengua dels projectes guanyadors, 10 ho seran en llengua catalana, 9 en llengua castellana i 1 en alemany.\nÉs la primera edició de les beques Carme Montoriol, uns ajuts que volen donar suport de manera específica als dramaturgs i dramaturgues, amb un import total de 12.000€. En aquest cas, seran un total de 4 les beques que s’ han concedit a Laia Alsina Ferrer, Marta Aran, Lluïsa Cunillé i Llàtzer Garcia.\nTots ells desenvoluparan el seu treball en espais singulars de la ciutat vinculats a la creació escènica: Escenari Joan Brossa, la Nau Ivanow, la Sala Beckett i el Teatre Tantarantana, tots 4 equipaments teatrals de la xarxa de Fàbriques de Creació.\nLa selecció dels guanyadors i guanyadores d’ambdues beques s’ha fet a través d’una convocatòria oberta amb un comitè de selecció format per Víctor García Tur (escriptor), Montse Porta (llibretera) i Patricia Escalona (editora) –per a les beques Montserrat Roig-, i per Toni Casares (Sala Beckett), Ferran Murillo (Tantarantana), Jesús Julve, “Hausson” (Escenari Joan Brossa), Ester Nadal (Nau Ivanow) i Mercè Sàrrias –en el cas de les beques Carme Montoriol.\nPodeu descarregar dossiers de premsa i imatges dels autors al següent enllaç:


Dobon | One Piece Català Wiki | Fandom\nCapítol 926; Episodi 919\nKaba no SMILE\nEn Dobon és una Estrella dels Pirates Bèsties i un vicedirector de les Mines de Presoners a la regió d'Udon del País de Wano.\nActua com a antagonista secundari durant el segon acte de l'arc del País de Wano.\nÉs un home robust amb els cabells fosc. Porta un parell de pantalons molt grans sostinguts per dos tirants, i no fa servir una camisa. A causa que va menjar una SMILE d'hipopòtam, les cames de Dobon s'han fos amb el llavi inferior d'un hipopòtam extremadament gran, el que fa que se sent efectivament dins la boca de l'hipopòtam. L'hipopòtam només té un parell de potes del darrere, ja que les potes del Dobon són les potes davanteres.\nDisseny del Dobon a l'anime.\nÉs golafre i egoista i es va enfadar amb en Monkey D. Ruffy i l'Eustass Kid per esgotar les racions de kibidango tot i que van treballar per guanyar-les, i estava disposat a abusar de la seva autoritat com a director adjunt. També és bastant insensible amb els presoners, com es mostra quan va trepitjar al Hyogoro.\nCom vicedirector de la mina de presoners, en Dobon té una gran autoritat sobre els presoners allà i pot fer el que vulgui amb ells.\nEn Dobon va menjar una SMILE d'hipopòtam, una fruita del diable artificial del tipus Zoan que va provocar que el cos d'un hipopòtam creixés des de la part posterior de les seves cames i es fusionessin amb el llavi inferior de l'hipopòtam. En Dobon també va guanyar trets d'hipopòtam a la cara. La boca d'l'hipopòtam és molt gran i pot adaptar-se tant al Dobon com a altres persones, el que pot donar-li un avantatge en batalla si l'hipopòtam atrapa als seus oponents amb la boca, el que els seus subordinats diuen «càmera d'assassinat». No obstant això, l'hipopòtam té una ment pròpia, el que significa que de vegades actua per el seu compte.\nFa servir dues dagas, que presumiblement fa utilitza per atacar als seus oponents quan els atrapa a la boca del seu hipopòtam.\nEn Dobon va exigir veure al Ruffy i al Eustass Kid, pel fet que havien menjat una quantitat ingent de kibidangos, el seu suposat menjar. Després d'un intercanvi de paraules, en Dobon va tancar a tots dos dins de la seva boca d'hipopòtam, però va ser derrotat pels dos presoners amb facilitat.\nEn Dobon contra l'Eustass Kid i en Monkey D. Ruffy.\nEl seu nom fa referència a l'acte final del Mahjong, un joc de taula xinès influenciat pels jocs de cartes. Això segueix amb la temàtica de noms basats en cartes dels Pirates Bèsties.\nL’aspecte i la personalitat del Dobon també es poden basar en el joc de taula Hungry Hungry Hippos.


La primera dona a l'espai, Valentina\nDesprés del primer vol espacial tripulat per Yuri Gagarin, la selecció d'alumnes cosmonautes femenins va ser autoritzat pel govern soviètic, amb l'objectiu de garantir que la primera dona a l'espai fos un ciutadà soviètic.\nLlegeix més sobre La primera dona a l'espai, Valentina\nUn membre del Departament rep el premi de millor tesis doctoral de la SEA\nJavier Moldón Vara, membre d'aquest Departament, ha rebut el premio a la Mejor Tesis Doctoral Española en Astronomía y Astrofísica de l'any 2012 otorgada per la SEA (Sociedad Española de Astronomía).\nLa tesi d'en Javier Moldón és "Structure and nature of gamma-ray binaries by means of VLBI observations" i va ser dirigida per en Marc Ribó i Gomis i en Josep Maria Paredes i Poy.\nNotícia a la pàgina de la SEA\nLlegeix més sobre Un membre del Departament rep el premi de millor tesis doctoral de la SEA\nEl Very Large Telescope de ESO celebra 15 anys d'èxits\nAquesta nova imatge celebra un important aniversari per al VLT (Very Large Telescope) - fa quinze anys, el 25 de maig de 1998, se celebrava la primera llum amb el primer dels seus Telescopis Unitaris. Des de llavors, s'han unit als quatre telescopis gegants els quatre Telescopis Auxiliars, més petits, que formen part de l'interferòmetre VLTI (VLT Interferometer). El VLT és una de les instal · lacions astronòmiques a terra més potents i productives que existeixen. El 2012 es van publicar més de 600 articles científics amb arbitratge basats en dades del VLT i el VLTI (ann13009).\nLa notícia a l' ESO\nLlegeix més sobre El Very Large Telescope de ESO celebra 15 anys d'èxits\nLlegeix més sobre El debat sobre els nivells de contaminació atmosfèrica a les ciutats europees, en una jornada a la UB\nUn objecte de la mida d'una petita roca ha colpejat la superfície lunar al Mare Imbrium. Qualsevol que mirés la Lluna en el moment de l'impacte podria haver vist l'explosió - sense telescopi. Per un segon, el lloc de l'impacte va brillar com una estrella de quarta magnitud.\nNotícia a la NASA\nLlegeix més sobre Impacte a la Lluna\nPremi extraordinari de doctorat per a dos doctors del Departament\nAndreu Font Ribera i Juan Carlos Morales Peralta han rebut el premi extraordinari de doctorat de la Universitat de Barcelona.\nLa tesi de l'Andreu Font "Large Scale Structure with Lyman Alpha Absorption Surveys" va ser dirigida per Jordi Miralda Escudé i tutoritzada per Alberto Manrique Oliva\nLa tesi d'en Juan Carlos Morales "The Effect of Activity on the Fundamental Properties of Low-Mass Stars" va ser dirigida per Carme Jordi Nebot i Ignasi Ribas Canudas.\nEls premis extraordinaris de doctorat es van lliurar el dia 8 de maig junt amb el XVI Premi Claustre de Doctors.\nLlegeix més sobre Premi extraordinari de doctorat per a dos doctors del Departament\nExplosió d'activitat solar\nUna taca solar a l'extremitat oriental del sol explota amb potents fulguracions solars de classe X. L'AR1748 es va anunciar a la matinada del 13 de maig amb una erupció de classe X1.7 (0.217 UT), seguida ràpidament per una flamarada de classe X2.8 (1.609 UT), i una flamarada de classe X3.2 (0117 UT el 14 de maig). Aquestes són les erupcions més fortes de l'any fins ara, i assenyalen un augment significatiu en l'activitat solar. Meteoròlegs de NOAA estimenamb una probabilitat del 40% més flamarades de tipus X en les pròximes 24 hores.\nLlegeix més sobre Explosió d'activitat solar\nViatge sense retorn a Mart\nEntrevista a Josep Manel Carrasco al programa "Migdia" de 8TV per parlar del projecte "Mars-One" que pretén enviar l'any 2023 quatre voluntaris a Mart sense possibilitat de tornar a la Terra.\nLlegeix més sobre Viatge sense retorn a Mart\nLa NASA ha decidit migrar els equips personals dels astronautes de Windows a Linux a l'Estació Espacial Internacional (ISS). Aquesta decisió s'ha basat en la necessitat de contar amb un sistema operatiu "estable i confiable".\nBloc de la fundació Linux\nLlegeix més sobre Els astronautes de la NASA a la ISS passen de Windows a Linux\n10 anys de retransmissions en viu a ServiAstro\n10 anys de la primera retransmissió en viu a Serviastro, el trànsit de Mercuri del 7 de maig de 2003.\nDes d'aleshores a ServiAstro s'han retransmès els fenòmens astronòmics més importants visibles des de Catalunya, oferint a més informació detallada tant de la natura d'aquests fenòmens com de les seves condicions d'observació.\nDurant tots aquests anys des del nostre servidor també s'ha volgut donar cobertura a altres esdeveniments astronòmics d'especial interès que no eren visibles des d'aquí. Per tal de fer-ho possible membres del nostre departament s'han desplaçat a diferents llocs del món i ens han ofert les retransmissions en viu.\nLlegeix més sobre 10 anys de retransmissions en viu a ServiAstro


Novel.la filosòfica | La lectura: vici o virtut? Plaer\nCategory Archives: Novel.la filosòfica\n26 gener 2019 · 15:45\nUna proposta molt interessant. El primer que vaig fer quan iniciava la lectura de la novel.la va ser cercar què, qui o on era el Bardo.\nEls bards, en la història antiga d’Europa, eren les persones encarregades de transmetre les històries, les llegendes i els poemes de forma oral a més de cantar la història dels seus pobles en llargs poemes. La seva feina era normalment ambulant, explicant les seves històries a públics ben diversos, amb l’objectiu que no es perdessin; eren autèntics magatzems d’història comunitaria, transmissors de notícies, missatgers i fins i tot ambaixadors entre diferents pobles.\nA més hi ha una altre significat de la paraula. La paraula tibetana Bard significa literalment “estat intermig ” i sovint s’ha traduit com a “estat de transició”. En el budisme, originalmente es refereix només al període entre una vida i la següent.\nSaunders empra la paraula Bard en la seva segona acepció però sense els valors budistes, és un estat entre la vida i la mort, quan aquell que ha mort, no ha assumit el seu estat i vaga com un fantasma entre els vius sense marxar del tot. Podriem utilitzar el concepte del llimb.\nLa novel.la transcorre en aquests llimbs on els morts, no assumeixen la seva realitat i creuen que podran tornar entre els vius, a la seva vida anterior. Són presències no físiques, veuen els vius però els vius no els veuen, i no volen marxar. L’autor entra en aquest món de la mà de Willie Lincoln, fill del president Lincoln que va morir de febres tifoidees als 10 anys, i arriba a aquest llimb on es troba amb altres personatges. L’estructura de la novel.la és innovadora i aconsegueix atrapar l’atenció del lector, a la manera d’un documental de Michael Moore. La narració no la fa un narrador omniscient sinó els testimonis dels altres personatges de la trama, de manera que a vegades un mateix esdeveniment o fenomen s’explica més d’un cop des de diferents punts de vista. La major part de la trama passa al llimb, i sols es reprodueix alguna escena de la vida de Lincoln relacionat amb l’enfermetat i la mort del seu fill.\nA partir d’aquest fil conductor, l’autor reflexiona sobre la mort, la guerra, el racisme, la pròpia figura de Lincoln. Molt aconsellable. La mort i la vida vista des del punt de vista dels morts.\n10 Octubre 2018 · 18:57\nÉs un llibre que no deixa indiferent. És un viatge a travès de la vida, i sobretot, de la ment de l’autor i resulta un recorregut molt estrany i apassionant. L’escriptor recorre móns diferents que coincideixen en el temps però s’ubiquen en diferents dimensions, en diversos somnis, en els seus records, tot recreant móns onírics, sorprenents, obscurs i estranys que atreuen al lector que es veu atrapat en un món absolutament fantàstic. Carterescu es mou en múltiples dimensions, hi ha mons en dimensions matemàtiques diferents que es multipliquen fins a l’infinit, o en dimensions naturals diferents, com el món dels acars.\nÉs una lectura molt plàstica. A mesura que el lector entra en el món oníric de Solenoide a mi m’han vingut al cap imatges de les pressons de Piranesi o dels quadres surrealistes de Dali.\nEls somnis són delirants, plens de màquines , amb els solenoides al cap devant, amb les quals els homes es barregen en un món fantàstic i absorbent, hereus dels futuristes.\nAl llarg de la novel.la el tema de la mort i el sentit de la vida està present de manera constant, juntament amb el naixement que significa l’entrada a la vida i la malaltia. En aquest marc apareixen els piquetistes, un grup de gent que es rebela contra la mort, la malatia i la vellesa. És una visió existencialista, una visió negativa del futur del nostre món, i a l’hora resignada.\nI paral.lelament aquests móns, l’autor explica pinzellades de realitat amb descripcions d’un Bucarest soviètic despersonalitzat i ruïnós i de l’escola 86 amb els personatges que hi viuen.\nUna novel.la per rellegir i rellegir, una i una altra vegada….\nFiled under Novel.la fantàstica, Novel.la filosòfica\n17 Juny 2018 · 19:07\nUna novel.la molt estranya i metàfòrica. La protagonista és una dona que després de perdre la seva feina com a informàtica, compra una llicència de taxi i circula per Madrid, amb dues obssessions, conèixer un actor de teatre que va viure uns mesos a al pis de sota al seu i imaginar-se que circula per Pekin. Ambdues històries s’entrellacen pel fet que ella va conèixer l’actor com a Calaf, un dels protagonistes de Turandot, amb la banda sonora del “nessun dorma” , que dóna títol a l’obra. A aquesta dualitat occident -orient, cal sumar-hi la dualitat home/ dona – ocell, que igual que la realitat de Madrid i la imaginada de Pekin, es barregen constantment. El resultat és una història complexe on la recerca de l’espiritual es reflecteix en l imatge exterior fins a límits incomprensibles.\nSota l’aparença d’una història d’obsessions i gelosia s’amaga una anàlisi més profonda del sentiments humans, tot i que el resultat és força peculiar.\nFiled under Novel.la filosòfica, Novel.la intimista\n8 Juny 2018 · 18:58\nAquesta novel.la sud coreana no deixa indiferent al lector, l’atrapa en una història estranya, en un relat molt oriental, i o agrada molt o no agrada, però provoca fortes sensacions. Narra com Yeonghye, una dona casada, inicia una dieta vegetariana simplement perquè té la necessitat de no menjar carn. Aquest punt de partida permet a l’autora explicar la relació entre la vida i la mort expressada com una contradicció. La protagonista no vol menjar carn, ni res que tingui vida pequè vol respectar-la, però des d’aquesta idea inicia un punt de no retorn cap a la mort. És aquesta contradicció la que porta a Yeonhye a la bogeria des del punt de vista social. De rerafons les històries de la família, la relació amb la germana, la infantesa, la violència, la incomprensió, i tot això amb una potència que, al menys a mi com a lectora, m’ha colpit per l’agressivitat latent malgrat l’aparent tranquilitat.\nUna molt bona novel.la.\n17 Mai 2018 · 16:15\nAl mateix riu d’Heraclit\nLa nova novel.la de Pep Coll presenta l’estructura d’una biografia, on l’alter ego de l’escriptor, l’escriba i esclau Eleudos, respassa la vida i els pensaments més important d’Heràclit, el savi grec d’Èfes, una de les ciutat gregues de l’Àsia Menor.\nUn dels pensaments claus del filòsof grec és que el món està en continu moviment, de tal manera que és impossible banyar-se dos cops en el mateix riu ja que l’aigua canvia i el lloc ja és un altre. En canvi, el títol juga amb el lector quan afirma “al mateix riu d’Heràclit” . Malgrat la vida d’Heraclit transcorre a Grècia, a les ciutats jòniques d’Àsia Menor ocupades per l’imperi persa, Atenes i Esparta, amb alguna referència a Sicília i la Magna Grècia, durant el període de les guerres mèdiques, que van enfrontar l’imperi autoritari aquemenide i les ciutats gregues, encapçalades per Atenes, bressol de la democràcia i Esparta, l’autor reflexiona sobre temes de màxima actualitat: la bondat dels sistemes democràtics, l’enfrontament entre l’autoritarisme i la democràcia… Quasi sona una miqueta oportunista.\nFiled under Novel.la filosòfica\n28 febrer 2018 · 22:37\nL’ultim premi Herralde de novel.la és una història sorprenent. Els esdeveniments que explica passen a la ciutat de Sant Cristobal, ubicada a la selva amazònica , i la selva i la seva atmòsfera opressiva com a metàfora de la vida, on tot allò que pot semblar gran i imponent, pot sr destruit per éssers minúsculs que seguen la base de l’ecosistema. La selva és una de les protagonistes de la història, l’altre gran protagonistes són “els 32”, metafora de la infància. Els fets passen a segon terme i els nens, permeten a l’autor reflexionar sobre la bondat i la inocència de la infantesa. He disfrutat molt


Cubells amplia el seu itinerari de rutes saludables - Balaguer Televisió\nCubells amplia el seu itinerari de rutes saludables\nL’ Ajuntament de Cubells ha ampliat recentment el seu mapa de rutes saludables amb quatre itineraris més que transcorren per la part nord del municipi. Les quatre rutes noves s’afegeixen a les 4 ja existents, 3 que transcorren integrament per cubell i una que arriba fins a la Torre de Fluvià pertinent al terme municipal de Cubells i que parteix del pouet d’aquest municipi de la Noguera.\nLa iniciativa ampliada recentment amb aquestes quatres rutes es va crear ara fa dos anys amb la voluntat de seguir les directrius recomanades per la Organització Mundial de la Salut i el Programa d’activitat física.\nEls itineraris tenen distàncies variables entre 1 i 3 km i tenen dificultats baixa i mitjana. La iniciativa vol impulsar la vida saludable i per aquest motiu bona part d’aquestes rutes tenen punts en comú com el part lúdic del municipi n es pot acabar de completar l’activitat física. A més a més les rutes saludables també volen ser un itinerari més per conèixer punt emblemàtics del municipi com poden ser les esglésies de Sant Miquel i Sant Pere o el pou de Gel de cubells.\nEl cost aproximat de la senyalització d’aquestes rutes ha estat de 6000 euros i des del consistori obren la porta a poder continuar traçant nous itineraris per complementar el mapa. Cal destacar també que el projecte de les rutes saludables van ser presentades al un congrés internacional sobre epidemiologia.


Coral Infantil | SOCIETAT CORAL EL RAÏM\nEl poble de Sant Cugat Sesgarrigues fa molts anys que té una intensa activitat cultural, la qual s’evidencia amb la gran quantitat d’entitats que desenvolupen activitats en diferents àmbits: ecologistes, folklòrics, històrics, esportius, socials… i també musicals. La Societat Coral El Raïm ara fa més de 35 anys va apostar pel futur. Va donar als menuts del poble l’oportunitat d’aprendre i passar-ho bé amb el cant. En una època en la qual els infants no tenien tantes opcions de realitzar activitats extraescolars, aquesta proposta de la Coral Infantil va ser acceptada per bona part de les famílies del poble. I és d’aquesta manera que hi ha tants santcugatens/ques que recorden haver passat per aquesta entitat.\nEl 25 de març de 1979 Nati Quintana, recolzada llavors pel president Joan Ollé i la junta de l’època, va presentar al poble una Coral Infantil sorgida del grup de nens i nenes que assajaven a la rectoria del poble. El mateix any s’estrenà el concert de Nadal, i a finals de juliol de 1981 es començaren a celebrar els concerts de final de curs. Ambdues vetllades s’han anat mantenint fins a l’actualitat, i tot i canviar el format o les dates, encara avui hi participa la Coral Infantil.\nAl llarg dels anys, la Coral ha anat participant en diferents festes del poble: Festa de l’arbre, Sant Jordi, inauguracions… així com en la cantada de Caramelles. També va estar adherida al Secretariat de Corals Infantils de Catalunya (SCIC), gràcies al qual els nens/es van poder intercanviar experiències i sobretot cantar conjuntament amb altres infants de corals infantils del territori català. L’any passat, sense anar més lluny, es van fer un seguit d’actes per commemorar el 35è aniversari.\nLa direcció ha anat passant per diferents professionals. D’aquesta manera, després de Nati Quintana també hi hagueren: Gregori Martínez, Montse Ríos, Olga Lloret, Noemí Martínez, Jordi Font, Eulàlia Galofré, Montse Terrades, Maria Guixens, Marta Surià, Hervé Ramírez, Laia Baqués, Imma Raventós, Anna Gumara… entre molts altres col•laboradors i músics que ajudaren tant als assajos com en els concerts. Aquest curs, la direcció està en mans de l’Ona Múria.\nMalgrat el temps que ha anat passant, la Coral Infantil no ha perdut l’afany de difusió de la cultura catalana, així com basar les classes en el companyerisme i en la introducció en el món de la música. S’ha anat adaptant als nous hàbits de les famílies del poble, canviant els assajos del cap de setmana a entre setmana. D’aquesta manera s’ha pogut integrar en el ventall d’extraescolars, mantenint alhora la forma d’entitat i podent fer participar als més petits en actes adreçats a tot el poble.\nActualment, el grup el formen uns deu nens i nenes d’entre 3 i 6 anys.


Els 15 millors hotels a Hagnau, Alemanya. Booking.com - Reserva el teu hotel!\nEls 15 millors hotels de Hagnau\nBusques un lloc fabulós? Als clients els ha encantat Hagnau!\nBusques ofertes a Hagnau? Consulta els preus i els allotjaments per a:\nMillor oferta 10 de nov. — 12 de nov. Aquesta nit 21 de oct. — 22 de oct. Aquest cap de setmana 27 de oct. — 29 de oct.\nViatges a Hagnau per feina?\nLlocs que ens encanten a Hagnau\n36 establiments a Hagnau\nBodenseehotel Dreikönig Aquest allotjament ha acceptat participar al nostre programa preferent, que inclou allotjaments amb un servei i una qualitat-preu excel·lents i uns preus competitius. Per participar en el programa cal complir uns requisits específics. A més, es tenen en compte comentaris d’altres clients. Aquest allotjament ha acceptat participar al nostre programa preferent, que inclou allotjaments amb un servei i una qualitat-preu excel·lents i uns preus competitius. Per participar en el programa cal complir uns requisits específics. A més, es tenen en compte comentaris d’altres clients.\n6,9 Puntuació 255 comentaris\n"El restaurant de l'hotel és molt bo"\nHotel zur Winzerstube Hotel de 3 estrelles\nSeehotel BelRiva Aquest allotjament ha acceptat participar al nostre programa preferent, que inclou allotjaments amb un servei i una qualitat-preu excel·lents i uns preus competitius. Per participar en el programa cal complir uns requisits específics. A més, es tenen en compte comentaris d’altres clients. Aquest allotjament ha acceptat participar al nostre programa preferent, que inclou allotjaments amb un servei i una qualitat-preu excel·lents i uns preus competitius. Per participar en el programa cal complir uns requisits específics. A més, es tenen en compte comentaris d’altres clients.\nMostra els 36 establiments de Hagnau\n6 clients d'Espanya han destacat Hagnau per a tranquil·litat! Guia de viatges de Hagnau\nEls hotels que més agraden a Hagnau\nHotels populars a Hagnau\nA Hagnau i als voltants\nFischbach A 6,2 km\nAeroport de Zuric (ZRH) 61,3 km


El Goncourt 2011, per a Alexis Jenni\nEmmanuel Carrère s'emporta el Renaudot amb 'Limonov'\nEl jurat del premi Goncourt s'ha decidit a premiar la primera novel·la d'un professor de ciències naturals de Lió, Alexis Jenni, 'L'art français de la guerre'. El Renaudot 2011 ha anat a parar a les mans d'Emmanuel Carrère i la seva biografia novel·lada d'Eduard Limonov, fundador i líder de l'il·legalitzat Partit Nacional Bolxevic\nARA Barcelona 02/11/2011 15:51\n260x366 Coberta de la novel·la guanyadora del Goncourt 2011 Coberta de la novel·la guanyadora del Goncourt 2011\nLa novel·la L'Art français de la guerre , d'Alexis Jenni , ha guanyat el premi Goncourt , el guardó literari més important de França . Jenni ha aconseguit el premi en la primera ronda de les votacions , per cinc vots contra tres , obtinguts per la novel·la Du domaine des murmures , de Carole Martínez.\nConsiderada per una part de la crítica com una "obra mestra " del fins ara desconegut escriptor , la primera novel·la de Jenni és la història d'un oficial jubilat i els seus records de les guerres colonials en què va participar . En les seves primeres declaracions a la premsa , Jenni , de 48 anys , professor de ciències naturals en una escola de Lió , va dir sentir-se tan feliç com sorprès amb aquest guardó . Si bé en anteriors entrevistes l'autor va assegurar haver escrit la seva novel·la, de 630 pàgines , sense intenció de publicar-la, a causa d' anteriors fracassos en la matèria , avui ha reconegut que "és el que es somia quan es fa una novel·la" . Només saber-se el premi, revistes com Les Inrocks han mostrat el seu desacord amb el resultat, titllant la victòria de Jenni "de desfeta per a la literatura" i vinculant la concessió del premi al fet que Gallimard –editorial que ha publicat Jenni– celebri aquest 2011 el seu primer centenari.\nEmmanuel Carrère , favorit indiscutible del Renaudot , ha retratat en la seva novel·la Limonov a l' escriptor i polític rus Eduard Limonov (1943 ) , fundador i líder de l'il· legalitzat Partit Nacional Bolxevic . Carrère ha guanyat el Renaudot en la segona ronda de l'escrutini , per sis vots contra quatre , que van ser per Sylvain Tesson .


Agents de la Guàrdia Civil han desmantellat diversos punts de venda de droga a la menuda a la província de València, en dos operacions en les quals han detingut cinc persones i s'investiga a una sisena, segons ha informat l'institut armat en un comunicat.\nUna de les operacions, sota el nom de 'Saugen', va sorgir com a conseqüència de les investigacions realitzades per la Guàrdia Civil davant la possibilitat que s'estigueren cometent activitats il·lícites relacionades amb el tràfic de drogues a la menuda a les localitats d'Albuixec i Massalfasar.\nFruit de les intenses gestions realitzades, els agents van poder comprovar l'autoria d'aquests fets. La fase d'explotació de l'operació va culminar amb la detenció de tres homes i una dona, i a la investigació d'un altre home, d'edats compreses entre els 32 i 63 anys, per la seua presumpta implicació en delictes de tràfic de drogues.\nEn aquesta operació s'ha comptat amb la col·laboració ciutadana que, mitjançant telefonades anònimes, va facilitar informació d'activitats il·lícites comeses pels detinguts. Els agents van practicar cinc registres, alguns d'ells simultàniament, en garatges i domicilis d'on es van confiscar de prop de 100 grams de cocaïna, a més d'útils per a la distribució de la droga, com a bàscules, fil d'aram, borses i 1.600 euros en metàl·lic.\nD'altra banda, en el marc de l'operació 'Thorn', desenvolupada per la Guàrdia Civil d'Almussafes, els agents han detingut un home de 42 anys que presumptament distribuïa cocaïna en xicotetes quantitats. En el registre realitzat en el seu domicili es van intervenir 126 dosi de droga llestes per al seu comerç, prop de 400 euros, a més de telèfons mòbils i un vehicle.\nAmb aquestes operacions la Guàrdia Civil ha aconseguit desarticular diversos punts de venda de droga a la província. Les actuacions han finalitzat i les diligències han sigut entregades en el Jutjat de Primera Instància i Instrucció número 3 de Massamagrell i 2 de Carlet.


Vilafranca escalfa les Festes de Sant Raimon "més actes i de més qualitat"\nLes Festes de Sant Raimon comptaran amb 24 actes entre el 17 i el 26 de gener\nRoger Vives Vilafranca del Penedès 07-01-2020 22:07 Lectures 3662\nAssociació Cultural de Raimons i Raimundes\nVilafranca escalfa les Festes de Sant Raimon "més actes i de més qualitat". Roger Vives\nEl Vinseum ha acollit aquest dimarts a la tarda l'acte de presentació de les Festes de Sant Raimon, que tindran lloc a Vilafranca del 17 i el 26 de gener. A efectes pràctics però, els actes, un total de 24, es desenvoluparan íntegrament durant dos caps de setmana de divendres a diumenge (del 17 al 19 i del 14 al 26 de gener). Així ho ha explicat Raimon Bové, portaveu de l'Agrupació de Raimons, entitat que per tercer any consecutiu s’ha encarregat d’organitzar les festes.\nEn el seu parlament, Bové ha destacat que "enguany hi ha més actes i de més qualitat"; i ha valorat "tornar a fer concerts a Cal Bolet on l'any passat no es van poder fer per problemes del recinte".\nAquest increment d'actes és conseqüència directe de l'augment de pressupost de les festes, que passa de 15.000 a 18.000 euros, segons ha explicat el regidor de Cultura de l'Ajuntament de Vilafranca Ricard Rafecas, qui espera que això suposi "més participació a la festa", alhora que ha agraït la tasca de l'Agrupació per organitzar l'esdeveniment.\nUna de les novetats és en el cartell, dissenyat enguany pel vilafranquí Raimon Bertran, qui ha volgut "donar visibilitat al Sant i que se’l conegui tal i com tenim present la imatge de Sant Fèlix; he realitzat un Sant Raimon amb cara de complaent i orgullós per les seves festes".\nEls actes començaran el 17 de gener amb un castell de focs i amb el Sopar del Bitllet (de cinc euros), que dóna continuïtat al popular Sopar de l'Euro però evita així "ser tant deficitari" segons ha afirmat Bové. L’endemà tindran lloc els espectacles al bar, en què s’inclouen actuacions per primer cop de gospel, reggae i rap. El diumenge 19 de gener destaca el 15è Concurs d’estirar corda, que se celebrarà a la Plaça Constitució sota l’organització dels esplais de la vila.\nEl segon cap de setmana començarà amb la Cata Raïm-On, enguany amb maridatges de vins de la DO Penedès i pa de Forn Rius. El dissabte 25 de gener hi haurà la tradicional Festa dels Raimons a Cal Bolet, amb l’actuació, novament, d’Hotel Cochambre; mentre que en el darrer diumenge de festes destaca la celebració d’un vermut electrònic al Tívoli a càrrec de 2Shifted.