Per Antoni Rico, historiador i militant de la CUP de Girona\t29/12/2015\nCom que veig que tothom va dient la seua, jo diré la meua. El cas és anar posant opcions sobre la taula per desencallar la situació actual. Des de diumenge vaig donant voltes al tema i comence a pensar que potser la millor opció, en la situació actual, seria optar per posar sobre la taula la coneguda "Opció C" que proposava investir Mas amb 2 vots com a mal menor però no aprovar el pla de xoc...\nANC i Òmnium: tancant els marges de l'independentisme\tPer què no vaig a la llista de la CUP de Girona\t4F: un cas Dreyfus a la catalana\tL'auge de l'esquerra alternativa segons Roger Tugas. Reflexions postlectura Ara, la candidatura necessària\nPer Antoni Rico, historiador i militant de la CUP de Girona\t21/07/2015\nIl·lusió, decepció, esperança, goig, pena, incredulitat, rebuig. Aquests són alguns dels adjectius que podrien acompanyar les reaccions respecte el boudeville de les llistes de les darreres setmanes. La pregunta, a la que ningú té resposta a dia d'avui, és si el resultat final serà el que donarà més vots a la proposta independentista. D'entrada ja dic que en sóc escèptic. I dic donar vots i no...\nPer què no vaig a la llista de la CUP de Girona\t4F: un cas Dreyfus a la catalana\tL'auge de l'esquerra alternativa segons Roger Tugas. Reflexions postlectura Ara, la candidatura necessària\t“No tots els mals vénen d'Almansa” un any després\nPer Antoni Rico, historiador i militant de la CUP de Girona\t10/05/2015\nAquests dies he llegit bastants articles de gent que explica per què ha decidit anar en una llista de la CUP. Gent valenta que ha decidit fer un pas endavant en el seu compromís per construir un país i una societat més lliure. La veritat és que tot plegat fa molt de goig i és garantia de solidesa i...\nPer Antoni Rico, historiador i militant de la CUP de Girona\t20/01/2015\nJ'accuse escrigué Émile Zola el 1898 en el diari francès L'Aurore. L'autor de Germinal, el gran escriptor del naturalisme francès, posava sobre paper la hipocresia, l'antisemitisme i la injustícia de la conservadora societat de la III República. Una sèrie de mentides i proves falses havien portat...\nPer Antoni Rico, historiador i militant de la CUP de Girona\t18/12/2014\nFa uns dies vaig acabar de llegir el darrer treball del periodista Roger Tugas. Un llibre interessant com a crònica de la formació, transformació i modelatge del que anomenem, entre d'altres conceptes, "l'esquerra alternativa". Si espereu llegir un llibre d'anàlisi polític, sociològic o històric...\nPer Antoni Rico, historiador i militant de la CUP de Girona\t10/11/2014\nLa jornada d'ahir 9 de novembre de 2014 ha estat una demostració de força d'una població, la catalana, que ja no es pensa subjecta a l'Estat espanyol. Des d'ahir, els governs de Madrid, ja no són cap referencialitat de poder a la que els catalans hagen d'estar sotmesos, obedients. Tot el contrari...\nPer Antoni Rico, historiador i militant de la CUP de Girona\t10/10/2014\nEl setembre va celebrar l'aniversari "No tots els mals vénen d'Almansa. Una revisió crítica de la construcció dels Països Catalans". Escrit per un servidor i publicat per l'Editorial El Jonc, aquest petit assaig pretenia actualitzar la idea dels Països Catalans i, en la mesura del possible...\nPer Antoni Rico, historiador i militant de la CUP de Girona\t01/09/2014\nFonamentalment es tracta de llegir més enllà del que està escrit per evitar parlar del que realment es proposa. Permeteu començar amb aquest "brometa" irònico-daliniana el meu escrit de resposta a l'article que em va dedicar fa uns dies Sal·lus Herrero. Haig de reconèixer que he quedat perplex (com el país que ens va descriure el bo de Josep Vicent Marquès) després de llegir "¿Els Països Catalans en la mateixa cruïlla que el 1977? (Resposta a Antoni Rico)" publicat a paisvalenciaseglexxi.org...\nPer Antoni Rico, historiador i militant de la CUP de Girona\t28/07/2014\nEntre el 1977 i 1982, es va viure, segurament, el moment de màxim debat sobre la idea dels Països Catalans. Revistes com Nous Horitzons, Taula de Canvi o Serra d'Or, foren espais de debat on intel·lectuals independents o representants de les diferents cultures polítiques, posaren sobre la taula les seues propostes respecte d'un projecte que semblava possible. Els esdeveniments no van ajudar a consolidar-lo. Els protagonistes d'aleshores tampoc. I no per una qüestió de "traïcions" o "covardies"...\nPer Antoni Rico, historiador i militant de la CUP de Girona\t30/06/2014\nAvís: si algú pretén interpretar aquest article com un atac contra Podemos o Guanyem, ja el pot deixar de llegir perquè no és la intenció de qui l'escriu. És més, si s'entén així serà un fracàs del seu autor, més enllà de la mala fe d'alguns agosarats lectors. Demane perdó per l'extensió però són moltes coses a dir. Ningú es pot sorprendre del fet que la política tal com l'havíem entès fins ara estiga canviant. El nou paradigma, però, fa anys que s'està gestant, si més no les condicions...


RetadoR - 2014 Maig\nA “L’altra”, el primer que et sobta és descobrir una prosa fresca, un estil nou, directe, veloç, del narrador que aviat converteixes en narradora. El llenguatge, tot i que de nivell literari alt, és planer, com el que es parla al carrer; fins i tot, amb vocals duplicades o triplicades que ajuda a donar l’entonació […]\nSobre “Viatge al voltant de la Lluna”, de Jules Verne\n12 Maig 2014 — jaumerei\nLlegir Jules Verne és retre homenatge a una persona que, al segle XIX !, va aconseguir lligar, ensamblar literatura amb ciència, realitat i ficció, d’una manera tan amena que cent cinquanta anys després hom quedat parat de què algú escrivís semblants coses amb tants pocs medis a l’abast. I no val menysprear avui l’autor quan […]\nPosted in General, Llibres, Verne. No Comments »\nDesprés de llegir l’última obra del mestre de la novel·la de suspens contemporània, s’acaba amb la sensació, un cop més, que hom ha assistit a l’episodi d’una de les moltes sèries d’espies que actualment fan per la televisió, basada en el terrorisme internacional, però amb la diferència que no s’ha d’esperar deu o dotze dies […]


SFxI: Martí Gironell: «Antidemocràtic»\n"Quan s’entesten a dir que no és un assumpte de números; que és una qüestió moral, m’encenc encara més"\nQuan sento i, sobretot, llegeixo que la democràcia i les seves suposades majories independentistes no confereixen legalitat ni legitimitat al referèndum, m’encenc. Quan s’entesten a dir que no és un assumpte de números; que és una qüestió moral, m’encenc encara més. Estarem d’acord que el respecte a la llei, per injusta que sigui, constitueix un dels valors fonamentals de la noblesa però és que el govern del PP ens ha demostrat que n’és ben poc de noble i que no en té gens ni mica de moral.\nPerquè només els vull recordar que la moral- que se la posen a la boca constanment- tracta de les accions humanes sobre la bondat i la maldat. I de maleses n’han perpetrat i tolerat una bona colla com perquè ara ens vulguin venir a donar lliçons de legalitat, legitimitat i, fins i tot, de democràcia. Ells que viuen en un permanent, feble i delicat equilibri democràtic. Diu el professor Àngel Castiñeira que per entendre la fortalesa d’un sistema polític s’ha de relacionar intrínsecament legalitat, legitimitat i legitimació. En els sistemes democràtics, és l’adhesió majoritària dels ciutadans, la legitimació, la que atorga validesa a les normes imperants , la legalitat, i al compliment dels criteris de justícia i eficiència esperats del poder institucional –executiu, legislatiu, judicial i constitucional– la legitimitat. Sense aquesta adhesió moral dels ciutadans, el sistema legal i institucional s’enfonsa.\nPer això, en les democràcies avançades el poder polític no s’exerceix exclusivament per la pura força, sinó que ha d’incorporar elements morals de convicció per justificar l’obediència a les lleis. No promoure accions que prescindeixin o fins i tot violentin, aquesta moral. És a dir, en democràcia el poder de les institucions està obligat constantment a guanyar-se la legitimitat amb fets i compromisos. I entenc que això significa que ha predicar amb l’exemple. I ha de reconèixer errors quan se n’han comès, ha de mostrar una mica de decència no només semblar-ho; de noblesa; de moral, i sobretot apartar els que corrompen aquest sistema no pas eixuplogant-los sota un paraigües judicial que ells aguanten, ni aplaudir-los, no! I aprendre a demanar perdó a aquelles persones que les han trepitjat i deshonrat en públic. Per tant, una legalitat originàriament legítima, si no té cura de la continuïtat de l’adhesió ciutadana, pot perdre la seva legitimació.\nPerò això, ho determinen les urnes que, com sempre s’ha fet des de la seva recuperació, ho fiem a la democràcia, a la participació del ciutadà que és qui té l’última paraula. Trobo que negar la paraula al ciutadà perquè s’expressi és anar contra l’essència del nostre sistema, per tant contra natura. És atemptar contra la llei, la moral, la democràcia i és per això que és un acte antintaural, inmoral, il.legal i antidemocràtic.


Capella revalida el títol de campió de Catalunya de Làser Standard, però el canari Blanco guanya la regata\nHome \_ Notícies \_ Capella revalida el títol de campió de Catalunya de Làser Standard, però el canari Blanco guanya la regata\ndilluns, 24 de setembre de 2012 17:19\n•El Campionat ha servit perquè els dos esportistes hagin mesurat les seves forces de cara al Campionat d'Espanya\n•Roses, rebrà 300 regatistes per l'Europeu de Làser Màster dins de sis dies\nJordi Capella del CN El Balís ha revalidat el títol de Campió de Catalunya de la Classe Làser Standard, mentre que el canari Joaquín Blanco del RCN Gran Canaria ha guanyat la regata. Avui s'ha disputat a la badia de Roses les tres últimes proves del Campionat de Catalunya de Làser Standard que, organitzat pel Grup d'Esports Nàutics de Roses, ha reunit a 23 esportistes. Amb aquest nou títol, Capella formarà part de l'equip català que disputarà el Campionat d'Espanya l'octubre vinent a la localitat gallega de Vilagarcía d'Arousa.\nJoaquín Blanco i Jordi Capella han protagonitzat al llarg de les nou regates celebrades un estret duel que no s'ha resolt fins la darrera jornada, en la que el canari ha registrat tres primers llocs que ha sumat als quatre que ja havia obtingut anteriorment. El retirat de la segona prova per saltar-se la balisa de desmarcatge i el tercer lloc de la tercera regata han estat els resultats descartats. Així, amb un total de 7 punts, Blanco ha aconseguit la victòria final.\nCapella, per la seva part, ha finalitzat segon de la classificació amb 12 punts, després assolir dos primers llocs, sis segons i un cinquè. El català ha descartat un segon i el cinquè. El resultat final li ha valgut al regatista del Balís conquerir el sisè títol del Campionat de Catalunya de la Làser Estàndard. Per ambdós esportistes la regata de Roses ha estat un "entrenament" d'alt nivell de cara al Campionat d'Espanya, competició en la qual seran dos dels principals candidats al títol.\nPer darrera de Capella, s'han situat els esportistes del CN Salou Gastón Cruz i Xavier Tous amb 12 i 32 punts respectivament. Els primers Màsters, majors de 35 anys, classificats han estat el gallec Carlos Echavarri en cinquena posició i 38 punts i el català Antoni Roig del CV Calella en sisè lloc i 47 punts.\nDurant la jornada d'avui el vent ha estat una Marinada d' entre 9 i 15 nusos d'intensitat.\nLa Regata To Be or not To Be per a Laser Radial i Standard juntament amb la celebració del Campionat de Catalunya de Làser Standard ha estat un excel•lent test per al GenRoses que tan sols d'aquí sis dies rebrà 300 regatistes d'arreu del món, que disputaran el Campionat d'Europa de Làser Màster.\nSee you in Roses next week!!!\nMés en aquesta categoria: « Mónica Azón guanya a Roses en la Regata To Be or not To Be de Laser Radial i duel entre Joaquín Blanco i Jordi Capella en Standard\tCampionat de Catalunya – Classe Estel 2012 »


La Tomata Rosa d'Albesa ha estat declarada Patrimoni Alimentari de la Humanitat - Teleponent\nInici Agricultura i Ramaderia La Tomata Rosa d’Albesa ha estat declarada Patrimoni Alimentari de la Humanitat\nLa Tomata Rosa d’Albesa ha estat declarada Patrimoni Alimentari de la Humanitat\nLa Tomata Rosa d’Albesa ha estat declarada Patrimoni Alimentari de la Humanitat. El moviment internacional Slow Food l’ha escollit juntament amb altres aliments de l’Estat Espanyol.\nSegons indica Ràdio Balaguer, aquesta varietat de tomata s’ha pogut continuar produint gràcies a la feina de conservació de la Carme Trilla i el Josep Marvà, veïns d’Albesa i també del Banc de Llavors de Cultures Trobades.\nLa notícia també va tenir ressò en els informatius de La Sexta, que li va dedicar un reportatge als seus informatius.\nArticle anteriorLa Paeria inicia una prova per a la gestió sostenible dels prats de La Mitjana\nArticle següentDenuncien una cambrera per un atac homòfob a Lleida


Sergi Milà: “Aquest és un èxit de tot l’equip”\nL’entrenador de l’Infantil B dedica el títol de LaLiga Promises als 11 jugadors de la seva plantilla que no van poder viatjar a Tenerife\n30 de des. 16\nEl triomf de tot l’equip\nA Tenerife només van poder viatjar 12 dels 23 jugadors que formen la plantilla de l’Infantil B però Sergi Milà, l’entrenador, té molt clar que aquest és un èxit de tots: “Aquest és l’èxit de tots. Dels 12 jugadors que han jugat a Puerto de la Cruz i dels 11 cracks, per què ho són, que s’han quedat a casa i ens han animat des de Catalunya. Som un equip i a ells els hi vull dedicar aquest títol”, assegura el tècnic blaugrana que dirigeix l’Infantil B juntament amb Òscar Hernández, el seu segon entrenador. El Barça tanca LaLiga Promises amb un balanç de quatre victòries, un empat i només una derrota -a la primera fase i per la mínima contra el Sevilla (0-1)-. Els blaugrana han marcat 20 gols i només n’han encaixat dos.\nL’estil és innegociable\nEl Barça ha guanyat LaLiga Promises oferint una exhibició d’ADN Barça. Futbol de toc, associatiu i vertical. “Hem guanyat el torneig respectant el nostre estil, sent fidels a la nostra idea futbolística, la que sempre desenvolupem al futbol formatiu blaugrana, i que tants bons resultats ens ha donat sempre. És el nostre ADN i ens sentim orgullosos de practicar-lo. I una vegada més s’ha demostrat que no només és un estil de joc espectacular sinó que també és guanyador”, explica Sergi Milà, que suma ja dos LaLiga Promises consecutives al seu ampli palmarès com entrenador del futbol base blaugrana.\nLa millor cantera de la dècada\nEl Barça no només ha igualat els sis títols del Reial Madrid a LaLiga Promises sinó que ha demostrat que és la millor pedrera dels darrers anys després de guanyar cinc de les darreres 11 edicions. L’Infantil B va guanyar a Miami la final contra el València (4-3) de l’edició de l’any 2015 amb la generació capitanejada per Xavi Simons. I si anem més enrere, el Barça va guanyar l’edició del 2010, a Arona, contra el Reial Madrid -als penals- amb la generació liderada per Carles Aleñá, amb Denis Silva i Carlos López a la banqueta; la de l’any 2008 a Maspalomas contra el Benfica per 6-2, amb Albert Puig a la banqueta i Kaptoum a la gespa; i la del 2006, a Arona, també contra el Benfica (2-1) amb Gerard Deulofeu com a referent i Sergi Doménech com a entrenador.\nTres premis individuals\nL’Infantil B marxa de Tenerife amb tres premis individuals. Toni Caravaca i Xavi Planas van compartir el premi de màxims golejadors del torneig, amb 4 dianes cadascú, amb el jugador de l’Atlètic de Madrid Garnacho. Per la seva part el blaugrana Adrià Capdevila es va emportar el premi al millor jugador del torneig succeint a Xavi Simons, guanyador d’aquest premi la temporada passada. Altres jugadors blaugranes que han estat MVP de LaLiga Promises han estat: Iago Falqué, al 2002; Gerard Deulofeu, al 2006; Ebwelle, al 2007; Francisco Javier Álvarez, al 2008, i Enric Martínez, al 2012.


Resultados filtrados por: Vidrà, Girona provincia (deshacer)\nVer todo: Empleos de Bonpreu - trabajo en Camprodon, Girona provincia\nFormació reglada: Administració i Direcció d'Empreses, Relacions Laborals, Psicologia (RRHH).\nDes de GCT Plus Torelló, empresa dedicada a la selecció i…\nVer todo: Empleos de Grupcatala - trabajo en Campdevànol, Girona provincia\nJornada i horari: torn de tarda de 14h a 21:30h de dilluns a divendres i 1 cap de setmana de 3 en horari de 12h.\nValorable GM d´Electromecànica.\nVidrà, Girona provincia\nPer restaurant familiar ubicat a Vidrà, es precisa incorporar a un/a cambrer/a amb experiència en el sector per als caps de setmana i festius.\nVer todo: Empleos de Marlex Human Capital - trabajo en Vidrà, Girona provincia\nOFICIAL DE FLEQUER\nla Vall d'en Bas, Girona provincia\nEs necessita oficial de flequer per la fleca de l'agrobotiga Verntallat de la Vall d'en Bas, horari nocturn de 12 de la nit a 6 del matí, horari rotatiu amb un…\nVer todo: empleo en la Vall d'en Bas, Girona provincia\nResidencia i centre de dia Campdevanol\n768€ - 769€ al mes\nCampdevànol, Girona provincia (Requisito deseable).\nEs tracte d'un contracte a temps parcial del 50% de la jornada, en torn de matí de Dilluns a Divendres de 09…\nVer todo: Empleos de Residencia i centre de dia Campdevanol - trabajo en Campdevànol, Girona provincia\n750€ - 751€ al mes\nEl període de substitució va del 12/08 al 26/08/2020.\nPer substitució de vacances de la persona titular del…\nPasve 2015 sc\nCamprodon, Girona provincia (Requisito deseable).\nPrevencion i vigilancia de piscinas.\nVer todo: Empleos de Pasve 2015 sc - trabajo en Camprodon, Girona provincia\n1.125€ - 1.126€ al mes\nPer substitució de vacances de la persona titular del lloc de treball, estem cercant Terapeuta Ocupacional.


1.0.4 7MB 1.000.000+ 3,9\nDescarregueu el Mod Apk Última versió de GreenShark Game Turbo, La millor aplicació de personalització d'Android , aquest Apk Pro proporciona totes les funcions premium & Sense anuncis. Instal·leu el vostre APK ara.\nGreen Shark és una aplicació molt útil per als jugadors. Aquesta aplicació us ajuda a millorar i optimitzar el vostre dispositiu Android per obtenir el millor rendiment possible. Aquesta és una aplicació increïble desenvolupada per AppSamuraiDev. L’objectiu d’aquesta aplicació és ajudar els dispositius de gamma baixa a fer-hi un joc avançat. Per "Descarregar APK Premium Green / Unlocked All MOD de Green Shark", feu clic a l'enllaç que apareix a continuació. Descarregueu, instal·leu i gaudiu del vostre joc favorit amb gràfics amb una experiència completament lliure de retards.\nAbout Of GreenShark MOD APK Última versió\nAvui en dia tothom vol jugar a jocs fantàstics com BGMI, PUBG , Free Fire, COD i molts altres en la millor configuració amb gràfics elevats, però el principal problema és que no poden permetre’s un telèfon premium. Tanmateix, si intenten jugar a jocs avançats en dispositius de gamma baixa, heu d’afrontar molts desfasaments i, a causa d’aquesta experiència de Lagi, no poden gaudir jugant a cap joc ni en alguns telèfons intel·ligents, ni tan sols podeu jugar. Per tant, al desenvolupador d’aquest joc se li ha acudit aquesta increïble idea que ajudarà els vostres dispositius de gamma baixa a executar un joc en paràmetres elevats amb una alta qualitat gràfica. Si voleu jugar a un joc al vostre dispositiu de gamma baixa i voleu una experiència sense retards, heu de tenir en compte aquesta aplicació. Els usuaris d'Android amb especificacions altes també poden utilitzar aquesta aplicació.\nBàsicament, es tracta d’una aplicació de reforç del telèfon que ajuda el dispositiu a netejar el ram i l’emmagatzematge per oferir-vos una millor experiència de joc. Si teniu una especificació elevada i encara teniu un retard mentre jugueu a un joc, també podeu utilitzar aquesta aplicació. Per oferir-vos la millor experiència de joc sense retard, aquesta aplicació acumula tot el RAM i l’emmagatzematge inservibles i posa tot això al joc que esteu jugant per oferir-vos una experiència sense retards. Avui en dia a molta gent li agrada jugar a jocs competitius i, en aquest tipus de jocs, l’experiència sense retards té un paper vital. Si en algun moment el vostre telèfon es queda enrere o veieu qualsevol altre tipus de problema, perdeu aquest joc i serà terrible.\nAvantatges de GreenShark Game Turbo MOD APK\nMostra el Ram disponible i neteja les aplicacions de fons no desitjades que fan que el dispositiu sigui lent.\nUs mostrarà la velocitat i el ping d'Internet que us ajudaran a entendre si podeu jugar a un joc en línia o no.\nTemperatura del dispositiu\nUs mostrarà la temperatura del vostre dispositiu que té un paper vital en els jocs, si el dispositiu es sobreescalfa, s'apagarà automàticament o pot causar algun dany al dispositiu.\nMostra el vostre emmagatzematge gratuït i també us ajuda a alliberar-lo ja que conté molts fitxers brossa.\nAfegiu tots els vostres jocs en un espai personalitzat i gaudiu de la seva interfície d’usuari futurista.\nAquesta aplicació també mesura FPS en temps real dels vostres jocs, heu d'activar aquesta funció des de la configuració de l'aplicació.\nCaracterística de GreenShark Mod Apk\nDesbloquejat tot PremiumFunció\nInterfície d'usuari bonica i atractiva.\nLa millor aplicació de reforç.\nAugmenteu el rendiment del dispositiu a nivells extrems.\nGreenShark Mod + Apk Descàrrega\nDescarregueu i feu el joc a GreenShark Game Turbo ( MOD, Premium) . Donem les millors modificacions només per a vosaltres i si tot el que proporcionem no és suficient, ens connectem als millors recursos per obtenir informació sobre MOD de GreenShark simplement per proporcionar-vos l’ideal.\nBaixeu "GreenShark MOD APK".\nEnhorabona Ara heu instal·lat Green Shark Mod al vostre dispositiu Android avui mateix i podeu piratejar aquesta aplicació i amp; Gaudeix d'utilitzar-lo. Aquesta modificació s'utilitza amb funcions realment sorprenents, de manera que només podeu descarregar la modificació després del procediment anterior &\nKingGodCastle MOD (Diners il·limitats)\nCar Launcher Pro MOD (Premium / Cracked)\nMOD injector HTTP (Premium / Unlocked)\nStoryArt MOD (Premium / Unlocked)\nHouse Flipper MOD APK v1.06 (diners il·limitats)\nEgg, Inc. MOD APK v1.21.1 (diners il·limitats)\nMOD Rebel Racing (tots els cotxes desbloquejats)\nAPK MOD de MudRunner v1.4.3.8692 (DLC desbloquejat)\nCarX Highway Racing MOD (Tot desbloquejat)\nAPK v1.088 MOD de simulador de bus pesat (diners il·limitats)\nJet Plane Fighter City 3D MOD (diners il·limitats)\nAPK APK de Space Inc v1.5.6 (diners il·limitats)\nCity Racing 3D MOD (diners il·limitats)\nAPK de la gran ciutat de la ciutat: simulador MOD v1.4.6 (diners il·limitats)


Investigadors catalans busquen eines per evitar el risc d’inundacions sobtades\nSalou inundat per un temporal aquest mes de gener\nEl Centre Tecnològic BETA de la UVic-UCC lidera aquest projecte que compta amb set socis a Catalunya, les Illes Balears i Occitània\nSalou inundat per un temporal aquest mes de gener | ACN\nEl Centre Tecnològic BETA de la Universitat de Vic – Universitat Central de Catalunya (UVic-UCC) ha posat en marxa una xarxa de treball que identificarà les eines més adequades i precises per reduir el risc d’inundacions sobtades causades pel canvi climàtic. Així, l’objectiu principal és identificar solucions sostenibles integrades que millorin la capacitat de resposta de les administracions públiques i dels ciutadans. La xarxa compta amb un total de set socis de Catalunya, les Illes Balears i Occitània, entre les quals hi ha empreses especialitzades en models de predicció hidrometeorològica, enginyeria i planificació fluvial; administracions públiques; associacions de conservació de la natura; i grups de recerca.\nEl projecte es duu a terme amb el suport de l’Euroregió Pirineus Mediterrània (EPM) a través de la subvenció atorgada en el marc de la seva primera Convocatòria Aigua. Segons subratllen des del Centre Tecnològic BETA de la UVic-UCC, les inundacions sobtades es produeixen com a conseqüència de pluges de molta intensitat i de curta durada, que apareixen de forma ràpida i localitzada i són de difícil previsió. Aquestes riuades afecten sobretot conques petites i amb fort pendent, característiques que coincideixen amb el 70% de les xarxes fluvials catalanes i el 100% de les balears. Es tracta, a més, de fenòmens molt destructius que s’han fet cada vegada més habituals a conseqüència del canvi climàtic.\nEl projecte preveu, per una banda, la posada en marxa d’actuacions d’educació i de sensibilització entre la ciutadania i, per una altra, el desenvolupament d’eines de previsió fiables. En paral·lel, promouran l’ús de solucions basades en la natura com a eines alternatives a la construcció d’infraestructures grises per tal de mitigar l’impacte de les inundacions sobtades i alhora millorar l’estat ecològic i la percepció social de les conques petites mediterrànies.


Les blaugranes han retallat la distància amb les franceses, però el cercle encara està per tancar\nAficionats del Barça al Juventus Stadium. ALBERTO LINGRIA / Reuters\nBarcelonaDerrota del Barça a la final de la Champions femenina. Tot i un nefast inici, les blaugranes han pogut posar l'ai al cor a l'Olympique de Lió. A continuació, els apunts en calent del partit.\nMassa festa per a tant rival. El barcelonisme necessita alegries i l'equip femení de futbol personifica el camí més curt per aconseguir-les. Les blaugranes arrasen a la Lliga, juguen bonic, han connectat amb una nova generació d'aficionats i es presentaven a la final de la Champions amb la moral molt alta, acompanyades de l'eufòria de milers de culers que s'estrenaven en un gran desplaçament. Fins i tot a Barcelona s'anunciava la rua de campiones abans de sortir a jugar. Massa festa prèvia per a tant rival, l'imponent Lió, el club dominador al continent. La distància s'ha retallat, però el cercle encara està per tancar.\nPerdre temps és tenir por. És de justícia insistir que el Barça, després d'aquesta final, menja a la taula dels grans referents del futbol femení. Tot i que el partit s'ha posat 0-3 en virtut d'una sortida fulgurant del Lió, el Barça ha sabut aixecar-se per competir amb els cinc sentits fins al final. El gol d'Alexia ha arribat de madur abans del descans, i a la segona part, amb les franceses més pendents de perdre temps que de proposar, les catalanes han tingut ocasions molt clares per posar la por al cos. Ai, si arriba a entrar el xut des del mig del camp de Patri. Ai, si Oshoala hagués sigut titular...\nDecepció amb Graham. Una de les grans diferències d'aquesta final amb el precedent del 2019, aquell 4-1 que va suposar un punt d'inflexió, és Graham Hansen. El Barça va fitxar la noruega després d'aquella derrota i va guanyar un desequilibri que no tenia. Graham tendeix a quedar fora dels rànquings, però el seu talent alimenta el salt de qualitat de les blaugranes. Per això s'esperava tant d'ella en aquest retrobament amb el Lió. Molt més del que ha pogut desbordar davant de Bacha, que ha fet un tros de partit tant en atac com en defensa. Part de la final s'ha perdut en aquesta pugna.\nEstil Mateu Lahoz. L'arbitratge no val com a argument per justificar la desfeta, però tampoc ha anat de cara a Torí. Per entendre'ns, la tasca de la col·legiada finlandesa Lina Lehtovaara ha recordat l'estil de l'ínclit Mateu Lahoz. És a dir, tendència a deixar jugar i a no penalitzar els contactes. Inferior físicament al Lió, el Barça ha acusat aquest criteri permissiu i ha perdut més duels dels habituals. En alguns moments, en comptes d'intentar fer volar la pilota en posicions ofensives, les de Giráldez, massa precipitades, han abusat de batre's en el cos a cos amb les rivals. Mala gestió de l'avantatge.


Sociocultural i participació ciutadana | ESTRATÈGIA LOCAL\nDisseny i suport tècnic a la posada en pràctica de polítiques i projectes estratègics socioculturals.\nCreació i posada en marxa de l'equip polític sociocultural.\nCreació i posada en marxa del gabinet tècnic sociocultural.\nCreació i posada en marxa de la gerència d'equipaments socioculturals.\nCreació i posada en marxa de la gestió administrativa unificada dels assumptes socioculturals.\nOperacions de participació ciutadana: pressuposts, plans i polítiques participatives.\nAvaluació i redisseny de la reglamentació de participació ciutadana.\nDisseny i suport a la posada en pràctica de la reglamentació d'atenció a les queixes i suggeriments.\nEstructuració del voluntariat social.


Els circuits més sigificatius del calendari\nActualment el campionat es disputa en 18 circuits de països d'arreu del món. És clar, alguns que hi havia ja no hi són, i hi ha altres nous de recent incorporació.\nAquest any el mundial visita: Qatar, Argentina, Amèrica, Espanya, França, Itàlia, Països Baixos, Alemanya, Àustria, República Txeca, Gran Bretanya, Misano, Japó, Austràlia i Màlasia; des del 26 de març fins el 12 de novembre.\nTot seguit, parlarem dels circuits més coneguts que formen part o bé han estat presents al calendari d'aquest esport.\nEs troba a California, Estats Units, amb 5.403 metres i inaugurat el 1957, ha acollit el mundial durant períodes intermitents, però finalment el 2013 fou l'últim gran premi disputat allí.\nFamós per la corba 8, “the Corkscrew” o “el Sacacorchos”. Una xicana amb brusc canvi de nivell, testimoni dels avançaments més impresionants que es recorden.\nCircuit Bugatti, LeMans\nEs troba a Le Mans, França, amb 4185 metres i construït el 1965, ha acollit el mundial durant períodes intermitents, però és un dels clàssics i aquest any no falla.\nDisposa de corbes que obliguen a fer apurades frenades i brusques acceleracions. És escenari també de distintes proves de resistència de totes les especialitats del món del motor.\nEs troba a Assen, Països Baixos. Amb 4555 metres i inaugurat el 1955, és l'únic circuit que ha acollit el mundial any rere any. Considerat “la Catedral del Motociclisme”.\nAcollia carreres abans del 1925 per les carreteres de les localitats properes, quedant els pobles així incomunicats, i impedint l'assitència del parroquians a la misa dominical; per aquesta raó es passà a celebrar dissabte. Però des d'aquesta passada temporada les carreres han tornat a tenir lloc el diumenge.\nEs troba situat a Indianàpolis, a l'estat d'Indiana, Estats Units. Té 4218 metres, consta de 16 revolts en les curses de MotoGP i fou inaugurat el 12 d'agost de 1909. Aquest circuit també va acollir el Gran Premi dels Estats Units de Fòrmula 1 i de GP2 entre les temporades 200 i 2007, tenia una extensió de 4192 metres i es feien un total de 73 voltes.\nÉs conegut per ser la seu del Gran Premi d'Indianàpolis 500 Red Bull i també pel fet de ser el recinte esportiu amb major capacitat de públic del món, amb 257.000 places permanents.\nCom a curiositat podem dir, que la superfície original era de rajoles, i que poc a poc fou reemplaçat per asfalt, fins acabar-lo el 1961. Deixaren una vara intacta de rajoles (en castellà, yarda) en la línia de meta, fet que l'ha portat a ser coneguda com la Brickyard ("yarda de ladrillos").


Aquest setembre, mes de crear nous propòsits, et proposo que deixis de ser tu. Si, no et proposis anar més al gimnàs, menjar millor, deixar de fumar, aprendre anglès o deixar-te d’enfadar quan condueixes. Vull que et proposis deixar de ser tu.\nI tu em diràs, per què hauria de voler deixar de ser qui sóc?\nI jo et preguntaré, qui ets?\nRespondre la pregunta “qui ets” és molt més complicat del que sembla. Normalment, quan ens fan aquesta pregunta, acostumem a dir que som advocats, fusters, professors, estudiants,... Però clarament, això és la teva professió i pot variar al llarg dels anys. Llavors, si consideres que tu ets un advocat, si deixes de treballar d’advocat deixaràs de ser qui ets? No, oi?\nSovint també es respon dient que ets la Marta, en Jaume, la Júlia o en Pau. Però això només són noms que et poden marcar però no definir. No tots els Carles ni totes les Elises són iguals. El teu nom tampoc respondrà la pregunta sobre qui ets.\nQuè més respondries?\n• Sóc una persona\n• Sóc un vividor\n• Sóc feliç\n• Sóc responsable\n• Sóc futbolista\n• Sóc anorèxica\n• Sóc tonto\nTots aquests exemples defineixen una categoria, una afició, un estat emocional, una patologia o una creença però tampoc et defineixen.\nRecordes a l’escola quan et feien definir coses i et deien que amb la definició havies d’aconseguir que algú que no sabés del que li parlaves ho entengués? Doncs aquí és més o menys el mateix. Definir-se amb una sola paraula pot ser molt complicat perquè nosaltres som molt més que un nom, una professió, un estat d’ànim o una característica de la nostra personalitat. I és més, el que eres fa 15 anys segur que ja no és el que ets ara.\n“Encara que creguis que ets com ets, probablement no ets tal com et penses que ets”. (Twitteja-ho)\nEl que ets no és estàtic, canvia al llarg del temps, de les circumstàncies, del nostre entorn,... no ets el mateix que quan tenies 6 anys ni seràs el mateix quan en tinguis 80. Però el que és més interessant de tot és que el que tu creus que ets, possiblement no és el que creuen els altres que ets tu ja que sempre veiem la nostra realitat sota el nostre punt de vista, de les nostres creences i de les nostres experiències viscudes. Potser ara et penses que ets d’una manera però d’aquí dos anys pensaràs que eres completament diferent del que creies (qui no estava ple de complexes a l’adolescència i amb el pas del temps se n’ha adonat que tots aquests complexes eren falsos i absurds? Que la imatge que tenies de tu no es corresponia amb la imatge real?).\nAixò és un avantatge perquè tens la possibilitat de reinventar-te constantment perquè el teu jo, el que tu creus que ets (i probablement no és tal com et penses que és), anirà variant al llarg del temps. Tens un llenç en blanc ple de possibilitats. Tens un jo en constant canvi que pots anar modificant, perfeccionant i millorant sense limitacions. Convertir-te en qui vols ser només depèn de tu.\nI tu, saps qui ets?\nEtiquetes de comentaris: Creixement personal Desenvolupament personal Propòsits Psicocoaching Psicologia psicologia positiva Reinventar-se Transformació


Conversa amb Jordi Mateu Besançon\nEl teu, @pep_3, em sembla un plantejament molt més actual i l'exemple que aportes (https://barcelonatechcity.com/ca/campus/pier01) molt interessant.\nHola Jordi, gràcies pel teu comentari via Youtube. Et contestem per aquí i així també ho expliquem a la resta de gent que vulgui saber-ho. La relació que demanaves entre transformació digital i parcel·les de gran metratge s'entén pel projecte que volem impulsar però evidentment no sempre hi ha relació directa. En el nostre cas doncs, el tipus d'operadors tecnològics interessats en datacenters demanen grans parcel·les. Estem parlant d'uns 200.000 a 300.000 m2 de superficie neta. A més, aquests operadors tenen una sèrie de requisits addicionals (redundància de suministre i tipus, potència, latència, etc) i a més no poden estar ubicats en llocs exposats com infraestructures o altres zones amb perills ambientals. Aquests tipus d'operadors demanen entre 100 i 150MW, més moltes altres coses que el sector de Can Morera ja pot oferir.


PREMIS ARNAU DE PALOMAR 2016 - Bases generals i específiques\nEl Centre d'Estudis Riudomencs Arnau de Palomar i l'Ajuntament de Riudoms convoquen la 26a Edició dels Premis Arnau de Palomar en les modalitats d'Investigació, Recerca Juvenil, Pintura, Recull fotogràfic i Narrativa breu, amb una dotació total de 3.300 euros.\nLes obres i textos a concurs hauran de ser tramesos a Centre d'Estudis Riudomencs Arnau de Palomar, av. Pau Casals 84 (43330) de Riudoms, de dilluns a divendres de 17.00 a 21.00. La data límit de presentació de treballs i obres és el divendres 21 d'octubre a les 21.00.\nL'entrega de premis es realitzarà el divendres 25 de novembre a dos quarts de vuit del vespre a la sala d'actes de la Casa de Cultura Antoni Gaudí de Riudoms, acte durant el qual es donaran a conèixer els noms dels guanyadors i es farà entrega de les respectives dotacions econòmiques (vegeu bases).\n(Il·lustració: David Sangenís)\nPremis Arnau de Palomar 2016


• Per primera vegada s'ha detectat la infecció a l'albercoquer. Es tracta d'un exemplar aïllat. • Les noves parcel·les afectades detectades se situen a Teulada, Xàbia, Dénia i Poble Nou del Poble Nou de Benitatxell.\nTags: Agricultura, Xylella fastidiosa\nAgricultura ha registrat nous positius de Xylella Fastidiosa per la zona nord d’Alacant. Els últims positius corresponen principalment a plantacions adultes d’ametler. Les noves parcel·les afectades detectades se situen a Teulada, Xàbia, Dénia i Poble Nou de Benitatxell.\nA més, per primera vegada s’ha detectat la infecció a l’albercoquer. Es tracta d’un exemplar aïllat, envoltat per ametlers afectats per Xylella, la qual cosa evita que puga estendre’s a més unitats de la mateixa espècie.\nDes de la Generalitat s’estan adoptant mesures fitosanitàries d’erradicació i control conforme al Pla de Contingència i la normativa aplicable, la qual no resulta satisfactòria per a molts dels propietaris dels exemplars afectats. Durant 2018 s’han pres 12.517 mostres vegetals, 7.600 dins de la zona demarcada i 4.829 fora d’aquesta.\nUna resposta de La Xylella avança afectant ametlers de més poblacions alacantines\nximo 19 de novembre de 2018 en 9:38\nTèxnics que van arruixant “Audace” de FMC Corporation (amb seu a Philadelphia, Pennsylvania), laboratoris corrent a la caça de l’euro pel territori, una brigada de subvencionats per europa… I ningú ha pensat en Monsanto i Bayer, que ara s’han abraçat contra la salut i agricultura dels valencians? No als tòxics! Fora les màquines del territori! La xylella és un bacteri tropical… O és un “fenómeno” passant hiverns, o ja fa anys i panys que viu entre nosaltres… Ara bé, si la nova bactèria xylella fastidiosa l’han creada en un laboratori (cosa gens sorprenent), tranquils, que té les cames curtes… És a dir, que un bacteri que no vivia ací (diuen que l’han portat de Costa Rica), allò normal és que s’acabe “adaptant” o que acabe desapareixent. Sobretot si, nosaltres, no arruixem mai més amb químics i tòxics, pesticides, fertilitzants, herbicides, insecticides… que enverinen la terra i l’aigua, i emmalalteixen els arbres, els ecosistemes i els nostres pobles, nosaltres, les personetes.


Sanitat invertirà 62,7 milions d’euros en el Pla de Vacances i Reforços d’Estiu 2020 – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nSanitat invertirà 62,7 milions d’euros…\nLa Conselleria de Sanitat ha comunicat que s’ha aprovat el Pla de Vacances i Reforços d’Estiu per a cobrir també les necessitats assistencials de la població durant aquesta època de l’any.\nAquest Pla suposa la posada en marxa del programa de Reforços d’Atenció Primària i l’habilitació de consultoris per a la població desplaçada, per a donar resposta assistencial bàsica a l’afluència turística en el període entre juny i setembre.\nEs destinarà un total de 57.743.123 euros, dels quals 52.929.118 euros es dedicaran als diferents departaments de salut, 1.783.823 euros és l’import total destinat als Hospitals d’Atenció a Crònics i de Llarga Estada, mentre que el Servei d’Emergències Sanitàries comptarà amb un import de 2.392.101 euros i el Centre de Transfusions de la Comunitat Valenciana podrà comptar amb 638.080 euros dins del pla.\nPer a desenvolupar el programa de Reforços d’Atenció Primària està previst contractar a 422 professionals. En concret, per a reforçar l’Atenció Primària, el programa compta amb la contractació de 173 facultatius o facultatives i pediatres, 143 infermeres o infermers i auxiliars d’infermeria i 75 administratius o administratives i 31 zeladors o zeladores. Així, es destinaran un total de 4.282.360 euros.\nA més, el Pla comporta el reforç en els centres de Salut Pública que suposarà una inversió total de 674.998 euros.


Argument 2022 | card.cat\nPublicat el 16 de gener de 2022 per Pau Quina Jaume\nDes del Sobreposat ens han fet arribar l’Argument 2022, que encara que no hagi pogut ser recitat a la Rectoria, almanco s’ha volgut mostrar per escrit.\nhem tornat a fer unes gloses\nUn any més: qui ho diria?\nmaleït siguis COVID!\nNo anam a sa rectoria,\nho haurem de deixar escrit.\nRafel Nadal Fill adoptiu\nPer sa seva feina noble\nté un carrer es manacorí.\nI ara essent fill des poble,\nvols dir serà llorencí?\nÉs portada des diaris\ni jo no hi tenc res a dir\nperò varen existir\nun grapat de voluntaris.\nPintaven molt bé els camins\nentre Atlètic i Tercera\nvolíem gafar drecera\nper pujar, sens llorencins.\nPerò es van girar els destins\ni va venir un descens,\nperò això és Sant Llorenç\nés caure, i aixecar-se.\nPosau més llorencins que\nsegur tornarà un ascens.\nJaume barbot PP\nPrimer presidí es futbol\ni anà a llistes amb es GISC\ni ara fa un esport de risc\nperquè diu que es PP el vol.\nSant Llorenç fa feredat\npoques sumes, moltes restes\nvàrem passar males festes\ni una feliç COVIDad.\nSa cultura més nostrada\nva agafant embranzida\nno té preu hi hagi sortida\ndes Salers, quina passada!\nEs recuperà un espai\nculturalment és molt bo\nun cant que arriba al cor\nNo havia d’haver acabat mai\ni si ha estat possible això\nGràcies a l’amo en Toni Fai!\nVa ser una putada, aquesta\nni sa banda, ni concerts,\nperò sí va ser un encert\nes Granots feren sa festa.\nSe va fer es Granot Prix\nmolts d’equips ho van provar.\nAquí no hi va haver COVID\ntot un poble hi va guanyar.\nCancel·lació de concerts per ses festes\nUns concerts van ser ajornats\nno se podien fer festes\ni qui conta aquestes gestes\nno és qui llevà els Anegats.\nTot arriba amb paciència\ni aquí anam amb parsimoni’\nmalgrat es lloc no és idoni,\ntendrem una residència\nCOVID Escola d’Estiu\nTemps per l’Escola d’Estiu\ntots els monitors són joves\ni si saps que el virus coves\nval més colguis es caliu.\nObres al solar del carrer Lepanto i plaça Quesito\nUnes reformes d’altura\nperquè no hi torni haver mal,\na Lepanto un pedestal\na on deu ser s’escultura?\nTambé hi havia un “quesito”\nque crec que no tornarà\nsi voleu m’heu de dir nito\nperò es nom no canviarà.\nMarga Fullana guanya Copa Catalana BTT i Open d’Espanya\nPassen anys, no perd sa gana\nna Marga segueix dant canya\nguanyant copa catalana\ni també open d’Espanya\nInstal·lació de radars i velocitat a 30\nQui fa via és perquè vol\nfan fotos a més de trenta.\nHe vengut pegant sempenta\nm’ha avançat un caragol.\nVolíem ser com es rastro\namb el menjar ben estès\nperò al final de GASTRO\nen té poca cosa o res\nProducte local made in Índia\nPer al producte local\nuna fira pel que roces\ni per tirar males cosses\na un objectiu genial\nde la Índia duen bosses.\nDemocràcia en essència\nque se converteix en ball\nferen Batle en Pep Gall\nper mor d’una Residència\nCentre de Salut a s’Escola Nova\nSa Salut ja no és lo que era\nara és a s’escola Nova.\nI si aquí no tenen hora\nt’envien a Son Servera.\nlow cost per ses impressores.\nSi és covid, però millores\nja t’envien cap a cases.\nUn argument per escrit\nés magre i no té futur\nperquè necessita es crit\nd’un speaker amb glamour.\nAllà dalt hi té un jaç\npel que va regalar en vida\nmassa prest fou la partida\nt’enyorarem Pedro Mas.\nDesprés d’anys ens ha deixat;\ngràcies per l’educació\nla feina i dedicació,\nmestre d’escola, Bernat.\nQue el record dels morts ressoni\nllorencins que tengueu pau.\nDe part nostra saludau\nen el cel a Sant Antoni.\nRecord sa persona honesta\nd’alegria el cel té un mito.\nGràcies per sempre fer festa\nmil Gràcies Bernat Monito\nQuan rimes, és ver, t’exposes\nperò és ben divertit\nsi durant s’any heu escrit\nenviau ses vostres gloses.\nTot un any contat amb rimes\ndotze mesos amb cançons\nfeina feta d’il·lusions\nsomnis i tribulacions\nde tot el poble que estimes.\nAu això ja s’ha acabat\nja no hi ha més cerimoni’\n3 pensaments a “Argument 2022”\nToni Boto el 16 de gener de 2022 a les 23:48 ha dit:\nENHORABONA “Argumenters”. Bona feina!!!!\nCati montero el 17 de gener de 2022 a les 18:41 ha dit:\nEnhorabona me ha agradat molt\nMagdalena el 18 de gener de 2022 a les 9:32 ha dit:\nEnhorabona per deixar testimoni dels dotze mesos de l’any dels esdeveniments més importants del poble de Sant Llorenç.\nRespon a Cati montero Cancel·la les respostes


delCamp.cat | Una història de violència\nper Meritxell Blay i Boquera 31/01/2018\nRoma va ser el primer estat que es va autoproclamar República. Hi va fer cap a causa d’una violació que va fulminar la monarquia per sempre. Aquesta és la història d’un rei, d’una claveguera i d’una dona. Benvinguts a Roma.\nL’altra gran obra reial la va protagonitzar el seu fill. Els historiadors romans expliquen que Sext Tarquini, mentre es trobava en campanya destinat a terres estrangeres, un dia, menjant i bevent amb altres soldats, es van posar a xerrar sobre les seves dones. Una manada d’homenots discutint sobre quina era la més virtuosa, la més honrada, la més fidel, vaja. Col·latí digué que sens dubte la seva Lucrècia era la més virtuosa de totes les dones de Roma. Sempre qui la té més llarga. I així, amb l'espasa desembeinada, Sext va anar a Col·làcia sense saber-ho Col·latí, el marit de Lucrècia. Aquesta l'acollí amb amabilitat i, després de sopar, el va acompanyar a l'habitació dels hostes. Quan li va semblar que no hi havia moros a la costa i que tothom dormia, un Sext ardent de passió es va acostar a Lucrècia, i, posant-li la mà esquerra sobre el pit, li va dir: «No cridis, Lucrècia; sóc Sext Tarquini; tinc l'espasa a la mà; moriràs si dius res».\nLucrècia va dir un no d'aquells que volen dir no. Però la inflexibilitat de la dona, lluny de dissuadir-lo, va servir perquè el patrici li comuniqués que si no feia bondat posaria al seu costat un esclau nu degollat, a fi que es digués que havia estat morta per un adulteri vergonyós. Davant d'aquesta vil amenaça, va cedir. Una vegada va haver marxat Tarquini, Lucrècia va enviar a cercar el seu pare i el seu marit i els va explicar el que havia succeït. Es va treure un ganivet que tenia amagat sota el vestit, se'l va clavar al cor i, lliscant sobre la ferida, va caure moribunda. El to dramàtic amb què Titus Livi ens ho explica en els seus Orígens de Roma no va passar desapercebut a Shakespeare que en farà una meravellosa tragèdia.\nEncara faltaven algunes escenes més impactants, com quan Brutus treu el ganivet del cos de la noia i amb la sang encara gotejant jura a lo Escarlata O'Hara posant els déus com a testimoni que mai més governarà cap rei a Roma i que expulsarà el rei i la seva maleïda estirp.\nLa passejada del cos mort de Lucrècia amb discurs final al fòrum coronen el desenllaç d'aquesta història. Els dos sediciosos, agitant una multitud revolucionària, es pregunten com pot ser que els romans haguessin designat un imbècil perquè dirigís la cavalleria. Tal qual ens ho diu l'historiador. La turba tumultuosa decideix expulsar-los per sempre en assemblea sobirana i escull com a cònsols de la primera República de Roma a Luci Juni Brutus i Tarquini Col·latí, el marit de Lucrècia.\nLa història de Roma no està mai exempta de crims, sang i maldat. Hobbes afirmarà segles més tard que a part d’un llop per a l’home, l’home és competitiu i violent per naturalesa. Precisament la paraula violència i la virilitat deriven de la mateixa paraula llatina que significa «força». D’aquí venen altres paraules amb el mateix lexema com vigor, Viagra o aquell potent detergent Vim, capaç de netejar vàters, clavegueres i tota mena de merda. Ja ho veieu, tot lliga. La paraula per dir home en llatí «vir» també té aquest lexema. El ‘vir romanus’ és un guerrer, com el del primer vers de l’Eneida, un home fort i armat, arquetípic de l'heteropatriarcat.\nHi ha una paraula interessant que també deriva d'aquest lexema: la virtut. Abans que el pensament cristià l’apliqués a la dona i la moralitzés també significava «força». Precisament la força que Lucrècia va tenir per explicar què li havia passat i després clavar-se una daga. Lucrècia se suïcida i és el seu victimisme qui la mata. La por a no ser creguda, al judici popular, al tribunal públic, a la vergonya i al què diran. Amb la seva mort deixa el poder en mans dels homes. Com sempre.\nSe’n parla poc de la veu de les dones i del seu poder en l’antiguitat i una de les poques que ho fa és la historiadora i divulgadora del món romà, catedràtica de Cambridge, amb un premi Princesa d'Astúries i estrella de la BBC, Mary Beard. Fa uns mesos va estar a Barcelona, a la Fira del Llibre en català, presentant les seves recents dues conferències publicades per Arcàdia. Era una tarda plujosa de setembre que no convidava massa a passejar ni a comprar llibres, però la meva amiga Pineda i jo vam acudir-hi entusiasmades, no podíem faltar-hi. Poques persones a la sala, la majoria dones (esclar) i algun home.\nEstic d’acord amb l’autora que a les dones de l’antiguitat se’ls és permès només de parlar quan ho fan o com a víctimes o per defensar les seves llars. I també en què sobre el que va passar amb elles no en sabrem mai res del cert, ja que la veu de la dona en el món antic ha estat escrita i interpretada per homes. Podem intentar atansar-nos al rol de gènere i al paper de la dona en particular més que a les dones reals, perquè «aquestes dones reals en gran part les hem perdut». Precisament si excloem les relacions entre divinitats i entre divinitats i humans i ens centrem en dones de carn i óssos, la llista de les #meToo clàssiques donaria per molts articles.\nAlgunes van poder i voler denunciar-ho, però d’altres van veure silenciades la seva veu, bé com Lavínia a qui van tallar-li la llengua perquè no parlés o Cassandra, condemnada eternament a que no la cregués ni déu. Presents a la història de l’art, a la mitologia, al cinema, les hem acabat convertint en estereotips i clixés que s’han acomodat dins el nostre imaginari col·lectiu. Però el gest de la dona que va portar la República vull pensar que no és en va. Ni el seu cos mort, violat, de màrtir, passejat per Roma. M’agradaria pensar que la virtut i la força de la dona són presents en el naixement de la República, així com la llibertat i la igualtat. No parlo d'una república de dones, sinó una en què les dones sentin d'una vegada per sempre i d'una manera real i directa representat el seu poder, el seu vot i també la seva veu.


Apartment Durres 48 Durres Albània - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Apartment Durres 48\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Durres, Apartment Durres 48 és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartment Durres 48 també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Durres. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com habitació familiar.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, cuina americana per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Apartment Durres 48 és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Durres.


Alegria, és festa major! – Magda Gregori Borrell – Periodista i Politologa\nLa República, Premsa-Mitjans digitals, Treballs\nEn molts pobles del país aquest dies o, com a molt tard, en dues o tres setmanes començarà la sega. Mesos després d’haver sembrat els camps, arriba l’hora d’arreplegar la collita. La dita, com a bona guardiana del saber popular, així ho sintetitza: “No diguis blat fins que no sigui al sac i ben lligat.” Per tant, fins que no estigui tot el cereal recol·lectat i als graners, a les cases de pagès no podran fer festa major. Perquè enguany sí, sembla que en molts pobles i vil·les aquest mes d’agost recuperaran, un altre cop, les festes majors.\nTant a Catalunya com al País Valencià i a les Balears, molts pobles celebren la seva festa local per la Mare de Déu d’Agost (Santa Maria), el dia 15. De fet, tradicionalment un dels motius de celebració era, justament, la finalització de les collites. Cada indret té els seus costums i litúrgies, cada poble reivindica les seves singularitats, però el motiu sempre és poder compartir amb la resta de conciutadans i veïns diferents esdeveniments culturals i socials.\nI saber que aquest estiu, malgrat els controls d’aforament i les imprescindibles mesures de prevenció de la covid, tindrem festes majors és, també, motiu d’alegria i esperança. Perquè la cultura popular dels nostres pobles es basa en actes socials que s’han anat transmeten de generació en generació. Que recullen la memòria de la gent, el llegat oral en l’entorn familiar, la gastronomia típica d’unes dates assenyalades, les relacions veïnals i d’amistats i una manera d’entendre la vida en comunitat, de compartir, participar i implicar-se en les activitats de la vila. Perquè les festes majors, tot i els canvis, evolucions i innovacions necessàries per adaptar-se al present, sempre recullen l’esperit del temps.\nDe fet, un dels actes més esperats sempre és el ball, perquè si ens remetem a dècades passades era el moment en què les parelles joves festejaven. Quan l’orquestra sonava, els enamorats aprofitaven per seduir-se tot dansant al mig de la plaça. Per això, els tangos, els boleros i els pasdobles que ballaven els nostres avis segueixen animant els balls de tarda de les festes majors. Però ara, passades les dotze de la nit, les cançons acostumen a tenir altres ritmes. Tot i així, hi ha coses que no canvien, perquè segueixen sortint noves parelles de les festes majors. Joan Margall, a principis del segle passat, ja ho va deixar escrit: “Sempre és bell començar. Totes les coses haurien d’ésser començades amb festes, perquè en tot començament hi ha quelcom del gran misteri del món.” Aquella primera conversa, aquella mirada que delata i el primer petó.\nPer això, pensar que aquest estiu tindrem, un altre cop, festes majors és motiu d’alegria. L’any passat va ser trist, nostàlgic i melancòlic veure les places i els carrers del pobles buits, deserts, sense canalla corrent, sense famílies enfeinades preparant els àpats, sense joves muntant envelats, sense orquestres acabant d’afinar els instruments. S’esfumaven, així, uns dies que són sempre excusa de trobada, de reunió. Hi ha qui aprofita la festa major per retornar al poble on va viure els anys d’infantesa, hi ha qui es retroba amb amistats després dels llargs mesos d’hivern, hi ha qui aprofita per estrenar un nou vestit i hi ha aquell que engalana el balcó amb la senyera. Sempre hi ha un pretext per, com canta La Trinca, “matar el pollastre i posar xampany dins del porró”.\nDesprés d’un parèntesi que ha minimitzat la nostra vida col·lectiva, segur que allò que celebràvem any rere any de forma festiva però potser també rutinària, aquest estiu prendrà un altre sentit. Perquè poder celebrar festes majors significa, també, desconfinar la cultura. Tots sabem que les anul·lacions d’actes, concerts i activitats han estat decisions difícils que ens han anat acompanyant reiteradament el darrer any. Però l’evolució de la pandèmia esperem que ens faci deixar enrere aquesta dinàmica i que, tot i la necessitat de seguir sent extremadament prudents, reomplim els nostres pobles de certa disbauxa, molta música i belles tradicions. I celebrem la vida, perquè cada dia no és festa major, ni tots els dies són diumenge.


Apartment Palit 399C Rab Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Apartment Palit 399C\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Rab, Apartment Palit 399C és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Apartment Palit 399C, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha habitació familiar, instal.lacions de barbacoa.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com pesca. Apartment Palit 399C és una elecció inteligents per a viatgers a Rab, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


A Alforja van matar un Bou a paraulades - alforjastark.com\nHome Destacades A Alforja van matar un Bou a paraulades\nby Rogelio Portal - set. 24, 2015\n“A Alforja van matar un Bou a paraulades”. Aquesta coneguda frase amb la qual ens defineixen els nostres veïns, i fins i tot ens definim entre nosaltres mateixos, té el seu origen en un succés del que han passat més de 100 anys, i que a penes perviu en la memòria de nostres convilatans. Tot parteix d’un fet que va ocórrer realment a començaments de segle XX relatada per Quimet Bernat a qui l’hi va explicar el seu pare: una correguda de bous organitzada per la Festa Major de Sant Miquel.\nAleshores els espectacles amb toros eren cosa habitual a la regió i alguns d’Alforja no van voler deixar passar l’oportunitat. Els de cal Botó, cal Serra, cal Pardo i alguna més, van ser els impulsors d’aquest esdeveniment. Potser una manera d’evidenciar el seu poder econòmic, i d’altra banda marcar la diferència pel que fa a altres pobles. Encara que més que una correguda de braus, era la corrida d’un sol brau.\nDe dalt del balcó de cal Botó, les famílies benestants ocupaven els millors puestos. Eren precisament ells els qui havien escollit el vedell de la seva granja.\nA l’espectacle se li va fer bastant propaganda la qual cosa va fer que aquell dia el poble estès ple de gom a gom. A més a més de la gent d’Alforja hi havia forasters, de les Borges, de l’Aleixar, Vilaplana, Riudecols, Poboleda i molts altres pobles propers.\nEstava tot preparat, diuen que els organitzadors de l’acte, Antonio Satino, el Peret Aragonés, l’Espaià de cala Llucia havien anat a Reus, a cal Barato a llogar vestits de lentejuelas de torero per l’ocasió. El recorregut començava a l’actual Casal dels Avis (Cal Botó) i continuava pel carrer Major, carrer Bolcador, i el carrer N’abril Baix, els quals havien estat vallats amb carros per barrar el pas del BRAU.\n… van decidir tancar-lo 5 o 6 dies abans de la corrida als baixos de cal Botó a les fosques i sense menjar.\nDe dalt del balcó de cal Botó, les famílies benestants ocupaven els millors puestos. Eren precisament ells els qui havien escollit el vedell de la seva granja, i qui van decidir tancar-lo 5 o 6 dies abans de la corrida als baixos de l’esmentada residencia. Durant tot aquest temps el mantingueren a les fosques i sense menjar, esperant que el dia de la corrida la seva bravura hagués minvat prou per permetre el lluïment dels toreros.\nLa plaça de Dalt era plena i l’emoció se sentia a l’ambient, instants previs al moment de deixar sortir al brau. Quan es van obrir les portes, la famolenca bèstia reunint les poques energies que li quedaven va sortir i es va plantar en mig de la plaça. Es quedà quieta davant d’una multitud ansiosa de l’espectacle que s’impacientava doncs no s’explicava tal passivitat.\nPer la festa major de l’any 1996 els Diables d’Alforja. Disseny de cartell: Isabel Saludes\nAl veure que les envestides no apareixien la gent enfervorida va començar a cridar improperis al pobre animal impedit de donar un sol pas. Després d’uns instants, la bèstia que tampoc entenia res va caure a terra desmaiada, no se sabé si més pels crits o per la gana, o per totes dues coses.\nDiuen que a algú entre els presents se li va sentir cridar: “han matat un bou a paraulades”\nEl fiasco va ser sonat en tota la regió i es va expandir per espai i temps, tant o més que tota la propaganda que els organitzadors volien donar a la seva correguda. Un esdeveniment que es pretenia tingués molta rellevància en tota la comarca, va deixar en ridícul a tot un poble, gràcies a la garreperia dels seus organitzadors i el seu afany per controlar-ho tot mil·limètricament. Encara que amb el pas del temps únicament ha sobreviscut una qualitat associada a un temperament o caràcter de la gent d’aquí: som capaços per enveja de matar al veí quan parlem d’ell.\nFigura del bou de ceràmica: Thais Salvat\nJosep M. Sugranyes en el seu llibre, “Garbellada de refranys: aires de serè en la nostra parla” a la pàgina 75, recull que aquesta parèmia la solen dir els de Les Borges del Camp per indicar que els d’Alforja són molt xerraires, caparruts i renegaires. Encara que conclou dient que “les picabaralles entre poblacions veïnes de característiques similars són molt normals”\n… els d’Alforja es defensen replicant que “el bou ja va arribar malferit de les Borges”.\nCom bé explica Josep M. Sugranyes van ser els de les Borges els qui major partit van treure d’aquest carnavalesc succès fent de la frase un adjectiu per calar el temperament dels seus veïns. Cal no oblidar que aleshores les Borges encara continuava pertanyent al terme d’Alforja ciutat que ostentava el títol de vila i concentrava serveis amb els quals no comptaven els pobles de la rodalia. El poder civil, un bon mercat de productes, són elements suficients per provocar recel i enveja en els nostres veïns que al cap i a la fi van acabar fent el mateix: parlar malament per enveja. Potser per això els d’Alforja es defensen d’aquesta acusació replicant que “el bou ja va arribar malferit de les Borges”.\nEn el 1996 es va rendir tribut a aquesta tradició, estrenant un “bou de foc” una bèstia terrible.\nPer la festa major de l’any 1996 els Diables d’Alforja, van rendir tribut a aquesta tradició, estrenant un “bou de foc”, una bèstia terrible, però sobre tot veloç i de bon conduir, molt més dinàmica que la majoria de bestiari de foc tradicional incapaç de moure’s massa depressa. Un bou que recorda als de les corrides de braus, i que des de llavors fa augmentar considerablement l’adrenalina que ja s’aconseguia amb les carretilles, els diables i la foscor en les nits de correfoc. La mateixa pujada d’adrenalina que anys enrera buscaven aconseguir algunes famílies benestants del poble amb aquell primer bou.\nD’aquesta obra cal destacar la col·laboració desinterassada d’uns dels nostres principals artistes: Miquel S. Jassans, qui va idear i fer la bèstia. Cal mencionar també a la Thais Salvat i a la Isabel Saludes les quals van contribuir respectivament amb dues peces per fer-ne difusió i finançar els costos de l’obra: la primera va fer unes figures del bou de ceràmica, la segona el disseny d’una samarreta i el cartell en els que la figura d’un bou rep una allau de paraules “al·legòriques” a les paraulades amb les quals, segons la tradició els alforgencs “mataren al bou”\nPregó Festa Major d'Alforja 2015: Antoni Pujals i Gonçal Évole\nFelip set. 24, 2015 at 10:26 am\nAl cartell que anuncia el correfoc i presentació del Bou hi posa 1996 i on parleu del Correfoc heu posat 1997…\nL'HOME DELS NASSOS 2015 - alforjastark.com gen. 2, 2016 at 10:22 am\n[…] que vau matar un bou, a paraulades!!! Veig més fàcil que hi hagi quatre bufetades Que us aclariu parlant… com la gent. Però […]\nRespon a L'HOME DELS NASSOS 2015 - alforjastark.com Cancel reply


Menú genial Joan Miró. Restaurant la cuina de l’Ermita. - El Paisatge dels Genis Menú genial Joan Miró. Restaurant la cuina de l’Ermita. - El Paisatge dels Genis\nEts aquí: Inici1 / La Ruta Completa per a grups2 / Menú genial Joan Miró. Restaurant la cuina de l’Ermita.\nMenú genial Joan Miró. La Cuina dels Genis. Restaurant la cuina de l’Ermita.\nEl menú està inspirat en la vida i les creacions de l’artista Joan Miró.\nL’equip de La Cuina de l’Ermita ha preparat:\nGaltes entre garrofes i oliveres\nEl plat vol ser una representació del quadre de Joan Miró “Vinyes i oliveres”. En l’elaboració destaquem la connexió que tenia Miró amb el seu entorn quan s’instal·lava a la masia i menjava i gaudia els productes de la terra.\nÉs sabut que Joan Miró sempre portava en una butxaqueta una garrofa que l’acompanyava arreu del món per recordar la seva terra. En l’elaboració del nostre pastís la garrofa substitueix totalment el cacau… No et deixarà indiferent…\nEscudella amb carn d’olla amb el seu xup xup\nL’entrant estrella de la casa per posar el cos a punt.\nPreu: 25€ / persona\nCal reserva prèvia: ermitaroca@gmail.com o 977 837 760\nAdreça: Ermita Mare de Déu de la Roca, Ctra. de Colldejou, km. 3\nTel: 977 837 760\nMenú genial Gaudí. Restaurant Més que Tapes. Enoturisme DO Penedes a Avgvstvs Forvm


El Govern de la Generalitat delimita una zona de desenvolupament prioritari de l’energia eòlica al nord de l’Alt Empordà, on es podrien instal•lar 180 MW. Aquesta delimitació xoca amb la proposta realitzada pel Consell Comarcal de l’Alt Empordà, que aposta per concentrar les centrals al corredor d’infraestructures entre Figueres i la Jonquera i allunyar-les del massís de l’Albera.\nL’Alt Empordà fou la comarca pionera en la implantació de l’energia eòlica a l’Estat espanyol, amb la instal•lació d’una central a Garriguella el 1984, per bé que a partir del 1992 va quedar fora de servei. El 1990 va entrar en funcionament una nova central eòlica a Roses, amb sis molins i una potència instal•lada de 0,59 MW, que van ser desballestats el 2007. Després de la presentació del mapa eòlic de Catalunya que el 2002 va fer el Govern de la Generalitat, van aparèixer projectes de parcs eòlics en diversos municipis de la comarca. La presència d’aquests projectes va generar l’oposició per part de diversos col•lectius, entre els quals Salvem l’Empordà, que alertaven dels impactes ambientals i paisatgístics que podien ocasionar.\nA final del 2009 set d’aquests parcs havien rebut autorització administrativa, si bé no se n’havia iniciat cap: el parc Tramuntana situat a Portbou (17 aerogeneradors i 21,25 MW), el parc Banys de la Mercè de Capmany (3 aerogeneradors i 4,60 MW), el parc Serra de l’Hoste de Capmany (3 aerogeneradors i 5 MW), el parc Serra Comunera de Capmany (3 aerogeneradors i 5 MW), el parc Molinars de Colera (13 aerogeneradors i 26 MW), el parc Coll de Panissars de la Jonquera (17 aerogeneradors i 49,50 MW) i el parc Passamilàs de Biure (11 aerogeneradors, 27,50 MW). Dels cinc ajuntaments afectats, únicament els de Capmany i Biure defensaven els projectes de parcs eòlics al seu municipi.\nEs debat la implantació de miniparcs\nA final de 2008 l’empresa Gamesa va enunciar que estava promovent un parc eòlic que implicaria 32 municipis de l’Alt Empordà, cada un dels quals tindria dos aerogeneradors amb una potència instal•lada de 4,5 MW i una altura de 138 m i de 180 m comptant-hi les aspes. El gerent de Gamesa a Catalunya, Cayo Fabra, assegurava el mes de març de 2009 que els aerogeneradors es col•locarien a uns 900 m de distància dels nuclis habitats i a 500 m de cases o masos i que evacuarien l’energia a través d’una xarxa radial soterrada que desembocaria a la subestació de la LÍNIA ELÈCTRICA DE MOLT ALTA TENSIÓ de Santa Llogaia d’Àlguema. Fabra assegurava que aquestes infraestructures comportarien unes compensacions anuals per als municipis de 60.000 € i la creació d’uns 500 llocs de treball durant la construcció i d’un centenar de fixos per executar les tasques de manteniment.\nEls parcs de Gamesa van sortir a informació pública l’estiu de 2009. La intenció de la companyia era començar-los a construir durant el 2010, si bé a principi d’aquell mateix any encara no n’havien rebut l’autorització administrativa.\nDiversos alcaldes, com els de Garriguella Joan Losilla (Convergència i Unió, CiU), el de Figueres Santi Vila (CiU) o el de Torroella de Fluvià Pere Moradell (Partit dels Socialistes de Catalunya, PSC) van manifestar el seu suport al projecte. Per a Moradell “suposaria una injecció important de diners per als ajuntaments” i si bé reconeixia que generaven un impacte visual considerable, “també en tenen les instal•lacions agrícoles i industrials”. Més caut es manifestava el president del Consell Comarcal de l’Alt Empordà, Pere Vila (CiU), que reconeixia que calia impulsar l’energia eòlica però estudiant amb profunditat el model que calia aplicar. Per això va enunciar que el Consell Comarcal havia encarregat un estudi a una consultora per racionalitzar la implantació dels aerogeneradors.\nPer la seva banda, Salvem l’Empordà es mostrava contrari al projecte i assegurava que no es tractava de “miniparcs”, sinó d’una “macrocentral eòlica” que suposaria l’ocupació de 700.000 m2 de sòl agrícola. La plataforma apostava per implantar les energies renovables “on hi ha els consums, evitant, així, les xarxes de transport d’energia”.\nEl Consell Comarcal aposta pel corredor d’infraestructures\nEl 9 de febrer de 2010 el Consell Comarcal de l’Alt Empordà va presentar l’Estudi sobre la implantació de parcs eòlics que havia encarregat a l’Institut Cerdà. En el document s’apostava per concentrar-los al corredor d’infraestructures per on passen l’N-II, l’AP-7 i el Ferrocarril d’Alta Velocitat (FAV), concretament a la meitat nord, entre Figueres i la Jonquera. D’aquesta manera es pretenia minimitzar l’impacte paisatgístic i aprofitar la subestació de la MAT i, a més, els parcs es podrien situar en dotze municipis: Agullana, Avinyonet de Puigventós, Biure, Boadella i les Escaules, Capmany, Darnius, Figueres, Llers, Pont de Molins, Terrades, Vilafant i la Jonquera. D’altra banda, amb aquesta aposta es descartava l’opció de concentrar-los al massís de l’Albera o a la plana agrícola. L’objectiu final era arribar a una potència instal•lada que oscil•lés entre 200 i 265 MW, és a dir, entre un 10 i un 15% del consum energètic de la comarca.\nL’estudi també proposava que els ingressos derivats de la instal•lació dels parcs es gestionessin a nivell comarcal, amb la creació d’un organisme gestor, i que es repartissin a través d’un cànon específic per als municipis que acullen els aerogeneradors i un altre per als que no en reben. Aquesta opció generava recel per part d’alguns alcaldes, com el de Llers –Carles Fortiana (CiU)– que considerava que tots els ingressos havien d’anar a parar al municipi que rebés els aerogeneradors, ja que aquests serien els que en patirien l’impacte ambiental i paisatgístic.\nEl document va rebre el vistiplau de tots els alcaldes de la comarca excepte del de Boadella d’Empordà, Emili Santos (Iniciativa per Catalunya-Verds, ICV), que també era el delegat de Medi Ambient a Girona.\nLa Generalitat aposta pel massís de l’Albera\nPocs dies després la Direcció General d’Energia i Mines va presentar l’esborrany de les ZONES DE DESENVOLUPAMENT PRIORITARI (ZDP) previstes a Catalunya, en les quals s’havia d’impulsar l’energia eòlica. En total es delimitaven vuit zones, una de les quals se situava a l’Alt Empordà i es preveia instal•lar-hi 200 MW de potència, quantitat que equivaldria a entre 70 i 100 aerogeneradors. En concret, la ZDP de l’Alt Empordà, que era la que tenia més capacitat de producció, se situava al nord de la comarca, entorn del massís de l’Albera, si bé s’evitava afectar l’àrea classificada com a paratge natural d’interès nacional. L’àrea afectava els municipis d’Agullana, Cantallops, Masarac, Sant Climent, la Jonquera, Espolla i Capmany i només coincidia amb la zona proposada pel Consell Comarcal en el sector més proper al corredor d’infraestructures.\nFora de les ZDP no es preveia autoritzar cap central eòlica de més de cinc aerogeneradors o de més de 10 MW de potència fins al 2015. Això permetia que els miniparcs eòlics proposats per Gamesa poguessin tirar endavant, ja que es tramitaven de manera independent per a cada municipi. A més, els parcs eòlics ja autoritzats podrien tirar endavant encara que se situessin fora de les ZDP, com era el cas del parc Tramuntana de Portbou o el Molinars de Colera.\nLa nova presidenta del Consell Comarcal, Consol Centenys (PSC), va criticar la proposta de la Generalitat per la seva afectació al massís de l’Albera i perquè donava via lliure als miniparcs i als parcs autoritzats. Centenys recordava que si se sumaven tots els projectes es podria arribar als 400 MW, potència que considerava excessiva. A aquestes crítiques s’hi van sumar l’alcalde de Figueres, Santi Vila, i també el president d’ERC, Joan Puigcercós, que van defensar el treball del Consell Comarcal.\nA mitjan març Salvem l’Empordà va treure un comunicat en què rebutjava frontalment les ZDP i en què considerava el mapa del Consell Comarcal un punt de partida sobre el qual arribar a un acord. Amb tot, reclamava que es replantegessin les àrees de Darnius, Terrades o Boadella d’Empordà en considerar-les massa allunyades del corredor d’infraestructures.\nA començament d’abril, el Consell Comarcal i la Generalitat van iniciar negociacions per acordar la delimitació definitiva de les ZDP.\nAprovació de la ZDP\nL’1 de juny el Govern de la Generalitat, en Acord de Govern publicat al DOGC el 7 de juny, va aprovar les ZDP per a l’energia eòlica. Finalment es reduïa de 200 a 180 MW la potència prevista a la ZDP de l’Alt Empordà i se’n modificaven una mica els límits. Així es reduïa la zona que afectava el massís de l’Albera, s’evitava l’afectació dels estanys de la Jonquera (fet que provocava que quedessin dos sectors discontinus) i s’eliminava la zona que quedava al nord del nucli urbà de la Jonquera. En canvi, s’augmentava el sector oest, ampliant els límits cap a Darnius. D’aquesta manera la delimitació s’assemblava un xic més a la proposta del Consell Comarcal, si bé encara hi quedava lluny.\nDies després, el Consell Comarcal de l’Alt Empordà va insistir en la seva pròpia proposta i va lamentar que no s’aprofités més el corredor d’infraestructures, si bé va reconèixer que s’havien acceptat algunes de les propostes, com per exemple allunyar els aerogeneradors de les zones més sensibles del massís de l’Albera. L’Ajuntament de Figueres, per la seva banda, va presentar un recurs contenciós administratiu contra les ZEPA, que va ser admès pel Tribunal Superior de Justícia de Catalunya al novembre. Pel que fa a les entitats ecologistes, Salvem l’Empordà i l’Associació Respectem l’Albera (ARA) es van oposar a la delimitació i van organitzar el 6 de juny una caminada i una arrossada a Sant Climent Sescebes en la qual van remarcar que les ZDP s’havien aprovat sense consens.\nDesprés de l’aprovació, el Departament d’Economia i Finances va obrir a mitjan juny el període de concurs públic, al qual les empreses promotores podien presentar els seus projectes de parcs eòlics dins les ZDP, a fi d’assolir la potència aprovada. Un cop acabat el termini, a final de juliol, els jurats –integrats per una comissió formada pels departaments d’Economia, Medi Ambient i Política Territorial i pels consells comarcals– van iniciar el procés de deliberació per adjudicar la seva instal•lació d’acord amb els requeriments socioeconòmics (que pesaven un 45% en la valoració del projecte), ambientals (30%) i tècnics (25%).\nA mitjan octubre es va donar a conèixer la resolució del concurs, que atorgava la licitació de la ZDP de l’Alt Empordà a Alstom Wind que podria construir sis parcs eòlics dins la zona delimitada amb una potència màxima, en conjunt, de 180 MW. A final d’any l’empresa adjudicatària va començar l’elaboració dels projectes detallats de les centrals eòliques que preveia presentar el 2011.


18+1: un jovent que camina - directa.cat\n/ Agència Talaia\nMartí Albesa MartiAlbesa\nLes dades oficials parlen de més de 3.000 joves no acompanyats a Catalunya, però qui són? Què n’opina l’Aziz de ser un número més? Què diu la Yamna sobre el racisme? La sèrie documental 18+1 pretén ser un espai de diàleg i d’escolta, deu capítols temàtics per conèixer aquests joves que no són un acrònim, que tenen rostre, nom i sobretot, veu.\nQuè és el que més els agrada de Marroc? Quan i per què van decidir marxar? Com s’esperaven que seria Europa? Com és el seu dia a dia? Què opinen del racisme a Catalunya? Són moltes les preguntes que mai ningú no els fa, obviades rere titulars i estigmatització. Un jovent que camina pretén fer-se lloc al país on ha arribat. Centres, DGAIA, tuteles i papers, però què passa el dia que les joves fan 18 anys? Després d’un trajecte migratori durant la infància i sense referents familiars, els murs invisibles d’Europa tornen a imposar-se.\n18+1 és una sèrie documental de l’Agència Talaia amb la col·laboració de la Directa. El projecte, guanyador dels Premis Rahola 2019, ha estat realitzat amb el suport de Girona Acull, el Col·legi de Periodistes, el Consell de Cohesió Social de l’Ajuntament de Girona, Dipsalut i la Diputació de Girona.\nMalgrat la proximitat geogràfica, tant a Catalunya com a l’Estat espanyol es coneix ben poc la situació política i social al Marroc. Quines possibilitats de futur hi ha en aquest país tan proper? A través de les reflexions dels joves que han marxat i d’altres persones que analitzen part del fenomen migratori, coneixerem els motius pels quals milers d’adolescents han abandonat el seu país jugant-se la vida a l’Estret de Gibraltar.\nLes expectatives generades no només pels mitjans de comunicació sinó també per altres persones migrades han construït un somni europeu ben allunyat de la realitat. Les facilitats que esperaven no deixen d’esdevenir traves a la seva situació i sovint carreguen la sorpresa de la dificultat de començar una nova vida. Recomanarien a amics i amigues passar pel mateix procés en bé d’una vida millor?\nEl suport emocional ha esdevingut també un pilar bàsic entre les necessitats dels i les joves. La Nasira, en Karim, en Mostafa o l’Ilyass són considerats referents per a moltes. Com carreguen amb aquesta responsabilitat? Es tracta de compartir codis comunicatius o també hi ha intrínsec un racisme aparentment invisible?\nSi bé l’adolescència és un moment per somiar i dibuixar un camí a seguir, el jovent que han migrat sol troba barreres com la burocràcia o el racisme que disten molt d’un futur d’oportunitats. Tot i això, continuen tenint molt clar que l’únic objectiu del seu trajecte migratori era una vida digna.\n#18més1 18 anys menors no acompanyats Premis Rahola racisme Talaia\n« Refugis de la Guerra Civil a la intempèrie a l’Hospitalet de Llobregat\nAENA: plou? »


dijous, 24 de març de 2016 09:40\nEl PP defensarà les diputacions al Ple de març\nA més d’aquest tema, que es presentarà com a declaració política, els populars presentaran dos precs i dues preguntes\nEl Partit Popular de Gavà presentarà, al Ple del mes de març, un declaració política defensat, segons ha explicat la seva portaveu, Mónica Parés, “la història i el paper de les diputacions, especialment en els pobles petits, enfront els partits que les volen suprimir”\nDurant a la sessió, la formació també presentarà un parell de precs, el primer dels quals en relació a la programació de Sant Jordi. Parés lamenta que “dins l’Abril Cultural no s’hagi fet cap mena de menció a Miguel de Cervantes, del qual es commemora el quart centenari de la seva mort. Per això demanem que el govern municipal inclogui alguna activitat on es recordi aquesta figura tan universal”.\nEl segon prec planteja que “la pantalla gegant del parc de la Torre Lluc torni a emetre els partits oficials de la selecció espanyola de futbol com ja s’havia fet en el passat amb gran afluència de públic”, i afegeix que “tal i com s’està proposant en altres municipis del Baix, voldríem, a més, que el govern municipal se sumés a la petició que la selecció absoluta vingui a disputar un partit oficial a la nostra comarca”.\nEn l’apartat de preguntes, Parés, conscient que “la Generalitat ja ha anunciat que no farà la inversió necessària per lluitar contra el mosquit tigre aquest estiu, volem saber quines accions durà a terme el govern municipal al respecte i amb quin cost, perquè el que està clar és que la població ha de viure lliure aquestes plagues”.\nEl populars també preguntaran sobre el nombre d’apartaments turístic que hi ha Gavà i sobre les inspeccions que en fa el govern municipals, així com el nombre de sancions imposades per incompliment de la normativa.\nFinalment, Parés, després de recordar que “la nostra formació ha participant activament en els actes organitzats aquest mes de març dedicat a les dones”, assegura que “la lluita per la igualtat real i efectiva ha de continuar” i per això volen saber “quines polítiques es fan a Gavà en aquesta matèria, i en especial, per afavorir la integració de les dones nouvingudes de cultures més tancades, com la musulmana”.\nDarrera actualització de dimarts, 29 de març de 2016 10:04