Estaven a punt d’arribar a la posada. Es paren i ell entra. La Judit s’apropa amagant-se darrere un arbre per veure-la bé. Realment és molt maca! Té els ulls tancats i sembla que estigui resant. A la Judit li venen ganes d’apropar-se a ella i oferir-li la seva ajuda. Surt ell de la posada i fa un gest amb el cap com si no hi hagués lloc per ells. Ella l’anima amb un somriure. Es paren davant d'un portal i truquen. És la casa del Jacob. “Uf-pensa la Judit- és el mes garrepa del poble. I més enllà la casa de la Rebeca, aquesta encara és pitjor”\nEfectivament, en cap dels dos llocs aconsegueixen res. Llavors la Judit té una idea. S’acosta a la jove parella I els diu: “Estant buscant un lloc per dormir? Jo en conec un”.\nEl Samuel està trist. Els altres nois del poble es burlen sempre d’ell. Li costa explicar les coses, es bloqueja i no li surten les paraules. Avui els ha intentat explicar que és molt lleig burlar-se de les persones i que ell no ho ha fet mai... però no ha aconseguit lligar tres paraules seguides i encara s’han burlat més d’ell. No ho ha pogut aguantar, s’ha posat a plorar i s’ha escapat corrent cap a casa mentre sentia les rialles dels altres nois.\nA l’arribar a casa ha anat a ficar-se al llit sense sopar i, estirat amb la finestra oberta mirant les estrelles, ha demanat a Déu que l’ajudés. Li ha semblat que li parlava i li deia que estigués tranquil, que Ell l’estimava i que havia d’estar content... i poc a poc ha anat tancant els ulls.\n“Samuel!!!, Samuel!!!”- sent que el criden des del carrer. Reconeix la veu: és la Judit. Treu el cap per la finestra i allà està la Judit amb cara d’ansietat que li diu: “Samuel, m’has d’ajudar. Vinga no perdis el temps i afanyat que és molt important.”\nDubta, però davant la insistència de la Judit es vesteix i surt al carrer. La Judit l’agafa del braç, el porta a un lloc apartat i li diu precipitadament: “Hem d’ajudar un matrimoni jove a passar la nit a un lloc arrecerat. La noia està a punt de donar a llum i em sembla que ho farà d’un moment a un altre. No me’n recordo d’on està la Cova Fosca. Oi que la coneixes? Perfecte! A més haurem d’aconseguir menjar i aigua calenta i alguna manta,...”\nEl Samuel mira la Judit i somriu. Li cau molt bé. És l’única del poble que el tracta amb respecte.\nL’Ester no ha tingut ni un segon per descansar en tota la tarda. Són dies de molta feina. Ha fet més dinars aquests dies que en tot el mes passat. Molts forasters venen a quedar-se uns dies, es cosa de l’empadronament. El local està ple de gent, l’ambient està molt carregat. La gent es fica on pot i on troba una mica d’espai. Tothom vol menjar. Tothom vol beure. Xerren, criden, canten... Quin guirigall!!\nTant atabalada està que gairebé no s’ha fixat amb aquell jove que parlava amb el seu marit. Ha hagut d’atendre un client, i després un altre,... Quan ha tingut un moment ha anat a preguntar-li al seu home què volia aquell jove tan ben plantat.\nQuan li ha dit que venia amb la seva dona des de Natzaret i que ella estava a punt de donar a llum ha dit: “Uf, amb el treball que tenim aquí, només ens faltava una noia trencant aigües,... Fora, fora, has fet molt bé de dir-li que anés a buscar un altre lloc.”\nPerò no s`ha quedat tranquil·la. Alguna cosa dintre seu l’ha començat a inquietar: la consciència, potser? Ha començat a dir-se: “com és possible que només miri les meves coses? Com és possible que no em pugui fer càrrec de les necessitats dels altres? Sempre faig coses, treballo, no paro, però no em passa pel cap que hi ha gent necessitada d’ajuda...”\nHa sortit al carrer, feia bastant fred. Ha mirat si veia aquella parella, però no hi havia ningú, tothom s’havia tancat a casa seva. I ells, on estaven?\nHa tornat a entrar a la posada però estava nerviosa, no atenia els clients com hauria de fer-ho. El seu marit la mirava estranyat i li ha preguntat si es trobava bé. “No, gens bé”-li ha respost, i ha sortit al carrer disposada a trobar aquella parella. Ha preguntat a algunes cases si els havien vist, però no li han sabut donar una resposta clara.\n“Ho deixo córrer? ... Seria capaç de dormir, sabent que una noia està a punt de donar a llum al mig del carrer? No ho puc permetre”-es deia l’Ester. I llavors, els ha vist. Estaven sortint del poble acompanyats d’una noia i un noi que coneixia: el Samuel i la Judit.\nL’Ester se’ls s’hi acosta. La Judit li explica que els acompanyen a la Cova Fosca on poden trobar refugi. L’Ester avergonyida ofereix a Josep I Maria, així es diuen aquell matrimoni, que vinguin amb ella a la posada, però a ells els sembla que hi ha massa gent i que estaran amb més intimitat al lloc on els porten el Samuel i la Judit. L’Ester queda impactada per la serenitat i la pau que desprenen Maria i Josep, i els diu que anirà a buscar menjar, mantes i tot el que faci falta... i els hi portarà a la cova. Maria li ha donat les gràcies amb un somriure que l’Ester no oblidarà mai.\nAixí doncs el Samuel, la Judit, Maria i Josep i l’ase continuen la caminada cap a la cova. El Samuel és feliç, ell sap com arribar-hi i procura anar pel millor camí per tal que l’ase amb Maria a dalt seu, puguin arribar sense problemes.\nDesprés d’una bona estona arriben a la cova. Josep ajuda a baixar Maria de dalt de l’ase i els diu que s’esperin a fora que ell vol preparar una mica l’espai. Entra amb l’ase i es troba amb un inquilí que està pacíficament dormint en un racó: un bou mol gros. Li sembla que entre els dos, el bou i l’ase, poden donar caliu a aquella improvisada llar. Josep, de genolls, comença a arrossegar tota la porqueria que hi ha per terra. Ho porta tot a un racó i agafa, d’una pila de palla que hi ha, un bon grapat i l’escampa per tota la cova per tal que quedi més digne.\nAl fons hi ha una menjadora per als animals. L’agafa, la neteja, hi posa palla dintre i un tros de manta a sobre. Ho contempla amb satisfacció. Encén un foc amb quatre branques que ha trobat.\nMentre tant, Maria, a fora, ha estat amb el Samuel i la Judit que estan encantats escoltant-la. Al cap d’una estona els diu que han d’anar-se’n cap a casa seva perquè els seus pares estaran patint al no saber on estan. Els acomiada amb una abraçada, un petó i amb aquell somriure que sempre té. Els nois li diuen que tornaran al matí tan aviat com puguin.\nJosep va a buscar la seva esposa, la porta dins la cova i la fa seure al costat de la menjadora.\n-Mira Maria, aquí posarem a Jesús quan vingui.\nMaria somriu com sempre fa, però de sobte li canvia la cara... el part és imminent.\nQuan arriba l’Ester, el nen ja ha nascut. Està plàcidament dormint mentre Maria li canta. L’Ester no s’atreveix a dir res, es queda contemplant a Maria, a Josep i al nen, que li diuen Jesús. Hi ha alguna cosa especial en aquella escena: com Maria i Josep es miren al nen, la pau, la senzillesa, la tendresa, la serenitat d’ells. Fins i tot el bou i l’ase estan quiets respectant el son d’aquell nen que dorm a la menjadora. Alguna cosa gran està passant i no sap com explicar-s’ho.\nDe sobte se senten uns cants i un grup de pastors s’acosten a la cova anunciant el naixement del Messies. Tots porten regals per al nen Jesús. L’Ester, deixa les coses que porta (menjar, mantes, aigua, ...) on li diu Josep, i junt amb els pastors que acaben d’arribar, adora el nen Jesús, Déu fet home. No se’n sap avenir com ella que ha estat a punt d’ignorar a aquell matrimoni, pot estar present en aquell moment tan important. Al cap d’una estona surt corrent cap a Betlem per donar-ho a conèixer. S’ho creuran quan ho expliqui?\nA trenc d’alba arriben la Judit i el Samuel. Els pastors ja s’han anat. Veuen al nen Jesús i la cova plena de regals. Maria els explica tot el que ha passat i es queden davant de Jesús adorant-lo una bona estona.\nS’oblidaran d’aquell moment? Es tornaran a trobar amb Ell amb el pas dels anys?


Lloguer de cotxes South Yarra - Llogar un cotxe a South Yarra\nLloguer de cotxes South Yarra\nLloguer cotxes en South Yarra\nEl lloguer de cotxes a South Yarra és possible si heu reservat el vostre vehicle de lloguer tan aviat com sigui possible. Per descomptat, encara hi ha moltes més opcions al cotxe, de manera que podeu estalviar fins a un 15-40% del preu del lloguer del cotxe. Compareu les companyies de lloguer de cotxes amb el llogar un cotxe a South Yarra i tria el vehicle adequat per a tu i reserva’t en línia. Feu-ho còmodament des de casa.\nLa majoria de les companyies de lloguer de cotxes ofereixen serveis de lloguer de cotxes South Yarra, de manera que el lloc de recollida i lliurament de l’automòbil pot ser diferent. Òbviament, s’ha de tenir en compte, i abans de la reserva, cal indicar si volem llogar un cotxe a un altre país.\nLlogar un cotxe a South Yarra - Lloguer de cotxes Austràlia Aeroport\nA Austràlia, hi ha moltes ciutats que poden llogar un cotxe a un aeroport o fins i tot triar l’aeroport per lliurar el cotxe. Per descomptat, en el cas de llogar un cotxe a South Yarra, tenim la possibilitat de marcar un lloc de lliurament diferent des de la ubicació del cotxe. Així doncs, si el lloguer de cotxes a South Yarra, Austràlia no es troba en un aeroport, però suposem que sortir del país, anem a volar per via aèria, llavors podeu triar l’aeroport de destinació de lloguer de cotxes a Austràlia de totes maneres.\nReserveu un cotxe en línia i trieu entre moltes de les localitats de lloguer cotxes en South Yarra o si viatgeu amb avió, és possible llogar cotxes a Austràlia en aeroports com ara lloguer d’aeroports: Adelaide, Brisbane, Cairns, Darwin, Gold Coast, Hobart, Perth, Townsville.


Nits amb Ritme a la Casa de les Punxes | Guia BCN: agenda d'activitats, directoris i cursos de Barcelona Nits amb Ritme a la Casa de les Punxes\nMúsica. Cada divendres de juny, juliol i agost, el terrat de la Casa Terrades és l’escenari d’un concert.\nLa Casa Terrades, més coneguda amb el nom de Casa de les Punxes, dissenyada per l’arquitecte modernista Puig i Cadafalch, obre les portes del terrat per celebrar-hi concerts de jazz, swing, bossa nova i soul.\nA més de música en directe i d’una consumició gratuïta, l’activitat inclou l’accés a l’exposició de l’edifici, perquè pugueu fer un recorregut per la història i la simbologia d’aquest monument emblemàtic.\nDivendres de 19:00h a 21:00h Entrada general de: 25 €\nResidents: 18.75 €. 19h: visita lliure\n20h: concert en format dempeus\nLa Casa de les Punxes, dissenyada per l´arquitecte modernista Josep Puig i Cadafalch l´any 1905, és un referent per entendre el fenomen modernista català. Revolucionari tant en l´aspecte artístic com en el tècnic, és un dels edificis més emblemàtics de Barcelona.\nNits amb Ritme torna, a partir del 14 de juny, amb més ritme que mai! Una proposta per aquest estiu a Barcelona? La Casa Terradas obrirà les portes del seu imponent terrat de 600m2, al capvespre, tots els divendres de juny, juliol i agost. Descobreix la Casa de les Punxes de nit i vibra amb un concert en directe mentre gaudeixes d´una consumició gratuïta amb vistes a la ciutat.\nL´activitat inclou l´accés a l´exposició per gaudir d´un recorregut per la història i simbologia d´un dels monuments que, juntament amb la Casa Batlló, la Sagrada Família o la Pedrera, és un dels paradigmes del modernisme català.\nNits amb Ritme es converteix, d´aquesta manera, en un dels imprescindibles de Barcelona, amb una activitat atractiva que combina un terrat a l´aire lliure, amb concerts en viu, cultura i art per a gaudir dels mesos d´estiu d´una forma singular i especial.\n- Accés exposició planta principal i terrat\n- Concert de 1h de durada en format dempeus\n- Consumició de franc\n14/06/2019 – Monica Mussungo Duo (Jazz Folk)\n21/06/2019 – Canela N'Drama (Rumbeta Percusión)\n28/06/2019 – Atenea Carter (Rythm & Blues)\n16/08/2019 – Casi el Mejor Trio de tu Vida (Dixieland)\n30/08/2019 – Canela N'Drama (Rumbeta Percusión)\nExposició 'El Víbora. Comix contracultural'Museu Nacional d'Art de CatalunyaDel 21/06/2019 al 29/09/2019\nExposició 'Oriol Maspons, la fotografia útil'Museu Nacional d'Art de CatalunyaDel 05/07/2019 al 12/01/2020


L'Spar Citylift Girona fitxa la pivot sèrbia Tijana Ajduković - Bàsquet Gironí\nL’Spar Citylift Girona fitxa la pivot sèrbia Tijana Ajduković\nL’Spar Citylift Girona ha anunciat un nou fitxatge per a la temporada 2019/20, molts centímetres per tancar el joc interior. El conjunt gironí incorpora a la pivot sèrbia Tijana Adjukovic (1,97m / 1991), que la temporada passada no va jugar ja que va ser mare.\nL’equip d’Èric Surís completa el joc interior amb l’alçada, bons moviments i intimidació al darrere de Adjukovic, internacional i campiona d’Europa amb la seva selecció el 2015 (al costat de Sonja Petrovic). Té experiència a moltes lligues europees, a l’Euroleague i també a l’Eurocup.\nDesprés de les renovacions de Laia Palau, Núria Martínez, Nadia Colhado, Rosó Buch i Helena Oma, i dels fitxatges de María Araújo, Sonja Petrovic, Adaora Elonu, Magalí Mendy i Brittney Sykes, Tijana Adjukovic és el sisè fitxatge i la 11ª jugadora en plantilla ja confirmada per a la temporada 2019-2020 a Lliga Femenina i a l’Euroleague Women.\nAquí podeu veure un vídeo de highlights de Adjukovic:


Serveis d'acollida - PFB Serveis Funeraris\nSou aquí: Inici1 / Serveis2 / Servei d’acollida\nServei d’acollida. Assessorament personalitzat\nAjudar la família és el nostre principal objectiu.\nLa defunció d’un esser estimat implica una gran tristesa i un sentiment de buidor.\nPFB Serveis Funeraris està format per un equip humà especialitzat en la gestió de tot el procés funerari. La nostra missió és acompanyar les famílies en aquests difícils moments i assessorar-les en tots els passos que cal seguir.\nLa nostra especialització ens permet oferir tots els serveis que conformen el procés de defunció. Uns serveis que s’adapten a les necessitats de cada família i que es personalitzen segons les seves voluntats.\nA PFB podem ajudar-vos amb serveis altament professionalitzats però amb l’atenció propera i personalitzada de les funeràries tradicionals.\nDocumentació necessària per a la tramitació del servei d’enterrament\nCertificat de defunció degudament firmat\nRoba per vestir la persona difunta, si es desitja\nEn el cas que la persona difunta hagi de ser traslladada fora de Catalunya, seran necessaris 2 exemplars del certificat mèdic de defunció


TRIBUNA DEL BERGUEDÀ: TORRE COMBELLES DE SANAÜJA. LA SEGARRA. LLEIDA\nEns aturàvem a dinar el Josep Olivé i Escarré, i l’Antonio Mora Vergés, a la dita Torre Combelles, situada a pocs metres de la carretera, damunt d'una elevació de la mateixa finca, en terme de Sanaüja, a la comarca de la Segarra, a la província de Lleida.\nTorre Combelles, és un edifici de caràcter senyorial en el que s’hi desenvolupa avui – de forma més que correcta – l’activitat de restauració.\nTrobava unes dades a : http://www.flickr.com/photos/cinglesdeberti/8669411012/\nEdifici del segle XVIII , amb perfil allargassat (més de 12 metres de llargada), flanquejada per dos cossos elevats a manera de torres de planta quadrada a banda i banda. La part inferior de la façana presenta dos portals d'arc escarser; el de la dreta correspon a l'entrada principal, que accedeix a l'escalinata del primer pis, a l'esquerra de la qual i al fons d'aquest primer nivell se situa la cuina, i l'altre d'entrada a una àmplia estança voltada d'arestes i amb diversos pilars de suport, que albergava algun tipus de magatzem o estables, d'acord amb les menjadores que s'hi observen al mur del fons. Aquest primer nivell de la façana presenta una sèrie de petites obertures pròpies d'aquestes dependències, i una petita porta subsidiària a la dreta.\nPel que fa al pis principal, el de residència, la façana té una sèrie d'obertures simètriques, corresponents a la sala principal que trobem al centre; mentre que les altres habitacions i dormitoris amb alcova se situen als extrems i, principalment, a la part posterior.\nLes dues torres són cobertes a quatre vessants amb ràfec, per sota de la qual, a la torre de l'esquerra, hi ha tres finestrals rebaixats, mentre que a la de la dreta només n'hi ha dos però majors, fruit d'una renovació posterior.\nA l'extrem de llevant de l'edifici s'hi afegí, en una ampliació posterior, una galeria amb balaustrada de pedra i amb cinc arcs de mig punt a llevant (10'5 metres de longitud) i dos a migjorn, coincidint amb la façana principal (3'3 metres) i tots fets amb llosetes. Tres finestrals s'obre sota la balaustrada, la façana lateral de la casa, a partir de la qual s'aixeca un mur i altres dependències annexes posteriors.\nFeia una breu ressenya de la que fou Capella de Sant Joan.\n“una bona anomenada és millor que un bon perfum “ Coh 7,1. Podreu comprovar-ho posant Torre Combelles al vostre cercador.


Una trentena d'empreses participaran a Lloret en un nou saló nupcial\nMÒNICA CABRUJA. Lloret\n+ La presentació que es va fer ahir del saló.\nUna trentena d'empreses de diferent tipologia (hotels, restaurants, de lloguer de cotxes, floristeries, fotografia, entre altres rams) participaran durant el cap de setmana vinent al saló Un + Un , un nou concepte de gran saló de cerimònies impulsat per l'Ajuntament de Lloret i Congressos Girona.\nLa vela del Gran Palace es convertirà dissabte i diumenge en un espai inspirat en les cerimònies nupcials, on es podran trobar els serveis necessaris i una àmplia oferta per als nuvis. Els visitants trobaran espais diferenciats: un de banquets, un de degustació i un de cerimònia i espectacles, en els quals es portaran a terme diferents activitats i xerrades, com tallers de protocol. També hi haurà desfilades nupcials. En aquesta edició, el saló té un format diferent de les anteriors i els organitzadors esperen incrementar el nombre de visitants, que van ser uns 2.000 l'any passat.


admin | ESC Montseny\nLa tarda del 29 d’octubre les classes d’Infantil vam rebre una visita molt especial, la Castanyera! Ens va repartir del seu cistell les castanyes que havíem portat de casa i vam ballar i cantar amb ella. Ens va agradar molt la seva visista i vam… Llegeix més»\nBENVINGUDA AL CURS 20-21\nGeneral, Portada curs 0\nAquí teniu el document que recull tot el Pla d’organització de la nostra escola en el marc de la pandèmia que ens permetrà iniciar aquest curs escolar el 14 de setembre.Ha estat dissenyat per tot el claustre i també aprovat pel Consell Escolar. Hem afegit… Llegeix més»\nUs informem que el període de matriculació pel proper curs 2020-2021 serà del 13 al 17 de juliol.\nEs recomana que la tramitació de la matrícula es faci de manera telemàtica.\nEn cas de tenir dificultats per tramitar-ho de manera telemàtica haureu de demanar cita prèvia trucant a l’escola al 93… Llegeix més»\nAixí vam celebrar el Dia Mundial del Medi Ambient\nEl divendres 5 de juny vam celebrar, com cada any, el Dia Mundial del Medi Ambient. Vam fer sis TROBADES VIRTUALS ESPECIALS, una amb cada grup classe de Primària. Va ser molt emotiu poder escoltar la cançó “No ens desdibuixeu” tots i totes junts i veure… Llegeix més»\nGeneral, Portada curs, Curs 19-20, Diada, Escola Verda 0\nPLA D’OBERTURA DE L’ESCOLA MONTSENY\nCERTAMEN DE LECTURA EN VEU ALTA CONFINADA\nLa setzena edició del Certamen de lectura en veu alta a la qual ens havíem inscrit com a escola es va cancel·lar per causa del COVID-19. Però hem participat al nou format del Certament en confinament, #acasallegimenveualta i hem enviat 10 vídeos seleccionats del nostre alumnat llegint en veu alta, cinc… Llegeix més»\n4t, 5è, 6è, General, Portada Curs 19-20 1


DietaiSalut: d’abril 2014\nAMANIDA DE PRIMAVERA SENSE VERD\ntomaca cor de bou o raff (verd)\ncol llombarda (verd)\nceba tendra (verd)\ncogombrets en vinagre (verd)\ncors de palmera (verd)\npipes de carabassa (marró)\nSeria de molt bona ajuda de tenir una mandolina, sinó és qüestió de tallar-ho amb un ganivet ben finet.\nNetegem els raves i la ceba tendra i ho tallem tot a 2 mm. El tomaca el tallem a 3mm. La col llombarda és molt important que es talli el més fi possible, a 1 mm.\nEls cogombrets també el tallem a 2 mm. I els palmitos a uns 4 mm.\nQuan ho tenim tot tallat, posem el tomaca, la ceba, els raves i la col llombarda tot junt i ho amanim amb la sal, l'oli i el vinagre i ho remenem be.\nPosem una bona ració al plat i ara per sobre hi afegim les cogombrets i els troncs de palmera pels costat.\nPassem les pipes de carabassa i les de gira-sol per la paella, sense oli, i a una temperatura mitja, remenat i vigilant que no es cremi. Ho posem per sobre i ja podem servir una amanida diferent i cruixent.\nNota: una amanida que per la dieta dels colors és ideal, ja que només gastem verd i la porció de marró.\nPublicat per Dietaisalut a 23:47 Cap comentari:\nSALTAT DE TOFU, ALLS TENDRES I BOLETS\nTofu -75 gr.- (1/2 ració de vermell)\nalls tendres -5 uts.- (verd)\nBolets -7 unitats- (verd)\noli -una cullerada- ( 1 ració de marró)\nNetegem i tallem els alls tendres i els passem per la paella antiadherent amb una cullerada d'oli d'oliva, quan estan una mica fets hi afegim els bolets tallats a làmines i ho saltem tot. Ara és l'hora de posar-hi el tofu tallat a daus petits, un polsim de sal i d'orenga i ho deixem una mica més donant tombs amb la cullera i vigilant el foc, que no es cremi. És tan senzill com això, però el resultat és boníssim.\nAlternativa al tofu: hi ha qui no li agrada el tofu, llavors es pot fer un remenat amb ou ( si n'hi poem un, no variarà la ració de vermell, però si n'hi posem dos, consumirem una ració sencera de vermell)\nPublicat per Dietaisalut a 6:05 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Receptes, Tofu i Ous\nMONA DE XOCOLATA PER A LLÈPOLS\n1 sobre de llevat en pols tipus “royal”\nmitja cullerada petita de bicarbonat\n1 iogurt de 125 gr.\nDe la mesura del pot de iogurt:\n2 i mig de faria\n1 de cacau en pols ( colacao, nesquik...)\n2 de sucre ( jo n'hi poso una mica menys)\nper folrar el motlle:\n100 gr xocolata de fondre (1/2 fondant postres)\n1 cullerada de mantega o margarina\nposem el forn a escalfar a 180 graus ( dalt i baix)\nseparem les clares dels rovells de l'ou. Les clares les muntem a punta de neu amb un polsim de sal.\nEls rovells els blanquegem ( es a dir, els batem junts) amb el sucre, que prèviament haurem passat pel molinet de cafè si en tenim ( això ajuda a desfer el sucre, pesa menys i puja millor el pastís)\nara incorporem a la barreja de rovells i sucre un iogurt i i l'oli ( que és mitja mesura del pot de iogurt). Seguim remenant. Afegim la farina ( jo la passo pel sedàs, que pot ser un colador de malla fina) i també el bicarbonat i el llevat.\nSeguim remenant i quan ja està tot ben incorporat hi afegim la mesura del cacau en pols i seguim barrejant . En aquest punt jo a vegades li afegeixo una mica d'aigua;un mig got de la mesura del iogurt. Ara ja li podem afegir les clares que teníem reservades a punta de neu.\nEl motlle l'haurem untat amb mantega i una mica de pa ratllat ( això és fa per a que no s'enganxi gens)\nara li aboquem la massa i ho posem al forn (a mitja alçada), que ja el tenim a 180 graus, però li deixem l'escalfor només per la part inferior , no per dalt.\nHo traiem del forn passats uns 35-40 minuts ( ho podem comprovar punxant la massa amb una agulla o ganivet, si surt net vol dir que ja està cuit). Ho deixem refredar. Un cop fred l'aboquem cap per avall per desemmotllar ( així la part superior sempre ens queda molt llisa, ja que correspon a la base del pastís).\nPer fer la cobertura de xocolata, tallem amb un ganivet gran la xocolata a encenalls o bocins petits, com ens surti. Preparem un bany maria, es a dir, un casso amb aigua calenta i un altre de més petit dintre (on hi posarem la xocolata) hem de controlar molt be el foc. Primer ho posarem alt per a que arrenqui el bull, però després haurem de posar-ho a foc mig per a que la temperatura sigui constant i no cremi la xocolata. Veurem que s'espessa força, per això hi afegim una mica de mantega, que a més li dóna brillo. Jo a vegades si el veig massa espès, li afegeixo a poc a poc aigua calenta (de la mateixa que tinc al bany maria) S'ha de remenar constantment (la xocolata és mot senyora). Quan ja hem aconseguit una textura cremosa, una mica líquida però consistent, l'aboquem per damunt el pastís, i amb l'ajut d'una espàtula o ganivet cobrim tota la superfície i els laterals.\nJa tenim la base de la mona de xocolata. A partir d'ara la imaginació i la creativitat faran la resta. Es pot decorar amb el que més ens agradi.\nPublicat per Dietaisalut a 15:29 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Plats fora dieta, Postres i berenars\nUNA AMANIDA ACOLORIDA PERÒ NOMÉS DE VERD EN LA DIETA DELS COLORS\nenciams de diferents classes ( escarola, fulla de roure, xicòria, canònics, endívies, rúcula)\npalmitos (trocs del brasil)\nEvidentment fer una amanida no te cap secret. Simplement hem de posar tots els ingredients i amanir-ho be al gust. En aquesta amanida, la particularitat està en els troncs del brasil tallats a rodanxes, que li atorga un punt de cremositat. Per altra banda els cogombrets els dóna un punt gustós que s'agraeix i així podem posar menys vinagre. I en darrer lloc, els raves tallats amb la mandolina a 1 mm. Fan que aquesta senzilla amanida tingui un toc mol agradable en quant a textures i sabors.\nNOTA: És una bona amanida per quan qui segueixi la dieta dels colors, els hagis exhaurit tots i només puguis tirar de “verd”.\nPublicat per Dietaisalut a 0:33 Cap comentari:\nCANELONS TEBIS DE PAÓ I ... El que trobem\nuns talls de paó molt fi, que ens servirà com a embolcall\nfarciment: (3 opcions)\nespinacs , panses, pinyons i formatge ricotta\nou dur, tonyina cogombrets i tomaca\nespàrrecs, pebrot escalivat i alls tendres\nCom podeu veure, el farciment es pot fer del que ens agradi més o de les petites restes de menjar que tinguem per la cuina.\nUs explico com he fet els que mostren la fotografia:\nEspinacs: tenia una resta d'espinacs passats per la paella amb una mica d'all i pinyons. Ho he escalfat al micro i ho he posat sobre el tall de paó. També hi he posar una cullerada de formatge ricotta, que en contacte amb l'escalfor de dels espinacs s'ha entebiat de tal manera que ha després molt més sabor. Ho he embolcallat tot i ja està.\nOu dur: he posat un cullera petita d'oli a una paella antiadherent i tres cullerades de tomaca natural triturat de pot i ho he cuit , després hi he agfegit un ou dur ratllat i una cullera apetita de tonyina que havia sobrat de l'entrepà del matí de la meva filla. Tot aquest farciment l'he posat sobre el tall de paó i l'he embolcallat.\nAra anem a analitzar la composició segons la dieta dels colors:\ndos talls de paó= 1 ració de vermell\nespinacs= verd i per tant lliure\n1 cullerada ricotta= 1/4 de vermell\n1 ou dur = 1/2 ració de vermell (però en en surt per dos canelons, així que si en fem un de cada només en comptariem 1/4)\ntomaca= verd i per tant lliure\n3 cogombrets = verd i per tant lliure\n1 culleradeta de tonyina llauna= no arriba a 1/4 de ració de vermell\nels pinyons+ l'oli dels espinacs+ l'oli del tomaca = 1 ració de marró\nper tant, en aquest plat tenim:\nverd= lliure ( 1 ració)\nvermell= 1 i 1/2 racions\ngroc= 0 racions\nmarró= 1 ració\nPublicat per Dietaisalut a 1:11 Cap comentari:\nAMANIDADE PRIMAVERA SENSE VERD Ingredients:tomac...\nSALTATDE TOFU, ALLS TENDRES I BOLETS Ingredients...\nMONADE XOCOLATA PER A LLÈPOLS Ingredients:pera la ...\nUNAAMANIDA ACOLORIDA PERÒ NOMÉS DE VERD EN LA DIET...\nCANELONSTEBIS DE PAÓ I ... El que trobem ingredi...


L'Associació de Dones Musulmanes de Catalunya s'adhereix a la Vaga Feminista - Agència 8M\nL’Associació de Dones Musulmanes de Catalunya s’adhereix a la Vaga Feminista\n9:03 redaccio Vaga feminista 2018 0\nDes de l’Associació de Dones Musulmanes a Catalunya han manifestat la seva voluntat d’adherir-se a la vaga feminista d’aquest dia 8 de març. En ser un col·lectiu amb discriminacions interseccionals, han reivindicat la seva pròpia lluita dins la vaga feminista a Catalunya en el context de l‘esmorzar celebrat a Sants aquest matí.\n“Tot reivindicant la nostra pròpia representació , amb perfil i identitat de dones musulmanes i sent conscients que no sempre se’ns dona el nostre espai ni agencia, ni en entorns suposadament de dones o fins i tot dins del propi feminisme”, cita el comunicat emès per l’Associació. “Reivindiquem la nostra presència en tots els àmbits reals de la vida! No volem estar només en els cartells!”, afegeixen, tenint en compte que sovint són representades de cara al públic, però sovint segueixen patint una discriminació que les manté allunyades dins la lluita feminista general.\nDones musulmanes a l’esmorzar de Sants. Foto: Joana Grezner\n“Ens hi sumem i aprofitem per posar de manifest les múltiples exclusions i agressions que patim les dones musulmanes pel fet de ser dones i pel fet de ser musulmanes. Cridem ben fort: prou a la islamofòbia de gènere!!!”, conclouen. Una lluita que se sentirà ben fort avui, i la que la majoria de la vaga feminista dóna suport.\nPer més informació sobre els actes previstos durant la jornada de Vaga Feminista, consulteu vagafeminista.cat .\nLes dones del piquet santsenc recuperen forces amb un esmorzar popular


La Infanta vol passar ràpid el tràngol - Notícies Societat - Notícies Societat - e-notícies\nSocietat · 11 de Gener de 2014. 13:31h.\nLa Infanta vol passar ràpid el tràngol\nLa defensa renuncia a presentar recurs\nLa Infanta, amb Urdangarin i el Rei\nEls advocats de la infanta Cristina renunciaran a recórrer la citació de compareixença del jutge instructor del "cas Nóos", José Castro, que l'ha citat com a imputada, i han anunciat que s'oferirà a comparèixer davant Castro en "la data que es fixi a l'efecte".\n"S. A. R. ha decidit renunciar al dret al recurs que, com a ciutadana, li és conferit per la Constitució i comparèixer voluntàriament davant l'il·lustríssim senyor Jutge Instructor en la data que es fixi a aquest efecte", afirma un comunicat enviat per l'advocat de la infanta Miquel Roca Junyent, on especifica que aquestes decisions consten en un escrit presentat davant el Jutjat d'Instrucció número 3 de Palma.\nEls advocats de la Infanta expliquen que després d'una atenta tasca d'estudi i anàlisi jurídica l'acte al costat del seu representada, han conclòs la seva "absoluta i ferma discrepància" amb els arguments per imputar.\nAixí, han especificat que encara que la resposta natural seria interposar un recurs d'apel·lació per no trobar fonaments jurídics en la imputació, la Infanta "no se li escapen els efectes colaterals que tindria" la decisió.\nEn aquest sentit, han assenyalat que el recurs "es traduiria en una dilació del procediment, allargant així la incòmoda i, al seu entendre, injusta situació que es deriva per a ella d'aquest procediment". Finalment, han afegit que la Infanta és "conscient de la seva vocació de servei, que també ho és de col·laborar al màxim amb l'Administració de Justícia".\n#2 Korrupotkin, Vic, 11/01/2014 - 14:39\n#1 CATALUNYA tornarà a ser LLIURE, liber maiolichinus, 11/01/2014 - 13:47


Notícies - El dia 14 d'abril comença les sessions preparatòries per la confecció de l'Agenda 21\nEl dia 14 d'abril comença les sessions preparatòries per la confecció de l'Agenda 21\nel 7/abr/04 Ester Castanyer Societat PDF\nUn fòrum sobre sostenibilitat servirà, el proper 8 de maig, per acordar el pla d'acció que aplicarà l'Ajuntament de Sant Cugat dins el marc de l'Agenda 21 Local. Aquesta iniciativa, oberta a tots els santcugatencs, comptarà el proper dia 14 amb una sessió prèvia preparatòria que permeti als interessats conèixer el funcionament del debat i també fer les seves propostes.\nDesprés del cicle de xerrades que s'han estant fent els dimarts a la Casa de Cultura, l'Agenda 21 Local fa ara un nou pas amb l'objectiu de concretar ja les línies d'actuació concreta que cal aplicar a la nostra ciutat.\nAmb aquesta voluntat, s'ha convocat pel proper 8 de maig un fòrum obert a tota la ciutadania, que servirà per debatre les propostes existents i també per fer-ne de noves. Segons ha explicat el tinent d'alcalde de Medi Ambient, Eduard Pomar, aquest debat ha de servir per consensuar ja les actuacions concretes que es volen dur a terme en matèria de sostenibilitat.\nEl fòrum debatrà les accions que donaran lloc al pla d'acció de l'Agenda 21, que l'Ajuntament posarà en marxa els propers anys.\nDe moment, totes les propostes plantejades tant per l'Ajuntament com pels mateixos ciutadans estan recollides en un document, que serà el que es debatrà durant el fòrum. Per tal que tots els interessats puguin conèixer aquestes propostes i fer-ne de noves, l'Ajuntament ha convocat una sessió prèvia pel dia 14, que servirà també per explicar el funcionament del fòrum.\nHi ha un llistat d'accions que estem repartint a la gent que participarà al Fòrum, però a més la gent pot fer també les seves propostes.\nEl tinent d'alcalde ha afegit que, tot i haver convocat una sola sessió del fòrum, no es descarta la possibilitat de convocar un segon debat, en cas que fos necessari.\nD'altra banda, ja s'ha constituït la comissió municipal de l'Agenda 21, formada per un representant de tots els partits polítics i un de l'EMD, i queda per crear només la comissió de seguiment que s'encarregarà de comprovar que les diferents accions aprovades el dia 8 de maig es portin a terme tal i com s'ha acordat.


Enviar aquesta notícia per e-mail Imprimir aquesta notícia societat 13. 04. 2021 Compartir a Twitter Compartir a Facebook\nLa comunitat musulmana comença un Ramadà marcat per les normes anticovid\nEl període de dejuni es manté fins el 12 de maig\nEls més de 12.000 musulmans de L'Hospitalet cridats a fer Ramadà fins els pròxims 12 de maig hauran d'adaptar aquesta pràctica religiosa a les mesures dictades per la Generalitat per frenar la Covid.\nAquest 2021 el Ramadà torna a estar condicionat per les mesures anticovid. Segons informa la Generalitat, no hi ha excepcions en el toc de queda per a tots els practicants que es desplacin a les mesquites a fer el darrer res del dia. També es recorda que es pot anar a llocs de culte sense superar l’aforament i mantenint les mesures de seguretat. A la ciutat la mesquita Al Fath, es troba a cavall entre Gornal i Santa Eulàlia, i es va inaugurar el noviembre del 2017. Per últim, la celebració dels 'iftars' o trencaments del dejuni diürn només es pot fer al domicili amb els convivents.\nDurant el temps de Ramadà, els musulmans tenen prohibit prendre aliments, líquids, fumar o mantenir relacions sexuals des de la sortida de sol fins al seu ocàs. El Ramadà l’han de fer les persones adultes i en bon estat de salut.\nEls practicants es lleven abans de la sortida del sol per prendre l’esmorzar (suhûr) i fan el trencament del dejuni diari (iftâr) després de la posta de sol. Per tant, depenent del lloc del món on es troba la persona, el dejuni diari i les oracions comencen i finalitzen a una hora diferent.\nAquest any, el Ramadà durarà 30 dies i serà el dejuni més llarg de les últimes dècades ja que coincideix amb un moment de l'any en què la posta de sol té lloc més tard, fet que pot derivar en 17 hores d’abstinència en segons quins punts de l‘hemisferi nord.\nEls musulmans de L'H celebren un Ramadà atípic amb els oratoris tancats (07/05/2020)\nEl Ramadà, el mes sagrat dels musulmans


JAZZ I FOTOGRAFIA DE PRIMERA MÀ: ALBERT SANZ TRIO (Barcelona, 17-11-2012)\nAlbert Sanz, piano i veus\nEl camí del pianista, i excel·lent organista, Albert Sanz ha fet un bon salt endavant. Tot fa pensar que l’oportunitat d’associar-se amb dos side-man de la talla de Javier Colina i Al Foster, se li ha posat tan bé com un vestit fet a mida. Al Festival de Jazz de Barcelona presentava el disc “O que serà” sobre cançons de Chico Buarque i Ivan Lins, dos dels compositors més influents de la música brasilera. El treball s’embolcalla de bossa nova i fins i tot de samba, però manté un nucli importantíssim que és la cançó. Sempre la cançó.\nEl pianista valencià ja està acostumat a navegar per mars més o menys revoltades (com ara les del flamenc, igual que Javier Colina) i potser és aquesta capacitat, junt amb un gust irrefrenable per a gaudir de l’essència de les cançons, fan d’aquest trio un autèntic plaer auditiu.\nA la Sala Luz de Gas tot va començar pausadament, amb paciència. Poc després de que el líder trenqués el gel en la compromesa tasca de parlar en públic, la mà acaronadora de Javier Colina va agafar una intensitat generosa i àmplia; la “màquina” d’Al Foster va iniciar la seva revolució particular desplegant-se més cromàtic que contundent, respectant amb devoció l’essència principal. La proposta, encisadora des de qualsevol punt de vista, demana més. Tant que, quan el líder-presentador va anunciar la darrera peça, ens va agafar totalment per sorpresa. El temps havia passat volant.\nAlbert Sanz mostrà amb subtilesa la seva herència “monkiana”. Un gust brillant pels cops d’efecte, en un elaborat esforç de sincronització amb Foster que, en aquest projecte, mostra una capacitat admirable d’administrar l’energia. Reunir la música brasilera i Al Foster podria haver donat un resultat escruixidor, un autèntic carnaval, però el resultat és quelcom que transpira bellesa, suavitat i un “steady state” magnífic. Per això Sanz ha volgut digerir el folklore i expressar-lo bastint un discurs lúdic que, encertadament, descarta la xerinola que habitualment s’associa amb la música sud-americana en general.\nPer destacar, el duo de piano i contrabaix a “Mar e Lua” de Chico Buarque i, un cop més, la lírica de Javier Colina, un contrabaixista que, com el bon vi, amb els anys guanya.\nEtiquetes de comentaris: Al Foster, Albert Sanz, Concerts, Festival de Jazz de Barcelona, Javier Colina, Luz de Gas


Wikiloc | Ruta Sobrepuny (per Vilada)\n40.749 401 4146\nData de pujada 23 / de juliol / 2008\nVista 8159 vegades, descarregada 264 vegades\nEl Sobrepuny, a llevant de La Nou de Berguedà i al nord de Vilada, és fàcilment identificable vers el nord circulant per l’eix del Llobregat i sobretot a gregal, entre Gironella i Berga.\nLa pujada acostuma a fer-se des de la Nou o des de Vilada. El desnivell és menor en el primer cas però amb més pendent que per Vilada. Una tercera alternativa és des de Sant Romà de la Clusa, probablement l’opció més curta i amb menys desnivell. I encara podeu fer-vos-ho més còmode pujant per pista des de la Nou i començant a caminar al Coll de la Plana. La ressenya que us presentem parteix de Vilada.\nNo és una ruta dificultosa pel que fa a passos exposats i els camins son ben fressats. Però considerant que depassa els mil metres de desnivell, que coincideixen diversos camins al mateix itinerari i que la senyalització és precària, l’hem qualificada de dificultat mitjana.\nAra be, l’esforç es veu sobradament recompensat per la bellesa dels paratges per on discorre i la dilatada perspectiva sobre el Bergadà i el Pre Pirineu que s’albira des del cim. Ineludible però, per a gaudir-ne plenament, pujar també al Sobrepuny de Baix dons al de dalt, la vegetació li escatima la vista vers el nord. En dies clars hom diu que s’albira fins al mar.\nPla de les Collades (827 m.)\nCollada de Roset (912 m)\nCamp Gran d’Espinagalls (1.058m)\nCamí de la Garriga (1.108 m).\nCollada de Baix de Picamill (1.449 m.)\nCollada de Dalt de Picamill (1.526 m.)\nSobrepuny de Baix (1.567 m.)\nLa vista aquí és encara millor que al de dalt, excepte a sol ixent. Tenim tota la vall del Llobregat als nostres peus. Començant per la Nou de Berguedà, al fons de la clotada, Fígols, Cercs, Berga... fins a Montserrat. A garbí albirem Queralt, el Cim d’Estela, la Roca d’Auró, la Torreta i els Rasos de Peguera sobre la clotada de la Baga de les Nou Comes. A ponent la Serra d’Ensija. Entre ella i el Pedraforca, a mestral, treu el nas la Serra del Verd. I per baix, les llargues cingleres meridionals de Vallcebre. També a mestral la Serra del Cadí, on hi podem distingir perfectament la Torre de Cadí, Vulturó, Costa Cabirolera i Comabona. Ja vers el nord el Moixerò i Penyes Altes, la Tosa, Coll de Pal i el Puigllançada. Entre Cadí i Moixeró hem pogut albirar les muntanyes cerdanes de la Serra de Sirvent, la Tosa Plana de Lles i la Muga. A gregal el Roc de la Clusa, el Pedró i el Catllaràs, més alts, no ens deixa abastar les muntanyes de l’olla de Núria, de les que en treuen el nas un parell que no podem identificar.\nÀlbum d'imatges a: https://photos.app.goo.gl/j6ZYwu4tpgJkwjAP9\nBifurcació al Collet del Faig\nCristina Peña Menchon 06/01/2018\nUna ruta exigent però l la vista s'ho val\nHola, ha trobat interessant aquesta ruta Sobrepuny (per Vilada) https://ca.wikiloc.com/rutes-senderisme/sobrepuny-per-vilada-166782 Salutacions, Wikiloc | Rutes del Món


Protètica i cooperació\nL'Institut s'ofereix sempre per col·laborar amb les organitzacions que lluiten contra les mines anti-persona. També donem, als nostres tallers, formació tècnica protètica a personal amputat d'altres països. Aquests són alguns dels últims projectes de cooperació en els que estem implicats:\nEn suport a la població afectada pel terratrèmol d’Haití en la fase de post-emergencia, juntament amb la Fundació "la Caixa" i la Fundació FC Barcelona, impulsem la formació de protètics i la instal·lació d'un taller en aquest país a més de protetitzar una quinzena d'orfes que fem venir directament a Sant Just\nDes de 2003 col·laborem amb l'Associació d’Amputats Sant Jordi i l’empresa de missatgeria MRW realitzant el projecte “Per i per a la Solidaritat”, amb la recepció, reciclatge i magatzematge de material ortoprotèsic en desús.\nAmb la Fundació Pax, amb l’objectiu general de lluitar per la erradicació de les mines antipersona, i l'Associació d'Amputats Sant Jordi posem en marxa un centre ortoprotèsic i de rehabilitació a Kosovo per protetitzar a 70 persones amputades per mines.\nJuntament amb els Rotarians de Catalunya estem preparant una campanya per trametre pròtesis usades a alguns països d'Àfrica.\nDintre de la campanya Vides Minades promoguda pel periodista Gervasio Sánchez, Intermón Oxfam i DKW Assegurances, hem contribuït fent-li les pròtesis, entre altres, a Sofia Elface de Moçambic, que podem veure a la foto amb una jove clienta i la Sandra, protètica de l'Institut.


Opinions Restaurant La Corba, Ribes de Freser\nMenjar cassolà, bon servei i bé de preu . Quantitat i qualitat . Repetirem.\nArnau Serra 02/04/2017\nCuina de sempre a molt bon preu. Hi acostumem a para quant pugem cap a la Cerdanya o baixant d\_'eskiqar. Bona gent.\nJofre Martí 12/03/2016\nExcelent cuina casolana. No hi ha res com el menjar de la terra. Nhi prou amb una fusta d\_'embotits i una mica de carn a la brasa per fer un bon dinar. El preu no és barat però paga la pena, ja que es nota que fa temps que fan carn perquè es molt bona.\nM. Gascón Fuentes (Barcelona) 25/04/2014\nMenú força correcte, producte tradicional i de la zona. Sembla com un antic hotel de carretera, te força encant ja que a la entrada hi ha tot de productes típics de la zona.\nArnau Maragall 26/03/2013\nBona fusta d'embotits....baixant d'esquiar ens hi varem parar i la veritat es que ens va agradar molt. Per dins es una mica Enric tot però el tracte i el menjar molt bo i be de preu.\nsóm una parella que fa molts anys que la vall de ribes ens té el cor robat. Sincerament aquest restaurant era el típic que sempre i passavem per davant però mai i paravem. L'altre dia tot baixant de la collada intentan buscar algún rastre dels poquíssims bolets que hi ha aquest any ens hi varem parar. No teniem massa gana així que al veure que tenien fusta d'embotits ens varem decantar per aìxò i la veritat es que la qualitat d'aquests és molt boná. I la presentació exel·lent. em va agradar aquest ambient casolà i agradable que encara conserva aquest lloc. em vaig sentir com a casa.\nServei 8 Menjar 7 Qualitat/Preu 7 Ambient 9\nEs menja molt bé, sobretot les carns guisades, i el servei és molt amable. La zona és preciosa i el restaurant molt acollidor.\nEl restaurant la Corba per a mi, està molt bé. El servei és millor que no pas a altres bars, restaurants etc. En els que he anat. El propietari és molt respectuós i t'atén tan ràpid com pot. S'ha de tenir en compte que són persones i no màquines i que els plats surten el més ràpid possible. Des del meu punt de vista el servei és el millor, ja que van ràpid i t'atenen amb amabilitat. Els preus són com són. Però considero que és millor gastar-se els diners i menjar bé, que no pas pagar menys i menjar quatre tonteries.\ncom poden cobrar per una fusta d'embotits 13 eur? A Campelles o a Sant Pau de Segúries tens el mateix per 7 euros. No entenc com la gent pot tornar a repetir. Davant les nostres queixes pel preu desmesurat, el fill del propietari ( suposem ) es va limitar a dir-nos que era el que hi havia. Com poden enganyar la gent d'aquesta manera? Resulta que te la cobren ( la fusta d'embotits ) segons la diferència de pes, és a dir, segons el que menges. Però jo em pregunto ¿ com sé quant pesava quan l'han deixat a la taula si no m'han mostrat la bàscula? En fi, que t'has de creure el que et diuen i a pagar. Doncs vinga, a tirar milles que ja vindran uns altres pardillos com nosaltres. Repeteixo, a Campelles i Sant Pau et foten unes fustes estupendes tant en qualitat com a quantitat per la meitat de preu.\nServei 6 Menjar 7 Qualitat/Preu 1 Ambient 8


L'Ajuntament organitza tallers de responsabilitat social amb els diferents consells sectorials del municipi per a sensibilització\nAquesta acció destacarà el treball participatiu i col·laboratiu dels compromisos de la Carta de Serveis Municipal.\n'GOVERN OBERT I PARTICIPACIÓ CIUTADANA' 22 de juny de 2021\nSota el prisma de “Cap a una Riba-roja socialment responsable”, la regidoria de Transparència, Govern Obert i Participació Ciutadana, ha organitzat una sèrie d'accions d'informació, formació i sensibilització dels representants de la societat municipal, a través dels diversos Consells de participació ciutadana.\nA través de tallers personalitzats, en els quals participaran els dotze consells sectorials i el Consell del Poble, es destacarà el treball participatiu i col·laboratiu dels compromisos de la Carta de Serveis Municipal. A més permetran conéixer les inquietuds en responsabilitat social dels diferents agents socials i, per tant, de la ciutadania de Riba-roja de Túria i fomentar la seua participació en aquesta matèria.\nAfavorir el diàleg entre els grups d'interés, facilitar l'intercanvi de bones pràctiques de responsabilitat o contribuir mitjançant la participació ciutadana a la consecució dels Objectius de Desenvolupament Sostenibles (ODS), són alguns dels objectius d'aquestes accions.\nEls tallers, que es desenvoluparan de juny a novembre, tindran dues parts; una teòrica, que oferirà un tècnic especialista i una altra pràctica-participativa, mitjançant la dinàmica de World Café, en la qual s'abordaran tant les necessitats a detectar en cadascun dels Consells Sectorials, com les propostes d'accions per a cobrir les necessitats de millora detectades, en els diferents àmbits de la Responsabilitat Social.\nAquest projecte aquesta cofinançat per la Conselleria de Transparència, Responsabilitat Social i Participacióin Ciutadana i per l'Ajuntament de Riba-roja de Túria.\nLa Regidora de Transparència, Govern Obert i Participació Ciutadana, Esther Gómez Laredo, ha destacat “ els consells sectorials són la millor eina per a poder treballar les mesures a adoptar en matèria de responsabilitat social. D'una forma transversal, multidisciplinària i comptant amb tots els agents socials i polítics que conformen la societat de Riba-roja de Túria establirem un treball per a aportar, sensibilitzar i divulgar totes les accions en matèria de Responsabilitat Social".


El conte dels Tres Dragons | Cultura | EL PAÍS Catalunya\nEl conte dels Tres Dragons\nUn projecte pretén convertir l’edifici del parc de la Ciutadella en un centre dedicat al llibre infantil\nBarcelona 29 ABR 2015 - 22:45\tCEST\nInterior del gran saló dels Tres Dragons en l’actualitat, en què es pot veure l’arquitectura de Domènech i Montaner GIANLUCA BATTISTA\nWunderkammer. Com que té la forma que té i al llarg dels seus gairebé 127 anys de vida ha encabit de tot, des d’un cafè-restaurant fins als ossos d’una balena i bestioles dissecades, passant per una escola de música, una oficina d’aturats i un menjador social falangista, l’historiador de l’art Daniel Giralt Miracle diu que el fantàstic edifici que Lluís Domènech i Montaner va fer a la Ciutadella de Barcelona per allotjar el Cafè-Restaurant de l’Exposició Universal de 1888 li recorda aquells gabinets de les meravelles que proliferaren per l’Europa del XVII. Tal vegada la fascinant barreja que destil·laven aquells espais de mite i ciència, fantasia i realitat, que captivaren de ben jove el crític és el mateix que ara ha portat els responsables de Cultura de l’Ajuntament de Barcelona a pensar a transformar l’anomenat popularment com el Castell dels Tres Dragons en una mena de Casa del Conte per al foment de la lectura i l’oci cultural vinculat a la literatura i la il·lustració entre els més joves.\n“Potser Barcelona és una ciutat poc amable amb els nens; no és fàcil trobar espais segurs i on s’esplaïn bé que no estiguin vinculats al món de l’esport; com a molt, a les biblioteques hi ha racons infantils, però aquí es tractaria de fer un espai estable per a ells on, si de cas, hi hagués un racó… per als pares”, subverteix la situació el tinent d’alcalde de Cultura del consistori, Jaume Ciurana.\nL’operació que transformaria per enèsima vegada l’espai únic que avui aplega un espai de recerca i conservació de les col·leccions del Museu de Ciències Naturals està clar en el cap del responsable municipal. “No hi ha un centre semblant en tota la ciutat i potser en tot Catalunya, on, a més, s’ofereixi una alternativa d’oci i cultura diferent a l’avui convencional que passa per les pantalles de tota mena”, planteja Ciurana. Sense esmentar-ho, és conscient de situacions sociològiques com les que reflecteix un estudi realitzat pel Consell Català del Llibre Infantil i Juvenil (Clijcat), que, malgrat tenir ja uns anys, reflecteix unes dades que no semblen haver variat gaire; al contrari: l’hàbit lector disminueix amb l’edat... i baixa, en una societat altament tecnificada i on predomina l’audiovisual, cada any que passa. Així, si tres de cada quatre nens de 6è de Primària manifestaven el 2004 que els agradava molt la lectura i que la practiquen amb assiduïtat (76,5%), els de 2n d’ESO que així ho confessaven eren poc més de la meitat (57,3%), i quan s’inquiria als de 4t d’ESO, amb prou feines hi arribaven (54,1%). Només quatre anys després, el 2008, les declaracions d’amor per la lectura seguien caient a tots els nivells: 75% els de Primària; 56,3% els de 2n d’ESO i un ja inquietant 51% els de 4t d’ESO. Els experts no creuen que els baròmetres hagin millorat aquests darrers anys.\n“El gust per la lectura decau ja en ple procés educatiu i, a sobre, hi ha una ruptura lectora més notable a partir dels 12 anys, potser tot vinculat a l’obligatorietat inevitable que se’n fa a l’escola; igual creant una dissociació lectura-obligació hi podem ajudar”, es planteja Ciurana, a qui no el belluga només un tema estrictament educatiu. La Casa del Conte no deixa de ser, també, una aposta estratègica pel sector editorial, en el marc d’un lideratge estatal que la capital catalana vol seguir mantenint i que el consistori regentat per CiU ha potenciat al llarg de la legislatura que ara acaba, tal com ratifiquen iniciatives ben recents, com la remodelació de l’antiga Vil·la Joana a Vallvidrera (on va morir Jacint Verdaguer) per convertir-la en la Casa de la Literatura l’any vinent. O la candidatura que Barcelona presentarà a la tardor per ser escollida Ciutat Literària per la Unesco, on un projecte així només faria que incrementés les seves possibilitats.\nD’altra banda, es donaria una utilitat ciutadana més notable a un edifici singular que ara, com a centre investigador i de conservació de fons d’un museu, “fa un ús més de portes endins que de portes enfora; el ciutadà hi surt guanyant en aquest sentit”, exposa el tinent d’alcalde. És també un fantàstic pretext per atacar la rehabilitació de l’edifici, especialment de la seva ja històricament delicada façana, de la qual es van desprendre a la tardor de l’any passat alguns elements decoratius, cosa que va obligar a cobrir-la amb una densa malla de protecció per la banda del passeig Picasso i per Pujades.\nEls inquilins actuals\nAnna Omedes, directora del Museu de Ciències Naturals de Barcelona (NAT), és l’actual llogatera del Castell dels Tres Dragons. Ella i tres milions i mig d’objectes de les col·leccions del museu i mig centenar de persones que treballen a l’edifici, que allotja els laboratoris d’investigació, els magatzems, la biblioteca especialitzada, la fonoteca i, en resum, tota la part científica del NAT, la seu principal del qual, amb la sala d’exposicions pública, es troba al Museu Blau, al Fòrum, des del 2011. Omedes és ben conscient que ocupen el Castell de manera provisional. “Sabem que no és per a nosaltres, i em sembla molt bé que es facin plans, però no ens en podem anar fins que no disposem de lloc per a tot el que tenim i fem aquí. Així que, de moment, ens reorganitzem, ens reinstal·lem tan bé com podem per seguir fins que se’ns faci un lloc definitiu”. La directora preveu un termini d’anys fins que abandonin per sempre l’edifici del parc de la Ciutadella. En qualsevol cas, se n’aniran. “El Castell m’encanta, però no resol els nostres problemes de futur”. En principi se’ls destina un solar a un pas del Museu Blau, però no hi ha calendari. És ben sabut que Omedes és partidària de recuperar d’alguna manera l’esperit científic del parc de la Ciutadella. Un altre dels edificis del parc, el Museu Martorell, segueix lligat al NAT.\nMoltes coses juguen a favor del Castell dels Tres Dragons per acollir la Casa del Conte, epígraf amb el qual de moment ha batejat el projecte el consistori: “És un espai cèntric de la ciutat i força segur a tot nivell”, diu Ciurana, que té clar que serà “un centre cent per cent municipal i que no serà un museu, perquè no tindrà fons propis”. Fora d’aquestes dues grans premisses, el conte està per escriure: un equip de l’Institut de Cultura de Barcelona “ja està treballant”, amb força discreció, en el que ha de ser el projecte funcional, un equip en què, de manera directa o indirecta, “han d’intervenir museògrafs, mestres i bibliotecaris, i on sector editorial també hi tindrà cosa a dir” i que hauria de donar les primeres grans línies “d’aquí sis mesos”.\nA l’espera de resultats més concrets, Ciurana parla d’un centre “que pugui acollir nens dels zero als 14 anys, i que ha de ser molt obert, on hi hagi des de contacontes i activitats teatrals fins a biblioteca, passant per exposicions sobre il·lustradors o personatges..., tot presentat una mica com fan per als menuts a l’espai interactiu permanent del Clik de CosmoCaixa. O, si es vol, amb l’esperit juganer i de llibertat tan gran que respira el Festival Món Llibre, però això 365 dies de l’any”, resumeix eufòric a qui de jove no li era aliè el món dels esplais.\nSobre la taula, per vestir la Casa del Conte (que, sense comptar soterrani i espai exterior, ocupa uns mil metres quadrats), s’ha donat més d’un cop d’ull als models similars que hi pot haver a Europa i els EUA. Tampoc són tants. Al continent americà el gran referent són els The Children’s Museum, que van començar el 1899 amb el centre de Brooklyn. Pensats per difondre la ciència i la natura, la interacció dels nens amb el que s’explica és la raó de ser a partir d’una llei no escrita per la qual l’activitat pot ser tan o més instructiva que la mateixa educació. En concret, els responsables catalans haurien estudiat l’oferta del centre de West Hartford, a Connecticut, on cada any reben uns 200.000 nens.\nDe nit, el Castell dels Tres Dragons es percep com un lloc oníric i de conte, més que a plena llum del dia. gianluca battista\nUna altra font d’inspiració han estat els grans finestrals de colors ben llampants del Musée de l’Illustration de la Jeunesse a la localitat francesa de Moulins, a l’Auvergne. El que havia estat la seu d’una de les impremtes més prestigioses de la França del segle XIX per les seves edicions sumptuosament il·lustrades, Desrosiers (1836-1858), i després acollí un hotel particular, és, des del 2005, un dels centres de lectura i oci més suggeridors d’Europa per la seva oferta: des de tallers fins a lloc de conservació d’originals i fons d’escriptors i il·lustradors, passant per un espai vivencial on els nens poden ficar-se dins d’un estudi d’il·lustració recreat o passejar per les grans fites de la història de la literatura infantil i juvenil, a banda d’escoltar el conte que vulguin només prement un botó de la coberta.\nUn esperit similar desprèn Bibiana, la International House of Art for Children creada a Bratislava el 1987 sota el mantell protector de la Biennal d’Il·lustració de la mateixa capital eslovena, possiblement la més prestigiosa del continent. En amples i lluminoses sales de parets blanques i moquetes en blau elèctric hi manen escultures fetes amb llibres que ofereixen exemplars per llegir, a banda dels que hi ha a la biblioteca especialitzada.\nMuntar un cavall blanc amb taques negres, baixar per un tobogan, fer farinetes a la cuina o dinar més formalment amb els pares al restaurant són algunes de les possibilitats que, a Estocolm, tenen els visitants d’entre 2 i 15 anys que entren a Villa Villekulla, la casa on viu Pippi Langstrump, la forçuda i trapella heroïna creada per Astrid Lindgren (18a autora més traduïda al món, tercera en l’àmbit infantil després d’Andersen i els germans Grimm: 144 milions d’exemplars venuts). La que també és, però, museu i teatre i la biblioteca infantil més gran de Suècia té un lema ben escaient a la personalitat del personatge: “Aquí ets lliure de jugar tan salvatgement com vulguis”. Però dins el món del llibre...\nA sota, interior del complex al voltant de Villa Lillekulla, la casa on Pippi Langstrump, a Estocolm, un exemple a seguir per als responsables municipals de Barcelona.\n“Que hi hagi un edifici físic, una presència constant i tangible del món de la literatura infantil i juvenil a Barcelona i a Catalunya, és molt positiu perquè, d’alguna manera, a banda de visibilització, potser ajudi a evitar una certa dispersió de recursos en el sector, que és un dels nostres mals”, apunta sobre la iniciativa de la Casa del Conte la directora de publicacions del potent segell de literatura per a joves Edebé i presidenta del Clijcat Reina Duarte. La veterana editora, però, alerta d’un mal que caldria que el futur centre no patís: “Sé de la iniciativa, però en desconec els detalls. Caldria que no es convertís en un parc temàtic o un mer espai on els pares poguessin aparcar els seus fills; si no, és igual que s’acabi dient la Casa del Conte com el Tren de la Bruixa... Cal ser una mica ambiciosos i que sigui un lloc des d’on irradiar una filosofia i unes iniciatives potents sobre el món de la literatura infantil i juvenil per tot el territori”. I apunta una segona dificultat: “No serà fàcil compaginar activitats en un mateix centre per a una franja tan ampla de nens dels zero als 14 anys”.\nCiurana diu que és prematur parlar de pressupostos, de la gratuïtat o no i del personal necessari per tirar endavant la Casa del Conte. Només hi ha una cosa clara: “L’edifici és extraordinari, amb aquest punt irreal, fantasmagòric, ni fet expressament per encabir-hi una activitat així”. Una veritat com un castell. Un particular Wunderkammer.\nObriu els caps de setmana!\nCom l’escola, els cosins o les vacances, els contes són patrimoni de la infància. D’aquelles coses que deixen petjada. Si de petit has caigut a la marmita dels contes estàs perdut; de gran, et desdineraràs cada vegada que posis un peu en una llibreria.\nCom que la idea és incipient, espero ser a temps de fer alguns suggeriments. Obriu-la a les escoles entre setmana, que es converteixi en un referent per als alumnes de la ciutat. El sudoku logístic familiar de dilluns a divendres és prou complicat per baixar a la Ciutadella a les tardes. Ja costa encaixar una visita setmanal o quinzenal a la bíblio del barri. En canvi, entre setmana, la Casa del Conte es podria nodrir d’escoles i instituts. Amb activitats potents. Així, a casa, demanaran repetir: als petits els hi acompanyarem i els xavals que hi vagin sols.\nM’imagino mil activitats i tallers, visites d’autors, cicles (de contes de balenes, de mariners, de nens amb ulleres, de princeses que no ho volen ser, de contes de dolents dolentíssims o contes sense dolent), exposicions, concursos, un espai amb disfresses, una bossa de famílies voluntàries per explicar contes que complementés una plantilla mai retallada… I si us plau, obriu-la els caps de setmana, dissabte i diumenge, matí i tarda. Perquè en puguem gaudir tots. —


Es que m'han dit que..: Lladres de voluntat?\nEls politics son moltes vegades venedors de somnis. I com a tal moltes vegades no s’arronsen a l’hora de fer promeses. Promeses que moltes vegades no podran complir, però que al meu humil parer, o des de la meva candidesa, crec que son fruit de una voluntat d’acontentar als seus electors, de dir-los el que creuen que volen escoltar.\nI el ciutadà?\nEl ciutadà es complau en confiar en el que li ha dit les paraules mes adequades, en el que el tranquil·litza millor, en el que li assegura que no ha de patir, que ja se’n ocuparà ell d’arreglar les coses. El problema es aquesta actitud passiva, aquest delegar en els altres perquè les coses canviïn. El ciutadà te idees, projectes, somnis, però no els acomplirà mai perquè esta paralitzat per mil pors injustificades, i perquè te les mans lligades amb unes manilles de les quals , si mes no,es l’únic que en te les claus per alliberar-se’n. Al ciutadà li han robat la voluntat?\nNo hi han lladres de voluntat.\nLa política no només és el gest que fem cada cert temps quan introduïm el nostre vot dins una urna, sinó que la política és el dia a dia, és tot allò que preocupa al ciutadà i, el més important, la política és fer del nostre entorn allò que volem que sigui, és en últim terme creació.\nEl problema es quan mires les noticies i abaixes els braços tot dient: “que hi farem a part d’anar a votar?”El problema potser es aquest, es quan anem a votar amb resignació.\nEstaria bé plantejar-se un exercici d’aquells estrambòtics de l’estil: “ a canvi de que, renunciaria a anar votar?”\nProbablement ens quedaríem esfereïts, de veure la quantitat de coses, materials per suposat, que molta gent prioritza al Dret a decidir... Per tant no es que ens robin la voluntat, senzillament hi renunciem...\nGaudir de bona salut, no pensar que ets boig o violent, una família que estimes amb bogeria en la qual has invertit totes les esperances de felicitat d’aquest mon eren fins fa poc allò al que aspirava la majoria de la gent. Desprès vam anar augmentant els paràmetres necessaris per a validar la idea de felicitat, un cotxe ben gros, una llar pròpia, la caseta a la platja, i com no el darrer crit en estris de nova tecnologia. Qualsevol cosa per mantindre’s dins del cercle de la felicitat. I arriba un dia en que la importància del factors materials arriba a esborrar els fonaments emocionals de la felicitat.\nI de cop ens cau al damunt la crisi. Perilla, tot el benestar material al qual ens havíem acostumat, i llavors ens adonem que la ràbia i el desesper es la única emoció honesta que queda entre la ciutadania. O bé, ens convertim en víctimes.\nDetesto el victimisme. Detesto la gent que no te prou valor per assumir les seves culpes, i les donen a algú altre o a alguna altra cosa. Detesto la covardia d’aquest gest. No culpis els altres de les teves febleses i de les teves estupideses.\nTambé hi ha els que recorren a la violència. Violència verbal , violència física...De debò algú es creu que aquest es el camí?\nI doncs, que ens queda?\nEns queda aquesta clau que portem penjada al coll, de feia tant de temps , que ni la recordàvem. Aquesta clau que ens van donar , tots els qui en èpoques no tant llunyanes, han lluitat perquè puguem gaudir del dret a decidir, però sobretot de la voluntat de fer-ho.\nAixí si tornem, als “venedors de somnis”, els hi hem de fer saber, que a mes del producte que ens han venut a copia de marketing, els hi exigirem a partir d’ara també un servei post-venda. Com a consumidors, hem sabut organitzar-nos en associacions, en col·lectius, per exigir que se’ns respectin els drets sobre els bens adquirits.\nTambé com a usuaris, o politics des del carrer, ens hem de responsabilitzar, i hem d’influir , hem de guiar, hem de fiscalitzar la feina feta des de les administracions. No s’hi val a desentendre’s, i a deixar-los fer, per després adonar-nos que no era aquest el producte que havíem comprat.\nTenim moltes vies per a fer-ho. Podem exigir,protestar, divergir,emprendre accions concretes. No ens hem d’inventar res, d’altres ens han obert les vies, els insubmisos,els defensors dels drets, els resistents...\nNomés es tracta de recuperar la voluntat, de comprometre’s amb la vida.\nPer l’espai d’opinió del “Ningú es Perfecte” de Radio Valira 29-05-2012\nPublicat per antonia escoda a 7:55


Brīvdienu māja Vējiņi Pargaujas Nov. Letònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nBrīvdienu māja VējiņiVejini, Straupes Pagasts, Pargaujas Novads, Pargaujas Nov., Pargaujas Nov., Letònia, LV-4152 - Veure al mapaExcepcional9,4Basada en14comentarisBrīvdienu māja VējiņiVeure més fotos"From all the places we visited during our vacation across 7..."HrigteringNetherlandsVeure més fotosVeure totes les 23 fotosExcel·lent ubicació 9,1Veure al mapa9,1UbicacióParticularitats que li encantaranbalcó/terrassa\nSobre l'allotjamentDescripcióAl visitar Pargaujas Nov., vosté es sentirà com a casa a Brīvdienu māja Vējiņi, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Brīvdienu māja Vējiņi ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix instal.lacions de barbacoa per garantir el més gran comfort possible als seus clients. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, balcó/terrassa, nevera, plat de dutxa per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Sauna, esquí, pesca, equitació de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Brīvdienu māja Vējiņi és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Pargaujas Nov..Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsbalcó/terrassaempolles d'aigua de cortesiaplat de dutxacalefacciónevera Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més


Preacord a Ferrocarrils de la Generalitat que desconvoca les vagues previstes pel MWC\nEl pacte assolit per l'empresa pública de la Generalitat posa el focus en la negociació que duen a terme la direcció de Metro de Barcelona i els sindicats\n16.02.2016 - 13:44\nUn preacord aconseguit entre la direcció de Ferrocarrils de Catalunya i el comitè d’empresa, on hi ha majoria clara de la UGT de Catalunya i de Comissions Obreres permet la desconvocatoria de la vaga que s’havia previst per coincidir amb el Mobile Word Congress, segons ha informat la Federació de Serveis a la Ciutadania de CCOO.\nEl contingut del preacord encara no es coneix perquè els negociadors han estat reunits fins a altes hores de la matinada. El que si se sap és que inclou un increment de salari “contingut” segons les fonts consultades, i també el compromís que a partir de 2016 es negociarà un conveni col·lectiu de caràcter plurianual, cosa que feia molt temps que reclamaven els sindicats.\nEls sindicats de Ferrocarrils de la Generalitat es van sumar dijous passat, dia 11, a la convocatòria d’aturades parcials durant la celebració del Congrés de Mòbils, que tindrà lloc del 22 al 25 de febrer.\nLes aturades s’havien demanat coincidint amb l’hora punta dels dies en què s’ha de celebrar a Barcelona el congrés dels mòbils.\nEl sindicat ha assegurat que s’ha arribat a una entesa per superar la situació de bloqueig que afectava a la negociació del conveni col·lectiu. No obstant, la decisió haurà de ratificar-se en les assemblees d’aquest dimarts, ha informat el sindicat en un comunicat.\nL’acord -que evitaria la vaga prevista durant la celebració del MWC- se signaria aquest dimecres a la Conselleria de Treball, Afers Socials i Famílies de la Generalitat.\nEl precord se suma a l’obtingut amb els sindicats que tenen majoria al comitè d’empresa d’Autobusos de Barcelona. Si aquest pacte es ratificat per la plantilla es desactivaria un altre focus de tensió social que conflueix amb la celebració del congrés dels mòbils. Cal remarcar que una part de la plantilla, representada per set sindicats manté la vaga parcial cada dia fins divendres vinent i també ha presentat preavís per fer aturades els dies 23 i 25 de febrer.\nTornant FGC l’acord obtingut posa ara el focus en les negociacions que es mantenen en la vaga del metro que avui dimarts reprèn els contactes. Recordar que Ferrocarrils de la Generalitat depèn del govern autonòmic i Metro de Barcelona té com a caps polítics els maxims responsables de l’Ajuntament de la ciutat. L’alcaldessa Ada Colau va arribar a dir que no negociaria sota pressió de vaga, declaració que posteriorment va rectificar. Els treballadors de Metro reclamen que es trenqui la congelació salarial dels últims anys, que hi hagi més estabilitat a la feina, fent marxa enrere de la contractació precària i, finalment reclamen transparència en relació amb els alts càrrecs i els seus sous, que no figuren en el conveni d’empresa.


Andorra participa en la 22a Codia, que se centra en les aigües transfrontereres i el sanejament - Poble Andorrà\nAndorra participa en la 22a Codia, que se centra en les aigües transfrontereres i el sanejament\nha comptat amb el suport del programa hidrològic intergovernamental (PHI) de l’Organització de les Nacions Unides per a l’Educació, la Ciència i la Cultura (Unesco) i de diversos organismes de cooperació iberoamericans\nAndorra ha participat aquesta setmana de manera telemàtica en la 22a Conferència de directors iberoamericans de l’aigua (Codia), com a acte previ a la celebració de la 28a Cimera iberoamericana de caps d’estat i de govern que organitza la República Dominicana. La participació andorrana ha estat encapçalada per la directora del departament de Medi Ambient, Sílvia Ferrer. La reunió pren el relleu de la darrera Codia organitzada per Andorra al juny del 2020.\nLa present Codia ha comptat amb el suport del programa hidrològic intergovernamental (PHI) de l’Organització de les Nacions Unides per a l’Educació, la Ciència i la Cultura (Unesco) i de diversos organismes de cooperació iberoamericans.\nEls temes principals que s’han tractat en la reunió han estat els avenços i reptes en matèria de gestió d’aigües transfrontereres en el marc d’acceleració de l’ODS6 i la planificació sectorial en sanejament i tractament d’aigües residuals.\nLa Codia és un espai de trobada entre els països iberoamericans, actors estratègics i institucions iberoamericanes que contribueix a enriquir l’intercanvi d’experiències en l’àmbit de la gestió dels recursos hídrics, l’accés als serveis de l’aigua i al sanejament i la relació amb el medi ambient.\nPosar l’aigua al més alt nivell polític és un objectiu clau de la Codia i mostra d’això és la feina que s’ha realitzat en els darrers anys, ja que les conclusions dels diàlegs tècnics de la 21a Codia es van elevar a la 10a conferència ministerial de medi ambient, organitzada per Andorra en el marc de la 27a cimera iberoamericana, on es va acordar l’impuls de l’agenda mediambiental iberoamericana.\nMarsol valora que la trobada de l'UCCI és de gran valor per a Andorra la Vella


EDICIÓ DEMÉSENLLÀ #445 (Del 14 al 24 d’abril de 2016)\n- d’abril 18, 2016\nAvancem sense presa i sense pausa en la nostra 13a temporada en antena, aquesta setmana amb l’edició número 445 en la què, amb només quatre propostes, esperem delectar-vos durant dues hores en un nou viatge sonor arreu del planeta. Comencem amb la presentació de “Abbar El Hamada”, el nou i magnífic àlbum de la sahrauí instal·lada a Barcelona Aziza Brahim, amb qui parlem de música i també d’altres temes, en el seu cas inevitables. Tot seguit, amb motiu del seu pròxim concert a Barcelona, ens regalem els sentits amb “Azel”, quart àlbum del genial Bombino que des de Níger ens porta el seu singular i superb estil de rock del desert. A continuació ens traslladem a Haití, un país caribeny on les arrels africanes més autèntiques es fusionen amb els sons contemporanis en el disc “Wa Di Yo” amb el que debuta el grup Lakou Mizik. Acabem amb els sons ancestrals que ens arriben des de Sardenya a “Novaera”, el nou àlbum de Cuncordu e Tenore de Orosei, quintet que interpreta meravellosament les polifonies vocals tradicionals de l’illa mediterrània.\nEscoltar podcast Demésenllà edició #445\nafricanes ancestrals àrab demésenllà desert blues ètnica fusió haul mediterrània música programa de ràdio Transglobal World Music Chart\nEDICIÓ DEMÉSENLLÀ #534 (Del 5 al 15 d’abril de 2018)\n- d’abril 08, 2018\nBen contents estem de tornar-nos a trobar amb vosaltres, una setmana més, per compartir un munt de músiques al·lucinants acabades de sortir del forn amb la nostra edició número #534. Arrenquem el viatge d’avui a la petita localitat palentina de Tabanera de Cerrato, camp base del grup El Naán que recentment ha editat el seu tercer àlbum, “La Danza de las Semillas”, nova i deliciosa simbiosis entre tradició ibèrica i modernitat de la que ens parla l’amic Héctor Castrillejo. Tot seguit anem amb “K’ataka”, debut discogràfic de la Balkan Paradise Orchestra, onze joves músiques que des de Barcelona irrompen en el planeta musical amb tot de clàssics de les sonoritats balcàniques; Laura Lacueva també ens explica moltes coses interessants. Un petit parèntesis en l’agenda amb música dels també barcelonins Che Sudaka i passem a la nostra secció flamenca, avui amb sons d’allò més clàssics amb “Coplas del Desagravio a la Mujer” del cantaor de Jerez de la Frontera Vicente Soto “Sordera” i amb “Arañ…\nEDICIÓ DEMÉSENLLÀ #446 (Del 21 d’abril a l’1 de ma...\nEDICIÓ DEMÉSENLLÀ #445 (Del 14 al 24 d’abril de 20...\nEDICIÓ DEMÉSENLLÀ #444 (Del 7 al 17 d’abril de 201...\nEDICIÓ DEMÉSENLLÀ #443 (Del 31 de març al 10 d’abr...


Kodro: El botxí del 2016 torna demà a Montilivi amb l'Athletic - Diari de Girona\nKodro: El botxí del 2016 torna demà a Montilivi amb l'Athletic\nEl bosnià va fer dos gols amb l'Osasuna en la final del «play-off» 2015-16 i va frustrar l'ascens del Girona · Aquest gener ha fitxat pel club basc després de voltar per Alemanya, Suïssa i Dinamarca\nmarc brugués 27.03.2019 | 23:24\nKodro celebra l'ascens a Montilivi del curs 15-16 CA Osasuna\nKodro celebra l'ascens a Montilivi del curs 15-16\nKenan Kodro mai ha estat un golejador de grans xifres. El davanter de l'Athletic Club és, de moment, un d'aquells davanters que es mou entre la mitja dotzena i la desena de gols per temporada. Un 9 clàssic, molt lluitador, ràpid però sense cap bala, que va bé de cap i, sobretot, oportunista. No és cap virtuós tècnicament ni té la cama esquerra que tenia el seu pare, llegenda de la Reial Societat de principis dels anys noranta i exjugador del Barça (1995-96). Tanmateix, Kodro ocupa un lloc destacat al racó de malsons del Girona. No està al nivell de Pablo Caballero (Lugo), però el bosnià comparteix amb l'argentí l'honor de ser un dels botxins del Girona dels últims anys. I és que el curs 2015-16 quan vestia la samarreta de l'Osasuna va ser clau per frustrar per segona vegada consecutiva l'ascens de l'equip blanc-i-vermell a Primera. El davanter nascut a Sant Sebastià va marcar l'1-0 en el partit d'anada de la final del play-off d'ascens disputat al Sadar i que va acabar 2-1 a favor dels navarresos. També ho faria a la tornada en un partit a Montilivi de trist record per als aficionats gironins que van veure aigualides, per segon any consecutiu, les aspiracions de pujar. El bosnià va glaçar l'estadi amb un gol al partit de tornada només començar la represa (m.47). Demà Kodro, gairebé tres anys després, tornarà a Montilivi per primer cop des d'aquell dia per enfrontar-se a un Girona, ara ja sí, de Primera.\nKodro ha tornat aquest hivern a terres basques per fitxar per un Athletic necessitat de gol que buscava alternatives al veterà Aduriz. Ho ha fet després de voltar per Europa i tastar la Bundesliga, la lliga suïssa i la danesa. La projecció i joventut de Kodro van fer que amb només un any a Primera Divisió (29 partits i 7 gols) i malgrat el ràpid retorn de l'Osasuna a Segona A, el Mainz 05 s'hi fixés i pagués 1,8 milions al club navarrès pel seu fitxatge. A la Bundesliga les coses no li van sortir gaire bé i tan sols va disputar 10 partits sense arribar a veure porteria. Al mercat d'hivern va ser cedit al Grasshopers, on va recuperar el somriure i amb només mig any va fer marcar 7 gols en 15 partits. L'estiu passat el Mainz va recuperar la inversió quan el Copenhague va pagar 1,7 milions pel davanter. A terres daneses estava recuperant l'olfacte golejador (18 partits i 6 gols) amb actuacions molt destacades a l'Europa League. Això va fer que l'Athletic Club hi pensés i el fitxés aquest mercat d'hivern.\nSense minuts amb Bòsnia\nDe moment, a les ordres de Gaizka Garitano, Kodro ha disputat 6 partits en els quals ha marcat un gol. Kodro ha anat concentrat amb Bòsnia durant aquesta aturada FIFA però no ha disputat cap minut en els partits contra Armència i Grècia, de classificació per a l'Eurocopa. Fins ara ha disputat 9 partits amb la selecció absoluta bosniana (2 gols).\n«L'Athletic vindrà a guanyar-nos». Girona FC


Acta Assemblea del Raval 20/05/2013 | Assemblea del Raval - Asamblea del Raval\n← Acta Assemblea Raval 11/12/2012\nActa Assemblea del Raval 03/06/2013 →\nÉs un tema calent, que afecta molt al barri, per això hem d’estar-hi.\nPodem dir que s’ha creat una mena de “Comissió Unipersonal” per a fer seguiment d’aquest tema, és totalment oberta i s’espera de què ens hi sumem més persones. Assistirà a la propera reunió sobre el tema i ens mantindrà al corrent, si sorgeix alguna cosa que requereixi d’acció ho passarà directament per la llista de l’assemblea.\nTambé ens facilitarà l’adreça per a poder accedir als pats col·laboratius de la campanya i a tota la info relacionada.\nEs va parlar de les darreres ocupacions i de com fer-lis suport, no es va concretar res però el tema va donar per a molt intercanvi d’opinions!\nVam tocar una mica la proposta de col·laborar totes les entitats del barri plegades, aquí ens va faltar més opinions així que esperarem a veure a la propera assemblea si hi ha més participació i idees per debatre.\nEs va resumir i actualitzar les notícies sobre la marxa de l’organització de la XI Festa Popular, vam parlar sobre quin acte organitzar en el marc de la festa com assemblea, no es va concretar res. De moment també tenim només una “Comissió Unipersonal”, totalment oberta i a l’espera que es sumi més gent.\nEs va parlar de la campanya de la PAH “Primavera Verda” que des de l’Assemblea també es fa en suport a la ILP, i de passada per a recollir fons per a fer front a les despeses judicials que se’ls hi venen a sobre a la gent que participa amb la PAH a les accions d’oposició als desnonaments i scraches. Tot i que a poc a poc, la cosa rutlla i aquesta mateixa setmana es comença a posar una taula a la rambla per a informar i recollir diners. També es fa rondes a comerços oferint-los de posar l’enganxina del “Sí, se puede” a l’aparador o lloc visible. Això es fa tots els dimecres, de 17 a 19 h!\nÉs una acció oberta a la participació, si en teniu ganes i disposeu de temps, passeu pel local a informar-vos de com ajudar a difondre i fer campanya!\nI això és tot, la propera assemblea es farà el proper 3 de juny i si el temps acompanya ens trobarem a la rambla al lloc de sempre a partir de les 19:30 h, si no, ens trobarem al local, al c/ de la Cera!


Aina Li - Històries Trobades : RECORDA\nVa mirar-la. Semblava que el vent acaricies el seu cabell recollit en una cua alta i intentes apartar-li el serrell del front per acariciar-li la cara. Portava els ulls pintats, una fina línia negra que accentuava la seva mirada dolça i dura a la vegada, com si t’intentes dir que no t’havies de preocupar per res perquè ella sempre estaria al teu costat, però a la vegada t’advertia que no fessis cap ximpleria perquè no t’ho perdonaria. Tenia la vista clavada en aquell estany, mentre veia barques plenes de parelles passar.\n-Recordes aquest lloc?\n-Va ser el lloc on vam tenir la nostra primera cita. Recordo que vam llogar una d’aquelles barques i vam estar-nos unes dues hores remant per l’estany perquè no sabia com girar la barca per tornar a terra ferma.\n-Recordes que va passar?\n-Recordo com quan estava intentant girar et vas aixecar perquè t’estaves marejant i com per poc els dos en quèiem a l’aigua. I al final, quan vam aconseguir tornar, vam haver de pagar deu euros per haver estat una hora de més amb la barca.\n-Recordes com anava vestida?\n-Recordo que portaves aquell vestit de flors, que cada vegada que bufava el vent s’aixecava i cridaves com una histèrica, amb aquelles ballarines que acabaves de comprar i et feien mal als peus.\n-I recordes com anaves vestit tu?\n-Recordo que em vaig posar una camisa de quadres, que m’havia comprat especialment per la nostra primera cita, amb uns texans que em va deixar el meu germà gran i unes sabates negres.\n-Recordes que vas sentir aquell dia?\n-Recordo que al principi estava molt nerviós perquè tenia molta por de fer el ridícul davant teu i que pensessis que era un sapastre, però quan ja portàvem bastant estona junts, vaig començar-me a sentir-me estranyament còmode al teu costat i vaig començar a sentir que realment teníem un futur junts.\n-Recordes que va passar aquí?\n-Recordo que vam seure en el banc en el qual estem ara i lentament em vaig anar acostant a tu fins que et vaig fer un petó.\n-I recordes el què em vas dir?\n-Recordo que et vaig dir que t’estimava, tot i que ara que ho dic en veu alta potser em vaig passar una mica tenint en compte que era la nostra primera cita.\n-Et puc demanar una cosa.\nVa assentir amb el cap.\n-Recorda que en algun moment de la teva vida em vas estimar, d’acord?\nVa aixecar-se del banc i va allunyar-se acompanyada pel vent que intentava eixugar-li les llàgrimes que li queien dels ulls. Aquell era el seu final.\nPublicat per Aina Li a 22:17\nSheila 151 30 de març de 2015 a les 12:07\nAina Li 30 de març de 2015 a les 19:57\nJudit 31 de març de 2015 a les 11:06\nAina Li 1 d’abril de 2015 a les 23:16


Josep Bécares: “Escric el que escric per les experiències viscudes” | Alexandre Nunes de Oliveira\nEl pròxim 23 de març, a l’Auditori de Girona, dins del cicle Càpsula, dedicat a la promoció de noves propostes musicals, Josep Bécares, àlies Fina, presentarà el disc #Inconformista voltejat de convidats de luxe, com ara Les Anxovetes o la guitarrista Mireia Vilalta. Tot i que ja compta amb certa trajectòria en el món de la música, aquest és el primer llarga-durada del cantautor barceloní radicat a Girona, on està deixant la seva marca també com a programador i activista cultural. Les seves cançons esquitxen esperit pop barrejat amb la frescor de la rumba i del reggae, amb unes lletres plenes de sentit ecologista i de consciència social.\nNo sembles exactament un músic novell. Com és que publiques ara el teu primer disc? La música ha entrat tard a la teva vida?\nNo recordo quan va entrar la música a la meva vida, sempre hi ha estat. El disc ha trigat, molt, per camins vitals molt difícils, però aquests camins sempre ho són… Això, sumat a la precarietat cultural general, ho allarga tot més, però no renego de les pedres al camí, són part d’#Inconformista. Escric el que escric per les experiències viscudes, i si faig les cançons que faig, amb les que vull plasmar tota la seva complexitat d’una manera senzilla, enèrgica i optimista, és pel reconeixement que la vida sempre és difícil. Però en la música, i en l’art en general, trobem aquelles emocions, sensacions i reflexions que ens ajuden a sortir-ne millor del que hi hem entrat… Vaja, ja m’he posat seriós! [riu]\nEntenc per on vas. Però potser hem de recular i explicitar una mica més aquesta arqueologia personal. Quan –com i per què– Josep Bécares esdevé Fina?\n[Riu] Bé, fa uns 5 anys ja, quan una colla d’amics em van animar a reprendre la carrera musical muntant un concert al Bar Context de Girona, vaig pensar: “I com em dic? Qui sóc? Què faig? I sobretot, per què?”. Preguntes que de vegades no ens fem amb la suficient atenció… Molts pensaments em van portar a això. Primer amb en Lluís Pagespetit de la Fundació Vincles, gran amic, pedagog i activista mediambiental. Sempre teníem una conversa recurrent: “Tenim la pell molt fina per enfadar-nos, molestar-nos amb les persones, en canvi molt gruixuda per empatitzar, ser sensibles… I dèiem que cal tenir la pell fina quan toca, per ser sensibles, permeables, a les persones i al medi”. Vam treballar molts anys junts fent educació ambiental. Després unes amigues amb les quals compartia casa sempre feien referència al meu “costat femení”. A mi mai em va fer vergonya ni ofendre, al contrari, em sentia molt còmode expressant tota la meva identitat, però em va fer reflexionar sobre els rols de gènere. No sé, els devia arribar una energia suposadament femenina, i jo en vaig fer bandera. Per trencar esquemes patriarcals cal estirar fort de la corda, sóc feminista i el nom és una provocació més. Finalment, sempre m’ha encantat el territori gironí. Girona és ple de ‘Fines’, entre elles la meva tieta, som molt amics i ens assemblem molt de caràcter. Així que sóc Fina per totes aquestes raons.\nPrecisament, a part de músic, també ets activista de causes culturals, socials i ambientals. Sabem que dediques força temps i energies, per exemple, a la integració de minories i col·lectius marginats. Encara (et) queda molt per fer?\nBé, si em permets parlem d’inclusió, és a dir, de possibilitar la participació i la interacció psicològica i emocional de totes les persones a la societat, de manera que les diversitats, totes, es visquin com a quelcom natural, i tots els dispositius necessaris per a aquesta inclusió hi siguin sempre presents, això és, la mirada personal de cadascú, l’actitud, però també els suports tècnics, mèdics, econòmics, administratius i polítics. És difícil d’explicar, però la diversitat quan la veus massa, quan t’hi entrebanques, quan és un problema, no està inclosa, com a màxim està integrada, o segregada dins el conjunt de la societat. En la inclusió, la barreja de la diversitat ha de procurar que no veiem elements diferents, sinó diversos: la diversitat és la idea radical que tots som persones. Per tant, sí, hi ha molt de camí per recórrer. I sí, hi dedico molt temps, és un projecte vital: el 2015 vaig muntar l’associació mmmagrada.com, on tenim un programa anomenat IDEA, que vetlla per la inclusió de la diversitat, l’educació i l’apoderament. Es tracta de treballar per la inclusió a través d’activitats socioeducatives que potenciïn l’apoderament de totes les persones.\nJustament, a les teves lletres sorgeixen també aquests temes. La crítica social i també un rerefons de preocupació mediambiental. És més important la lletra o la música?\nOstres, que difícil… Crec que totes dues, pel context en què vivim. Actualment, per una banda, ens trobem desconnectats de la realitat social per l’excés de feina que estem obligats a fer a causa de la crisi, per la quantitat d’informació i fake news, per la liquidesa de la societat… Per tant, una bona música et pot ajudar a connectar amb un text. Quants cops ens ha passat que una cançó que escoltàvem de petits l’hem entès de grans, o quan hem tingut temps per pensar-hi. Les cançons “fines” són això, cançons pop, fàcils de cantar, que busquen la participació amb tornades i cors enganxosos, però també busquen una conversa amb un mateix i amb tothom que les canta. La música és emoció i sensació, és un llenguatge universal. Després connectem o no amb la lletra, ens pot emocionar més o deixar-nos igual. Per això també canto en castellà. De vegades em surten les cançons en els dos idiomes alhora. Tant de bo dominés l’anglès. Al disc també hi ha adaptacions cantables a l’euskera i al gallec, per posar en valor la riquesa de les llengües de la Península. Un bon amic les ha traduït a l’anglès i estem treballant amb adaptacions a l’italià.\nA part de les ajudes amb les traduccions, pel disc vas comptar amb unes quantes col·laboracions musicals de prestigi… com els has pogut convèncer?\nEl millor del cas és que no ha fet falta convèncer-los: una trucada, un plantejament i com que ja hi havia una amistat, i s’ha de dir, els hi van encantar les cançons, i s’hi van avenir de seguida. Els problemes han vingut per quadrar calendaris, però ja tenim la feina feta. Aprofito per agrair a Les Anxovetes, a Hora de Joglar, al Juanjo i al Natxo dels Gossos, a la gent de Música Global per facilitar els permisos, i a la Mercè Casas per ajudar-nos a coordinar, és una amiga del món de la producció que treballa de meravella.\nI tota aquesta gent compartirà escenari amb tu el dia 23? Què ens pots avançar del concert, sense sacrificar sorpreses?\nFINA: El dia 23 venen Les Anxovetes i Hora de Joglar. Hi serà la Mireia Vilalta, una de les guitarristes rockeres de referència del territori, que s’ha sumat a la banda, també en Joel Masó, director del quartet de corda que ha gravat el disc. Serà el primer concert amb tota la banda, 11 persones a l’escenari, i un concert inclusiu gràcies a la gent de mmmmagrada.com, de l’Auditori i del programa Apropa Cultura: entre el públic hi haurà 9 persones amb diversitat funcional, també serà un concert participatiu, qui vulgui podrà adquirir instruments fina a l’entrada per tocar alguns temes des de la platea! Finalment, també puc avançar que l’entrada només val 7€ i que es poden comprar a www.finamusicoficial.com. Espero que ens veiem i ens cantem per algun lloc, #petonsicançons\n#Inconformista Fina Josep Bécares


Lents de contacte: una opció que cada cop es fa servir més | IMO\nL’ús de lents de contacte està cada cop més estès al nostre país. Segons un estudi presentat el 2012 a la Gaceta Business (revista del Consejo General de Colegios de Ópticos-Optometristas), a Espanya hi ha 2,5 milions d’usuaris de lents de contacte. Aquesta xifra, que equival a un 7,4% de la població d’entre 12 i 65 anys, no para d’augmentar i posa de manifest que les lentilles són una opció en creixent consideració per a molts usuaris.\nTal com afirma Mireia Campos, òptica optometrista de l’IMO, “tot i que el més habitual és fer-les servir per corregir defectes refractius, de la mateixa manera que ho farien unes ulleres, les lents de contacte també són indicades per disminuir aberracions o ‘imperfeccions’ oculars i per reduir el dolor o la incomoditat després d’un traumatisme o d’algunes cirurgies”. En aquest últim cas, parlem de lents terapèutiques, que actuen de manera similar a un embenat protector per evitar el contacte directe de l’ull amb la parpella i accelerar així el procés de cicatrització. “Aquest tipus de lents no s’extreuen a la nit, sinó que es porten contínuament i, per tant, presenten característiques especials: són molt fines i el contingut d’aigua varia en funció del pacient”, afegeix l’especialista en contactologia.\nDiferents tipologies de lents de contacte\nCal tenir en compte, doncs, que hi ha diferents tipologies de lents i que allò que realment importa és seleccionar el més adequat, el que s’ajusta millor a les necessitats visuals de cada persona i a les seves motivacions (fer esport, anar a la feina, ocasions especials…). La clau perquè les lents de contacte resultin còmodes i pràctiques i no causin molèsties és una bona adaptació i un ús correcte, seguint mesures bàsiques de conservació i d’higiene que permetin mantenir-les en perfecte estat. Els tipus de lents de contacte més habituals són els següents:\nSemirígides: són més petites, més dures i, per tant, menys flexibles que les lents toves. Es fan servir en cas d’astigmatisme molt elevat o d’irregularitat corneal.\nHíbrides: són la barreja dels dos tipus anteriors i es fan servir quan no és possible adaptar una lent semirígida perquè el pacient no la tolera, perquè no centra bé o perquè no abasta les irregularitats perifèriques de la còrnia.\nEsclerals: es fan servir en els mateixos casos que una lent híbrida i també són aconsellables per a pacients amb ull sec sever, ja que, com que són més rígides i més grans, poden omplir-se de llàgrima artificial i crear un reservori que manté l’ull permanentment humit.\nConservació de les lents\nPer la seva experiència en l’àmbit de la contactologia, Mireia Campos té molt clar que “les lents de contacte són un mètode segur sempre que se’n faci un bon ús i un bon manteniment”. L’optometrista de l’IMO ofereix unes quantes recomanacions bàsiques:\nLa còrnia necessita respirar i per això és important recordar que ens hem de posar les lents, com a mínim, 20 minuts després de llevar-nos, i ens les hem de treure 20 minuts abans d’anar a dormir. Mai no ens hem de ficar al llit amb les lentilles si no ens indiquen el contrari, i s’aconsella no dur-les més de 8 hores diàries (tot i que la mitjana se situa en 9,45 hores al dia).\nLa còrnia ha d’estar constantment humectada per poder funcionar de manera correcta, cosa que requereix fer servir llàgrima artificial durant tota l’estona que duem les lents (no només quan ens les traiem). És preferible que la llàgrima artificial sigui en monodosis, és a dir, sense conservants.\nLa higiene és fonamental. Per això hem de netejar les lents i canviar el líquid de l’estoig que les conserva cada dia, encara que no les fem servir cada dia. En el cas de les lents semirígides, híbrides i esclerals, a més, hem de netejar-les bé amb el sabó indicat, perquè no s’hi acumulin dipòsits de lípids i proteïnes que poden provocar incomoditat i poden arribar a comprometre la visió.\nSi tenim l’ull especialment vermell o si notem sensació d’incomoditat o sequedat, molèsties, dolor o visió borrosa, ens hem de treure immediatament la lent (i no posar-nos-la mai si està esquerdada o trencada) i posar-nos en contacte amb l’especialista.\nÉs imprescindible que les lentilles estiguin sempre humides, tant a l’estoig com als ulls. Per això tenim la solució única i les llàgrimes artificials.\nEls nens poden dur lentilles?\nContràriament a allò que es creu, no hi ha una edat mínima per fer servir lents de contacte. Tal com explica l’optometrista Mireia Campos, “en el cas de nens molt petits amb ambliopia o ull gandul, les lents es fan servir com a alternativa a les ulleres o al tradicional pegat d’oclusió, que a vegades pot produir dermatitis o resultar incòmode. Quan passa això, el nen, que no és conscient de la importància de dur el pegat, opta per treure-se’l. En aquest cas podem prescriure una lent de contacte tova que, tintada amb la pupil•la opaca o amb una graduació molt elevada, compleixi la mateixa funció i faci que el cervell ignori la imatge que percep aquell ull”. A partir dels 11 anys, també pot aconsellar-se l’ús de lentilles per corregir errors refractius moderats, que presenta avantatges significatius respecte de les ulleres. Segons Mireia Campos, “les lents de contacte ajuden que el sistema visual es desenvolupi de manera correcta i contribueixen a l’aprenentatge basat en la percepció, ja que proporcionen la mateixa mida d’imatge entre tots dos ulls, incrementen el camp visual perifèric i faciliten la rehabilitació visual de nens amb afàquia (sense cristal•lí)”.\nA l’estiu cal tenir alguna precaució especial amb les lentilles?\nL’estiu és època de sol, platja i piscina i això fa que els usuaris de lents de contacte hagin d’adoptar precaucions especials com recordar que banyar-se o practicar esports aquàtics amb les lentilles posades pot resultar una perillosa font d’infeccions i/o d’úlceres corneals. Mireia Campos destaca que “és important que les lents no toquin mai l’aigua, perquè, encara que no ho sembli, conté nombrosos gèrmens i bacteris. Com a alternativa, hi ha ulleres de natació que permeten graduar el vidre per veure-hi còmodament sota l’aigua. Si no és possible prescindir de l’ús de lentilles, es recomana fer servir les diàries i llençar-les en sortir de l’aigua”. Finalment, l’òptica optometrista de l’Institut aclareix que “encara que les lentilles no puguin tocar l’aigua (ni la saliva), han d’estar sempre humides, tant a l’estoig com als ulls. Per això tenim la solució única i les llàgrimes artificials”.


El català David Victori es proclama guanyador del festival de curtmetratges Your Film Festival - Biblioteca Caterina Figueras\nHome / cinema / El català David Victori es proclama guanyador del festival de curtmetratges Your Film Festival\nEl català David Victori es proclama guanyador del festival de curtmetratges Your Film Festival\nEl jove cineasta de Manresa David Victori s'ha proclamat guanyador del Your Film Festival, amb el seu curtmetratge La culpa. El premi consisteix en la producció d'una minisèrie 'on line' apadrinada per Ridley Scott i l'actor Michael Fassbender, que li finançarà el seu projecte amb una ajuda de 500.000 dòlars (397.000 euros).\nUs convidem a veure el curtmetratge, "La culpa", una història de ressons filosòfic-fantàstics en la qual un home es veu immers en un bucle de venjança després de l'assassinat de la seva dona. Un thriller psicològic amb pinzellades de cinema fantàstic, que intenta parlar del sentiment de la culpa.\nEl català David Victori es proclama guanyador del festival de curtmetratges Your Film Festival Reviewed by Biblioteca Caterina Figueras on 7:00 Rating: 5