Els fruits secs milloren la fecunditat ⋆ Socpetit.cat\nUna investigació de la Universitat Rovira i Virgili (URV), l’Institut d’Investigació Sanitària Pere Virgili i CIBERobn, liderats pel científic Jordi Salas Salvadó, ha demostrat que menjat fruits secs de manera regular provoca canvis en l’ADN dels espermatozoides. En concret sobre els “patrons de metilació de l’ADN espermàtic”, ha informat la URV. L’estudi s’ha fet en 72 participants sans, no fumadors i joves i que consumien una dieta d’estil occidental. D’aquests 72, 48 consumien fruita seca i els altres 24 formaven part del grup de control. Els investigadors han pogut observar que 36 regions genòmiques metilaven de manera diferencial entre l’inici i el final de l’assaig únicament en els individus que consumien fruita seca. Aquests canvis en els espermatozoides poden comportar també canvis en la capacitat de fecundar. El treball s’acaba de publicar a la revista científica ‘Andrology’. L’estudi s’ha fet en col·laboració amb investigadors de la Universitat d’Utah dels Estats Units, liderats per Douglas T. Carrell.\nL’anàlisi es va fer en el marc de l’estudi FERTINUTS, un assaig clínic liderat per la investigadora Mònica Bulló i l’investigador Albert Salas-Huetos els resultats principals del qual es van publicar el 2018. En aquest treball van demostrar que el consum de fruita seca durant catorze setmanes millorava significativament el nombre de espermatozoides, la vitalitat espermàtica, així com la motilitat i morfologia dels espermatozoides.\nAlbert Salas-Huetos, que treballa a la Universitat de Harvard (Estats Units), ha afirmat que “aquest treball demostra que hi ha algunes regions sensibles de l’epigenoma espermàtic que podrien respondre a la dieta, la qual cosa podria comportar canvis en els espermatozoides i en la capacitat de fecundar”. Els investigadors també han assenyalat que els possibles beneficis per a la salut de les troballes necessiten més estudis que comprovin les dades observades en altres poblacions.\nFont: ACN Tarragona\nAugment de casos d'addició a les pantalles per culpa de les restriccions de la covid-19


La TV privada és viable\ner què no hauria de ser viable una televisió privada en català? Entre les elits dirigents s’ha instal.lat el tòpic que a Catalunya o bé s’opta per TV3 i el model públic en detriment de qualsevol opció de televisió privada o bé s’aprima Televisió de Catalunya per poder obrir espai i mercat a una cadena privada. De veritat, Catalunya no pot sostenir un model mixt de televisió pública i privada com Dinamarca, Finlàndia, Suècia o Irlanda?\nEl tòpic era adduït fa poc per l’amic Jaume Roures, president de Mediapro, en un entrevista titulada justament “Una tele privada en català no és viable” (Ara 30-10-11). Totalment en desacord. Admiro el president de Mediapro per moltes coses: perquè ha estat capaç d’aixecar un gran grup mediàtic de 4.000 treballadors (quan el totpoderós Prisa s’ensorra) i perquè manté un discurs intel.ligent i coherent sobre el model de negoci en el camp de la comunicació. Però, escricaquest article, on d’alguna manera continuo l’anterior sobre la necessitat de mantenir el model actual de TV3, per rebatre aquella opinió i defensar la viabilitat de la privada en català.\nLes diverses raons que se solen esgrimir en contra es redueixen a dues: l’alt cost d’una televisió competitiva en un mercat tan reduït i saturat com el català i el fet que TV3 ja ocupa aquest mercat. És cert que el negoci televisiu és car i cada dia més arriscat. Ara bé, que el mercat en català sigui reduït no implica que no hi puguin coexistir canals públics i privats. El cas de la ràdio ho demostra: Catalunya Ràdio no ha estat obstacle per l’èxit de la privada RAC1. Clar que la ràdio no és com la tele. És més barata, sí, però la raó diferencial rau en la regulació espanyola de la televisió.\nSi no hi ha espai al mercat català de la televisió per a una privada – el canal 8TV no ha passat del tres --, no és per culpa del 14 o 15 per cent de la quota de TV3. És per culpa del 80 per cent de quota de les cadenes espanyoles, entre les quals la Sexta. I aquest estat de coses no és fruit de l’atzar: respon a unes polítiques sistemàtiques dels governs de Madrid per impedir la normalització de la televisió en català a Catalunya i a tot l’espai del català.\nEn efecte, des de la Transició, el model centralista, radial i unilingüe de TVE s’anà imposant en cada reconversió. La mateixa TV3 estava destinada a ser “la tercera” (a l’ombra de TVE1 i La 2). Quan el PSOE aprovà el 1988 la primera privatització, va negar per llei tota possibilitat de cadenes autonòmiques privades. Per què? La unitat de mercat televisiu espanyol i en espanyol era sagrada llavors i encara ho és (tant és així, que TV3 només compta com a FORTA a nivell d’Estat). A més, ni les primeres privades de 1988 ni les posteriors, analògiques o digitals, no estan subjectes a cap obligació en relació al català o a quotes de producció catalanes.\nLa possibilitat de crear canals autonòmics es retardà fins fa una dècada. I quan l’agost de 2003 el darrer govern Pujol concedia els quatre canals autonòmics al Grup Godó, el mercat català estava gairebé saturat. I ara, amb l’apagada analògica, un allau de canals generalistes o temàtics espanyols han acabat d’ocupar la pantalla. La pregunta és: són viables els quatre canals (8TV, Barça TV, Estil9 i RACTV) del grup Godó? En aquestes condicions, no.\nPer això, algun dia caldrà dir prou a l’ocupació impune de l’espai i el mercat del català per les cadenes espanyoles i en espanyol. Seria demanar molt? Coses més grans veurem: per exemple, el nou pacte fiscal. O és que un nou pacte televisiu seria més difícil que el fiscal? Clar que amb la independència, la nostra televisió (pública i privada) en sortiria molt beneficiada. La qüestió és si cal esperar o no al referèndum d’autodeterminació, que l’amic Roures anhela, per poder fer viable la nostra televisió privada en català.\n(El Punt Avui, 5-11-2011)


Ridícul del vaixell de la ultradreta que volia aturar el rescat d’immigrants | VilaWeb\nMay sobre Catalunya: 'La gent ha d'acatar la llei i la constitució espanyola'\tMay sobre Catalunya: 'La gent ha d'acatar la llei i la constitució espanyola'\nVuit mapes per a entendre les aliances dins la Unió Europea\tVuit mapes per a entendre les aliances dins la Unió Europea\nCatalunya, l'afer intern que Rajoy no pot contenir\tCatalunya, l'afer intern que Rajoy no pot contenir\nRidícul del vaixell de la ultradreta que volia aturar el rescat d’immigrants\nEls tripulants del C-Star han estat deportats del nord de Xipre, acusats de tràfic de persones · En el vaixell s'hi han trobat 21 refugiats de Sri Lanka\nUn grup d’extrema dreta que es dedicava a impedir els rescats d’immigrants al Mediterrani ha estat deportat del nord de Xipre acusat de tràfic de persones. En el vaixell, hi han trobat vint-i-un immigrants, la majoria provinents de Sri Lanka. El grup C-Star, format per vuit tripulants i el capità, ha estat detingut per les autoritats turco-xipriotes al port de Famagusta. Els han pres declaració, acusats de preparar i fer circular falsos documents. Poca estona després, els han deixat anar per manca de proves. No obstant això, el propietari del vaixell ha estat traslladat al sud de l’illa per a tornar-li a prendre declaració. Els refugiats trobats al vaixell, en canvi, han pogut continuar el viatge.\nAlguns dels refugiats han dit que havien arribat a pagar 10.000 euros perquè els portessin a Itàlia, i cinc d’ells expliquen que han demanat asil al país europeu. Els quinze restants han tornat cap a Sri Lanka.\nLa detenció i deportació dels membres de C-Star contrasta amb la intenció per la qual es va crear Defend Europe, grup del qual depèn C-Star. Aquesta organització xenòfoba va néixer amb la finalitat explícita d’aturar les ONG i organitzacions humanitàries que, segons el seu parer, trafiquen amb centenars de milers d’immigrants il·legals a Europa i fan perillar la seguretat i el futur del continent. Defend Europe, que ha recollit més de 75.000 euros per a aquesta finalitat, considera que les organitzacions humanitàries que rescaten refugiats al Mediterrani són responsables de l’ofegament de milers d’africans. El grup ultradretà denuncia que les ONG recullen donacions per a traficar amb persones i que són part d’una xarxa internacional de tràfic de persones i del negoci dels immigrants. I per això diu que farà el possible per a impedir les activitats il·legals de les organitzacions humanitàries. Però avui, el grup C-Star ha estat detingut per tràfic de persones.\nDe fet, aquest no és el primer episodi d’escàndol del vaixell C-Star. L’embarcació ja va ser retinguda el dia 20 de juliol a Egipte, per les autoritats del canal de Suez, durant uns dies, quan es dirigia cap a Catània (Sicília). El batlle de Catània havia advertit prèviament que no volia que l’embarcació amarrés al seu port.\nL’organització Defend Europe és un grup d’ultradreta creat per Generation Identity, un moviment de joves europeus contraris a l’islam i la immigració que va néixer a França el 2002 i que, majoritàriament, està format per joves alemanys, italians, austríacs i del Regne Unit. Arran dels fets, ha tret un comunicat en què diu que vint dels refugiats que viatjaven en el vaixell estaven fent entrenament de navegació, i que, quan els refugiats s’esperaven a l’aeroport per tornar al seu país d’origen, les ONG els han ofert de quedar-se a Europa i demanar asil a canvi de ‘promeses i diners’. Defend Europe diu que quinze dels refugiats han rebutjat l’oferta, però que cinc d’ells han acceptat el suborns i ara acusen ‘falsament’ el propietari del vaixell. L’organització ultradretana diu que el vaixell del grup C-Star es dirigeix cap a Xipre, sense haver pogut atracar a Egipte. Segons fonts de la policia de la marina turco-xipriota, el vaixell ha desactivat el sistema d’identificació automàtica i ara no és localitzable.\n🇬🇧++ Despite NGO’s schemes, #DefendEurope continues ++ pic.twitter.com/GMqYz7jH8S\n— Defend Europe (@DefendEuropeID) 26 de juliol de 2017


Xenofòbia – clicop.cat\n“Totes les protestes, tots els clams, totes les proclamacions contra el racisme i la xenofòbia són justos, necessaris i benvinguts”.\nD’aquesta forma, va convidar l’escriptor portugès José Saramago a combatre activament els actes de despreci o violència contra els que són diferents o d’altres orígens.\nHi ha teòrics que sostenen que homes i dones han practicat la xenofòbia d’ençà que es van establir els primers grups humans, separats dels veïns. La fòbia a l’estranger o l’immigrant sovint va associada al concepte de racisme, encara que té d’altres motivacions, com ara les econòmiques.\nEspanya és un país d’acollida, sobretot, d’immigrants llatinoamericans. Amb la crisi econòmica, molts van tornar al seu país d’origen. Part d’aquests estrangers, que no es van acabar d’afincar definitivament en alguna ciutat o poble espanyol, van patir en algun moment alguna actitud de rebuig, especialment, en els pitjors anys de la recessió de l’economia espanyola.\nA l’actualitat, veiem tres punts de tensió amb població llatinoamericana implicada en els quals s’ha manifestat d’alguna manera la xenofòbia.\nEstats Units. La construcció del mur a la frontera amb Mèxic és un tema prioritari per al president nord-americà, Donald Trump. S’hi han produït casos extrems, com la separació dels fills menors dels seus pares. Les lleis migratòries apel·len a raons de seguretat, doncs el discurs trumpista tendeix a associar immigrants amb delinqüents. Aquesta idea, però, ha acabat coallant també en part de la població llatinoamericana que ja porta molts anys als Estats Units i que, fins i tot, ja n’és membre amb passaport nord-americà.\nColòmbia. La crisi veneçolana ha acabat per produir una migració de la població cap als països del seu entorn, un dels quals Colòmbia. Les famílies que fugen de la misèria de Veneçuela, però, es topen amb treballs amb salaris més baixos, molts viuen en la indigència en campaments que sovint són desmantellats per les autoritats, són víctimes de robatoris, són utilitzats pels narcotraficants o cauen en la prostitució. Però, un fenomen que també s’està produïnt és que els veneçolans emigrants es veuen obligats a acceptar feines per un salari més baix que els colombians, cosa que genera malestar en la població local i que s’està traduïnt en actes xonòfobs.\nBrasil. Un altre punt de tensió xenòfoba s’ha localitzat a la frontera brasilera amb Veneçuela, on ja s’ha produït algun atac que ha commocionat a una societat brasilera tradicionalment d’acollida. “Fora, fora, fora, torneu a Veneçuela”, van cridar els habitants de Pacaraima als immigrants veneçolans que havien arribat a aquesta població fugint de la misèria del seu país. Finalment, els manifestants van forçar que uns 1.200 veneçolans d’un total de 2.000 tornessin a travessar la frontera, dons en el seu atac van destruir-los el campament i van cremar-ne les petinences. El Govern brasiler va enviar-hi un contingent de soldats. Va ser l’agost passat, però ningú no diu que no pugui tornar a passar, doncs, per exemple, els indígenes brasilers es queixen a les seves autoritats que es preocupen més dels indígenes Warao que arriben des de Veneçuela que no pas d’ells.\nEn qualsevol cas, la crisi de Veneçuela i els actes xenòfobs que han patit els veneçolans que han fugit del seu país demostra que la xenofòbia és un foc que crema amb qualsevol espurna i a qualsevol lloc del planeta, com passa també amb els rohingya a Birmània.\n“Aquells que, per inclinació pròpia o formació rebuda, van poder beure de la llet de les humanitats i van aprendre, de les pròpies flaqueses, la dura lliçó de la imperfecció i la vulgaritat humanes, aquests saben oposar-se, d’una manera a la qual anomenaríem natural, a tota doctrina racista, qualsevol que sigui el seu origen i fonamentació, de raça o de frontera, de color o de sang, de casta o religió” (José Saramago)\namerica, atac, brasil, colombia, crisi, donald trump, economia, emigracio, espanya, estats units, frontera, immigrant, llatinoamericans, maduro, mexic, migrant, mur, pacaraima, racisme, rohingya, veneçuela, warao, xenofob, xenofobia


Ajudes de la Generalitat per a pagar el lloguer d'habitatge\n· La Generalitat ofereix ajudes econòmiques per a pagar fins al 50% del preu del lloguer d'habitatge · El termini de la sol·licitud és el dia 8 de març del 2019\nTags: Ajudes, Generalitat, Habitatge\nLa Generalitat ofereix ajudes econòmiques per a pagar fins al 50% del preu del lloguer d’habitatge. El termini de la sol·licitud és el dia 8 de març del 2019. Hi ha dos programes d’ajudes: la línia de lloguer genèric i la línia de lloguer jove.\nPoden accedir a aquestes ajudes totes les persones titulars d’un contracte d’arrendament, amb duració mínima d’1 any, per a l’habitatge que siga el seu domicili habitual i permanent, que complisquen condicions com ara: que el preu del lloguer siga inferior als límits fixats per a cada municipi, que la suma dels ingressos de les persones que tinguen el domicili en aquest habitatge no superen els límits prefixats i que s’acrediten mínim d’ingressos de 0,3 vegades l’IPREM.\nLa línia de lloguer jove la poden sol·licitar titulars de contracte d’arrendament menors de 35 anys. Aquesta modalitat d’ajut és incompatible amb qualsevol altra destinada a lloguer. Només s’admet que se supere aquesta edat quan es tracta d’una persona dependent. La línia de lloguer genèric, per la seua banda, no té requisits d’edat i és compatible amb algunes de les ajudes que puguen tramitar altres organismes en les situacions d’especial vulnerabilitat, cosa que s’haurà d’acreditar.\nPer a més informació es pot consultar la web oficial.


França: París fa front al creixement d’Airbnb. Departament d'Empresa i Coneixement\nFrança: París fa front al ...\nFrança: París fa front al creixement d’Airbnb\nL’Ajuntament de París vol frenar l’especulació immobiliària i l’encariment progressiu del preu del lloguer a la ciutat, derivats de les noves formes d’allotjament turístic, com l’oferta d’allotjament anomenat col·laboratiu d’Airbnb. Amb aquest objectiu, el consistori parisenc prepara una nova regulació d’apartaments turístics a la capital per crear un registre obligatori d’allotjaments turístics i limitar-ne el lloguer a 120 nits per any.\nDe fet, al mes de gener ja es va augmentar un 60% l’impost a les segones residències a París, una mesura encaminada a reduir els habitatges buits a la capital - que es calcula que són més de 100.000-, i que hauria de reportar més de 40 milions d’euros a les arques públiques.\nL’oferta d’allotjament col·laboratiu a la regió Île-de-France s’ha multiplicat per gairebé sis en quatre anys. Actualment, la plataforma nord-americana Airbnb hi té registrats uns 87.000 allotjaments, 64.000 dels quals a la capital. En el mateix període de temps, el nombre de turistes que utilitzen el servei s’ha multiplicat per deu.\nEs calcula que Airbnb genera 2.000 milions d’euros anuals d’activitat econòmica a Île-de-France, mentre que cada amfitrió parisenc s’embutxaca uns 2.300 euros anuals de mitjana. El creixement de la plataforma és tan espectacular que en moltes poblacions al voltant de París l’oferta d’apartaments s’ha duplicat en només un any.\nEl cas d’Airbnb és només la punta de l’iceberg d’un conflicte immobiliari, social i econòmic a gran escala que afecta diverses parts, des dels hotelers tradicionals, en peu de guerra per una competència que consideren deslleial i descontrolada, fins a les classes populars, cada cop amb més dificultats per accedir a un habitatge de lloguer a París. Per contra, els responsables d’Airbnb afirmen que les noves formes de negoci turístic col·laboratiu són una oportunitat per a les famílies en situació desafavorida per aconseguir uns ingressos extres i, per tant, per fugir de la precarietat i l’exclusió.


Municipi de Zhushan Hotels - PREUS AMB ELS DESCOMPTES MÉS GRANS a tots els hotels a Municipi de Zhushan\nexperiència [Municipi de Zhushan, Nantou]\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, Ching Chu Bamboo Culture Park-In Bamboo Hotel es trob\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, Ching Chu Bamboo Culture Park-In Bamboo Hotel es troba a la zona de Municipi de Zhushan de la ciutat de Nantou. Situat només a 30.2 km del centre de la ciutat, els viatgers estan en un lloc boníssim per a gaudir de les atraccions i activitat de la ciutat. Un refugi de descans i relax, l'hotel us oferirà una renovació total a només pases de les nombroses atraccions de la ciutat com ara Parc Cultural Bamboo, Zhushan Shiuchan Night Market, Túnel Verd Jiji. Ching Chu Bamboo Culture Park-In Bamboo Hotel ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de servei d'habitacions 24 hores, aparcament de cotxes, servei d'habitacions, restaurant, visites turístiques. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent esplai, jardí. Ching Chu Bamboo Culture Park-In Bamboo Hotel és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Nantou.\nBen posicionat a Municipi de Zhushan, Live in Happiness B&B és un lloc ideal d'inici d'excursions a Ben posicionat a Municipi de Zhushan, Live in Happiness B&B és un lloc ideal d'inici d'excursions a Nantou. L'hotel és a del centre de la ciutat i permet accedir a les instal.lacions més importants de la ciutat. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Live in Happiness B&B ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, botiga de conveniència, servei postal, registre d'entrada/sortida privat, express check-in/check-out. Els clients poden triar d'entre 4 habitacions, i totes desprenen una atmòsfera de pau i harmonia total. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Live in Happiness B&B és una selecció idònia per a la vostra estada a Nantou.\nSituat a Municipi de Zhushan, Rainbow House BnB és el lloc perfecte per gaudir de Nantou i els seus Situat a Municipi de Zhushan, Rainbow House BnB és el lloc perfecte per gaudir de Nantou i els seus voltants. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Rainbow House BnB és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, servei de neteja diari, bugaderia, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara televisió de pantalla plana, te inclòs, llençols, entrada privada, sabatilles per satisfer els clients més exigents. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen senders per fer excursionisme, jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Nantou, faci de Rainbow House BnB la vostra llar.\nConvenientment situat a Nantou, aitohouse és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàst\nConvenientment situat a Nantou, aitohouse és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. L'hotel és a 1.4km del centre de la ciutat i permet accedir a les instal.lacions més importants de la ciutat. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix aitohouse asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, servei de neteja diari, repartiment de queviures, registre d'entrada/sortida privat, servei de taxi. Entri en una de les 8 habitacions i escapi de l'estrès del dia amb una ampla gama de comoditats com te inclòs, tovalloles, sabatilles, lavabo addicional, televisió de pantalla plana. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de aitohouse la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Nantou.\nBen posicionat a Municipi de Zhushan, Fu Yu Bed and Breakfast és un lloc ideal d'inici d'excursions Ben posicionat a Municipi de Zhushan, Fu Yu Bed and Breakfast és un lloc ideal d'inici d'excursions a Nantou. Tota l'emoció del centre de la ciutat és només a 14 km. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Fu Yu Bed and Breakfast, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, registre d'entrada/sortida privat, servei de taxi, instal.lacions per a minusvàl.lids, Zones públiques amb Wi-Fi. L'hotel compta amb 3 precioses habitacions, i totes inclouen tovalloles, te inclòs, armari, sabatilles, paraigua. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Fu Yu Bed and Breakfast és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Nantou.\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Nantou, no busqui més enllà de Chy Jiann B&B. De\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Nantou, no busqui més enllà de Chy Jiann B&B. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: Parc Cultural Bamboo, Zhushan Shiuchan Night Market, Temple Zi Nan. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Chy Jiann B&B és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, habitació familiar. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara televisió de pantalla plana, connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat, escriptori per satisfer els clients més exigents. Jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Chy Jiann B&B no troba competidors en cap categoria.\nfa 6 hora 58 minut Taiwan\nLlocs històrics de Municipi de Zhushan\nTemple Li Yung\nParc de Preservació Chelungpu Fault\nParc Cultural Bamboo\nFeng Xing Vegetarian Restaurant\nNing Meng Shu Tea House\nPo Luo Mi Vegetarian Buffet\nShan Liang Icy and Fruit Punches Shop\nSobre Municipi de Zhushan\nMunicipi de Zhushan és una base excelent per a explorar en profunditat les vistes de Nantou. En aquesta part de la ciutat, hi ha varis llocs impressionants per visitar com ara Bamboo Sky Ladder, Li Yung Temple, Chelungpu Fault Preservation Park. Amb calor i comfort, Municipi de Zhushan és un lloc per a vacances relaxades després d'una setmana de feina. Estalvii temps i diners fent la reserva amb Agoda.com, que us promet les millors opcions d'hotels a Municipi de Zhushan i molts més àrees a Nantou. Amb una ampla gama com l'amigable Chy Jiann B&B al comfortable OHYA Boutique Motel-Jhu-Shan Branch, Agoda.com ofereix una gran varietat d'allotjaments que s'ajustaran a les seves necessitats. Inserti les seves dates de viatge a la nostra pestanya de recerca i busqui els millors preus en allotjaments a Nantou.\nDescobreixi els barris de Municipi de Zhushan\nHotels Municipi de Zhushan populars


Campanars: d’agost 2021\nRojals és el poble més alt del Camp de Tarragona; preciós i tranquil indret amb aires pirinencs a la vora de casa. Visita obligada, amb una església romànica, és clar.\nPublicat per Màrius a 16:58 Cap comentari:\nBreda, a la Selva, per Sebastià Grinyó.\nGràcies al Sebastià Grinyó gaudim també del campanar de Sant Salvador, de Breda. Va ser declarat Monument Històric Artístic el 1974. i és una obra inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Dividit en 6 pisos. Al primer nivell hi ha la porta d'accés d'arc de mig punt al costat de migdia i al segon hi ha tres finestres d'una sola esqueixada amb arc adovellat. Segueixen dos pisos amb dues finestres a cada cara d'arc de mig punt. I finalment, dos nivells més amb dues parelles de finestres geminades separades per columnes amb capitells mensuliformes. Cadascun d'aquests registres és dividit per una banda d'arcuacions i un fris de dents de serra de tipus llombard. Corona el conjunt una barana emmerletada. Està considerat un dels millors exemples de campanar romànic a Catalunya.\nSant Julià d'Arròs del poble d'Arrós de Cardós, 'Esterri de Cardós, Pallars Sobirà, per Sebastià Grinyó.\nUna aportació més de l'amic Sebastià Grinyó, a qui tornem a agrair la seva col·laboració tan interessant. Ens aporta també informació obtinguda d'en Delfí Dalmau. Moltes gràcies! Campanar merament funcional, rústic i auster coetani del temple. Té planta pràcticament quadrada (3'30 x 3'31 m) i està capçat per una cornisa destacada sobre caps de biga i per una agulla piramidal quadrada amb inflexió a la base; està recoberta de lloses de pissarra grisenca. La cel·la queda oberta amb finestres d'arc de mig punt, una a cada cara; hi penja alguna campana; en un pis inferior igualment hi ha obertes finestres a cada costat i, en un primer pis hi ha una altra finestra rectangular per la banda frontal. Alçada: 14'16 metres.\nPublicat per Màrius a 21:47 Cap comentari:


Platges accessibles | Consumer\nMedi Ambient s'ha compromès a invertir vuit milions d'euros amb el propòsit d'acostar la mar a les persones amb discapacitat\nData de publicació: Dimarts, 26deFebrerde2002\nEncara que a primera vista no ho sembli, la veritat és que a vegades les platges, fins i tot les buidades i franques, resulten inaccessibles per a moltes persones. No sols per a minusvàlids, com en principi es pogués pensar, sinó també per a altres col·lectius caracteritzats per una mobilitat reduïda com la tercera edat o les famílies amb nens molt petits.\nPer aquest motiu, el Ministeri de Medi Ambient invertirà 8.167.760 euros (1.359 milions de pessetes) durant el present any en la millora de les costes espanyoles, segons consta en una resposta parlamentària de la Direcció General de Costas. El desenvolupament d’actuacions en platges urbanes i semiurbanes de gran demanda i que no són accessibles a discapacitats i diferents intervencions en aquelles que tenen menor índex d’ocupació però reuneixen les mateixes característiques són alguns dels pròxims projectes que emprendrà aquest organisme.\nL’eliminació de les barreres arquitectòniques i físiques no és l’únic objectiu que es contempla en aquest Pla, sinó una actuació integral que abasti les solucions necessàries en el moment actual i prevegi les futures. No es tracta només d’establir uns circuits especials per a minusvàlids sinó d’afrontar una millora del medi ambient a les platges mitjançant un entorn més còmode i segur.\nElements que es mostren en els edificis s’incorporaran, amb les modificacions pertinents, a l’espai obert de les platges. Rampes d’accés des dels passejos marítims, els guals entre la calçada i la vorera dels passejos, passarel·les d’elements prefabricats per a facilitar els accessos arran de mar i instal·lacions condicionades com a dutxes, llavapeus, vestuaris, etc.\nDesprés del primer anunci del Pla, el Ministeri ha elaborat un estudi per a delimitar els continguts i les actuacions a dur a terme. I, com no seria possible una actuació adequada si es desconeguessin les necessitats dels col·lectius més beneficiats per les millores, s’atorgarà una especial participació a associacions i col·lectius de minusvàlids i persones amb mobilitat reduïda.\nPer a assegurar l’adequada execució de les intervencions, el Pla d’Accessibilitat a les Platges defineix en quatre directrius els seus fonaments: facilitar l’accés a les platges a les persones amb problemes de mobilitat, continuïtat en les actuacions, màxima eficàcia de recursos mitjançant la participació d’altres administracions i solucions integrals d’accessibilitat.\nA més dels objectius ja esmentats, les actuacions així dirigides pretenen realitzar itineraris accessibles no segregats de les circulacions principals i també procurar la màxima normalització en el disseny dels elements que permetin l’accessibilitat.\nAquestes mesures, al costat d’actuacions en platges rústiques que han estat seleccionades i concebudes a partir de criteris de mínim impacte ambiental i de demanda d’ús, s’emmarquen en el Pla d’Accessibilitat de Platges espanyoles elaborat pel citat ministeri.\nDe moment, i sense conèixer els detalls del projecte, els col·lectius implicats en la matèria han mostrat la seva satisfacció pel compromís ministerial de posar-lo en marxa.\ndiscapacitats medio ambiente-ca playas-ca


Fa unes setmanes l’andalusa Mel Domínguez, @focusings a Twitter, revolucionava les xarxes socials amb el seu vídeo “A mí me hablas en español (catalanofobia)“, un vídeo en defensa dels catalans que va desmuntant els típics i tòpics variats que es poden sentir per part d’algunes persones d’arreu d’Espanya.\nEl vídeo va tardar poc a volar de tweet en tweet, mentre generava tot tipus d’opinions. La noia fins i tot va ser entrevistada en alguns programes de TV o radio, on ella assegurava que no era pas la seva intenció generar cap tipus de polèmica. Més aviat que buscava feina en el sector de la comunicació audiovisual i que els seus vídeos són una manera de demostrar el que li agrada fer. Quina millor manera de fer-ho que amb els teus propis vídeos? El vídeo en qüestió ja compta amb més de 2 milions de visualitzacions.\nAhir, un jove periodista, l’Enzo Vizcaíno, ens sorprenia a tots amb la seva original manera de buscar feina. Cantar el seu CV al metro, gravar-ho i penjar-ho a YouTube. I a ritme d’ukelele.\nEn dos dies, el video ja te més de 100.000 visualitzacions, mentre que twitter no para d’omplir-se de tweets felicitant la seva iniciativa, originalitat i talent. He llegit que el vídeo fins i tot ha arribat a Sud Amèrica.\nLo que le ha sucedido a @henzovic demuestra una vez más lo importante que es tener una #historia que contar… bravo!\n— Pipo (@its_pipo) 15 de maig de 2013\nGenial forma de presentar un curriculum #TúSíQueVales: creiaqueeramosamigos.com\n— Risto Mejide (@ristomejide) 14 de maig de 2013\nEls mitjans de comunicació, programes de radio, TV, etc. han entrat en una espècie de competició per entrevistar el noi del #metrocurriculum i explicar la seva història, algo així com “si ells l’entrevisten jo també”. Alguns usuaris ja han expressat que a part de l’entrevista de rigor, l’entrevistin de debò, no oblidem que busca feina (això donaria per un altre post). En qualsevol cas, sembla que encara no ha trobat feina, però estic convençuda que d’oportunitats no n’hi faltaran.\nViatjant de clic en clic, he trobat un altre exemple recent. El de la periodista Dawn Siff, la primera persona en convertir el seu CV en un vídeo de Vine, la plataforma de vídeo pròpia de Twitter i que te una característica peculiar: només poden durar 6 segons. Ja treballa a The Economist.\n@dawnsiff #VineResume Why you should hire me, in 6 seconds! vine.co/v/b6wxtwrwP7P\n— Dawn Siff (@dawnsiff) 20 de febrer de 2013\nTots tres han aprofitat el potencial de les xarxes socials per presentar-se al món. Per dir sóc aquí i sóc així. Tots tres estan construint la seva marca personal en l’entorn digital. Construir una marca personal no és més que identificar totes aquelles característiques i habilitats que ens diferencien de la resta i comunicar-les, per aconseguir destacar en un entorn extremadament competitiu i canviant. Aquí és on els mitjans socials juguen el seu paper més important.\nSegons l’ “Informe Infoempleo sobre Redes Sociales y Trabajo“, el 50% de les empreses utilitzen les xarxes socials per buscar candidats i un 80% analitza la reputació online durant el procés de selecció. També és habitual veure com algunes empreses donen a conèixer ofertes de feina a través de twitter o facebook.\nBusques feina? Tens idees? Un projecte entre mans? Vols ser reconegut com a expert en un tema concret? Tens coses a explicar? Parla, twitteja, comenta, llegeix, comparteix, fes un vídeo, escriu un bloc i sempre intenta anar més enllà. Evidentment, aconseguir ser el primer en alguna cosa o ser realment original no sempre és possible, però la flexibilitat que caracteritza els mitjans socials ens ofereix un gran ventall d’opcions.\nSembla que cada dia es va fent més evident allò de “si no estàs a internet no ets pràcticament ningú”. Creieu que és així?\nTwitter per a escèptics\nTwitter va veure la llum l’any 2006 i es podria dir que és la xarxa social que més ha canviat la nostra manera de comunicar-nos durant els últims anys.\nÉs la xarxa social que ha experimentat un major creixement entre els anys 2010 i 2011. A setembre de 2011 tenia 200 milions d’usuaris registrats, dels quals uns 50 milions s’hi conecten diàriament. Al febrer de 2011 es publicaven 110 milions de tweets diaris, al juny ja n’eren 200 milions i actualment es publiquen 250 milions de tweets al dia. Durant 5 dies es publiquen 1.000 milions de tweets.\nUnes xifres astronòmiques. No obstant, quasi la meitat dels comptes de Twitter queden inactius i alguns estudis revelen que només uns 20.000 usuaris generen el 50% del contingut que es publica a Twitter. Què fa que més de la meitat dels usuaris no participi o no utilitzi gens el seu compte un cop obert?\nLes xifres que comentaré a continuació estan extretes d’un estudi realitzat al 2010 per Madrid Network sobre l’impacte de Twitter en la generació i difusió de l’innovació. Podeu veure l’estudi complet aquí.\nNo sé si us passa a vosaltres també, però quan parlo de Twitter amb moltes persones del meu entorn, la conversa es pot resumir en:\n– No tens Twitter?\n– No, és que twitter jo… Seguit de mil excuses varies.\nEscèptics, esteu atents!\nExcusa número 1: No tinc Twitter perquè els meus amics no en tenen\nBé! Ja és hora de sortir de la closca i conéixer gent nova! Els teus amics segur que són genials, però pel món també volten persones molt interessants.\nUn 81,6 % segueix a gent amb la que no té cap contacte directe. Cada usuari segueix de mitjana a 222 comptes i és seguit per 389.\nUn 44% dels enquestats en l’estudi creu que Twitter és una eina molt bona per conéixer gent amb idees o projectes interessants i un 32% creu que és una eina bona o molt bona per fer contactes a nivell professional.\nUna foto i una bio són fonalmentals a l’hora de crear una bona primera impressió.\nExcusa número 2: Tinc Twitter, però no sé quin ús donar-li\nAquest és segurament el gran motiu pel qual molts dels comptes queden inactius. Si bé és cert que l’ideal seria obrir-se un compte de Twitter amb un objectiu clar, el més normal és que al principi només es tingui la intenció de provar-lo i veure com és.\nEl 57% dels enquestats assegura utilitzar Twitter tant per temes personals com per temes professionals i un 54% creu que és una eina excel·lent per estar al dia del que passa a internet. Un 62% comparteix links que considera interessants, un 41% intercanvia de tant en tant opinions amb altres usuaris i un 42% twitteja idees i reflexions. Un 40% explica a vegades les seves experiències de compra i de consum. Dades especialment interessants per les empreses.\nTens Twitter però et sents com un pop en un garatge? Segur que tens moltes ganes d’aprendre i també moltes coses a dir. Poc a poc aniras agafant ritme i trobaras el teu lloc dins la xarxa social.\nExcusa número 3: No m’agrada, només s’hi publiquen tonteries\nLa qualitat de la teva experiència a Twitter millorarà o no en funció de la gent a la que segueixis. Si segueixes a persones que segons el teu criteri només piulen tonteries, evidentment només llegiras tonteries. Pot ser que no t’agradi, però no pel fet de que s’hi publiquin tonteries, ja que els continguts els tries tu.\nUn 84% dels enquestats consulta la pàgina de Twitter dels usuaris abans de decidir si seguir-los o no. Els aspectes que més valoren a l’hora de seguir algú són l’interés dels últims tweets, el seu bloc o pàgina web i l’afinitat professional.\nExcusa número 4: No tinc temps. Ja tinc Facebook\nL’etern Facebook vs Twitter. Les dos xarxes socials són completament diferents i no tenen perquè ser excloents.\nLa gran majoria dels usuaris de twitter enquestats, forma part d’altres xarxes socials. Un 93% té un compte de Facebook i un 60% també pertany a LinkedIn, la xarxa de caire més professional. A més a més, gairebé un 75% dels usuaris tenen un bloc.\nExcusa número 5: És molt complicat\nComplicat? Potser pels teus avis, deixant de banda els més morderns, que s’animen amb tot. Simplement és diferent a tot el que hi havia fins ara. Si no te’n surts, a internet hi ha moltes guies i consells i segur que coneixes algú que et pot donar un cop de mà. Una mica d’iniciativa!\nEscèptics, ja no teniu excusa per desconfiar de Twitter. Us ho diu una que amb coneixement de causa creu sincerament que si s’utilitza bé, Twitter és una molt bona eina per enriquir-se tant personalment com professionalment.\nTambé podeu llegir aquest post a l’Hortet Digital\nQüestió de música\nDes de fa uns dies tinc la tasca de trobar una cançó pel que seria un anunci d’una marca d’aigua. Una cosa que em resulta divertida i molt interessant, però alhora força complicada.\nCom ha de ser la música que acompanya una campanya? Dependrà dels objectius que tenim, del que pretenem transmetre i a qui ho volem transmetre. Sembla fàcil, però res més lluny.\nLa música connecta amb els nostres records, els nostres sentiments i les nostres emocions. Donar amb una cançó que s’adapti a uns objectius concrets, a la personalitat d’un anunci i que a més cridi la nostra atenció, implica una mica de temps.\nEstà demostrat que reaccionem emocionalment diferent a un anunci en funció de la seva música. No deixa de ser lògic, la música forma part de la nostra identitat.\nUs poso un exemple del que per mi és una molt bona elecció:\nShe’s always a woman, de Billy Joel\nUna cançó dolça i delicada que transmet un missatge molt clar. Ella, que explota a riure com una nena, que mata amb la mirada, que és única. Ideal per una marca com Calzedonia i ideal pel seu “Esperem que sigui nena”. No m’imagino aquest anunci amb cap altra cançó.\nMireu aquesta campanya online de Google Chrome de fa uns mesos. La música evoluciona a mesura que avança la història, aconseguint un resultat molt i molt emotiu.\nSort of, de Ingrid Michaelson\nEn moltes ocasions, s’utilitzen versions de cançons molt conegudes, que criden molt fàcilment l’atenció i que alhora aporten un toc diferent al que resultaria una cançó massa típica i massa utilitzada. Volkswagen Golf ha utilitzat versions en vàries de les seves campanyes.\nEye of the tiger, de Survivor que sortia a la peli Rocky III, versionada per Chiara Mastroianni\nDove va utilitzar en una de les seves campanyes de “Belleza real”, una versió de True Colors de Cyndi Lauper, cantada per les noies del Girl Scout of Nassau County Chorus.\nIgual que hi ha molts anuncis que recordem per la seva música, inclús sense recordar la marca o el producte, també és molt habitual que gràcies a un anunci es popularitzi una cançó o un artista que fins aleshores no era gens o gaire conegut. Un anunci es converteix moltes vegades en una manera de vendre una cançó.\nUn exemple molt recent és Billie the Visions and the Dancers, l’anunci d’Estrella Damm era el videoclip de Summercat.\nRecordo haver descobert la música de Russian Red gràcies a aquest spot de Häagen Dazs l’any 2008.\nNice thick feathers, de Russian Red\nPer posar un altre exemple, el mes passat vaig fer un post aprofitant el nou anunci de pizza Casa Tarradellas. Tres setmanes més tard encara rebia visites de persones que buscaven a Google el títol de la cançó o la seva autora i que anaven a parar al meu bloc.\nUna opció habitual i que funciona molt bé, és compondre una cançó específica i original per una campanya concreta. Ofereix la possibilitat de crear i aconseguir exactament el resultat que busquem.\nTrafalgar 13 és un estudi de composició de Barcelona que ha realitzat, entre moltes altres, la música per les campanyes d’Ikea i Evax.\nEl grup de música Love of Lesbian va compondre la cançó que va acompanyar la campanya dels Campeonats d’Europa d’atletisme, celebrats a Barcelona l’any passat. El lema: “Des de lluny tot sembla més fàcil, vine a l’estadi”, buscava animar a la gent a que anés a l’estadi a donar suport als seus atletes preferits. El resultat: “Seré la teva eufòria, el teu incondicional”.\nIncondicional, de Love of Lesbian\n” La música puede dar nombre a lo innombrable y comunicar lo desconocido “, va dir el compositor Leonard Bernstein.\nUn matí de gener de 2009 vaig llegir aquesta carta al director a la Vanguardia. Recordo haver enviat immediatament un correu a quienquiereapepe@gmail.com. Em va semblar una idea genial i m’havia alegrat el dia.\nUn anell perdut amb una inscripció: Pepe 14 X 88. En Salvador Tudela i el seu amic Joan Clotet, disposats a trobar l’estimada d’en Pepe, van obrir el bloc Quién quiere a Pepe.\nAvui en dia la propietària de l’anell encara no ha aparegut. Els dos amics van anar fins i tot al Registre Civil i també van buscar en pàgines web sobre objectes perduts. Qui sap, potser aquell anell perdut pels carrers de Barcelona significava el final d’una relació.\nPerò en Salvador Tudela i en Joan Clotet, en comptes de simplement deixar de buscar i prou, van decidir re-encaminar la cerca. El que va començar com una curiositat o com un petit repte, avui és un projecte ple d’il·lusió. Podia ser que l’estimada d’en Pepe hagués perdut la memòria i ja no recordi el seu matrimoni, ni l’anell, ni la seva pèrdua.\nAmb aquesta idea es van posar en contacte amb l’associació Alzheimer Catalunya i amb la seva col·laboració han escrit el llibre ¿Quién quiere a Pepe?, que parla sobre com d’importants són l’optimisme i la motivació per superar els reptes del dia a dia i assolir els nostres objectius. Sobre com afrontar la vida amb una actitud positiva i no deixar-nos endur pels entrebancs que podem anar trobant.\nCreemos que podemos ser más felices si intentamos hacer la vida un poco más fácil a los que nos rodean.\nPodeu llegir una entrevista completa en aquest link.\nPer aquests dos amics, un anell va ser i encara és una font d’inspiració. El seu llibre ens anima a trobar allò pel qual valgui la pena lluitar i treure el millor de nosaltres mateixos. Perquè si volem, podem, perquè potser arribarà un dia en el que no podrem recordar totes aquelles coses bones que ens passen, i que ara no gaudim o valorem prou bé.\nSense dubte una història d’allò més inspiradora. Seria un luxe poder obrir la tele i veure a diari notícies com aquesta.\nSi en voleu saber més: facebook Quien Quiere a Pepe\nAquells meravellosos anys, per Casa Tarradellas\nFa un parell de dies que es va estrenar a la TV. No és l’anunci d’una sèrie, ni és un anunci de roba ni és l’anunci de “la vuelta al cole del Corte Inglés”. És el nou anunci de Pizza Casa Tarradellas:\n3 minuts d’anunci en els que Casa Tarradellas ens explica d’una forma molt alegre la importància de les tradicions i de la família. Que la vida a la ciutat i les noves tecnologies estan molt bé, però que no oblidem l’aire lliure, la bellesa de la natura i les moltes coses que podem aprendre dels avis. I això, tots aquells que durant la nostra infància hem passat els estius a la casa del poble, ho sabem molt bé.\nÉs un anunci alegre, optimista i amb força càrrega emocional, en bona part gràcies a la cançó que acompanya el spot: “Share Love”, la canta l’Alexia Hampartzoumian Ramio i està feta exclusivament per a aquest anunci.\nHa tingut molt èxit a Twitter i Casa Tarradellas va ser Trending Topic. Es podien llegir opinions de tot tipus. Molts, potser els més nostàlgics, han quedat encantats i emocionats. A molts d’altres, tot i la seva durada, els ha semblat un bon anunci, ben fet i emotiu. Molts altres comenten haver-se sorprès al veure que al final es tractava d’un anunci de pizza, mentre que a molts altres els ha semblat una història massa ensucrada.\nMolts twittaires es preguntaven també en quin moment de l’anunci apareixeria una Estrella Damm. Recordeu l’anunci fet a Formentera el 2009? Canviant el fons i els personatges, el format i la manera d’explicar són molt molt semblants. L’agència Villar-Rosàs s’ha encarregat per primera vegada de la campanya de Casa Tarradellas.\nA principis d’aquest mes es celebrava a Vitòria el Branducers, el primer fòrum sobre branded content a Espanya, per debatre sobre l’evolució de la comunicació publicitària, dels continguts de marca i de les autèntiques relacions amb els consumidors. En un moment en el que s’està plantejant si la publicitat entesa com a publicitat tradicional està perdent importància o no, si és encara realment efectiva, en un moment en el que s’està posant en dubte la capacitat de les marques per re-enfocar-se, canviar de direcció i apostar pels nous formats, apareix un anunci televisiu de 3 minuts i revoluciona Twitter. Per què? Perquè ens agrada que ens expliquin una història, amb un principi i un final i sentir-nos-hi identificats. Ens agrada emocionar-nos i si pot ser compartir-ho, i tant si ens ha agradat l’anunci o no, no hem pogut evitar voler saber què és allò del que tothom parla i dir la nostra.\nSegurament per aquest motiu, Casa Tarradellas ha acompanyat la nova campanya amb l’entrada de la marca a Youtube, Facebook i Twitter des de principis de Setembre, on fins ara no hi tenien cap presència i on han expressat en diverses ocasions que tenen la voluntat d’escoltar, compartir, innovar i aprendre dels consumidors. Molta feina per davant. Telepizza, per exemple, compta amb gairebé 250.000 fans a Facebook.\nAhir li vaig preguntar a una persona molt propera a mi si li havia agradat l’anunci. La seva resposta:\nSi, però no per veure’l massa sovint.\nÉs adequat un anunci de 3 minuts de durada per la TV? Sabent, a més, que a no tardar massa vindran les corresponents versions de 30”, es convertirà en un spot més? D’aquells que, com la majoria, ens cansem de veure i pels quals canviem de canal? Serà efectiu? Són efectius els anuncis que veiem cada dia a la tele?\nEl que no es pot negar és que de moment la marca ha obtingut un feedback força positiu a través de les xarxes socials, cosa que no és fàcil venint d’un escenari tan saturat.\nTambé podeu llegir aquest post a l’Hortet Digital, el bloc en el que col·laboro.\nUs agraden els gintònics? 4 amics es disposen a recórrer milers de quilòmetres per descobrir quin és el secret del millor gintònic del món.\nPrimer la tònica, Blue Tonic, la nova tònica de la marca de refrescos Kas. Una mica de llimó, la ginebra i finalment, el gel. Però falta un ingredient secret, el més important:\nAixí, els 4 aventurers descobreixen que l’ingredient que fa que un gintònic sigui el millor del món, és la persona amb la que te’l prens.\nEn forma de curt publicitari i a càrrec de l’agència Villarrosàs, “El secreto del mejor gintonic del mundo” ens parla sobre el valor de l’amistat, sobre que el que importa no és el què, sinó el com. Sobre gaudir en bona companyia.\nPerò Blue Tonic by Kas ha anat més enllà. L’aplicació Gin Tonic Experts permet als usuaris registrar-se i buscar aquells bars on es preparen els millors gintònics. Disponible per a Android, Blackberry i iPhone, els usuaris hi trobaran una fitxa de cada bar, opinions, preus i pels que ho vulguin, podran invitar a un gintònic a qualsevol usuari que es trobi en aquell mateix bar.\nA més a més, a la pàgina de Facebook de Kas han sortejat un viatge per a 4 grups d’amics, i en les pròximes hores o dies s’anunciaran els guanyadors.\nMolt bona acció de màrketing, tant per als amants del gintònic com per als que, com jo, potser la pròxima vegada que sortim en demanem un. És molt positiu que aquesta sigui la tendència. Fer que els consumidors ens interessem, fent-nos viure i compartir experiències, donant-nos veu.\nRecordeu amb qui us vau beure l’últim gintònic?\nNo seras ni més guapo ni més intel·ligent\nLa setmana passada va sortir la nova campanya de l’aigua Aquabona, pertanyent a Coca-Cola i que ha estat dissenyada per l’agència Sra Rushmore.\nEl claim és de lo més directe i clar, ni més especial ni més pura, simplement “Agua baja en tonterías” i com diuen a la seva pàgina web, per beure aigua no seras ni més guapo ni més intel·ligent.\nDes de fa anys, lo habitual és que productes i campanyes prometin tot tipus de beneficis miraculosos, uns cabells més brillants i sans que mai, enlluernar a tothom amb les nostres dents blanquíssimes, una pell suau i radiant durant tota la vida, afeitats màgics, cagaras millor, et sentiras lleugera, et sentiras femenina, flotaras…i un llarg bla, bla, bla…\nUs poso alguns exemples d’algunes marques d’aigua:\nVeri es bajar por una pista nevada desde tu sofá.\nSolan de Cabras, el gran reserva de las aguas minerales.\nBezoya, sientes como te limpia por dentro.\nPer això resulta curiós que avui en dia una marca d’aigua s’anunciï com una aigua normal i corrent en un envàs senzill i pràctic.\nAl veure aquesta campanya de Aquabona, automàticament m’ha vingut a la ment una campanya de la marca Carrefour de l’any passat, en que les galetes eren simplement galetes, l’oli només era oli i els espaguettis eren només espaguettis. Una molt bona feina per part de l’agència Publicis:\nAquest anunci no és només novedós i creatiu, ni és només un molt bon ús de la ironia, és també un toc d’atenció per part d’una marca blanca a la resta de marques, convertint el que pot ser una debilitat: ser una marca blanca, en una fortalesa: ser autèntica. Però és també un avís: els consumidors simplement ja no es creuen tot el que les marques i agències intenten prometre en les seves campanyes.\nTeniu en ment alguna altra campanya per l’estil? 😉


L'ELEFANT ASIÀTIC SOLITARI APRÈN A PARLAR 5 PARAULES EN COREÀ - CIÈNCIA - 2020\nL'elefant asiàtic solitari aprèn a parlar 5 paraules en coreà\nSi parleu qualsevol coreà, o coneixeu la temporada 2 de _Arrested Development _--, ja sabeu que la paraula "hola" és "molesta". Koshik, un elefant que va passar gran part de la seva joventut al zoo d'Everland a Corea del Sud, ho pot pronunciar. Una balena beluga va fer notícies la setmana passada només per poder imitar els sons humans, però aquest elefant en realitat pot dir paraules! El regne animal és constantment únic.\nFins i tot els nostres parents primats més propers no poden repetir els nostres patrons de parla tot i que se’ns ha demostrat que entenen el llenguatge perquè les seves laringes no tenen forma de funcionar com ho fan els nostres. Per descomptat, els lloros no tenen ni els llavis, però poden imitar la parla humana amb una precisió sorprenent. La investigació de la Universitat de Viena diu que els lloros tenen la capacitat neuronal de percebre, descodificar i reproduir el senyal de parla, superant la barrera física per imitar la parla humana. Els elefants asiàtics, òbviament, també ho fan.\nKoshik va despertar la naturalesa, que el va agrair amb un tracte vocal gran, posant-li el tronc a la boca, que ajusta la forma del seu tracte vocal perquè pugui produir sons similars a la parla humana. Segons l'estudi, ningú no havia gravat un elefant abans. Els investigadors van trobar que Koshik pot imitar cinc paraules: "anja" (asseure's) aniya "(no) nuo" (acostada) choa "(bona) i" annyong "." Van mesurar la precisió comparant transcripcions del discurs de Koshik amb la de El seu discurs no és perfecte, però "annyong" és la paraula que Koshik va repetir amb més èxit.\nEls investigadors van concloure que Koshik va aprendre a imitar la parla humana perquè mancava d'interacció social amb els membres de la seva espècie durant la seva etapa de desenvolupament. L'elefant va passar la major part del temps al voltant dels humans. Aquesta investigació suggereix que una funció de l’aprenentatge vocal, a més de comunicar idees, és cimentar els vincles socials, fins i tot entre espècies.\nAquesta investigació es va publicar en línia a la revista Current Biology .\nRegals per a les persones que t'estimes i t'agraden\nEls vapors dels perfumadors i netejadors són una font important de contaminació de l’aire\n16 coses per a persones que sempre estan, sempre fredes\nEls seguidors de fitness 24/7 no solucionaran tots els vostres problemes, i us podrien fer imaginar-ne de nous\n13 formes de suport de la ciència per millorar la vostra Acció de Gràcies\nBodyByDarwincom : L'elefant asiàtic solitari aprèn a parlar 5 paraules en coreà © 2019. All Rights Reserved.


Sant Gabriel "A"\nUna primera part que va començar amb una forta pluja. Va ser igualada, amb poc ritme i amb poques ocasions.\nUna ocasió de falta de les visitants i un parell d'aproximacions per part del Vilafranca van ser lo més destacat de la primera part.\nA la segona part les noies de la fundació van agafar més el control del partit i tot i que s'aproximaven més a la porteria del Sangra no van aconseguir gaudir d'ocasions clares.\nEl primer gol va arribar al minut 56 quan una bona triangulació per part del Sant Gabriel les va avançar en el marcador.\nTot i que el gol va agafar de sorpresa a les noies d‘Alfredo Lara, aquestes no es van enfonsat i van seguir treballant per treure un resultat positiu.\nA mida que avançava el partit, el Vilafranca buscava l’empat més insistentment , i Lau va tindre clares ocasións.\nFinalment va arribar l’esperat empat al minut 87 quan Lau després d’uns rebots dins l’àrea va fer l’empat a un.\nL’empat a un semblava el resultat més just, però un Vilafranca esperonat pel gol a lluitat fins l’últim minut i al 90 Cris ha fet el 2 a 1 final.\nAquests tres punts permeten al Vilafranca sortir de la zona descens i preparar la difícil visita a Vic amb els ànims alts.\nVilafranca (2): Vero, Puig, Zube, Lauri, Joana (Villa 85′), Sofi, Mireia, Míriam, Mariona (Aida 91′), Núria (Cris 72′) i Bibi (Lau 53′).\nSant Gabriel B (1): Jessi, Natalia, Laura, Julia, Gabriela, Belen, Esther Gimeno, Esther Martinez (Marlene 70′), Andrea (Yasmina 67′), Raysa (Noelia 83′) i Ainara (Marta 87′).\n56′ 0-1 Ainara\n87′ 1-1 Lau\n90′ 2-1 Cris


fusta – Blog: Decoración · Muebles · Talleres\n18 enero 2019 18 enero 2019 Vil.la PingüíDeja un comentario\nLes tendències en decoració parlen de materials senzills però amb caràcter com el ciment i el marbre en combinació amb materials més naturals com el bambú i la fusta. També passa amb els colors: blanc i negre sempre hi seran, també colors potents combinats amb el seu oposat, per exemple, taronja i violeta. La fusta… Seguir leyendo Materiales para decorar: madera y madera →\n19 octubre 2018 21 octubre 2018 Vil.la PingüíDeja un comentario\nNo sé si us heu adonat, però ja fa molt de temps que no passem per aquí. Entre la mudança, el nen i la feina a Vil.la Pingüí, no ens queda temps per a molt. Si teniu en compte el títol del post, també entendreu que hem estat enfeinats per unes altres raons. Al trasllat… Seguir leyendo Història d’una reforma I: el bany →\nPublicado en DecoracióEtiquetado bricolatge, decoració, DIY, fusta, lavabo, mobles


Reunions informatives de la DGOTU. - Gil 2018a - RDITES - Mediawiki\nC. Gil Riba, Reunions informatives de la DGOTU., Butlletí d'innovació i recerca (#26) (2018). Vol. Notícies, 1 URL https://rdi.dtes.scipedia.com/s/Gil_2018a\nEls darrers anys la DGOTU ha vingut organitzant unes jornades adreçades a tot el personal de la Direcció on s’abordaven les línies d’actuació en marxa. Aquest any ha encetat un nou format més ambiciós, focalitzat en el flux de coneixement i l’aprofundiment temàtic: sessions de difusió centrades en el tractament d’una sola matèria, amb la intenció de treballar-la amb més detall. La primera sessió informativa amb aquest nou format va tenir lloc el 24 de gener i va tractar sobre l’Agenda Urbana de Catalunya, un nou projecte, impulsat pel Departament i elaborat des de la Subdirecció d’Acció Territorial i de l’Hàbitat Urbà, del qual n’informem en aquesta mateixa edició del Butlletí.\nAmb aquestes noves sessions es pretén, a banda de difondre coneixement, generar sinèrgies, facilitar reflexions, posar en comú criteris d’actuació, generar debat i fomentar la participació. Per això el format de cada sessió pot variar, en funció de quin sigui l’objectiu final d’aquesta. De la mateixa manera, hi haurà sessions de treball destinades al personal de la DGOTU i altres sessions obertes a altres àrees de TES, com també a altres àmbits de l’administració o del món professional.\nEs preveu una periodicitat de les sessions d’uns dos o tres mesos aproximadament. La propera sessió, prevista per l’11 d’abril, tractarà sobre l’Observatori del Territori, una eina de coneixement i d’acció de la Direcció General d’Ordenació del Territori i Urbanisme que partint de dades, indicadors, models i mapes, posa a l’abast paràmetres, anàlisis, escenaris i dinàmiques territorials, amb la finalitat de millorar el coneixement del desenvolupament territorial . En aquests moments està preparant una nova presentació al web per a millorar la difusió de la informació i el coneixement generat des de l’anàlisi de les dinàmiques urbanístiques i del potencial del planejament.\nJa a mig termini, les properes sessions estaran dedicades als Recursos urbanístics i a la Disciplina urbanística.\nPer saber-ne més: Beth Tuà, Carles Valls


SOCIALS: JAUME I\nFill de Pedro el Catòlic i de María de Montpeller. A la mort de son pare en la batalla de Muret (1213) en la que va participar defenent els seus vassalls occitans, Jaime va quedar en poder de Simón de Montfort, el líder de la croada contra els albigesos i enemic dels líders occitans. No el va entregar als aragonesos fins després d'un any de reclamacions i només per mandat del papa Innocenci III. Durant la seua minoria, va estar davall la tutela dels templers en el castell de Monzón. Va actuar com a regent el comte Sancho Raimúndez, fill de Ramón Berenguer IV i tio iaio de Jaime. Va heretar el senyoriu de Montpeller a la mort de sa mare (1213).\nTenia uns sis anys quan va ser jurat en les Corts de Lleida de 1214. Al setembre de 1218 es van celebrar per primera vegada a Lleida unes Talls generals d'aragonesos i catalans, en les quals va ser declarat major d'edat.\nAl febrer de 1221 es va esposar amb Leonor de Castella, germana de Senyora Berenguela i tia de Ferran III de Castella. Anul·lat el seu primer casament per raó de parentiu, va contraure segon matrimoni amb la princesa Violant (8 de setembre de 1235), filla d'Andreu II, rei d'Hongria. Pel testament del seu cosí Nuño Sánchez, va heretar els comtats de Rosellón i Cerdanya i el vescomtat de Fenolledas a França (1241).\nLa Conquista de València pel rei Jaume I a diferència de la de Mallorca va ser feta amb un important contingent d'aragonesos. De fet, en 1231, Jaume I es va reunir amb el noble Balasc d'Alagó i el mestre de l'Orde Militar de l'Hospital a Alcanyís per a fixar un pla de conquista de les terres valencianes. Balasc d'Alagó va recomanar assetjar les poblacions en terreny pla i evitar les fortificades. No obstant, la primera cosa que es va prendre van ser dos enclavaments muntanyosos: Morella, aprofitant Blasco la debilitat del seu govern musulmà; i Ares, lloc pròxim a Morella pres per Jaume I per a obligar Balasc d'Alagó que li entregara Morella. La conquista del que posteriorment es convertiria en el regne de València comença en 1232, amb la presa de Morella. En 1233 es planeja la campanya a Alcanyís, que constaria de tres etapes:\n· La primera etapa comença amb la presa de Burriana en 1233 i Peñíscola.\nLa segona etapa es dirigix al sud arribant fins al Xúquer, en la ciutat d'Alzira on es trobava l'únic pont de tot València que creuava el Xúquer. El 30 de Desembre de 1242, va ser conquistada esta vila, permetent així la definitiva conquista del Regne de València.\nLa tercera etapa comprén des de 1243 a 1245 arribant-se als límits estipulats en el tractat d'Almizrra en 1244, firmat entre Jaume I i l'infant Alfonso (futur Alfonso X de Castella) per a delimitar les àrees d'expansió sobre territori musulmà entre Castella i la Corona d'Aragó. Les terres al sud de la línia Biar-la Vila Joiosa van quedar reservades per a Castella (incloent el regne de Múrcia), incorporant-se al regne de València per Jaume II d'Aragó després de la Sentències arbitrals de Torrellas (1304) i el tractat d'Elx (1305).\nEn esta última etapa i en els anys següents, Jaume I va haver de fer front a diverses revoltes de la població mudèjar, encapçalades pel cabdill al-al-Azraq.\nJaume I va obtindre un gran triomf sobre la noblesa aragonesa al convertir les terres conquistades a València en un regne diferenciat, unit a la Corona d'Aragó (1239), respectant els seus usos i costums i establint els Furs de València els Furs. La creació del regne va provocar una iracunda reacció de la noblesa aragonesa, que veia així impossibilitada la prolongació dels seus senyorius en terres valencianes.


'Sálvame' ha viscut una situació tensa. | Mediaset\n'Sálvame' posa sobre la taula la difícil situació d'una famosa i les xarxes acaben carregant contra Paz Padilla per les seves controvertides paraules\nper María Merino 05/01/2022 19:00h\n'Sálvame' ha tornat a parlar sobre la nul·la relació entre Rocío Carrasco i la seva filla. Tot després de les darreres declaracions de Rocío Flores.\nAquesta situació ha posat sobre la taula el distanciament de les dues dones des de fa anys. La presentadora, Paz Padilla, ha donat el seu punt de vista i ha propiciat la resposta d'alguns col·laboradors. A més, les xarxes han demanat que deixi la televisió.\nLa nul·la relació entre Rocío Carrasco i Rocío Flores ha propiciat la controvèrsia a 'Sálvame'. | La Noticia Digital\nPaz i la clau davant el distanciament entre Rocío Carrasco i la seva filla\nLes paraules de Rocío Flores criticant que Carrasco no pari els comentaris en contra seva a 'Sálvame' han estat analitzades al programa. La primera a fer-ho ha estat Carmen Borrego, que ha afirmat: «Entenc que no li agradi. Però en aquest programa el seu pare fa molt temps que ha dit barbaritats de sa mare».\n«M'hauria agradat sentir que també digués alguna cosa».\nTot seguit, Kiko Hernández ha intervingut durament i contundent contra Flores. «Tu saps si Carrasco m'ha dit 'escolta, frena amb la meva filla'? Si ho fes o hagués fet, tinc la llibertat de dir el que em doni la gana. Ha parlat d'ella mateixa a la seva docusèrie i el primer que s'ha manifestat sobre la seva filla a revistes ha estat Antonio David».\n«A mi ningú no em privarà de parlar de qui em doni la gana mentre que sigui un personatge públic. Tu ens has posat a parir, m'has posat a parir a mi i jo a tu, així que a aguantar-se».\nKiko Hernández ha estat molt dur amb Rocío Flores. | LND\nPerò aquí no ha quedat tot. «A l'única que se li ha dit que és una vetadora és a tu perquè vas vetar Belén Ro al debat de 'Supervivientes'. Tu sí que vetes gent i els deixes sense treballar, Rocío Carrasco no».\nEn aquest punt, ha sortit a la llum «el maltractament continuat» que la jove va cometre sobre sa mare i que va provocar la separació definitiva de les dues. Davant d'aquesta qüestió, Paz ha decidit intervenir per manifestar que l'acostament entre elles seria possible perquè «l'amor ho pot tot».\nPaz Padilla es posa a l'ull de l'huracà\nLes paraules de la presentadora han deixat estupefactes els col·laboradors. No han entès que ella digui que l'amor pot salvar aquesta relació amb tot el que ha passat. Concretament, tenint en compte l'agressió de la jove a Carrasco.\nKiko ha estat li ha rebatut la postura. «Haurien d'estar preparades totes dues per fer-ho». I Padilla ha respost: «Evidentment, però mentre tothom parli d'aquest tema no ho estaran».\nPaz Padilla ha fet unes polèmiques declaracions sobre Rocío Carrasco. | La Noticia Digital\nHernández no ha volgut quedar-se callat. «Tens raó al 90 % si no estiguéssim parlant del que estem parlant. Un pare i un fill que no es parlen per situacions normals, com un cabreig, ho entenc i s'arreglen les coses».\nPerò quan hi ha hagut tanta merda, l'amor no ho pot tot. No ho pot perquè aquesta dona ha estat a punt de traure's la vida, per l'amor de Déu!».\nTot i això, la gaditana ha seguit aferrada a la seva postura. «L'amor com a concepte, l'amor incondicional, el generós. Sí, l'amor que fa que m'anteposi al meu odi, la meva ràbia, el meu odi, la meva rancúnia... tot».\n«Si hi ha amor, oblidem la rancúnia, ho oblidem tot».\nEls espectadors de 'Sálvame' carreguen contra Paz Padilla\nSi els integrants del programa no han pogut compartir ni comprendre l'opinió de Paz, tampoc els espectadors. Bona mostra d'això és que s'ha creat un hashtag a Twitter, #PazPadillaFueraDeLaTV, que demana que deixi la televisió per sempre. Moltes persones consideren que les seves paraules són molt «perilloses».\n«Seguir al costat de qui t'humilia, enganxa i deteriora el teu món social, econòmic i ideològic és amor? Mai. És sotmetiment i mort». «Que callin les burrades que diu incitant el silenci de les dones maltractades».\n«És intolerable el que diu».«M'agradaria saber si diria això a la seva filla si passés per un tema de maltractament. Que es posi a la pell de les maltractades, que segons ella l'amor ho pot tot. No, hi ha una línia que no es pot passar».\nEls seguidors de 'Sálvame' han carregat contra Paz Padilla per les paraules. | GTRES\n«Quina vergonya i quina manca de responsabilitat per estar treballant a la televisió!». «Algú ha de prendre mesures. No es poden consentir aquestes barbaritats».\nD'aquesta manera, ha quedat clar que Padilla no deixa d'estar al focus de les crítiques. Si fa uns dies ho era per les seves manifestacions sobre les vacunes del coronavirus, ara ho és per les de la violència. La seva imatge pública cada cop perilla més.


Ajornament de la campanya | Illa de l'Aire\nPublicat el 20/03/2020 per cagamanecs\nAmics i amigues, amb molta pena per part nostra us hem d’anunciar l’ajornament de l’inici de la campanya d’anellament de l’illa de l’Aire.\nCom tots sabeu, el decret d’Alarma decretat pel govern espanyol impedeix la lliure circulació de les persones, i a més s’han tancat les comunicacions (excepte mercaderies i emergències) per aire i mar. Totes aquestes mesures fan que sigui impossible poder iniciar la campanya en el moment que estava previst, el 27 de març. Tot i així, quan aquest decret deixi de tenir vigor, i en la mesura de les nostres possibilitats i la dels voluntaris que poguessin venir, deixam oberta la porta a començar la campanya tot d’una que la nova legislació ens ho permeti.\nVolem demanar disculpes a tots els afectats, però en aquests moments són aquests fets, de força major, que no ens permeten començar la feina a l’illa de l’Aire.\nQuan el confinament, la lliure circulació de persones i la reapertura de ports i aeroports de les illes siguin una realitat us informarem de nou per, si fos possible, continuar amb la campanya amb la major normalitat possible.\nMoltes gràcies a tots per la vostra atenció i comprensió.


El problema del mercadet es manté mentre Espimsa el dóna per resolt\nHeredia, a la terrassa del seu i, al fons, la furgoneta que oculta una de les finestres del local.\nEl propietari d’un bar diu que l’Ajuntament «menteix» i mostra una furgoneta tocant la seva façana\nActualitzada 27/03/2017 a les 10:15\nJuan Antonio Heredia, propietari d’un bar a Bonavista, localitzat a la plaça on els diumenges s’instal·la el mercadet, que ha denunciat la presència de llocs de venda i furgonetes molt a prop o a tocar de la façana de l’edifici, no s’ha mossegat la llengua en conèixer la resposta de l’Ajuntament a la problemàtica que planteja. «Tot segueix igual i, per tant, l’Ajuntament i Espimsa menteixen si diuen que el tema està resolt». Ahir, una furgoneta que gairebé toca amb la façana i que és la seva major preocupació, seguia ocupant un espai de pas que, segons Juan Antonio Heredia, el propietari del bar, no els pertoca. D’aquesta situació, va informar el Síndic de Greuges.\nEl bar disposa d’una sortida amb una estreta terrassa, però des de l’interior del local no es pot veure l’exterior a través d’una de les finestres a causa del fet que la furgoneta ho impedeix. Aquesta situació es repeteix des de fa temps.\nDiari Més va voler conèixer ahir l’opinió de la presidenta d’Espimsa, Elvira Ferrando, però l’Ajuntament va informar que no en faria de declaracions i es remetia a un comunicat de premsa del dissabte on es llegeix «la queixa d’un particular amb una parada del mercadet de Bonavista, que ha estat exposada davant del Síndic de Greuges, ha estat analitzada i resolta». Heredia va negar amb rotunditat que «la queixa hagi estat resolta, no és veritat i, per tant, menteixen». El propietari del bar va afegir que abans del migdia d’ahir «cap regidor o representant de l’Ajuntament ni d’Espimsa va venir a comprovar» si la situació era «la correcta». Heredia va explicar que l’única diferència en relació a la situació viscuda en diumenges anteriors va ser que «una furgoneta es va separar una mica de la façana, però va quedar a poc més de mig metre». El propietari del bar va remarcar que «no tinc res contra els paradistes, i sí amb l’Ajuntament que permet ocupar una zona de pas».\nEn el comunicat, l’Ajuntament recordava que «està en tràmit una nova ordenança de mercats ambulants que resoldrà algunes qüestions que ara estan pendents» i comentava que «l’Ajuntament i Espimsa, en la resolució de les qüestions puntuals que afecten el mercadet ha de vetllar pel respecte dels drets de tots els afectats». Va afegir que «s’ha senyalitzat i delimitat amb pintura els espais de les 948 parades del mercadet perquè estiguin clarament identificades», fet que contrasta amb l’ocupació real de l’espai.


In Treatment - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nlist of In Treatment episodes (en)\nIn Treatment és una sèrie de televisió d'HBO produïda per Mark Wahlberg sobre un psicoanalista, el doctor Paul Weston (interpretar per Gabriel Byrne), i les seves sessions setmanals amb els seus pacients. Està basada en una sèrie israeliana exitosa anomenada בטיפול («en teràpia» en hebreu).\nL'abril del 2009 començà a la cadena nord-americana HBO la segona temporada de la sèrie, amb nous pacients, on repeteixen els psicoanalistes Paul i Gina. La tercera temporada començà l'octubre del 2010 i es va reduir el nombre de casos a quatre per setmana.\nEn Paul és un psicoanalista amb una consulta als afores de Maryland. La sèrie es desenvolupa a través del dia quotidià de la interacció amb els seus pacients, i la seva pròpia supervisió com a terapeuta. Cada episodi es centra en una única sessió de teràpia amb un pacient, diferent per a cada dia de la setmana, inclòs ell mateix amb la sessió amb la seva supervisora el divendres.\nDurant la primera temporada el dilluns atén la Laura, una jove sensual i en conflicte amb les seves relacions, que la porta a confrontar els seus propis fantasmes en un context de crisi personal i prematrimonial. Dimarts atén l'Alex, un pilot de la naval que es resisteix a la teràpia amb conflictes amb la seva professió, el seu pare i la seva orientació sexual. Dimecres és el torn de la Sophie, una adolescent amb problemes familiars que passa per una crisi de creixement amb pulsions autodestructives. Dijous fan teràpia de parella en Jake i l'Amy. Finalment, divendres és el dia en què ell mateix se sotmet a una teràpia amb la Gina (interpretada per Dianne Wiest), la seva antiga mentora i psicoanalista, amb qui està unit mitjançant històries decisives del passat personal i professional.\nEn Paul s'ha divorciat i s'ha traslladat a Brooklyn. En el primer episodi continua la sèrie a través de la relació amb el pare de l'Alex. Aquest interposa una denúncia contra en Paul per negligència, que alhora serveix de fil conductor fins al final de la temporada.\nDesprés de l'episodi final de la segona temporada, Leight va dir en una entrevista que una tercera temporada continua sent una possibilitat, però va assenyalar que el xou havia estat esgotador per a tots els que hi participaven i tampoc no havia estat un gran èxit per a l'HBO. Tanmateix, el 23 d'octubre del 2009, HBO va anunciar que n'hi hauria una tercera temporada. La producció començà a començaments del 2010 per a una estrena a finals d'octubre. En aquesta tercera temporada la consulta quedà definitivament establerta a l'apartament d'en Paul a Brooklyn, Nova York, la mateixa ubicació que ja tenia a la segona temporada.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=In_Treatment&oldid=24180542»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 21 jul 2020 a les 09:26.


Un general amic d'Al-Assad deserta i fuig de Síria\nDAN BILEFSKY THE NEW YORK TIMES / PARÍS.\nEls membres de l'oposició al règim sirià de Baixar al-Assad es van reunir ahir a París amb els seus aliats internacionals per intensificar la pressió sobre ell perquè abandoni el poder. La tercera trobada del grup conegut com a Amics de Síria va coincidir amb l'anunci de la deserció i fugida del país del general sirià, Manaf Tlass, comandant de la Guàrdia Republicana, íntim amic del president Baixar al-Assad i membre destacat de l'aristocràcia de Damasc.\nEl nombre de militars amb llocs importants a l'escalafó que han desertat de l'exèrcit sirià ha augmentat els últims dies, en què la violència ha assolit nivells "sense precedents", segons el cap de la missió d'observadors de l'ONU en aquest país. Però la sortida del general Tlass és la primera que hi ha a l'entorn més pròxim al president Al-Assad des de l'esclat de la revolta contra ell el març de l'any passat i posa en relleu que la cohesió dins del règim s'està trencant.\nAquest general no era només un amic íntim de Baixar al-Assad, sinó que també formava part de la poderosa dinastia que ocupa el poder a Síria, ja que el seu pare, el general Mustafà Tlass, va ser el titular del ministeri de Defensa durant 30 anys, entre 1974 i 2004, i se'l va considerar una figura clau en la presidència de Hafiz al-Assad, pare de Baixar i l'home que va aixecar l'actual règim.\nDavant el centenar de països representats en la trobada de París, la secretària d'estat nord-americana, Hillary Clinton, va fer una crida a augmentar la pressió sobre Síria perquè apliqui el pla de transició pactat a Ginebra el cap de setmana passat. I va advertir expressament a Rússia i la Xina -els grans absents de la trobada que es neguen a prendre mesures més contundents contra Damasc- que "pagaran un preu" pel suport que donen a Al-Assad.\nEl president francès, François Hollande, va alertar que el conflicte a Síria "és una amenaça per a la pau i la seguretat mundial", i va assegurar també que els que donen suport al règim es fan còmplices dels seus crims i "allarguen la crisi sense oferir solucions".\nRes d'una exclusió aèria\nEn la trobada dels Amics de Síria, els opositors a Al-Assad, militars i polítics, van reclamar que s'imposi una zona d'exclusió aèria semblant a la que es va establir a Líbia l'any passat en la revolta contra Gaddafi. Però els seus aliats internacionals van prioritzar les sancions econòmiques per fer caure el règim.\nEn la declaració final, es demana un pronunciament del Consell de Seguretat imposant sancions més dures a Síria. També s'adverteix que els que cometin crims en aquest país hauran de respondre davant la justícia. En el document també s'aposta per incrementar l'ajuda humanitària i es fa una crida a l'oposició siriana a presentar un front unitari que sigui una alternativa creïble al govern d'Al-Assad.


Partit de debut a la banqueta de l'Igualada | Futfem.cat\nPartit de debut a la banqueta de l'Igualada\nLes blaves es desplacen al camp del Pallejà amb Ton Mayor com a nou entrenador, després d'una setmana moguda\nJornada 9 - 15/11 - 17:00h - Municipal\nEl partit de diumenge (17.00 hores) entre el Pallejà i l'Igualada és, sens dubte, un dels partits que està al punt de mira d'aquesta setmana. Les igualadines afrontaran el primer partit en vuit anys sense Santi Ramos a la banqueta. Després de la destitució del tècnic, serà Ton Mayor qui dirigirà l'equip, juntament amb el ja fins ara segon entrenador de les blaves Jordi Torres. "Després d'una setmana una mica moguda, l'equip arriba centrat i amb confiança", assegura Torres.\nEl Pallejà està protagonitzant un bon inici de Lliga en una categoria que ha estrenat enguany. Les roig-i-negre són novenes amb vuit punts, un més que l'Igualada. Jordi Torres, però, només pensa en una victòria per superar el Pallejà a la taula: "Segurament tindrem un rival molt fort i jugant com a visitant sempre tot es més difícil, però hem de fer bona la victòria de la setmana passada sumant 3 punts amb un rival directe". Una victòria que l'equip necessita per calmar els ànims després d'una setmana complicada per al vestidor: "Considero importantíssim sumar els tres punts perquè l'equip comenci a tenir més confiança i fer de l'Igualada un equip molt fort", conclou Torres.


Aprofitem el que tenim\nOrganitzar els fitxers\nProvar nous programes\nOptimitzar el rendiment\nAquestes pàgines són un projecte personal, al qual he desat una sèrie d'idees disperses i notes referents a distints aspectes del maneig d'ordinadors per al disseny gràfic, la il.lustració i la tipografia. Aquests tres camps de la comunicació audiovisual han experimentat canvis radicals en la manera en que es treballa gràcies a la introducció dels moderns sistemes informàtics.\nCap a mitjan anys vuitanta, quan els ordinadors començaren a popularitzar-se de debò, el seu maneig era força diferent d'ara (tret dels Macintosh, que des d'un començament funcionaven d'una manera molt intuïtiva.) Certament, no és el mateix enfrontar-te a una pantalla negra i dictar ordres que penosament has de memoritzar, per obtenir resultats a penes millors que amb una màquina d'escriure o una calculadora...\nSón necessaris -realment- equips darrer model?\nL'equip que ens cal i els programes que necessitam depèn de què volguem fer. Si estau interessats pels temes que tracta Vigital, sens dubte us cal un pc nou, amb molta memòria i una bona tarjeta gràfica. Si el que feu és sobre tot manejar text, fer alguns càlculs i estadístiques i afegir ocasionalment gràfics, en tindreu prou amb un ordinador més modest. Teniu en compte una cosa: actualitzar un pc de fa cinc o més anys pot ser tan car com comprar-ne un de nou.\nTanmateix, volem ésser realistes. Gairebé tothom maneja ordinadors post-windows 95. I els preus baixen cada dia més. De manera que tot el que comentarem aquí, certament, requereix en la majoria de casos windows 95-98. (moltes coses són vàlides per Macs, també.) Molts dels termes que manejam aquí suposen un cert domini de windows 95/98. En cas de dubte, una ullada al manual ho resoldrà.\nDes del punt de vista d'una persona interessada en la creativitat audiovisual, vivim una era de sorprenents canvis, a la qual tenim al nostre abast les eines per crear tot allò relacionat amb la imatge i la paraula amb una qualitat i control totals. A aquestes pàgines inicials farem un petit recull de propostes per a una bona organització del treball amb ordinadors.\nA les següents seccions analitzam els programes que ens poden permetre fer realitat allò que imaginam i discutim possibilitats d'aquestes eines que ara tots ens podem permetre de tenir i usar. El poder d'aquests equips sembla intimidar molts d'usuaris. Molts són escèptics davant el fet que amb un ordinador i programes semblants als que ells tenen es puguin obtenir resultats que pareixen massa professionals. De fet, la senzillesa amb que tot es pot fer és sorprenent!\nEl motiu d'aquestes pàgines és compartir les troballes que faci, a mesura que jo mateix aprenc sobre els temes que m'interessen. Quan vull aprendre alguna cosa, sobre tot quan inclou treball pràctic, m'és sempre més senzill si em pos a mi mateix una tasca concreta, ben definida i que pugui ser-me útil. La millor manera que se m'acudeix d'aprendre millor sobre els temes que tractem a aquestes pàgines és, precisament, posar-los molt en pràctica i, en comptes de anotar-ho a fulls de paper, deixar-ne un quadern de notes més elaborat i a la llarga més profitós -per a mi mateix i, potser, per altres: aquest Web.\nAprofitem el que tenim.\nEls ordinadors són per tot arreu. Encara que ens hi volguem resistir, ja comença a ser un poc difícil dur una vida organitzada i sense complicacions sense fer-los servir. Fa uns quants anys, poca gent es molestava en sol.licitar una targeta de caixer automàtic. Qui no les fa servir, ara? En pocs anys, els ordinadors, cada cop més sofisticats i potents, han envaït les nostres llars. Cada cop els aplicam a més coses. Però per més poderós que sigui un programa nou, hi ha coses bàsiques que no canvien. I la part més important, l'usuari, ha de tenir ben clares algunes coses senzilles per aprofitar millor tot aquest potencial del pc com a eina creativa. Per la meva banda, el que sempre m'ha interessat d'ells ha estat aquest caire creatiu.\nMolts usuaris tenen una veritable obsessió per tenir les darreres versions de tot. L'ordinador amb el processador més ràpid, el darrer sistema operatiu, la versió 5.1.2. en lloc de la 5.1.1... tot això, en bona part, és la versió digital del consumisme descervellat. Tot depèn de què es vulgui fer amb l'equip, però, de debò, fins i tot un vell 486 segueix essent una molt bona eina. El que tinguem a casa pot ser suficient per fer moltes coses.\nPer treballar amb comoditat, és molt convenient tenir els treballs i els programes ben desats. Petits detalls d'organització són més importants del que sembla, perquè estalviam un poc de temps contínuament i a la llarga la diferència de tenir en compte aquestes petites coses es fa ben palesa.\nPer una banda separar clarament les carpetes de programes de les carpetes de documents. Tenir carpetes especials per a diferents classes de documents, i si acumulam molts treballs, fer les subcarpetes que calguin.\nEls noms dels fitxers han de ser descriptius. Aprofitem la possibilitat d'assignar noms llargs, encara que no massa. El nom és això, un nom, no una descripció completa! Si el nom és molt llarg resulta difícil de veure i localitzar el que volem. Amb 10 a 15 caràcters sols haver-n'hi més que suficient gairebé sempre.\nQuan facem algun projecte on tots els fitxers estan integrats (com una pàgina Web, un article o un llibre) convé crear una carpeta especial per ells. Per tal d'accedir-hi més ràpidament, els projectes en què estem treballant actualment podem ubicar-los a l'escriptori, la "taula de treball" de windows.\nUna barra de tasques ben organitzada ajuda a accedir més ràpidament als programes que utilitzem i als documents.\nEs guanya molt -molt-temps amb una correcta organització de l'escriptori i de la barra d'inici. En comptes de deixar cada programa dins de la branca a la qual s'ha instal.lat per defecte, podem crear carpetes que allotgin tots els accessos directes a programes d'un mateix tipus.\nJo tenc quatre grups: Text; Gràfics i Disseny; Web; Tipografia. Aquí hi són gairebé tots els programes que maneig més sovint. Si deixeu que cada accés a programes romangui allà on s'instal.la per defecte, us trobareu: a) molta dispersió i b) Un escriptori superpoblat. A més, la localització dels accessos directes als programes pot ser un poc enredosa (per exemple...típicament un programa pot quedar a una branca terciària o més enllà: programas>Corel>CorelDraw>Corel Draw. Per anar molt més ràpid podem tenir una secció de Gràfics i incloure tots els programes d'aquest tipus. Així estalviam fer de Tarzan per tantes branques... Gràfics>Corel Draw.)\nPer fer canvis en la manera en que està estructurada la barra de tasques, la manera més senzilla és anar a l'opció configuración>barra de tareas d'aquesta mateixa. S'obre una finestra estil explorador, on podem seleccionar i recolocar els accessos directes que volguem, segons el nostre criteri. Les carpetes no desitjades es poden eliminar i, si convé, podem crear-ne de noves o canviar noms de les existents. Molt fàcil i convenient.\nProvar nous programes.\nNo ens ha de fer por sortir del que estam acostumats i provar nous programes. Tots els programes han acabat per funcionar d'una manera molt semblant, degut a la competència existent. N'hi ha que ho comparen a la convergència evolutiva: el disseny del cos i el funcionament més apte es selecciona en diferents grups d'animals, que acaben per ser semblants a primera vista: un dofí, un tauró, un ictiosaure... així, els programes acaben per copiar-se la manera de treballar: el tipus d'icones, estructura dels menus i opcions.\nAmb la manera de treballar bastant consistent entre sí dels programes de Windows (o al menys, no obertament contradictòria!), és fàcil passar d'una aplicació a les seves anàlogues. Així aprenem què és el millor de cada una, i acabem per seleccionar allò que s'adapta més als nostres interessos i forma de treballar.\nQuan hom comença, val la pena aprendre bé el funcionament bàsic de l'ordinador: què signifiquen les coses principals relatives a maneig de fitxers, edició, com manejar l'interfície gràfica (menus, quadres d'opcions...) perquè així el món del pc és al nostres peus. Personalment, maneig molts programes distints i trob molt tediós sempre fer les coses amb les mateixes eines. Experimentar, provar tots els programes que pugui per fer tasques comunes d'escriure o dibuixar és un alicient, un entreteniment més que alegra la tasca.\nAra els programes tenen un maneig tan intuïtiu que s'hi pot treballar raonablement bé des d'un principi. (Bé és cert que per manejar professionalment algunes aplicacions ja és qüestió de més temps.)\nL'ajuda dels programes és cada cop més completa i gràfica. Crec que no cal llegir-se-la d'un cap a l'altre abans d'atrevir-se amb el programa, però sí recurrir-hi per aclarir dubtes puntuals. Sempre vé bé per saber com es fa una cosa determinada. Moltes aplicacions tenen un sistema d'ajuda contextual que permet anar directament al tema d'ajuda corresponent a allò que estam fent: bé clicant una tecla que digui "ajuda" o un signe d'interrogació. Alguns d'aquests consells seran obvis per alguns. Pel que he vist, però, no estan de més.\nLes dreceres de teclat són una manera perfecta d'estalviar-se temps i esforç en treballar amb els programes.\nConec molts d'usuaris experimentats que ignoren alguns petits detalls que després de treballar algunes hores teclejant i moguent el ratolí suposen un notable estalvi de temps i esforç. El botó dret de l'ordinador serveix per moltes coses més que per fer bonic, us ho assegur! Els programes solen incorporar-hi una manera ràpida d'accedir a opcions relacionades amb el que estem fent. Provau-ho fent clic a l'escriptori. Us apareixerà el quadre d'opcions de configuració de l'escriptori. A cada programa sol funcionar de la mateixa manera, permetent elegir opcions per allò que estem fent, molt més ràpidament que anant al menú.\nUna altra manera de guanyar temps és emprar les dreceres del teclat. Tots els programes les utilitzen, i quan treballem molt sovint amb una aplicació, pot fer-nos guanyar realment molt de temps.\nCada programa sol tenir les seves dreceres específiques, però moltes són gairebé comunes a tots. Per exemple, prement Control i C [Ctrl + C], copiau allò que hagueu seleccionat. Crtl + v ho aferra. Memoritzar-ho pot semblar una tasca ingrata, però potser ho fareu sense esforç. Cada cop que aneu al menú, us fixareu que moltes opcions indiquen la drecera del teclat. Com a exemple, vegeu la imatge al costat.\nAprendre'n un grapat ens estalviarà molts viatges a la barra del menú, i molt temps.\nUna drecera fonamental: canvi ràpid entre aplicacions.\nCom passeu d'una aplicació a una altra quan s'estan executant al mateix temps? Cercau la icona a la barra de menu i clicau? És molt més ràpid pitjar amb la mà esquerra Ctrl+Tab. Mantenint pitjada la tecla de control, cada clic a tab ens passa a una nova de les finestres obertes. Proveu-ho. Truc imprescindible, per exemple, en navegar. Podeu passar ràpidament, sense moure el ratolí, d'una pàgina web a una altra mentre la primera s'acaba de carregar.\nPer moure's ràpidament també són molt útils les tecles de moviment (les fletxes de la dreta, entre el teclat alfabètic i el numèric). Manejar bé les tecles de moviment (en combinació amb les tecles d'opcions: majúscules/control o alt) suposa anar molt més ràpid per moure's a través del document o en la selecció de text o imatges, que amb el ratolí. Doneu un cop d'ull als manuals o l'ajuda i apreneu com manejar-les, perquè val la pena.\nPer exemple, aprendreu que per seleccionar tot el text d'un document, des de la posició del cursor, es fa amb ctrl+mays+fin: molt més ràpid que una llarga excursió amb el ratolí...\nOptimització del rendiment: consells senzills.\nPerquè l'ordinador treballi al màxim rendiment, convé llegir-se les recomanacions del manual i dels propis programes.\nEn general, hi ha algunes normes senzilles però efectives:\nNo tenir un tapís de fons a l'escriptori. Malbarata memòria. Per sobrats que n'anem...\nSuprimir animacions als menus. Només és un truc visual, que no millora ni agilitza res: al contrari, ralentitza el funcionament.\nConfiguració de pantalla correcta. Pel que fa al nombre de colors, encara que sembli a l'enrevés, és més ràpid treballar preferentment a color de 24 bits (sempre que la targeta gràfica ho permeti.) Assumim que teniu ordinador post 1995... Així es representen les imatges més ràpidament (no s'ha d'adaptar la visualització als colors disponibles).\nPer veure quina configuració tenim al nostre equip, referent a tapís d'escriptori, colors utilitzats, etcètera, cliqueu amb el botó dret a qualsevol punt de l'escriptori i apareixerà un quadre d'opcions com el de la imatge. Pitjau la solapa de "configuración" (imatge adjunta) i assegureu-vos que la resolució i el nombre de colors són els convenients (color de 24 bits).\nLa resolució depèn del tamany del monitor, i es mesura en píxels (punts a la pantalla que formaran la imatge). Per un monitor de 14 polzades, el més assenyat i comfortable per a la vista és 640x480 píxels. Per 15 polzades, podem optar per 800x640. Amb un monitor de 17 polzades, convé una resolució mínima de 800x640 -també es pot augmentar, a 1024x768 píxels. Escollir una resolució més alta d'aquestes significa fatiga visual segura.\nQui s'hagi de comprar un equip nou no ha de dubtar en adquirir el monitor de 17 polzades, per un petit preu extra treballarà molt més comfortablement. Gastar uns quants diners extra en un bon monitor ho agraïrem cada vegada que haguem de posar-hi la mirada a sobre!\nDefragmenteu el disc dur cada cert temps. (Utilitzeu l'utilitat inclosa amb el Sistema: Arxius de programes>Accessoris>Eines del sistema>Defragmentador.) La defragmentació només "compacta" la manera en què s'allotja la informació al disc dur. No suprimeix ni canvia res, però agilitza la manera en què es recuperen dades, i per tant millora el rendiment.\nUtilitzeu un programet optimitzador de memòria. Allibera d'aquesta els continguts que no s'empren, deixant més memòria disponible per a les aplicacions. Si executam múltiples programes alhora, és molt necesssari. Un consell: baixeu-vos RamBooster (freeware), de http://www.sci.fi/~borg/rambooster/\nNaturalment, s'ha d'evitar la possibilitat que un virus contamini el nostre ordinador. Els virus són petits programes -elaborats per gent malintencionada- que s'enganxen, sobre tot, a fitxers executables. En poques paraules, quan executem un programa contaminat, el virus pot passar a l'acció. Poden causar grans danys, com esborrar el nostre disc dur o fer que sigui impossible treballar amb normalitat. Darrerament circulen també virus que s'encomanen amb fitxers de word (*.doc) i fins i tot a travès d'Internet (correu electrònic). Com a norma general, tenir un programa antivirus actualitzat i no obrir mai programes de procedència dubtosa sense haver-los examinat amb l'antivirus. Que aquest sigui ben actual és imprescindible, perquè apareixen virus nous cada dia. Els més coneguts són McAfee ViruScan i Panda Antivirus. Existeixen versions d'avaluació d'ambdós i el seu preu està en torn a les 6000 pts. També n'hi ha que són freeware, com InoculateIT, que es pot descarregar lliurement del web del seu fabricant.\nOptimització de la connexió a xarxa. Parlar d'ordinadors aquests darrers anys significa també parlar d'internet. Un pc per sí sol, sense connexió amb altres equips, sigui a una xarxa local o sigui a internet, està desaprofitat.\nHem entrat al nou segle amb totes les facilitats per connectar-se: accés gratuït, promeses de nous sistemes d'accés cada cop més ràpids i fiables (XDSI, ADSL, cable de fibra òptica, connexió per satèl.lit...)\nDe moment, però, algunes d'aquestes promeses estan lluny de complir-se. La major part dels internautes utilitzam un mòdem corrent i la XTB (xarxa telefònica bàsica). Com a consell previ, però, recomanem utilitzar qualsevol dels accessos gratuïts disponibles (encara que no ens enganem: la connexió NO és gratuïta: hem de pagar el cost de les trucades metropolitanes durant el temps que estam en xarxa). N'ofereixen diferents servidors: Terra, Alehop, Uni2, i d'altres. Solen oferir un kit de connexió en forma de cd-rom, amb tota mena d'informació i ajuda, que també està disponible al seu web.\nUna cosa que sí heu de fer, en cas d'utilitzar windows 95, és assegurar-vos de que la vostra connexió està optimitzada. La configuració per defecte del sistema operatiu fa que sigui més lenta del que podria ser. Incomprensible, però cert! Es pot solucionar molt fàcilment amb un mínuscul programa gratuït, PPP-Boost, que es pot descarregar de http://www.c3sys.demon.co.uk. A l'apartat "possibilitats" discutim amb més detall algunes de les coses que ens permet Internet, còmodament i des de casa nostra (si no hi ha un embós de trànsit!.)


Política | RTVVilafranca\nLa Plataforma per la Vegueria Penedès creu que Pere Regull ha volgut “justificar el seu fracàs com a diputat en la defensa de la vegueria”\nLa Plataforma per la Vegueria Penedès ha emès un comunicat en el qual lamenta les declaracions de l’alcalde de Vilafranca i diputat de CiU al Parlament Pere Regull al programa ‘Diàlegs amb l’alcalde’ en referència a la vegueria. En el comunicat, els representants de la plataforma diuen que Regull ha volgut “justificar el seu fracàs rotund com a diputat en la defensa de la Vegueria Penedès”.\nPoble Actiu-CUP denuncia que a Santa Margarida i Els Monjos hi ha censura prèvia al ple\nPoble Actiu-Candidatura d’Unitat Popular a l’ajuntament de Santa Margarida i Els Monjos explica en un comunicat que, arran de la seva entrada a l’ajuntament, han observat amb una certa perplexitat que gran part del debat polític municipal es despatxa a la comissió informativa general prèvia a cada ple.\nL’alcalde de Torrelavit Ramon Riera seguirà a l’àrea de turisme de la Diputació de Barcelona com a diputat adjunt\nLa Diputació de Barcelona va aprovar ahir el seu cartipàs, que determina la nova estructura organitzativa de la corporació, constituïda el passat 15 de juliol.\nLes diferents mocions intensifiquen el ple de dimarts a l’Ajuntament de Sant Sadurní\nEl ple va servir per confirmar per unanimitat la inversió d’1,34 milions d’euros per instal•lar una caldera de biomassa que subministrarà diferents instal•lacions de la vila.\nLa segona part de la sessió va estar marcada per diverses mocions presentades pels grups municipals. El Ple va aprovar per unanimitat una moció presentada pel PSC per instal•lar un pas de vianants segur entre els habitatges de la Vilarnau i el polígon de Can Ferrer.\nEntre d’altres una altra moció que es va aprovar per unanimitat va ser la de la CUP que proposava obrir la participació a persones no electes que representin als grups municipals. La moció va incloure, però, que aquests representants es sotmetin al mateix règim d’incompatibilitats que els regidors.\nEl Ple també va aprovar la col•locació d’una pancarta a la façana de l’Ajuntament que recordi les setmanes que falten fins a les eleccions del 27 de setembre. CIU, ERC i la CUP van votar-hi a favor.\nAquest Ple a l’Ajuntament de Sant Sadurní, que es va allargar més de quatre hores i mitja, serà l’últim fins a finals de setembre.\nLa CUP, ERC i Vilafranca en Comú troben injustificable l’increment de les retribucions de l’equip de govern i demanen una rectificació\nTres dels grups municipals de l’oposició a l’ajuntament de Vilafranca, CUP, ERC i Vilafranca en Comú, denuncien que la retribució global i en brut dels regidors, aprovada amb els vots de l’equip de govern, augmenta un 11% respecte finals del darrer mandat.