A l'ombra del voltor: de març 2018\nPuig de s'Alcadena (10 març '18)\nPujar als cims emblemàtics del Raiguer sempre és una satisfacció i més, encara, quan s'hi guarden bons records d'altres vegades que s'hi ha pujat.\nÉs un recorregut on cal anar-hi en compte i no perdre el fil del sender, doncs malgrat la seva poca extensió, és fàcil perdre's i no trobar el punt per on tornar davallar sense problemes.\nÉs el que ens va ocòrrer la primera vegada en pujar. No trobàrem el punt de sortida i, per sort, davallant un tancat i empinat comellar, ens topàrem amb el pas de sa Corda, que gràcies a un cordell en males condicions, poguèrem salvar el bot d'uns 6 mètres i sortir del puig.\nAquesta és una ruta curta, d'unes 4 horetes, però amb certa intensitat durant la pujada.\nMirant el puig des de diferents parts, a la llunyania, sembla mentida que s'hi pugui accedir sense haver d'escalar.\nHem deixat el cotxe aparcat just devora la planta d'Emaya, a la carretera de pujada cap a les cases de son Ordines, al clot d'Almadrà, des de Lloseta.\nUn cartell a la entrada ens indica la privacitat de la finca per on hem de passar. Emperò no ens prohibeix la passa. Així doncs, hi entram.\nEl paisatge és bucòlic. Uns terrenys dedicats a la ramaderia i al cultiu d'ametlers i garrovers\nAviat sortim dels cultius i ens ficam a la garriga. De continuar el camí, ens conduiria fins les cases de son Cadena, que li donen el nom al puig\nArribam al portell que dona pas a la finca de son Cadena. Aquí sí ens prohibeix la passa, però no torbarem un minut en sortir per la dreta.\nJust travessar el portell, ens sortim per la dreta ficant-mos un altre cop a la garriga que, poc a poc, es va convertint en alzinar, a mida que puja el sender\nPassam per un llom farcit de colls de tord\nSuperats els colls, el bell camí continua més adalt...\n...portant-mos fins al portell que tanca la muntanya\nAls peus del portell, fem un piscolabis. La intensitat de la pujada i la calor del dia quasi ens obliguen a descansar uns minuts\nLa pujada per aquest comellar és ben empinada, però sense cap problema\nEl terreny ens obliga a estar atents per no relliscar amb tant de pedrolí\nArribam al tram on el camí, penjat dels penya-segats, quasi ha desaparegut.\nUn cordell dona certa seguretat a la passa\nGaudim de la vista de les parets que suporten el camí, en molts trams desaparegut\nParets de suport\nCopsam el puig des Rafalet, amb Lloseta a la base\nEns refresquem sobre una sitja ombrívola, el dia, malgrat estar en hivern, és calorós\nAbans d'arribar al cim, hem de superar un coster ben empinat\nAl cim, na Mireia a la esquerra, n'Aina a la dreta i jo, enmig\nDes del cim, marxem cap el nord a la recerca de la cova de s'Alfàbia...\n...topant-mos amb les restes d'un ranxo\nA l'entrada de la cova de s'Alfàbia\nMireia, guaitant l'interior de la cova\nAlfàbia que acumula aigua d'un degotís\nVisitada la cova, gaudim una estona al subcim de les bones vistes i el bon temps\nGaudint de la natura i la tranquilitat que atorga el cim\nDe tornada, tornam passar pel ranxo\nDavallant, posam els sis sentits en marxa. No vull perdre el tirany que ens portarà a la sortida, i perdre'l és ben fàcil, vist el terreny\nEl sender queda desconfigurat i desapareix en qualque tram. Hem d'anar ben alerta de no perdre'l\nla vegetació invaeix les restes del camí\nBella vista de la vall de s'Estorell\nAra toca davallar. Cal anar-hi més en compte, si cal\nPanoràmica amb na Mireia devallant el pas\nEl portell de la muntanya, copsat des d'adalt\nAbans d'arribar abaix, vull passar a conéixer el talaiot de Es Castellot, en terres de Filicumis. També hi ha les restes d'un poblat i unes coves d'enterrament\nEl talaiot, sota el penyal Decantat\nVisitat el talaiot, continuant el camí no ens queden més de 15 minuts per arribar al punt de sortida i concloure el recorregut d'avui.\nPublicat per Peptoni Pardo a 15:50 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: s'Alcadena, Talaiot de Filicumis\nPuig d'en Costurer i comellar de sa font de sa Pega (diumenge 4 de març, 2018)\nEl diumenge amenaça pluja, però la nostra gana de passejar per muntanya guanya la tentació de quedar-se a recer del mal temps. Decidim fer una sortida que, a priori, creiem curta, però que el terreny aspre i, qualque tram, mal de resseguir, allargarà una mica massa més del dessitjat.\nTriam la contrada del Raiguer nord, zona de Campanet, pel nord de les terres de Monnàber Vell.\nHem arribat en cotxe i aparcat a l'explanada bastida pel tal menester en el mateix agroturisme de Monnàber vell. Resseguint el camí cap a muntanya, no hi ha opcions, arribarem a l'entrada del comellar de sa font de sa Pega, després de creuar un bell camp destinat a la pastura d'ovelles i al cultiu d'oliveres, garrovers, ametlers...\nEl cim del puig d'en Costurer, un dels objectius d'avui, roman cobert de boira. Esperam escampi aviat o, si plou fort, serem noltros qui escampem.\nAbans d'arribar al cim del puig d'en Costurer haurem de passar per sa Plana, una construcció en runes sobre una balconada que domina la vall de Monnàber i que tè accés directe per un ample camí que arrenca des de ses cases de Santiani Gran\nBell camí on la propietat permet la passa dels senderistes\nArribam al torrent que recorre el comellar de la font de sa Pega. La passa pel comellar està permesa i indicada. Sortir del comellar cap el puig d'en Costurer o sa Plana, no. Un cartell ens avisa. Si volem passar, hem de demanar permís.\nPer continuar pel camí que puja cap a sa Plana haurem de passar per la boca del pont i inmediatament pujar per la dreta per topar-mos amb el camí ample que hem de resseguir...\nUn camí fet a cop de piqueta i barrobins. Molt important econòmicament devia ser la contrada situada a sa Plana com per abastir un camí així\nA mida que pugem, les formidables vistes s'obren. El mal temps sembla escampa\nmonnàber ja queda allà abaix\nSota els cingles de sa Plana, un gran enderrocament ha fet desaparéixer el camí\nSuperam el tram sobre els enderrocs\nArribam a les cases enrunades de sa Plana. El sender continua enrevoltant-les. A partir d'ara, el terreny torna brut i aspre. Una catifa de roquissar queda amagada sota una capa atapaïda de càrritx. Hem d'anar alerta on posam els peus. Fer-se una torçada de turmell no és complicat aquí.\nSi la passa no era fàcil en el pla cubert de carritxera, ara, a la falda del puig, la cosa se complica...\nEl terreny s'empina i s'embruta més, si cal\nPoc a poc anem pujant i l'esforç per pujar és major del previst...\n...però arribem adalt\nEl cim del puig d'en Costurer\nN'Aina arribant al cim\nEls dos, al cim. Ha escampat a temps.\nPer davallar decidim fer-ho, sense arriscar, tornant pel mateix lloc de pujada\nVista cap el sud-oest des del cim\nDesprés de succesives desgrimpades, arribam al coll. Les dificultats no s'aturen aquí, però.\nEns topam amb un antic camí de ferradura que apareix i desapareix a trams. Ens conduirà practicament fins el coll del comellar on es troba la font de sa Pega, encara que costarà resseguir-lo en alguns trams, perquè desapaerix engollit per la vegetació o els roquissars\nApareix el camí allà on ningú ho pensaria\nBell camí. Em corsorpren el traçat i la seva factura\nDeixant el puig d'en Costurer darrere\nContinuen les restes del camí guiant-nos per aquest terreny formidable\nCova aferrada al camí o, tal vegada, el camí aferrat a la cova\nMés vegetació no és possible. Sembla la selva tropical.\nEl sender desapareix i és dificil resseguir en aquest indret\nDesprés de dubtar sobre la direcció del camí, re-emprenem marxa. Només l'olfat muntanyer ens permet avançar sense perdre'ns en aquest caos vegetal.\nAconseguim anar davallant, ja dedins el comellar de la font de sa Pega. Ens topam amb la font, on sembla que antigament existia un ranxo de carboners\nNo aonseguim veure el fons de la font. Tampoc ens veim amb ganes de ficar-mos a cercar-ho\nA la base del comellar, on aquest es junta amb el torrent, topem les marques grogues que haviem vist al començament\nDins el comellar de la font de sa Pega ens topem amb uns exemplars d'alzines impressionants\nRacons ombrívols on un espera topar-se amb qualque criatura fantàstica dels boscos, com les fades o ninets del bosc\nDes de la part alta, copsam la sortida del comellar\nEl sender avança tant pel jaç com enfilat per les parets del torrent, un bell recorregut\nArribam a la presa. Hem de sortir del llit del torrent per l'esquerra, en el sentit de davallada\nUn pas habilitat per tal efecte ens portarà al camí per on hem començat a pujar, a la primera corba tancada que descriu aquest cap a la dreta, en sentit pujada.\nAviat hem de deixar el camí per tornar davallar al jaç del torrent i poder passar sota el pont, per agafar el camí que ens portarà cap a Monnàber Vell\nSistema de pèndul, enginy per tancar "automàticament" la porta sota el pont\n...i del pont a les cases de Monnàber Vell són un parell de minuts i una goçada pels sentits.\nEn total, un recorregut de 4 hores molt satisfactori i agradable, amb punts emocionants.\nPublicat per Peptoni Pardo a 10:52 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: comellar de sa font de sa Pega, font de sa Pega, puig d'en Costurer


Dimarts 6 de juny: oberta la convocatòria de subvencions per entitats culturals de La Bisbal | Blog d'Agnès Ferré\nEs poden presentar sol·licituds des d’avui i fins el dilluns 3 de juliol. És el segon any que aprovem la convocatòria de subvencions per entitats culturals, després de 8 anys sense bases de subvencions ni convocatòries.\nAl meu entendre aquestes subvencions són per ajudar a les activitats que realitzen les entitats. És molt important que les entitats tinguin recursos propis, dels socis i subvencions de diferents administracions públiques però que no depenguin d’aquestes.\nA la Bisbal la majoria d’entitats han viscut aquests últims anys sense subvencions de l’Ajuntament i això és senyal de la bona salut de les entitats!\nAcord de la Junta de Govern Local de data 20 d’abril de 2017 per la qual es convoquen subvencions en matèria de Cultura per a l’any 2017, pel procediment de concurrència competitiva.\nDe conformitat amb el que preveuen els articles 17.3.b i 20.8.a de la Llei 38-2003, de 17 de novembre, general de subvencions, es publica l’extracte de la convocatòria el text complet del qual es pot consultar en la Base de Dades Nacional de Subvencions (http:–www.pap.minhap.gob.es-bdnstrans).\nTotes les entitats, associacions sense ànim de lucre legalment constituïdes amb seu al municipi i que estiguin inscrites al Registre d’Entitats, que estiguin al corrent de pagament amb l’agència tributària, la Seguretat Social, l’agència tributària catalana i l’Ajuntament.\n– Suport a activitats i despeses ordinàries.\n– Fomentar el desenvolupament d’activitats, programes o projectes culturals,impulsats per la societat civil dins el municipi.\n– Millorar la qualitat de vida de la ciutadania, fomentant els valors de convivència i cohesió social.\n– Potenciar les diades i les festes populars.\n– Despeses de subministrament: aigua i llum.\n– Despeses de manteniment i conservació.\n– Actuacions de grups, lloguers d’equips.\n– Lloguers d’immobles.\n– Indemnitzacions i dietes.\n– Despeses de menjar.\nPartida total per les subvencions.\nLa quantia total màxima de les subvencions convocades és de 25.800,00€.\nLa sol·licitud ha d’anar acompanyada dels documents següents:\n– Documents que acreditin la personalitat del sol·licitant i, si escau, la representació de qui signa la sol·licitud\n– Declaració responsable de que en el sol·licitant no hi concorre cap de les circumstàncies que impedeixin obtenir la condició de beneficiari de subvencions públiques\n– Programa detallat de les activitats a realitzar i per a les quals es sol·licita la subvenció.\n– Pressupost total degudament desglossat en el que hi consti el cost de les activitats proposades i les fonts de finançament.\nEntitats, us toca remenar papers!!\nAgnès FerréAl govern (2015/19), Alcaldessa, Treballem per la BisbalBisbal, cultura, entitats, subvencions\nDimecres 7 de juny: signatura conveni amb EDE, Mesa contractació projecte Poliesportiu Municipal, Consell d’Alcaldes i Ple al Consell Comarcal Dilluns 5 de juny: festa usuaris i voluntàries del servei Bon Dia i Assemblea Comarcal del Partit Demòcrata


El Pregó Dels Infants La mobilitat: eix temàtic del Pregó dels Infants 2019-2020\nLa mobilitat: eix temàtic del Pregó dels Infants 2019-2020\nLa mobilitat és una de les temàtiques que ens afecta al dia a dia. Com anem a l’escola, quants cotxes hi ha al carrer, zones adaptades per les bicicletes… L’any passat, quan vam parlar de participació, moltes propostes passaven per parlar del transport i la ciutat. Els nens i nenes tenen molt a dir sobre com d’amable és la seva ciutat. Barcelona està fent passos de gegant per ser un lloc on poder passejar tranquil·lament, però encara queda molt camí.\nPel nou curs, des del Pregó dels Infants, es vol donar l’oportunitat als més petits i petites de dir la seva. Es vol escoltar què opinen del transport públic, dels cotxes que hi ha i de noves maneres de moure’s. El camí a l’escola ha de ser un camí fàcil i segur, i segur que trobem que molts infants han de fer camins perillosos. Serà molt interessant escoltar les seves demandes.\nA continuació, us deixem un vídeo realitzat per l’Ajuntament de Barcelona sobre la mobilitat a la ciutat. Podreu veure-hi les diferents alternatives de transport, així com els plans estratègic de la ciutat per descongestionar certes zones i ampliar les zones verdes. Esperem que després del Pregó del 2020, moltes de les propostes dels infants quedin recollides per fer de Barcelona una ciutat millor!


Ximo Puig i Joan Ribó s'impliquen amb el voluntariat lingüístic\nXimo Puig i Joan Ribó s’impliquen amb el voluntariat lingüístic\n10.12.2015 - 01:13\nActualització: 10.12.2015 - 02:13\nEscola Valenciana va engegar ara fa deu anys el programa de participació lingüística Voluntariat pel Valencià, amb l’objectiu de posar en contacte voluntaris que vulguin destinar una hora la setmana a conversar amb persones que volen llançar-se a parlar català. Aquesta la iniciativa, a més de facilitar un interlocutor per a poder conversar, incideix en els hàbits lingüístics dels parlants i mira de consolidar la idea que el català és una ‘llengua d’acollida’.\nEn la presentació de la desena edició de Voluntariat pel Valencià, avui al Teatro Rialto de València (13.00), hi intervenen el president d’Escola Valenciana, Vicent Moreno, i la coordinadora del programa, Dariana Groza, a més del president de l’Acadèmia Valenciana de la Llengua, Ramon Ferrer. Per primera vegada, també hi participen els màxims representats de dues de les principals institucions del País Valencià, el president Ximo Puig i el batlle de la ciutat Joan Ribó. Tots dos, de fet, formaran parella lingüística amb l’escriptora i directora general de Cultura, Carmen Amoraga, i el director artístic del Palau de les Arts, Davide Livermore, respectivament.\nUna altra novetat important de la conferència de premsa de presentació d’avui és que es fa per primera vegada en un espai oficial, com és ara el Teatre Rialto de la plaça de l’Ajuntament.


Publicar ofertes de feina a La Vajol gratis | Classificats.net\nPUBLICAR OFERTES DE FEINA A LA VAJOL GRATIS\n/ Feina a La Vajol\nAquí pots publicar ofertes de feina gratis a La Vajol i sortiran publicades a la Borsa de Treball de Classificats.net\nA la Borsa de Treball de La Vajol trobaràs ofertes de feina de La Vajol. Si ets una empresa, comerç o un autònom i busques personal per cobrir una vacant a La Vajol o als voltants, pots posar el teu anunci de feina a la nostra web d'oferts laborals.\nQuines ofertes de feina a La Vajol pots publicar?\nPots publicar gratis qualsevol tipus d'anuncis de feina, sempre i quan no ocultis el nom de qui publica l'anunci de treball. També és imprescindible que el correu electrònic que utilitzis per publicar la oferta de feina a La Vajol sigui un compte oficial de l'empresa.\nTampoc es poden publicar ofertes de feina gratis a La Vajol si són ofertes de perfil comercial com per exemple: teleoperadors/ores, comercials, venendors, distribuïdors, etc. A la teva Zona Privada trobaràs les instruccions per poder publicar-les.\nQuan la teva oferta de feina de La Vajol estigui publicada rebràs els currículums complets dels candidats en format pdf i els podràs consultar des de la teva zona privada.\nInstruccions per Publicar ofertes de feina a La Vajol gratis\nOmple el formulari per donar d'alta la teva empresa. Et demanarà 4 dades essencials i ja podràs publicar l'oferta de feina a La Vajol\n3) Publica les ofertes de feina de La Vajol


Disseny i programació web per a marca de motos Macbor\nDisseny i programació web per a Macbor\nDescobreix el nou disseny web i la programació a mida que hem elaborat per a Macbor, una empresa dedicada a la venda de motos.\nMotor i transports\nTot va bé si és sobre dues rodes\nMacbor és una marca de motos que neix d'una vocació familiar motera de més de 50 anys i que conta amb molts concessionaris distribuïts per tot Espanya. La seva missió és fer-te feliç estrenant la moto de la teva vida.\nActualment, tenen una gran varietat de motos, en el qual podem trobar diferents categories per facilitar que el client trobi la moto dels seus somnis. Cada producte disposa d'una descripció, una fitxa tècnica i imatges o també vídeos, així el client sap en tot moment com és la moto sense necessitat d'anar al concessionari.\nDes de La Teva Web hem elaborat tot el disseny web i una programació web a mida per tenir una web visual, atractiva i funcional.\nDiseny web per a Macbor\nA nivell general, s'ha volgut oferir una web molt visual amb una estètica molt actual, senzilla i molt neta, sense elements estètics innecessaris. A més, trobem molt de material fotogràfic de gran grandària, però mantenint fons blancs i neutres per tota la web, ja que està enfocada en ensenyar el producte en acció perquè es vegi tota l'essència de Macbor.\nEl vermell corporatiu s'utilitza en petits detalls de la web. Sense arribar a recarregar-la, s'utilitza com a punt indicador de la pàgina actual, en el hover dels botons, i fins i tot, en un destacat a la dreta per a trobar el teu concessionari.\nPel que fa al text, s'ha fet servir la tipografia Nexa per tota la web, però amb diferents contrasts. A més, com la fitxa de producte és bastant extensa, la solució que s'ha plantejat és un menú fix que t'ajudi a navegar pel contingut.\nA nivell de programació web, destaca la creació d'un gestor web o backoffice, que permet a la marca gestionar tota la pàgina web directament sense ajuda de cap empresa o agència web. Volem destacar la maquetació web i especialment la versió responsive del web. Aquesta versió responsive permet als usuaris accedir a una versió altament usable de la pàgina web independentment de si accedeixen des d'una tablet, un ordinador o un mòbil.\nI no s'acaba aquí... també oferim els nostres serveis d'd'agència de màrqueting digital a la marca, creant múltiples campanyes de remarketing mitjançant Google Ads i Facebook i Instagram Ads amb l'objectiu d'augmentar la notorietat de marca i les vendes dels productes de Motos Bordoy.\nWeb design and web programming for Macbor a tota velocitat\nEl disseny web i la programació web realitzada tenen com a objectiu impulsar la notorietat de marca de Macbor amb l'objectiu de reforçar la visió de la marca entre el seu públic potencial com una marca que ofereix motocicletes modernes, de qualitat, reputació i solvència contrastada.


Sam Bosque, muralista: “Sempre s’han pintat les parets: des d’Altamira!” | BonDia Diari digital d'Andorra.\nEl mural de la façana posterior del Roc Blanc, des del mirador del pavelló del Prat Gran, amb Bosque en primer terme.\nDv., 07/09/2018 - 00:25\nSam Bosque, muralista: “Sempre s’han pintat les parets: des d’Altamira!”\nL’hem vista aquest estiu enfilada a les bastides de casa Vilalta, a la capital; al prat del Riu, a Canillo, i des de fa tres setmanes, a cal Viliella, a Encamp. Bosque ha normalitzat el mural com a manifestació artística, com a forma d’embellir l’entorn urbà i de treure l’art al carrer. Ara no veu mitgeres rovellades, sinó prometedors suports per a futures obres. Ahir va inaugurar oficialment la seva última façana: la del Roc Banc escaldenc.\nAmb tants murals, estem a punt d’oblidar que una vegada, no fa gaire, va anar a la biennal de Venècia.\nBen aviat reprendré la meva carrera artística. Tot i que els murals també són art, en la meva opinió.\nHi ha qui pensa que té més a veure amb el disseny urbà.\nHi ha intervencions amb plantilla, per exemple, efectivament més pròximes al disseny que a l’art. I n’hi ha en què la façana fa de bastidor, de suport on l’artista projecta la seva creació. Ho podria haver fet sobre tela, cartró o fusta. Però ho fa en una façana. És més gran i és efímer, però és només un suport.\nA més dels seus, tenim els que ha deixat la biennal de land art i el de la casa Tres Diners pel 40è aniversari d’Escaldes. Casualitat o moda?\nI no t’oblidis dels esgrafiats de Sergi Mas per a la façana de Sant Pere Màrtir, ni de Calvente, que s’hi ha prodigat molt, en el mural.\nPer no parlar del pobre Corto Maltés de la Massana!\nVaja, que no soc la primera ni l’única. En qualsevol cas, diria que ens hem sumat, per fi, en una onada que fa temps que podem veure a moltes ciutats del món. Sospito que això no acabarà aquí. I em sembla una estupenda manera d’embellir l’espai urbà.\nMillor això que una trista mitgera monocolor.\nIndiscutiblement. Treure l’art de galeries i museus acosta al ciutadà no només a l’obra sinó també a l’artista: contínuament em demanen com ho faig, i per què. Una interacció que mai de la vida es dona quan treballes en la soledat de l’estudi. I a mi m’agrada.\nHi ha propietaris reticents a cedir les parets. Convenci’ls que ho provin.\nLes mitgeres han servit històricament a Andorra com a suport publicitari, i poden generar per tant uns ingressos. Però si no és així, hi ha una diferència abismal entre una mitgera anodina i una altra de muralitzada. Fins i tot estàs revaloritzant la propietat.\nHi ha murals publicitaris vintage que mereixerien ser elevats a la categoria d’art. El del Conseller, per exemple.\nDoncs sí. No deixen de ser referents històrics, i tècnicament tenen un cert valor, perquè fa 40 o 50 anys no hi havia tanques ni lones: els anuncis es pintaven directament sobre la paret. Eren murals amb tots els ets i uts.\nÉs car, un mural? O cal la complicitat d’un Comú, perquè sigui viable?\nLa inversió és una mica més elevada. Però només una mica. La preparació del mur és exactament la mateixa, només que l’acabat és una obra d’art. Art a la façana i per a tothom. Una inversió, al final!\nTambé eren muralistes Leonardo, Rafael i, de fet, tant clàssics com romànics, que pintaven l’exterior de temples i esglésies.\nSempre s’ha pintat les parets. Des d’Altamira! Va ser el primer suport pictòric.\nQuè li reporta, pintar enfilada a una paret, amb arnès i a la intempèrie?\nPensa que el més gran que havia fet fins que m’he posat a pintar murals és el projecte de la biennal, teles de dos per dos metres. Passar de quatre metres quadrats a 400 és una altra dimensió.\nTècnicament, és el mateix?\nEn absolut. Dalt d’una bastida no tens perspectiva i no saps ben bé com està quedant. Per veure-ho, has de baixar. I tornar a pujar. El resultat final, quan treus la bastida, sempre és una sorpresa.\nQuadrar la perspectiva, que com et deia és difícil de respectar quan estàs enfilada. Una perspectiva mal resolta pot acabar fent la sensació que la casa et cau a sobre. I en això m’ha ajudat molt l’ofici d’interiorista: me n’havia fet tips, de fer plànols.\nEls murals són finalment encàrrecs. L’art, quan no es fa perquè sí sinó per diners, és menys art?\nLa Capella Sixtina va ser un encàrrec. És o no és art? El tema me’l proposen, però a partir d’aquí tinc un marge considerable de llibertat per resoldre’l com em sembli més convenient. I ara m’adono que tots els murals que he fet fins ara tenen un fil conductor.\nVeig que no he utilitzat la paret com si fos un simple suport, sinó que he intentat que la paret que pinto desaparegui. Fer-la transparent per ensenyar el que hi ha al darrere o el que hi havia abans. A la plaça del Poble, perquè es veiés la plaça Benlloch; al Roc Blanc, perquè es vegi el que hi ha dintre de l’hotel.\nCom es veu el món des de dalt d’una bastida de 20 metres d’alçada?\nPetit, però sensacional: 360º. Per quedar-t’hi. Treballar a l’aire lliure és molt reconstituent.\nEls murals primer s’han de fer, però després s’han de mantenir.\nHi ha pintors que han fet murals amb carbonet! I quan plou, adeu mural. La pintura industrial amb què treballo té una durabilitat de deu anys. A partir d’aquí, els colors es comencen a esvair.\nCom a 'Regreso al futuro'!\nEfectivament. I caldrà repassar-les, és clar.\nAls de tipus històric, com el de casa Vilalta i el de cal Viliella, el blanc i negre els dona pàtina, trenca amb el context urbà, que òbviament és en color, i ens suggereix que allà passa alguna cosa.\nSegur que quan camina pel carrer no para de veure façanes susceptibles de ser muralitzades.\nVeig les mitgeres amb uns altres ulls. I n’hi ha moltes de molt prometedores.\nUn mural té molt de guanyat, perquè la mida monumental atrapa. Trampeta?\nLes proporcions sempre criden l’atenció: probablement, si veiessis l’escena del Roc Blanc en una tela no li faries gaire cas, en canvi a la façana de l’hotel t’hi pots quedar embadalit. Els meus, a més a més, són figuratius, i això els fa més accessibles, s’entenen millor.\nNúmero de vots: 328


Atrapant Idees: Juguem amb la natura II\nAprofitant que ahir feia un bon dia, com últimament tots els dies que fan... vem decidir anar a recollir flors seques per un caminet, recollíem flors, plantes, fulles que trobàvem, i a més com que l'espai on ho haviem organitzat tot estava envoltat de plantes també vem agafar algun fruit; tomàquets cherry, raïm verd i morat, etc.\nA les nenes els hi va encantar recollir plantes per comprovar si aquestes pintaven i quina marca deixaven, va ser una bona experiència perquè vem descobrir que moltes fulles verdes no pinten, a no sé que les piquem amb una pedreta (cops lleugers) i llavors deixa anar color.\nAtres coses que vem descobrir és que les plantes seques no pinten per tant les vem deixar apartades per després fer-les servir en altres coses.\nDesprés d'haver gastat ben bé totes les fulles, i les fruites i veure totes les que pintaven les nenes van arribar a la conclusió que com que els grans de raïm i els cherrys havien deixat molt suc els haviem de deixar assecar perquè sinó farien molt merder, però també hi havia una altra idea que podiem fer i és posar na mica de sorreta ben fina perquè així quedava, i cito textualment "més natural i rural".\nA més d'aquesta activitat que ja ens va agradar molt, també voliem experimentar amb les plantes seques i per tant vem decidir utilitzar-les com a pinzell, com a eines de pintura, cosa que també va ser molt emocionant i divertit per veure com reaccionaven totes les plantes i el rastre que deixaven a l'utilitzar-les.\nAixí que ja ho veieu va ser una gran experiència que si no heu fet mai, us la ven recomano!!\nPublicado por Kàtia Maier en 12:09


18 de maig de 2010 Internacional\nLlegeixo consternat al Centre d’Estudis Estratègics de Catalunya que Joan Roura, sotscap de la secció d’informatius de TV3, advoca per la destrucció d’Israel.\nDe fet, tampoc és tant estrany. L’entrevista de Joan Roura va en la línia manipuladora a que ens ha acostumat l’Albert Elfa informant per als Telenotícies, una línia que deu ser avalada per Roura.\nLlegiu vosaltres mateixos l’article del CEEC, prou contundent:\nEl sots-cap de la secció\nd’Internacional de Televisió de Catalunya, Joan Roura, afirma en una\nentrevista publicada pel diari El Punt el passat diumenge dia 16, que\n“Israel serà un estat àrab i es dirà Palestina”. En unes opinions que de\nvegades semblen més pròpies d’un deliri que d’unes reflexions raonades,\naquest alt responsable d’un mitjà de comunicació públic excusa el\nterrorisme de Hamas “en definitiva, són fills dels palestins expulsats\nel 48”, i nega tota legitimitat històrica a l’estat d’Israel.\npreocupant que una persona que ha d’informar al poble de Catalunya d’un\nafer tant delicat com el conflicte israelo-palestí digui que “no crec\nen el periodisme neutral”, i a continuació, emeti una diatriba\nantiisraeliana que el col•loca clarament en una banda d’aquest\nconflicte. Com podem els espectadors de TV3 creure res del que se’ns\ninforma sobre el que passa entre israelians i palestins si qui decideix\nquè és el que s’explica afirma que n’hi ha uns de bons que són els\npalestins (inclòs Hamas) i uns de dolents que són els jueus?\nRoura, un antic simpatitzant d’Israel que va passar temporades en\nkibbutz, sembla demanar que per cada israelià -llegeixis jueu- mort, hi\nhagi un àrab, no més: “en l’última guerra a Gaza, per cada israelià que\nva morir van morir cent palestins. On són la neutralitat i\nl’equidistància?”. Doncs és difícil dir-ho, perquè si tal com diu el\nmateix Roura en l’entrevista “la realitat d’Israel és que està envoltat\nd’uns quatre-cents milions d’àrabs”, aplicant l’estadística que demana,\nquants àrabs haurien d’haver mort per cada jueu des del 1948 fins ara?\nTenint en compte que només en la guerra d’independència d’Israel va\nmorir gairebé el 10% de jueus que hi vivien, doncs facin números…\nque és terrible, però, és que es parli de la mort d’aquesta manera, en\nbase a números, com si fos un partit de futbol i s’haguessin d’anar\ncomptant els morts com els gols; un a un, dos a un, etc.\nbanda, Roura demostra estar molt mal informat, un fet gravíssim donat el\nseu càrrec, al relacionar l’estat d’Israel amb el petroli i afirmar que\nel primer depèn del segon. Sap Roura quin país està en l’avanguarda de\nl’ús del cotxe elèctric precisament per a aconseguir que el petroli\ntingui menys pes en les decisions de la comunitat internacional? Sap\nquins són els estats majors productors de petroli, quan van\nconstituïr-se i quina relació tenen tant amb els Estats Units com amb la\nresta d’Occident? I la que tenen amb Israel? La primera qüestió la\npodem respondre nosaltres mateixos: Israel. Per a la resta només li\npodem aconsellar que llegeixi.\nEn el CEEC havíem manifestat alguns\ncops la nostra preocupació per l’enfocament que la televisió pública de\nCatalunya dona a alguns conflictes, i ara Roura ens dona la raó, no és\nobjectiva, és parcial i ideològica “els mitjans de comunicació espanyols\nen el tema palestí saben molt bé quina és la solució…” (…) “els\nmitjans de comunicació espanyols tenen molt clar que hi ha uns senyors\nque estan ocupant il•legalment un territori, que estan desplaçant\npoblació indígena local, i no tenen sancions”. Bo és saber que el\nreferent per a Roura són els mitjans de comunicació espanyols. També és\nbo veure que algú que afirma guiar-se per les resolucions de l’ONU no\naccepti la que va donar vida a l’estat d’Israel, i bo és saber que Roura\ndesconeix que sempre hi ha hagut jueus, i per tant població indígena, a\nIsrael i Palestina. Per cert, que pregunti què va passar amb la\npoblació jueva d’Hebron, i amb la de Jerusalem, després del 1948. I\ntambé que s’informi sobre durant quants anys es va impedir als jueus\nanar al mur de les lamentacions, i qui governava la ciutat vella de\nJerusalem quan això passava. I si tot i això encara creu que “el recanvi\nserà que hi haurà un estat àrab més que es dirà Palestina i on viurà\nuna minoria important jueva”. I si creu que aquest seria un estat\ndemocràtic. I si en aquest els jueus tindrien els mateixos drets que ara\ntenen àrabs i altres minories a Israel com l’oficialitat de l’àrab,\nllibertat absoluta de culte, igualtat de drets civils, etc?\nRoura té el dret de pensar el que vulgui, és més, si com ell diu, rep\nanònims a casa seva, o a qualsevol altre lloc, que presenti denúncia.\nPerò el sots-cap d’internacional d’una televisió pública no pot advocar\nper la desaparició d’un estat amenaçat per l’extinció de la seva\npoblació durant segles, ni pot justificar les activitats d’una\norganització terrorista, ni pot dir mentides, ni es pot permetre estar\ndesinformat. Si algú que arrossega tota aquesta motxilla ha d’informar\nel poble català del que passa a l’orient proper i mitjà, es que, com a\npaís, com a democràcia, tenim un problema i hem de resoldre’l.\nNaturalment, aquest tipus de periodistes “implicats”, se salten la neutralitat tant al parlar de jueus com al parlar de la política catalana. Qualsevol tema on des del Telenotícies es pugui “ajudar” a que guanyin els bons (llegeixi’s Palestins, llegeixi’s PSC) és un tema vàlid per a la manipulació informativa.\nI amb aquests periodistes hem de saber com funciona el món?\n17 Respostes a "255. Joan Roura i Israel"\n18 de maig de 2010 a les 23:58\nSí, sort n’hi ha que no ens comentes la realitat tu mateix. Ja ha quedat clara l’opció. Curiós que barregis l’estat sionista d’Israel amb els jueus. Tota una declaració d’intencions. I reconèixer el que ha passat al llarg d ela història no és tendenciós, és necessari. Al nostre país, per sort, no tothom mira en un únic sentit.\nI si ets catalanista de debò, com pots estar a favor dels imperialistes i en contra dels pobles negats i perseguits, com Palestina?\nMira. Acabo de llegir-me l’entrevista al Joan Roure. Crec que et convindria de fer-ho, enlloc de fer córrer informacions partidistes i interessades promogudes per un mitjà prosionista com és el butlletí del Centre d’Estudis Estratègics de Catalunya, vinculat a Tribuna Catalana. Dir el que dius de les declaracions del Joan Roure és una autèntica vergonya. Difícilment trobarem un periodista més ben informat del tema que tractem que ell, i més ponderat.\nSi no hi havies pensat, aquí te la deixo, val realment la pena.\nborinotus ha dit:\n21 de maig de 2010 a les 14:51\nÉs curiosa aquesta mania que tenen d’oblidar que el principi de tot és que els àrbas no van reconeixer ni complir la resolució de l’ONU dels dos estats (i encara no l’accepten). En canvi no deixen d’exigir el compliment per part d’Israel d’altres resolucions que, si s’hagués obeït la primera, no s’haurien hagut ni de redactar.\nÉs vergonyós que algú que es consideri d’esqueres simpatitzi amb organitzacions com Hamàs i ni tan sols tinguin en compte organtizacions transversals formats per gent de totes dues bandes.\nÉs inutil una conversa racional amb aquesta gent. Encara que els diguis que estàs d’acord amb la retirada dels territoris ocupats, que el mur no s’ha fet bé, que estàs en contra de la colonització per part d’ultraortodoxos, no atenen a raons. Encara no m’he trobat ningú que no justifiqui Hamàs o la lluita armada.\n31 de maig de 2010 a les 15:04\nAls qui us ha “consternat” les paraules de Roura avui teniu una molt bona oportunitat per demostrar que no només us consternen les paraules.\nUn assalt a aigües internacionals a vaixells desarmats no us consterna?.\nLINDSAYMayra18 ha dit:\n19 de juny de 2010 a les 18:17\nI had got a desire to make my own commerce, nevertheless I didn’t earn enough amount of money to do this. Thank God my colleague suggested to utilize the business loans. So I received the term loan and made real my desire.\nbusiness loans ha dit:\n4 d'agost de 2010 a les 20:27\nIt is cool that people are able to get the home loans and this opens completely new opportunities.


Palamós vol donar vida als aparadors buits\nL'Ajuntament de Palamós ha iniciat un procés que busca mantenir vius els aparadors dels locals comercials més cèntrics que actualment estan tancats. S'estan establint acords amb els propietaris d'aquests establiments sense activitat per tal d'aprofitar els seus aparadors per a poder promocionar serveis o activitats municipals.\nAquesta és una acció en col·laboració amb l'entitat comercial Fecotur que el que pretén és minimitzar la imatge d'establiments tancats i fomentar l'activitat comercial de proximitat palamosina. Mitjançant una contraprestació econòmica, l'Ajuntament podrà disposar dels aparadors per a motius promocionals sempre i quan el negoci en qüestió no estigui funcionant. Aquest és el cas de la històrica llibreria La Gavina, situada entre el carrer Major i la plaça de la Vila, que a finals del passat mes d'agost va tancar les portes.\nPalamós no vol permetre la davallada del seu comerç i aquesta és la primera d'una sèrie de mesures. Entre altres s'elaborarà també un cens dels locals buits que hi ha al municipi, per tal de poder analitzar també els preus i les condicions del lloguer. Posteriorment és previst contactar amb propietaris i entitats bancàries i fomentar que aquests locals es posin al mercat i es puguin destinar a activitat comercial. Amb aquesta mesura es vol fer front a la problemàtica que pateixen alguns negocis de Palamós que han de tancar perquè no poden pagar els alts lloguers que els demanen.


Les forces i cossos de seguretat de l'Estat varen fer 12 detencions\nLa Policia Nacional patrulla per Palma davant l'estat d'alarma ISAAC BUJ\nPalmaLes forces i cossos de seguretat de l'Estat, en coordinació amb les policies locals de les Illes Balears, varen aixecar un total de 610 actes administratives per no respectar les restriccions de l'estat d'alarma durant aquest diumenge. Segons han informat en un comunicat, la majoria dels casos foren de ciutadans que estaven a la via pública sense causa justificada i que no atenien els repetits requeriments dels agents de tornar al seu domicili. Palma és el municipi que concentra un nombre més elevat de propostes de sanció, amb 215.\nAquest diumenge es dugueren a terme, també, 12 detencions, cinc a Eivissa, cinc a Mallorca i dues a Menorca, per desobediència a agents de l'autoritat per incomplir les restriccions del Reial decret 463/2020, que declara l'estat d'alarma.\nDurant aquest cap de setmana les forces i cossos de seguretat de l'Estat dugueren a terme més de 600 controls a les carreteres de l'Arxipèlag i identificaren 14.000 persones i 12.000 vehicles. A més, aquest dilluns els agents han continuat amb les tasques de control i han organitzat controls a les sortides dels principals municipis de les Illes Balears.\nCal recordar que els multats per saltar-se el confinament durant l'estat d'alarma s'enfronten a multes d'entre 300 i 30.000 euros.\nconfinament estat d'alarma coronavirus Policia Nacional Policia Illes Balears


Malestar en els socialistes illencs per la visita avui de Narbona\nLa ministra de Medi Ambient, Cristina Narbona, assistirà avui a una amollada de tortugues a Cabrera, juntament amb el president del Govern, Jaume Matas.\nAquesta visita, de marcat caràcter lúdic, no ha estat ben acollida pels membres del socialisme balear, segons ha pogut saber aquest diari. En concret, es critica a Narbona que dubtàs i no es decidís a clarificar fins al passat dilluns en quina situació es trobava la servitud de trànsit a Costa dels Pins.\nEn cas d'haver-ho fet, el delegat del Govern i la Guàrdia Civil haurien pogut exhibir un document oficial que prohibia el pas en el domini públic marítimo-terrestre davant el xalet de Pedro J. Ramírez. De moment, tant el cos com Ramon Socías han estat denunciats per Ramírez per un presumpte delicte d'omissió del deure de socors, en considerar que el dissabte dia 13 la seva propietat «fou assaltada» per «radicals».\nLa visita de la ministra també és mal vista perquè els socialistes balears consideren que el president Matas ha adoptat una actitud de permanent menyspreu i obstrucció al diàleg. Narbona i Matas tenen previst salpar cap a Cabrera aquest dematí amb el delegat del Govern i el conseller Jaume Font, així com amb altres alts càrrecs. Entre ells no hi haurà Francesc Antich, que fou convidat.


Pèndol de Newton - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEl pèndol de Newton o bressol de Newton és un dispositiu que demostra la conservació de l'energia i de la quantitat de moviment. Està constituït per un conjunt de pèndols idèntics (normalment 5) col·locats de tal manera que les boles es troben perfectament alineades horitzontalment i just en contacte amb les boles adjacents quan estan en repòs. Cada bola està suspesa d'un marc mitjançant dos fils d'igual longitud, inclinats el mateix angle en sentit contrari l'un de l'altre. Aquesta disposició dels fils de suspensió permet restringir el moviment de les boles en un mateix pla vertical.\nEl pèndol en moviment\nEl pèndol de Newton ha estat una popular joguina científica d'escriptori des de la seva invenció. L'actor anglès Simon Prebble li va posar el nom i en va llançar la producció el 1967. Al començament se'n venia una versió de fusta feta per Harrods de Londres i més tard es va dissenyar una versió cromada dissenyada per l'escultor i després director de cinema Richard Loncraine.\nEl pèndol de Newton més gran del món va ser dissenyat per Chris Boden, és propietat de The Geek Group i es troba a Kalamazoo, Michigan. Es troba en exhibició pública i és utilitzat per a demostracions tecnològiques i científiques. Consisteix en un conjunt de 20 esferes idèntiques amb un pes de 6,8 quilograms (15 lliures). Les esferes estan suspeses de cables de metall apuntalats al sostre. Els cables tenen una longitud de 6,1 metres (20 peus) i les esferes pengen a 1 metre (3 peus) del terra.\nF. Herrmann, P. Schmälzle: A primera explanation of a well-known collision experiment , Am J. Phys 49, 761 (1981)\nF. Herrmann, M. Seitz: How does the ball-chain work? , Am J. Phys 50, 977 (1982)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Pèndol_de_Newton&oldid=27339880»\nDarrera modificació: 30 maig 2021 a les 10:47\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 30 maig 2021 a les 10:47.


Una quarantena de segells reclamen "resposta" al Departament de Cultura sobre la petició de compra de discos La República\nUna quarantena de segells reclamen “resposta” al Departament de Cultura sobre la petició de compra de discos\nACN Barcelona.-Una quarantena de segells musicals -entre els quals Discmedi, Fina Estampa, Kasba Music, Satélite K i RGB Suports- han fet arribar al departament de Cultura i l’ICEC una carta […]\nACN Barcelona.-Una quarantena de segells musicals -entre els quals Discmedi, Fina Estampa, Kasba Music, Satélite K i RGB Suports- han fet arribar al departament de Cultura i l’ICEC una carta per reclamar una “resposta” a les seves peticions d’ajut davant la crisi del coronavirus. Lamenten que ja ha passat “gairebé un mes” des que l’associació Productors Associats de Fonogrames (PAF) va adreçar-los la petició de compra per valor d’1,1MEUR de còpies de llançaments d’artistes catalans publicats per discogràfiques catalanes aquesta temporada, “en la línia promocionada per la pròpia Conselleria de compra de llibres per ajudar el sector editorial”. També demanaven un avançament en els terminis de la subvenció que l’ICEC ofereix cada any per ajudar els segells.\nEntre la quarantena de segells signants de la carta hi ha membres de les dues associacions del sector, la PAF i l’Associació de Productors i Editors fonogràfics i videogràfics de Catalunya (APECAT), i també altres que no hi estan associades. El text retreu tant a la conselleria com a l’Institut Català de les Empreses Culturals (ICEC) que no hagi donat resposta a la seva proposta, malgrat que va ser la mateixa administració qui va suggerir als segells (el 20 d’abril) que enviessin les seves peticions d’ajudes. Els segells consideren que la petició de compra pública extraordinària de còpies de llançaments d’artistes catalans en discogràfiques catalanes d’aquesta temporada, per valor d’1,1MEUR és una “demanda ajustada i moderada” que ajudaria a mitigar “els catastròfics efectes econòmics que la situació està tenint en el sector i que ajudaria a gairebé totes les escales professionals implicades”. La carta aprofita per especificar que aquesta petició de compra no es refereix a les biblioteques públiques. En aquest sentit, recorden que la crisi del coronavirus ha paralitzat gairebé tots els llançaments de nous àlbums, però no la inversió prèvia feta per productors de fonogrames catalans, els autors, els intèrprets i les distribuïdores “perquè es poguessin publicar i distribuir entre finals del 2019 i 2020”. En una altra línia, les discogràfiques reiteren també la petició que des de l’ICEC es faci un avançament dels terminis de la subvenció que l’ens ofereix cada any per ajudar els segells amb la feina feta l’any anterior (2019), la convocatòria de la qual “encara no ha sortit”.


Catalunya s’escapa a Andorra | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nAndorra la Vella 17 ABR 2021 - 19:48\tCEST\nUn eix comercial d'Andorra, aquest dissabte. b.c.\nL’Àlex, l’Oriol i el Pol senten que estan de vacances mentre prenen cervesa sota un sol agradable a l'avinguda Meritxell, la principal via comercial d'Andorra la Vella. Van arribar-hi divendres i se n'aniran diumenge aprofitant la possibilitat de viatjar al país pirinenc malgrat el confinament comarcal a Catalunya. Espanya i Andorra han habilitat la lliure circulació entre països sempre que es respectin les restriccions de destinació.\n“És surrealista poder anar a Andorra i no a Mataró, on tinc la segona residència”, es queixa l’Oriol. Feia temps, diuen, que no sortien junts de Barcelona i ja tenen plans per a aquesta nit. “Anirem a veure la final de la Copa del Rei a un bar”, avancen els joves, de 27 i 28 anys. “Saps quant temps fa que no podem fer-ho?”.\nAra la vida a Andorra és diferent que a Catalunya. Els bars estan oberts a la nit i no existeix el toc de queda. “Conec gent d'aquí i al·lucinen amb les restriccions que tenim a Catalunya”, afegeix el Pol. “Ja és hora d'aixecar els confinaments”.\nAra la vida a Andorra és diferent que a Catalunya. Els bars estan oberts a la nit i no existeix el toc de queda\nEls membres de la Policia Nacional que treballen a la frontera admeten la dificultat d'explicar la norma als ciutadans. “És una situació una mica estranya”, admet una agent en una garita, “però és lògic que la gent vingui fins aquí si la llei ho permet. La gent té ganes de sortir i nosaltres no podem impedir-ho”.\nEl Gabriel i la Maria van arribar divendres a la capital andorrana procedents de Llorenç del Penedès (Baix Penedès). “És la primera escapada que fem en un any”, asseguren. “Ens hem portat molt bé”. Passegen amb calma pels carrers, menys poblats que en altres ocasions. “En comparació amb altres anys, es nota que hi ha menys gent”. La parella va deixar a Catalunya els seus tres fills i la visita al Pirineu es presenta com un respir. “Vivim a pocs quilòmetres del límit perimetral de comarca i no podem fer gairebé res. Però si es pot venir a Andorra, ho aprofitem”, defensen.\nEls comerciants d'Andorra la Vella agraeixen l'arribada d'estrangers. Admeten que el país viu del turisme i que la pandèmia ha impactat de cop en l'economia del país i a les seves butxaques. “La gent segueix en ERTO i molts comerços no han tornat a obrir”, explica la Concha, dependenta d'un outlet de roba. A la botiga les ofertes s'acumulen, però les vendes escassegen. “Abans de la pandèmia, això estava ple de gent”, assegura. “Ara, amb l'obertura de les fronteres amb Catalunya, es nota una mica l'augment dels clients, però no té punt de comparació amb els bons temps”. Posats a demanar, la Concha demana que vinguin més catalans que francesos perquè són més conscients de l'ús de la mascareta. “Als francesos els hem de perseguir per la botiga perquè se la posin. Sembla que els costa”, riu.\nEl Joan Maria i l’Emília s'allotgen en un hotel de la ciutat amb la seva filla Neus. Tornaran a Barcelona diumenge. Ell treballa i ella està jubilada. A la seva bossa, explica la dona, porta els documents d'autoresponsabilita i en tot el trajecte, des de Barcelona, no van parar en altres comarques per complir la normativa. “Som molt obedients”, fa broma l’Emília. Sempre que podien, diuen, sortien de Barcelona, però la pandèmia els va limitar. Quan Espanya i Andorra van obrir les fronteres, no s'ho van pensar. “Els catalans anem a Andorra com els francesos anaven a Madrid”, exemplifiquen, “ara som una mica francesos”.\nAls hotels, els telèfons no paren de sonar. “Molts catalans pregunten si poden venir, perquè no ho tenen clar”, explica la recepcionista de l'hotel Andorra Center. “Necessiten la reserva de l'hotel per justificar el desplaçament, però dubten perquè la Generalitat demana que no vinguin”, diu, mentre busca la portada d'ahir del Diari d'Andorra, que mostra la petició del conseller de l'Interior, Miquel Sàmper, als catalans: “Demanem a la gent que no es desplaci a Andorra”, va reclamar el conseller divendres.\nLa demanda no va tenir gran efecte. L'activitat a la duana és constant i les cues d'entrada van arribar als tres quilòmetres divendres a la tarda i dissabte al migdia. “El cap de setmana passat ja es va notar un augment considerable de la gent que va pujar i en aquest anem pel mateix camí”, explica l'agent de policia. Les cues, tanmateix, no són com les d'altres temporades, quan es registraven fins a 14 quilòmetres de retencions.\nL'obertura de fronteres també facilita que els catalans residents a Andorra rebin els seus familiars. “En els propers dies vindran els meus pares”, assegura Laura Fons, una mestra de 34 anys de Barcelona que treballa a la capital andorrana. Al principi de la relació amb el seu company, ell vivia a Andorra i ella a la capital catalana. Anaven i venien els caps de setmana fins que la Laura es va mudar definitivament. “Amb les restriccions actuals no ho hauríem pogut fer i potser no hauria nascut el nostre fill”, fantasieja. "Ara, si els meus pares s'escapen aviat, podran visitar el seu net, que el troben a faltar.”


La CCMA licita el servei de transcripció de produccions audiovisuals - comunicació21\nRedacció|2018-06-12T07:28:54+02:0012 juny 2018|Comunicació21\nLa Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals ha obert el procés de licitació per a la contractació del servei de transcripció de vídeo a text en català, castellà, anglès, francès, italià, portuguès i alemany (i excepcionalment a d’altres llengües). Més concretament, es tracta de transcriure el contingut d’entrevistes, documentals i altres possibles programes per a la posterior elaboració del guió i el muntatge final del programa.\nEl pressupost de licitació és de 250.000 euros (sense IVA) per un contracte de dos anys (prorrogable dues anualitats més). El termini per presentar ofertes finalitza el 25 de juny. L’adjudicació es realitzarà mitjançant un acord marc amb un màxim de cinc adjudicatàries.\nLa mesa de contractació tindrà en compte com a criteris de valoració l’oferta econòmica (fins a 60 punts) i la proposta tècnica (40 punts).


Beyond (Més enllà) - Jiser\nBeyond (Més enllà)\n01.03.22 - 07.03.22\nLa frontera que separa Marroc i Algèria, països veïns amb genealogies comunes, és infranquejable. Beyond (Més enllà) és un projecte fotogràfic que intenta fer de pont entre aquests dos països, salvant aquesta terrible frontera que va separar famílies, cultures i històries conjuntes, resultat d’una multitud de conflictes polítics d’anada i tornada. Això ha fet que els dos països visquin d’esquenes i desconeguin totalment la realitat de l’altre.\nAmb el suport al projecte de Pro Helvetia, contribuïm en aquesta primera fase a la trobada del KOZ Collective (Marroc) i el Collective220 (Algèria) en residència a Barcelona, entre l’1 i el 7 de març de 2022, per desenvolupar la primera etapa del projecte Beyond. Aquesta residència adoptarà la forma d’un laboratori fotogràfic en què compartiran les seves mirades i punts de vista, i on es formaran parelles de treball. Posteriorment, cada parella treballarà sobre el mateix tema, però amb l’objectiu de conèixer l’altre i recobrar aquests punts en comú que els uneixen per realitzar un mapa fotogràfic dels dos països.\nEl projecte serà coordinat i acompanyat per la comissària suïssa Danaé Panchaud, directora del Centre de la photographie de Genève, on es preveu que culmini en una exposició conjunta dels dos col·lectius. Els fotògrafs que participen d’aquesta residència són: Sofian Chemcham, Imane Djamil, M’hammed Kilito, Seif Kousmate, Cléa Rekhou i Abdo Shanan.\nDurant l’estada a Barcelona, Jiser organitzarà trobades amb institucions i professionals de la fotografia per poder dur a terme junts projectes col·laboratius, però també farem una trobada oberta al públic en forma de Taula.\n– Divendres 4 de març de 2022, 19h.\nTaula (programa de ràdio en fals directe) al Centre Cívic Can Felipa (Poblenou, Barcelona)


El Consell Comarcal aprova un pressupost de més de 6,5 milions d’euros\nEl pressupost per al 2020 es destinarà majoritàriament a la gestió de residus, ensenyament i benestar social.\nEl pressupost del Consell Comarcal de les Garrigues per a aquest 2020 ascendeix a 6.581.720 €. Un 5,89% menys respecte al de 2019 a causa de la finalització, l’any passat, de les obres d’ampliació de l’abocador comarcal de residus. En aquest exercici l’ens comarcal comença a amortitzar el préstec de la part de l’abocador que s’assumia des de la comarca.\nLa principal inversió, el 54,5% dels ingressos ordinaris, s’ha assignat a despeses corrents de béns i serveis. Per una banda, es destinaran 1.316.300 € a les partides de gestió de residus, que inclouen la gestió del servei de recollida i tractament de residus, l’obra per a l’ampliació i millora de la deixalleria de les Borges Blanques, la recuperació de la deixalleria mòbil i la construcció d’una petita planta de compostatge de fracció vegetal i restes de poda. Per altra banda, les altres dues àrees on s’invertiran són la d’ensenyament, amb un total d’1.133.950 €, i la de benestar social, amb 674.500 €.\nEn segon terme, el 39% dels ingressos ordinaris s’assignaran a despeses de personal de totes les àrees, incloent-hi el personal de diversos programes del SOC. La partida de transferències corrents a beneficiaris de benestar social, entitats benèfiques i fundacions i ajuts de menjador escolar serà de 355.010 €.\nPel que fa als ingressos, es preveuen unes transferències corrents, a través dels convenis finalistes i liquidacions amb altres administracions de 5.992.020 €. La resta, 589.700 € es preveuen aconseguir a través de taxes i altres ingressos.\nAquest pressupost no inclou la previsió d’inversions del Pla Únic d’Obres i Serveis de la Generalitat de Catalunya, ja que no se sap amb seguretat si es podrà executar aquest 2020. En el cas d’acabar essent concedides, suposaran un total de 263.220,47 €.


Una llum i uns colors inspiradors - 64 rutes per redescobrir Catalunya\nUna llum i uns colors inspiradors\nUna imatge del taller on va treballar l’artista, al Mas Miró, on també es poden visitar el corral i la capella.Tjerk Van der Meulen\nUna ruta convida a seguir els indrets rurals del Baix Camp on Joan Miró va obrir els ulls a l’art\nMirar el paisatge i veure quadres. Això és el que li passava a Joan Miró quan era a Mont-roig del Camp, i aquí va ser on de ben jove va decidir que seria pintor. Els seus pares hi van comprar un mas el 1911 i, des d’aleshores, la vida de l’artista va quedar lligada a aquest tros de terra de la comarca del Baix Camp, que s’aboca a la Costa Daurada.\nDaurats, blaus, verds, vermells... Els colors intensos d’aquesta zona dominada pel sol van captivar la imaginació de Joan Miró, considerat un dels màxims representants del surrealisme. “Tota la meva obra és concebuda a Mont-roig. Tot el que he fet a París és concebut a Mont-roig”, afirmava l’artista.\nEl mas, catalogat com a Bé Cultural d’Interès Nacional (BCIN), està integrat per una sèrie d’edificis de diverses èpoques que van del segle XVII al XX. Actualment es conserva el taller de l’artista, que es pot visitar. Darrere del taller, transversalment, hi ha el mas i, al davant, la casa dels masovers. Va ser després d’una malaltia que va patir el 1910, quan el jove Joan Miró –aleshores treballava a disgust com a administratiu a la drogueria Dalmau i Oliveres de Barcelona– va instal·lar-se al mas per recuperar-se. Tenia 17 anys.\nEn aquest indret envoltat de cultius i escombrat per l’aire marí va trobar la seva vocació i la força per tirar-la endavant, malgrat els riscos que comportava dedicar-se plenament a l’art. Els estudiosos assenyalen la seva fusió amb el paisatge i l’estil de vida rural que tantes satisfaccions proporcionava a un jove que havia nascut a Barcelona el 1893. “Mont-roig m’infon un gran entusiasme i pinto com un foll”, confessava sense embuts.\nMont-roig dona nom a moltes de les seves obres primerenques, com ara Mont-roig, el poble (1916), Platja de Mont-roig (1916) o Paisatge de Mont-roig (1916), que troben en la cèlebre La masia (1921-1922) una síntesi del seu amor per aquesta terra. L’anècdota és que Hemingway es va enamorar d’aquest quadre i l’hi va comprar. Miró el va començar in situ i el va acabar a París però amb el cor a Mont-roig, descalç i trepitjant herbes portades del mas. Avui es conserva a la National Gallery of Art de Washington DC, després que Mary Hemingway en fes donació el 1987. “Volia posar tot el que estimava del camp en aquell quadre”, deia Miró.\nA partir dels anys vint Miró viu entre París, Barcelona i Mont-roig, tot i que els estius els passa sempre al mas familiar. No serà, però, fins al 1951 que construirà un taller on poder treballar l’escultura. Als anys 50 s’estableix a Mallorca, amb estades a l’estranger. Actualment el mas es visita i ofereix la ruta El paisatge emocional de Miró, que transcorre per alguns dels espais que va immortalitzar en les seves teles.\nMont-roig, el model\nEntre els punts que configuren aquest recorregut pels indrets que Joan Miró va pintar en els seus quadres hi ha el bell paratge de la Roca, font d’inspiració de Mont-roig, Sant Ramon (1916). Hi retrata l’ermita de Sant Ramon a base de formes cúbiques que copsen la tensió entre els volums. Gairebé sembla que caigui al buit, enfilada al capdamunt d’una roca. També va pintar la platja de Mont-roig, on tot sovint anava a nedar i fer exercici físic baixant pel barranc de la Pixerota. A banda, la platja li suposava un lloc ideal per recollir diferents objectes naturals –pedres, troncs, etc.– que després dibuixaria.\nEl poble de Mont-roig, que avui compta amb uns 12.000 habitants, és un altre dels punts de la ruta. Està format per dos nuclis: l’antic, a l’interior, i la població de la Platja, a la zona costanera. En el quadre Mont-roig, el poble sobresurt el perfil de l’església nova i unes cases apinyades al cantó dret amb tot de conreus circumdants. Els edificis presenten tot un estudi de les ombres, que es projecten en les façanes coronades per un blau rabiós. Des del turó de les Creus, Miró també va pintar el casc antic, que sembla vibrar de moviment, com en el quadre Poble i església de Mont-roig (1919).\n...i demà, ruta del paper i el cuir. D’Igualada a Capellades\nMont-roig del Camp o la “religió” artística de Joan Miró\nMont-roig del Camp, al Camp de Tarragona, és el punt neuràlgic del geni Joan Miró. A la comarca del Baix Camp hi ha la masia on l’artista va despertar a l’art i va rebre la fuetada de la inspiració creativa. L’anomenava fins i tot la seva “religió”, de tan lligat com estava a la vida rural del territori, que va retratar sota diferents angles al llarg de la seva vida. Actualment es pot visitar el Mas Miró, amb el corral, la capella i els camps, i contemplar el taller on treballava –segons ell mateix afirmava– de manera “regular i metòdica”. La ruta El paisatge emocional de Miró ressegueix els indrets naturals que va projectar en la seva obra pictòrica.


El projecte de reforma de l’Hospital de Viladecans inclou un nou edifici a l’avinguda del Mil·lenari | InfoICS\n← Posada en marxa del Laboratori Unificat de la Metropolitana Nord de l’ICS\nUna eina que s’utilitza a l’atenció primària i preveu el risc de fractura òssia també redueix costos econòmics →\nEl nou Hospital de Viladecans constarà d’un edifici de nova construcció darrere de l’actual amb entrada principal per l’avinguda del Mil·lenari. Així ho recull el projecte presentat pels despatxos d’arquitectura Sulkin-Marchissio i Ramón Esteve, guanyadors dels concurs d’idees de l’ampliació i reforma de l’Hospital de Viladecans.\nLa proposta resol molt satisfactòriament el nou programa funcional de l’hospital, incideix sobre el paisatge urbà i obre el recinte a la ciutat en dos nous fronts: a través de l’accés principal des de l’avinguda del Mil·lenari i de l’accés al servei d’Urgències des de l’avinguda de Tarradellas. A més, la ubicació dels nous volums d’edificació genera un itinerari de vianants que uneix l’entrada actual per l’avinguda de Gavà amb la nova entrada per l’avinguda del Mil·lenari, a la vegada que va connectant els diversos edificis que conformaran el futur hospital amb espais enjardinats entre ells que contribuiran a millorar les condicions ambientals.\nAmb aquest plantejament, el gruix de l’activitat assistencial de l’hospital s’ubicarà en el nou edifici situat al front de l’avinguda del Mil·lenari en confluència amb l’avinguda de Tarradellas, mentre que els tres edifici actuals, o bé mantindran l’ús –edifici de Consultes Externes– o bé es reutilitzaran per a usos administratius o de suport.\nAquesta entrada s'ha publicat en Notícia i etiquetada amb despatx Ramón Esteve, despatx Sulkin-Marchissio, Gerència Metropolitana Sud, nou Hospital de Viladecans. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Neix una associació per reclamar que es regulin les illes Formigues - Amics de les Illes Formigues\nInici » Neix una associació per reclamar que es regulin les illes Formigues\nEls promotors ho consideren necessari per controlar-hi els usos i la pressió humana i, d’aquesta manera, preservar el seu entorn natural\n27.07.2016 Diari de Girona\nPALAMÓS | ACN / DDG Regular els usos a les illes Formigues. Aquest és l’objectiu de l’Associació Amics de les Illes Formigues, una plataforma que compta amb representants de diferents activitats com ara pescadors, hotelers i submarinistes, que es va presentar ahir. Reclamen que es regulin els usos de l’arxipèlag format per 16 illots, un entorn «privilegiat» per la seva bellesa i biodiversitat que cada any atrau navegants, afeccionats a la immersió, pescadors i banyistes. «No volem prohibir res però sí que s’ordenin els usos per evitar abusos i garantir la sostenibilitat d’aquest espai», va afirmar el president de l’associació, Jordi Sistach, que recordava que ja està protegit pel Pla d’Espais d’Interès Natural (PEIN) però que cal que s’executi amb actuacions concretes. Fa set anys, ja s’hi va intentar impulsar una reserva d’interès pesquer que va quedar en res.\nA banda de conscienciar a la població, també volen una reunió aquest setembre amb la Generalitat i els alcaldes per parlar del full de ruta. La creació d’aquesta associació va començar a gestar-se fa uns mesos amb la idea de reclamar mesures concretes per garantir la conservació de les illes Formigues, entre Palamós i Palafrugell. El seu president, Jordi Saladich, afirmava que la situació no és «apocalíptica» ni alarmant però que cal regular els usos de l’espai per garantir la preservació d’aquest entorn natural. I és que en un futur preveuen que cada cop hi hagi més pressió humana sobre aquest espai. «Ningú és propietari d’aquest lloc i tothom hi ha de poder fer el que vol però amb control i mesura», va afegir des d’una embarcació i a pocs metres de les illes.\nEntre les actuacions que reclamen, hi ha la instal·lació de boies ecològiques en les zones de fondeig per evitar la degradació del fons marí, que es respecti la normativa de pesca professional i esportiva i la correcta depuració de les aigües residuals en època d’estiu. El seu full de ruta és el Pla d’Espais d’Interès Natural (PEIN), competència de la Generalitat, motiu pel qual reclamen que sigui aquesta administració la que impulsi mesures concretes per donar compliment a la llei.\nPer altra banda, recorden que a banda del PEIN la Generalitat també va redactar el Pla especial de protecció del medi natural i del paisatge de Castell Cap Roig, aprovat el 6 de juny del 2006 i encara vigent. El seu àmbit marí ocupa una extensió de 677,68 hectàrees fins arribar a 1.600 metres d’aigües endins i a una profunditat d’uns 50 metres. Es tracta d’un triangle que, per la franja costanera va des de l’Agulla del Castell fins al Golfet i que s’endinsa fins a les illes Formigues.\nAnteriorEs crea a Palamós l'Associació d'Amics de les Illes Formigues per protegir l'indret\nSegüentNeix l'associació Amics de les Illes Formigues


El govern espanyol encara veta els Mossos a l'Europol, un any després del 17-A\nEl govern espanyol encara veta els Mossos a l’Europol, un any després del 17-A\nEl conseller Miquel Buch recorda a Grande-Marlaska el compromís de Zoido d'ara fa un any d'integrar els Mossos al CITCO\nEl 10 de juliol de 2017, el president Carles Puigdemont va arrencar del ministre de l’Interior espanyol, Juan Ignacio Zoido, el compromís d’integrar els Mossos d’Esquadra al Centre d’Intel·ligència contra el Terrorisme i Crim Organitzat (CITCO), del qual formaven part la policia espanyola, la Guàrdia Civil, l’exèrcit i el CNI. I Zoido va dir que estudiaria la incorporació dels Mossos a l’Europol, el sistema europeu integrat d’informació sobre seguretat. Un mes després, quan això encara era només una declaració d’intencions, hi va haver els atemptats de Barcelona i de Cambrils. El govern va recordar al ministeri el seu compromís, però el govern espanyol ja havia desplegat, amb l’ajuda de mitjans com El Periódico, El País, El Mundo i l’ABC, una campanya de desprestigi contra els Mossos, malgrat la tasca a l’hora d’aturar el grup gihadista autor dels atemptats, i contra l’independentisme. El primer d’octubre ja era a tocar. I no hi va haver cap concessió als Mossos, tot al contrari. Ara, un any després del compromís de Zoido i dels atemptats, els Mossos encara no són ni al CITCO ni a l’Europol, on sí que ha estat autoritzada a entrar l’Ertzaintza.\nEl conseller de l’Interior de la Generalitat, Miquel Buch, ho ha recordat en una entrevista a RAC1, i ha demanat que el govern espanyol compleixi aquell acord entre Puigdemont i Zoido que es va prendre a la junta de seguretat de Catalunya. Així ho traslladarà a l’actual ministre de l’Interior, Fernando Grande-Marlaska. Ha retret que el govern espanyol mostri desconfiança envers Catalunya i ha recordat que la seva reclamació no era de caràcter polític ni partidista, sinó de seguretat dels catalans. ‘No hi ha d’haver cap dubte que qui té la competència són els Mossos d’Esquadra, per la qual cosa no se’ls pot amagar informació.’\nDes de començament del 2015, el CITCO ha mirat de centralitzar tota la gestió de la informació sobre possibles atemptats a l’estat espanyol, focalitzant-se en el gihadisme. Els Mossos d’Esquadra no tan sols no en formen part, sinó que han vist limitat el seu accés a informació sensible i, fins i tot, han patit entrebancs en les investigacions. El cas més escandalós va ser durant l’operació Caront, el 2015 mateix, quan els Mossos van desarticular un suposat grup gihadista per la sospita que planificaven d’atemptar a Catalunya; els investigats van ser alertats per la policia espanyola.\nAl capdavant del CITCO hi havia José Luis Olivera, un home de la màxima confiança del ministre de l’Interior espanyol d’aleshores, Jorge Fernández Díaz. De fet, Olivera va formar part de la brigada política de Fernández Díaz que va conspirar contra els polítics independentistes. I no ha estat fins fa un mes que ha estat apartat del càrrec per Grande-Marlaska.\nLa demanda que fa ara Miquel Buch coincideix amb la publicació d’informacions sobre els atemptats del 17 d’agost sobre les quals el jutge ha aixecat el secret se sumari. Són revelacions que evidencien fins a quin punt els cossos policíacs espanyols i el CNI van disposar d’informació sobre l’imam de Ripoll, Abdelbaki es-Satti, que no van compartir amb els Mossos d’Esquadra. En aquest sentit, un informe elaborat per la Comissaria Superior de Coordinació Central dels Mossos d’Esquadra quatre dies després dels atemptats (21 d’agost) posava de manifest que no constava cap detenció de l’imam de Ripoll per part de cap cos de policia, malgrat que havia estat condemnat el 2010 per tràfic de drogues i que havia passat quatre anys a la presó de Castelló.\nA més, segons que es desprèn del mateix sumari, un cop a la presó, es-Satti va rebre quatre visites de membres de la Guàrdia Civil i del CNI. L’última entrevista la van tenir el març del 2014, poc abans que l’alliberessin i que li perdonessin l’expulsió de l’estat espanyol. Els Mossos d’Esquadra no van disposar d’aquesta informació; si més no, no pas just després dels atemptats de l’agost.


FC Barcelona: La junta es desmarca de Bartomeu | Esports | EL PAÍS Catalunya\nLa junta es desmarca de Bartomeu\nEls vicepresidents Faus i Vilarrubí rebutgen la teoria del president sobre una conspiració de l'Estat en el 'cas Neymar', tot i que afirmen que segueixen donant-li suport\nBarcelona 7 FEB 2015 - 00:24\tCET\nJavier Faus i Josep Maria Bartomeu dialoguen a la llotja. vicens giménez\nEl discurs institucional del FC Barcelona ja no és homogeni en l'estratègia a seguir pel cas Neymar. Sobretot perquè el president sembla anar al seu aire, ara que les eleccions estan molt a prop i que se succeeixen les afliccions judicials. Javier Faus, vicepresident primer i econòmic blaugrana, i Carles Vilarrubí, vicepresident tercer, han desmentit aquest divendres la teoria de la conspiració teixida des de Madrid a la qual va recórrer el president Josep Maria Bartomeu quan el van imputar aquesta setmana per irregularitats en el fitxatge i els contractes de Neymar. “Algú amb poder ha fet aquests moviments que afecten el club”, va lamentar el president en la seva intervenció televisiva. Tesis que aquests dos importants membres la junta han rebutjat. “No m'imagino un senyor dient anem contra el Barça ni crec que hi hagi motivacions polítiques. Crec que cadascú actua pel seu compte”, ha expressat Faus. “No veig la teoria del complot ni en la vida en general ni en aquest cas en particular”, ha subscrit Vilarrubí. Declaracions que evidencien la divisió d'opinions referent al cas, però que no els disgrega, atès que tots dos han dit que segueixen donant-li suport.\nA finals del gener del 2014, Sandro Rosell va dir que dimitia de la presidència del FC Barcelona per unes amenaces a la seva persona, per més que l'haguessin esquitxat de ple les suposades irregularitats de la incorporació de Neymar, atès que el club va declarar que els 40 milions pagats al pare del jugador eren en concepte de fitxatge i Hisenda va estipular que eren de salari. El Barça va pagar de manera preventiva 13 milions, però un nou error –el contracte amb el pare de Neymar reporta aquest any i no el passat, per la qual cosa els últims cinc milions pagats el cinc de gener han de tributar al 52% i no al 24,75% perquè l'11 és resident– ha imputat Bartomeu com en el seu moment va passar amb Rosell. Una resolució que sí que preocupa la junta perquè creu que un imputat no pot presentar-se a les eleccions.\n“No crec que hi hagi motivacions polítiques ni algú que vagi contra el Barça”, diu Faus\n“Hisenda oferia un pacte amb una pena de sis mesos de presó per a Rosell més una multa, i admetre que havien comès delicte fiscal”, ha revelat Faus. Però tant ell com la resta de la junta directiva van rebutjar l'oferiment perquè defensen que no es va cometre tal imprudència, sinó que és qüestió d'interpretacions. “L'operació va ser complexa i excepcional en el món del futbol. El Reial Madrid el tenia pre-signat i fins i tot havia passat revisió mèdica blanca. No era fàcil però per descomptat no vam fer res de fraudulent ni il·legal”, prossegueix Faus. “En cap cas admetrem que el Barça ha comès un delicte fiscal ni que aquesta junta ha enganyat l'assemblea com s'està dient. I si s'ha comès un delicte, que ho digui un Tribunal d'un estat de dret, no un fiscal”. No hi ha tanta unanimitat, en qualsevol cas, amb la teoria de la conspiració d'“els poders de l'Estat” que va denunciar Bartomeu i que ara des del club intenten de corregir, una línia ben diferent de la presidencial. El president, malgrat això, va comparèixer després a Barça TV. “Sempre respecto l'opinió de tothom. Faus i Vilarrubí m'han trucat i m'han comunicat que segueixen donant el seu suport a la junta i a mi com a president”, va dir.\n“No és que hi hagi mal ambient a les juntes, però cadascú va pel seu costat”, expliquen des del club. “No és dolent discrepar, sinó que en aquest cas hem tingut descoordinació. Però no estem ni més ni menys units que fa 24 hores”, assenyala una altra font de l'entitat. Però són diversos els treballadors del FC Barcelona que suggereixen que el president des de fa uns mesos s'ha focalitzat en la seva carrera electoral, fins al punt que filtren que pren decisions de forma unilateral com la destitució de Andoni Zubizarreta i l'àrea esportiva –encara que va ser Jordi Mestre qui ho va notificar a algun d'ells, que d'altra banda encara esperen una trucada presidencial o, almenys, un argument de pes–, o com la mesura d'adoptar les ratlles horitzontals a la samarreta la temporada que ve. Unes determinacions que xocarien amb l'òrgan de govern del club perquè el quòrum per acceptar-les o rebutjar-les ha de ser de 10, que és la meitat més un de la junta perquè són 18. “No ho va consultar a la junta”, asseguren des de l'entitat. “Jo només dic que no trobarà un sol directiu que no estigui d'acord amb aquestes decisions”, afegeix una altra font oficial; “i aquest president, com l'anterior, han debatut sempre, fins i tot amb temes delicats. Una altra cosa és que totes les resolucions siguin aprovades per tots”. I una tercera veu afegeix: “No és cert. Sí que ho va preguntar a la junta”.\n“No veig la teoria del complot ni en la vida ni en aquest cas”, afegeix Vilarrubí\nSigui com sigui, el vídeo que es va fer amb motiu del rècord golejador històric de Messi a la Lliga li va resultar dolorós a Bartomeu, sobretot perquè l'afició li va dedicar una xiulada a ell i a Zubizarreta. Així doncs, va acomiadar al director esportiu i va relativitzar el poder del cap de comunicació Albert Montagut en posar-li Albert Soler (director de relacions institucionals) per damunt.\nMontagut, en qualsevol cas, forma part amb Ignacio Mestre (director general), Manel Arroyo (portaveu i també vicepresident), el mateix Soler i Jaume Masferrer, conseller del president, una espècie de gabinet electoral de Bartomeu que l'aconsella en els seus discursos i que bé podria haver-li donat els arguments que els vicepresidents han rebutjat. Un gabinet que sembla haver-se creat oficialment al club amb l'arribada de Bartomeu per, entre altres coses, vetllar per les qüestions de seguretat que superen la rutina. “En el seu moment era un departament que la premsa va batejar d'intel·ligència i això figura en les actes del club”, recorden des del Barça. “Existeix?”, es pregunta un directiu; “doncs no en tinc ni idea”. I encara un tercer: “Potser està desmantellat”.\nActiu el departament o no, sí que funciona el gabinet. “És per potenciar la figura del president i fer enquestes dirigides per Masferrer i una empresa seva a aquest efecte, que és externa al club”, apunten des del Camp Nou; “i fan preguntes com ara: Li agrada més aquest president que l'anterior? A qui votaria en les properes eleccions? Des que hi ha Bartomeu creu que el club funciona millor quant a imatge?”. El president s'ha defensat aquesta mateixa setmana davant els micros: “No faig res pensant en les properes eleccions”. Des de l'entitat repliquen: “Doncs no fa aquesta sensació perquè sembla que ja ha temptejat gent de fora de la directiva per muntar la propera junta en cas que surti reelegit”.


SOM compromís - SOM Multiespai\nEn SOM Multiespai estem conscienciats amb el nostre barri. Per això volem ser un més involucrant-nos en projectes socials i iniciatives per a fomentar el desenvolupament de NouBarris.\nDescobreix aquí els nostres projectes!\nSEGELL MADE IN NOU BARRIS\nEn SOM Multiespai intentem donar sempre la prioritat a buscar col·laboracions en la nostra àrea d’afluència directa amb el concepte del KM0, contractant proveïdors o artistes locals. Amb l’objectiu de donar a conèixer talents del barri, hem llançat una programació setmanal d’esdeveniments diversos i intentem donar a conèixer en prioritat a talents de NouBarris (teatre, circ, música, literatura, etc.). Podràs identificar els esdeveniments Made in Nou Barris marcats amb el segell.\nEts veí, artista professional, proveïdor o entitat del barri? Pots presentar el teu projecte i/o serveis escrivint a marketing@sommultiespai.com i estudiarem possibles col·laboracions!\nCURSA NOU BARRIS\nDes de l’any 2012 col·laborem amb els nostres veïns de la pista d’atletisme Can Dragó amb la Cursa de Nou Barris. L’acció es desenvolupa en 2 curses, una cursa adaptada i infantil que promou la pràctica de l’esport per a les persones discapacitades i per a sensibilitzar sobre el tema d’alimentació i vida sana. També cada any té lloc durant el mes de maig la cursa popular de 10km oberta a tots. Portem 8 anys col·laborant amb la cursa com a patrocinador oficial.\nCONCERTS VOZES PER LA INTEGRACIÓ\nDes de l’any 2015, col·laborem amb l’associació VOZES la vocació de la qual és donar l’oportunitat a joves a desenvolupar-se a través de l’aprenentatge de la música a nens en risc d’exclusió social. L’associació presta instruments de música i fa classes de forma gratuïta. SOM Multiespai compta amb la coral i músics per a realitzar diferents concerts en el centre.\nCOL·LABORACIÓ AMB L’ASSOCIACIÓ JOGUINES SOLIDARIES NOU BARRRIS\nGràcies a una col·laboració realitzada durant la campanya de Nadal 2018, el Centre comercial ha aconseguit recollir més de 300 joguines que van ser lliurats a nens del barri.\nCOL·LABORACIÓ AMB LA FESTA MAJOR DE PORTA\nCol·laborem amb les festes de Porta amb aportació per a la produccion de la cartelleria per a comunicar l’esdeveniment. Donem suport a la iniciativa difonent la programació en xarxes i en la web.\nRECICLA LA TEVA IL·LUSIÓ\nDes de l’any 2014, sensibilitzem a alumnes de les escoles del veïnat a reciclar a través d’un concurs de creació d’objectes realitzats amb materials reciclats. Les obres dels alumnes estan exposades en el centre i són els clients els que voten a través de la nostra pàgina Facebook pel treball que consideren el mes encertat. Les 3 escoles finalistes reben un xec regalo per a comprar material escolar o esportiu.\nEns sumem a la iniciativa L’Hora del Planeta 2019 de WWF com a mostra de la nostra preocupació pels efectes que el canvi climàtic està tenint sobre les persones, la naturalesa i l’economia del planeta i per a mostrar el seu compromís públic de reduir les seves emissions de CO2. Una vegada a l’any apaguem les llums dels rètols lluminosos i desendollem els ordinadors i aparells elèctrics de SOM Multiespai. Informem i involucrem a tots els empleats i clients comunicant la Campanya perquè s’uneixin en aquesta iniciativa. A més es realitza un donació.\nEl Dia Internacional de la Dona és un bon moment per a reflexionar sobre els avanços reeixits, demanar més canvis i celebrar la valentia i la determinació de les dones del carrer que han jugat un paper clau en la història dels seus països i comunitats. Cada any llancem una campanya de sensibilització sobre una temàtica diferent.\nEn SOM Multiespai ja comptem amb un Punt Violeta, una eina posada en marxa per a ajudar a les persones que sofreixen violència de gènere, o per a les persones de l’entorn que volen gestionar aquesta situació. Un pas més per a ajudar en circumstàncies de violència i que t’acostem en el nostre Centre Comercial.\nINTEGRACIÓ LABORAL AMB SERVEIS DE JARDINERIA\nColaborem amb el Grup de serveis iniciativa social GSIS-VERD que fomenta i promociona la integració laboral per persones amb discapacitat intel·lectual, té com a activitat empresarial la jardineria, a través de la contracció dels seus serveis per a cuidar les nostres zones verdes.\nEl centre GSIS té com a missió d’atendre als alumnes amb necessitats educatives especials en edat escolar d’acord amb les capacitats i possibilitats individuals, seguint criteris i objectius del sistema educatiu actual amb la modificació curricular de l’ESO i dins de l´àrea de tecnologia es fan aprenentatges de la jardineria per facilitar la posterior integració sociolaboral.


SEL Vilanova: El SEL lluitarà per l'ascens\nEl SEL lluitarà per l'ascens\nEl club de la capital del Garraf està d'enhorabona. El SEL Vilanova va assegurar-se dissabte passat a Martorell la segona posició de la classificació i la possibilitat de promocionar per l'ascens de categoria. El SEL es desplaçava a Martorell amb la necessitat d'aconseguir un punt per tal de garantir la promoció, i va tornar amb dos.\nEn un partit de gran intensitat. jugat de tu a tu entre els dos equips i molt igualat, els vilanovins van aconseguir l'objectiu. No era d’estranyar la intensitat: mesuraven forces els dos primers classificats de la lliga regular, separats per només dos punts. Per si no fos suficient, els locals es jugaven el campionat i els vilanovins la promoció. La intensitat va fer que els vilanovins juguessin moltes fases del partit més amb el cor que no pas amb el cap, no acabant de desenvolupar la velocitat i el dinamisme que els ha caracteritzat en molts partits del campionat; al descans, el marcador reflectia un 20 a 10 a favor dels locals, que feien valer en alguns moments la seva veterania. A la represa, els vilanovins, esperonats per una nombrosa parròquia de seguidors a les grades, van mantenir la intensitat i van jugar força estona en la zona de 22 local, aconseguint desenvolupar un joc més continuat, però no exempt d’errors individuals que els van impedir aconseguir més punts. Els segons quaranta minuts van superar, si això era possible, els primers en intensitat: en el marcador parcial, els vilanovins van aconseguir tres assajos més, per dos els del Baix Llobregat. Al final, el 32 a 27 del marcador deixava clara la igualtat que es va viure sobre la gespa. Per al tècnic dels de la capital del Garraf, Isma Ripoll, el xoc va ser d’alt voltatge: “Sabíem que seria dur, que seria igualat, i al final ens ha pogut més el cor que el cap: en determinats moments no hem sabut aprofitar ocasions clares que se’ns han escapat. Fins a tres vegades hem arribat a la zona de marca, i hem hagut de recular per errors individuals. Ara, però, toca pensar en la promoció. Esperem aquests dos partits amb il·lusió i ganes”.\nDesprés del partit entre els dos sènior masculins, els sèniors femenins del Martorell i el Vilanova disputaren un amistós en la modalitat de Seven. Les vilanovines van jugar amb una notable actitud, i demostrant una clara progressió respecte el joc desenvolupat en el seu darrer matx enfront de les noies del RC Manresa, però les locals van fer prevaler la seva major banqueta i van acabar imposant-se a les de blau cel. D’altra banda, el jugador infantil del club Guillermo Mesa va tornar del campionat territorial de seleccions que va disputar a Vilajoiosa (València) amb la selecció catalana; el vilanoví va disputar com a titular els tres partits, en la posició de pilar, i va sorprendre molt positivament públic i tècnics pel seu dinamisme en el joc. La selecció catalana va acabar la competició en cinquena posició.


Museu de la colònia Vidal | Patrimoni Cultural. Generalitat de Catalunya\nMuseu de la colònia Vidal Revivint la vida en una colònia tèxtil\nEntrada del Casal de la Dona i Escola de la Colònia Vidal. Jordiferrer/ Wikimedia Commons - modificada. CC BY-SA 3.0\nPassejant pel Museu de la Colònia Vidal de Puig-reig podem conèixer com eren la vida i el treball en una colònia tèxtil catalana de principis del segle XX. Espais com l’escola, la fàbrica o els habitatges són testimonis de la Revolució Industrial a Catalunya.\nInstal·lada al peu del riu Llobregat per utilitzar la seva aigua com a font d’energia, la Colònia Vidal forma part d’una de les principals concentracions de colònies tèxtils d’Europa. En el conjunt arquitectònic destaquen edificis com la torre de l’amo, la torre del director, la fàbrica, l’església, el casino teatre i el casal de la dona/escola.\nEl Museu va obrir el 1995, i forma part del Sistema Territorial del Museu de la Ciència i de la Tècnica de Catalunya. Proposa un itinerari que mostra al visitant serveis de la colònia obrera com els habitatges, l’escola, la biblioteca, la peixateria, el safareig o les dutxes. La visita també inclou una exposició permanent que explica el dia a dia dels homes i les dones que treballaven a la fàbrica.\n- Les visites guiades proposen un recorregut per l'interior de la Colònia Vidal.\n- El servei educatiu inclou materials didàctics, tres tipus de visites: guiada, teatralitzada i lúdica.\nWeb del Museu de la Colònia Vidal\nLa nau dels telers\nEn aquest espai del Museu de la colònia Vidal s'explica tot el procés tècnic de confecció de fils i teixits.


“David Bowie Is” al Museu del Disseny el maig del 2017 | Bonart\n“David Bowie Is” al Museu del Disseny el maig del 2017\nEl dia 25 maig 2017 obrirà les portes l’espectacular exposició internacional “David Bowie Is” al Museu del Disseny de Barcelona.\n“David Bowie Is” explora els processos de David Bowie com a músic innovador i icona cultural, per al que realitza un recorregut pel seu estil canviant i reinvenció constant durant cinc dècades. L’exposició també se centra en la seva obra col·laborativa amb artistes i dissenyadors, i demostra com el treball de Bowie va influir i va rebre la influència de moviments més amplis de l’art, el disseny, la música i el teatre.\nEl Victoria and Albert Museum de Londres va gaudir d’un accés sense precedents a ‘David Bowie Archive‘ per preparar la primera retrospectiva internacional sobre l’extraordinària trajectòria de David Bowie, un dels artistes més innovadors i influents del nostre temps.\nEls comissaris de la secció Theatre and Performance del V & A, Victòria Broackes i Geoffrey Marsh, s’han seleccionat més de 300 objectes exposats de forma conjunta per primera vegada. Entre ells s’inclouen lletres manuscrites, vestuari original de l’artista, articles de moda, fotografies, pel·lícules, vídeos musicals, dissenys d’escenaris, instruments del mateix Bowie i caràtules dels seus discos.\nLa retrospectiva de David Bowie suposa una experiència audiovisual completa gràcies a l’ús de tecnologia multimèdia del nivell més avançat.\nL’exposició ha recorregut el món en una gira internacional des de la seva inauguració al V & A en 2013, i ha viatjat a nou museus de diferents països, entre els quals hi ha el Canadà, Austràlia i el Brasil. S’inaugurarà a l’espai errada G1 de Tòquio, Japó, al gener del 2017, des d’on arribarà a Museu del Disseny de Barcelona, el 25 de maig.\nEl Victoria and Albert Museum ha anunciat recentment que l’emblemàtica exposició ha sobrepassat el milió i mig de visitants, el que la converteix en la mostra més visitada en els 164 anys d’història del museu.\nLes entrades per a l’exposició a Barcelona podran adquirir a partir del dia 9 de gener del 2017 a través de www.davidbowieis.es i www.ticketea.es\nExcepcionalment, unes setmanes abans de sortir a la venda, les entrades poden adquirir-se a través de l’SonarGift, al costat de l’Abonament Sónar 2017. Una promoció amb la qual es pot escollir abans que ningú el dia i l’hora per visitar la mostra.


Els treballadors d'Iberia desconvoquen la vaga prevista per aquest estiu\nLa direcció de l'aerolínia i els sindicats han arribat a un acord que compromet a la companyia a garantir la continuïtat de la plantilla actual\nACN / EFE Barcelona 23/07/2012 17:52\n260x366 Avions d'Iberia a l'aeroport de Barajas, la principal base d'operacions de la companyia aèria. / ÁNGEL DÍAZ / EFE Avions d'Iberia a l'aeroport de Barajas, la principal base d'operacions de la companyia aèria. / ÁNGEL DÍAZ / EFE\nEls sindicats dels treballadors d'Iberia a l'aeroport del Prat o la direcció de la companyia han arribat a un acord per desconvocar la vaga prevista per als sis divendres d'estiu que queden (aquest divendres 27 de juliol i 3, 10, 17, 24 i 31 d'agost). Segons el sindicat UGT, les dues parts han signat aquest dilluns un acord després que els representants de l'aerolínia s'hagin compromès a complir els compromisos que van pactar amb els treballadors.\nEls treballadors van convocar la vaca com a mesura de pressió davant l'incompliment d'aquests compromisos, que segons els sindicats Iberia no va complir en subcontractar feines a empreses externes.\nAquest dilluns, els treballadors i la direcció han acordat que qualsevol canvi de proveïdor haurà de garantir el manteniment de la plantilla actual. L'acord estableix, en aquest sentit, el compromís de totes dues parts d'elaborar un estudi per revisar i cal incrementar els llocs de treball que ara existeixen.\nLes dues parts han acordat reprendre les converses sobre la viabilitat i la continuïtat dels departaments de Protocol i de l'estructura de Terminal de Càrrega a l'Aeroport del Prat i també abordar la problemàtica del col·lectiu FACTP del Prat (fitxes a temps parcials). Han pactat també anunciar el quadrant de treball amb més temps d'antelació.


viurealspirineus 12:44 27/11/15\nAquest cicle compta amb un total de cinc conferències diferents que tenen com a objectiu proporcionar eines als pares i mares per tal de poder triar i adquirir jocs i llibres de qualitat i educatius pels seus fills i filles.\nCartell dels dies de les xerrades.\nL'Escola de Pares de la Seu d'Urgell proposa un cicle de xerrades que porta per títol “Joc, Joguines, Jugar!”, el qual s'emmarca dins del Pla Educatiu d'Entorn de la ciutat.\nAquest cicle compta amb un total de cinc conferències diferents que tenen com a objectiu proporcionar eines als pares i mares per tal de poder triar i adquirir jocs i llibres de qualitat i educatius per als seus fills i filles de cara als regals nadalencs.\nLa primera conferència d'aquest cicle tindrà lloc avui divendres, 27 de novembre, sota el títol “Juguem?” amb una sessió de jocs en família que ens oferirà una ludoteca de jocs de taula per edats. L'activitat anirà a càrrec de Xavi Socias, tècnic d'animació. L'activitat tindrà lloc a les sis de la tarda al centre cívic El Passeig.\nXavi Socias explica respecte el contingut d'aquesta xerrada que “el joc és una eina bàsica en el desenvolupament tant de les persones com de les relacions amb els altres”. La sessió serà una mostra de jocs per gaudir en família, petits amb petits, grans amb petits i grans amb grans.\nA banda de la xerrada d'avui també n'hi haurà d'altres:\nDimecres, 2 de desembre: Juguem amb pantalles, xerrada i taller pràctic. A càrrec de Xavi Socias i Mateu Ubach, terapeuta familiar. La sessió comptarà amb participació d'exalumnes de La Salle, on es presentarà el treball APS curs 2014-2015. Serà a les sis de la tarda, al centre cívic El Passeig.\nDivendres, 4 de desembre: El joc: aprenentatge i desenvolupament dels infants de 0 a 6 anys. Aquesta xerrada anirà acàrrec de Miquel Alet, psicòleg del Centre de Desenvolupament Infantil i Atenció Precoç. Tindrà lloc a la Biblioteca Sant Agustí, a dos quarts de vuit del vespre.\nDimecres, 16 de desembre: Els jocs de rol i el potencial de la imaginació. Taller pràctic per a joves, a càrrec de Xavi Socias, tècnic d'animació. La sessió es farà al centre cívic El Passeig, a les set del vespre.\nAquest cicle de xerrades de l'Escola de Pares està organitzat per la Biblioteca Sant Agustí, Cheap Films, CDIAP, Mateu Ubach, Serveis Educatius de l'Alt Urgell- Cerdanya i Regidoria d'Ensenyament de l'Ajuntament de la Seu d'Urgell.


L’Ajuntament de Terrassa estrena un sistema de gestió energètica\nL’Ajuntament de Terrassa avança cap a la sostenibilitat energètica de la ciutat amb una nova solució integral d’eficiència energètica que permetrà aconseguir importants estalvis econòmics i ambientals per a la ciutat. El passat 25 de maig es va posar en funcionament amb èxit el nou sistema de gestió energètica de l’Ajuntament de Terrassa, liderada per les sinèrgies de les eines DEXCell de DEXMA i gemweb d’open energy.\nEl consistori ja disposa d’aquesta nova solució de gestió energètica municipal per a 902 subministraments d’electricitat i gas, a més de 103 mesuradors en 82 edificis de la ciutat, integrats amb el sistema “SENTILO Terrassa” i amb els sistemes informàtics interns d’administració comptable i fiscal. En les passades setmanes, els equips de l’Ajuntament de Terrassa, DEXMA i gemweb han estat implementant i ajustant coordinadament els sistemes de comunicació i les integracions de les diferents plataformes, amb la corresponent formació als tècnics municipals.\nGemweb i DEXMA asseguraran la gestió de les dades energètiques municipals relatives a l’inventari, facturació i contractació energètica i la tele-lectura de comptadors energètics i d’altres magnituds ambientals (interiors i exteriors). Amb tot això, els tècnics municipals podran optimitzar, gestionar, controlar i preveure la demanda, els costs energètics i la petjada de carboni, així com validar mensualment el gran volum de factures d’energia vers les companyies corresponents.\nAjuntament de Terrassa energia sostenibilitat


Formació Archives - Page 13 of 14 - Comunicatur\nEls propers 22 i 23 d’octubre, l’hotel Alimara acull les jornades “La creativitat en les ciutats turístiques: des de l’imaginari de Cerdà”. En aquestes sessions, emmarcades dins del programa d’activitats de l’Any Cerdà i del 40è aniversari del CETT, es debatrà la creativitat com a fórmula de gestió de les ciutats turístiques.\nUn sopar multitudinari amb els antics alumnes del CETT el proper mes d’octubre serà la gran festa de celebració del 40è aniversari de la fundació d’aquesta institució educativa.\nEl Ministeri potencia l’intercanvi de coneixement turístic, però en l’àmbit acadèmic\nLa Secretaria d’Estat de Turisme s’ha mostrat molt activa en la signatura d’acords amb universitats espanyoles i l’Organització Mundial del Turisme (OMT) per facilitar l’intercanvi de coneixement turístic i promoure la innovació en el sector. Però aquests acords no tenen una translació real sobre les empreses del sector ja que no inclouen cap fórmula de transmissió de resultats a l’activitat real i es mou en l’àmbit purament acadèmic.\nEl proper 30 de setembre s’acaba el període per sol•licitar una de les 15 beques de Turisme de Catalunya, destinades al desenvolupament a l’estranger d’accions promocionals i de suport a la comercialització de productes turístics per a l’any 2010.\nEn temps de crisi la formació i el reciclatge dels professionals del turisme està agafant valor. Són moltes les institucions que han apostat per formar els treballadors per millorar la competitivitat del sector. Es tracta d’una opció que pren rellevància en moments de crisi.\nL’Associació Catalana d’Agències de Viatges (ACAV) i l’Escola Universitària d’Hostaleria i Turisme CETT-UB sumen esforços per a aconseguir que l’administració permeti la realització de contractes laborals duals que incentivin a les empreses a contractar estudiants en formació.


Fundació Ernest Lluch - Premis i Beques - I Premi Ernest Lluch de Ciències Socials i Polítiques (Batxillerat) 2006\nI Premi Ernest Lluch de Ciències Socials i Polítiques (Batxillerat) 2006\nAl Premi hi poden optar els alumnes de batxillerat de tots els centres d’ensenyament secundari de Catalunya que hagin estat seleccionats prèviament pel seu centre. • La Direcció de cada centre d’ensenyament només pot presentar al Premi un treball de recerca. • Els treballs de recerca han de ser originals i inèdits. • Els treballs de recerca, amb un únic original, s’han de presentar necessàriament impresos en paper. Així mateix, si el treball conté materials en algun altre tipus de format (vídeo, casset, web...), també s’han d’adjuntar. • Es valoraran especialment aquells treballs de recerca que tinguin un enfocament interdisciplinari en el camp de les ciències socials i polítiques. • Tots els treballs es presentaran en un sobre o en un paquet tancat en què figuri Premi Ernest Lluch al millor treball de recerca de batxillerat en ciències socials i polítiques i el pseudònim de l’autor. En el mateix treball hi constarà només el pseudònim de l’autor. Dins del paquet, en un full a part, es farà constar: 1. Pseudònim, nom, cognoms, adreça i telèfon de l’alumne/a que concursa. 2. Nom i cognoms del director o coordinador de batxillerat del centre i telèfon de contacte. 3. Nom i adreça del centre. 4. Vistiplau de la Direcció del centre, incloses la signatura i el segell. • El termini de presentació dels treballs finalitzarà el 23 de maig del 2006. • El jurat estarà format pel degà dels Estudis de Ciències Polítiques i Gestió Pública de la UPF, que el presidirà; tres professors d’aquests estudis i tres membres designats per la Fundació Ernest Lluch. La decisió del jurat és inapel·lable. El jurat resoldrà qualsevol qüestió no prevista en aquestes bases. • El premi estarà dotat amb 2.000 €. • Es podran atorgar, a criteri del jurat, mencions honorífiques en funció de la qualitat dels treballs seleccionats. • El premi i, en el seu cas, les mencions honorífiques, es lliuraran a la seu dels Estudis de Ciències Polítiques i Gestió Pública de la Universitat Pompeu Fabra el dia 5 de juliol del 2006. • Tots els treballs s’enviaran per correu certificat o es lliuraran personalment, en horari de 9.30 a 14.00 h i de 15.30 a 17.00 h, a: Premi Ernest Lluch al millor treball de recerca de batxillerat en ciències socials i polítiques. Secretaria dels Estudis de Ciències Polítiques i Gestió Pública. Universitat Pompeu Fabra. Ramon Trias Fargas, 25-27. 08005 Barcelona • La decisió del jurat es farà pública a les pàgines web dels Estudis de Ciències Polítiques i Gestió Pública i de la Fundació Ernest Lluch a partir del 14 de juny del 2006. • Els Estudis de Ciències Polítiques i Gestió Pública i la Fundació Ernest Lluch no es responsabilitzaran dels treballs que no hagin estat recollits abans del 30 de desembre del 2006. • Una còpia del treball premiat i, si és el cas, dels treballs amb menció honorífica, seran dipositats a la Biblioteca de la Universitat Pompeu Fabra. • La participació en aquest concurs implica l’acceptació d’aquestes bases.\nActe de lliurament: dimecres 5 de juliol de 2006.\nAtorgament: El jurat del I Premi Ernest Lluch de Ciències Socials i Polítiques ha declarat guanyador el treball Miquel Serra i Pàmies, la història d'un oblit de Guillem Martí i Masana (pseudònim Barres de sang) de l'Escola Pia de Nostra Senyora de Barcelona. A més, s'han atorgat tres accèsits honorífics a Consum d'aigua: del pensament global a l'actuació local d'Auri García i Morera i Marçal Girbau i García (pseudònim l'Eco) de l'IES Sant Quirze del Vallès: a Corrandes d'un exili de Damián Sánchez Bonmatí (pseudònim José Molina) del Centre Escolar Empordà de Roses; i a Situació electoral a Catalunya de Marta Guitart Sanchís (pseudònim Tigris) de l'IES Jaume Balmes de Barcelona. Per últim, el jurat vol agrair la participació i lloar la gran qualitat dels 90 treballs presentats.\nRecepció de treballs fins el 23 de maig de 2006.