El 2018 es van denunciar 53 violacions, la pitjor xifra dels últims onze anys - Diari de Girona\nEl 2018 es van denunciar 53 violacions, la pitjor xifra dels últims onze anys\nEl creixement d'aquest tipus de delicte sexual té una alta resolució segons mostren les dades del Ministeri de l'Interior\neva batlle 11.04.2019 | 00:48\nEls Mossos i la resta de forces reben denúncies a les comissaries, com a aquesta de Santa Coloma de Farners. aniol resclosa\nEls Mossos i la resta de forces reben denúncies a les comissaries, com a aquesta de Santa Coloma de Farners.\nDurant el 2018 es van denunciar 53 violacions, la pitjor xifra detectada en els últims 11 anys per les forces policials de les comarques gironines. Es tracta d'una xifra de rècord a la província i molt preocupant ja que afecta la part més íntima de les persones i és una forma de violència masclista, ja que en la seva majoria, les víctimes són dones.\nAquest tipus de delictes sexuals sovint tenen lloc en situacions d'oci nocturn però els últims temps s'han viscut també casos de «manades» que les cometen en forma grupal. En referència a aquesta xacra, el cap de la Regió Policial de Girona, el comissari dels Mossos d'Esquadra Josep Milan, va destacar aquest dimarts durant el Dia de les Esquadres que cal posar-hi fre.\nI no només des de la lluita a través de les forces policials sinó que també ha de ser la societat que no permeti aquest tipus de pràctiques. Va qualificar de «xacra» i ho va qualificar com a «accions execrables, que han evolucionat amb depredadors grupals i ens han de fer reaccionar».\nAquest tipus de delicte sexual té una resolució policial efectiva, ja que com mostren les dades estadístiques de criminalitat del Ministeri de l'Interior per exemple, durant l'any 2017, de les 36 violacions, 31 d'elles es van resoldre.\nSi s'analitzen les dades dels darrers anys, així ho demostren. El 2011 va ser l'any amb més violacions conegudes pels cossos policials després de les de 2018. Llavors, se'ns van detectar 45 i d'aquestes, segons l'estadística, només cinc queden per resoldre.\nDe casos recents que han sortit a la llum hi ha el de Lloret de Mar, que va produir-se la nit del dia 23 de febrer quan una jove va perdre l'últim autobús per tornar a casa i va entrar a un banc de l'avinguda Just Marlés a Lloret de Mar per passar-hi la nit. Mentre dormia, dos homes van entrar, la van despertar i la van amenaçar per fer-la anar fins a un carreró. Allà, un d'ells la va violar.\nLa Divisió d'Investigació Criminal (DIC) dels Mossos d'Esquadra a Girona va obrir una investigació per identificar els sospitosos i es va poder identificar el suposat agressor sexual: un jove de 23 anys d'origen magrebí. Els Mossos el van detenir i el jutge l'ha enviat a presó. L'altre implicat en els fets encara està pendent de detenció.\nAgressió per Sant Joan\nDurant l'any passat hi va haver també un cas destacat, va ser el que va produir-se el Sant Joan del 2018 a Palamós. L'agressió sexual va tenir lloc de matinada a escassos metres de la zona de la platja de Palamós on hi ha instal·lades les barraques de la festa major, en un edifici en obres.\nEl suposat autor material de la violació va abordar la noia a la zona d'obres, la va amenaçar i la va penetrar. Mentre l'agredia sexualment, va arribar al lloc el segon detingut, que segons recull la investigació, no va prendre part activa en la violació però tampoc va fer res per evitar que l'altre jove continués perpetuant-la.\nEls Mossos d'Esquadra van identificar els dos presumptes autors dels fets i la fiscalia de menors en funcions de guàrdia de Girona va decidir enviar a un centre de menors de justícia juvenil el detingut com a autor material de la violació a una menor a Palamós. El segon jove implicat en l'agressió sexual va quedar en llibertat sota la tutela dels seus pares després de passar a disposició de la Fiscalia.\nUna altra dada a destacar d'aquest tipus de delicte (agressió sexual amb penetració) són les detencions que com es pot veure són resolutives amb els casos anteriors. Les dades de 2018 no estan disponibles però les del 2017 ja estan disponibles. Es pot veure que el 2017 es van arrestar 34 persones per agressions sexuals amb penetració, en un any amb 36 fets. En total s'han arrestat 187 persones en 10 anys per violacions a la província de Girona.\nGirona, al segon lloc en trucades al telèfon contra la violència masclista. Comarques


Un dia en les carreres: Riquer fa noranta-vuit anys\nRiquer fa noranta-vuit anys\n[Crònica] Fascinat vaig quedar-me en veure les “pomes de paradís” de la Beth, la cantant que havia descobert catòdicament a Operación Triunfo. Al damunt de l’escenari, com una rosa que s’esfulla, va anar recitant el difícil monòleg del desflorament de la princesa Carmesina; amb tanta convicció que m’atrapava la mateixa força motriu del meu primer amor consentit. Corria l’any 2008 i el text era el conegut, era el de sempre, en esplèndida versió teatral de Calixto Bieito i de Marc Rosich per al teatre Romea. I un cop més vaig celebrar Martí de Riquer. Més de cinc-cents anys després d’aquell reguitzell de paraules i d’ais encesos escrits per Joanot Martorell i aquella era la prova de l’oportunitat del dur estudi de la literatura, aquell resplendor del cos ters i vibrant de la Beth mig nu en meitat de l’escenari. Perquè ¿què era el Tirant lo Blanc abans de Riquer? Un gran nom d’una orgullosa i desconeguda literatura, una cita de Cervantes que l’anomena “el mejor libro del mundo” pel seu estil. I poques edicions, sovint difícils de trobar, no gaire més. Gràcies a una vida consagrada a viure la literatura amb sentit comú, s’aconsegueix esventar la pols negra dels nostres clàssics i rescatar-los del segrest dels especialistes, tan vampirs com avorrits. Riquer ha fet que la literatura sigui molt més literatura perquè ha sabut trobar-li el què, la gràcia en el món contemporani, actualitzar-la, sense curiositats passades. Ha sabut explicar-la de manera convincent. Amb profit.\nNomés qui ha viscut entenent el que vivia després pot llegir entenent el que llegeix. “¿En quina època li hauria agradat més viure, vostè que és medievalista però també especialista en Cervantes, sense oblidar la gran passió que té per escriptors del segle XIX com Balzac o del XX com Mario Vargas Llosa?” Riquer va contestar com un tro a la pregunta i encara em fa ressò a les orelles. “¿En quina època? Viure en aquesta en què ja visc. Ara.” Aquest ara ha arribat a tenir les dimensions literàries d’un segle, i Riquer, nascut el 3 de maig de 1914, representa molt bé el moment més recent, una època fascinant migpartida per una guerra, per la col·lisió d’optimismes contradictoris i irreconciliables. És el testimoni d’una manera de fer les coses a la catalana, una incòmoda manera, és ben veritat, però compromesa amb el seny, amb l’observació una mica escèptica del que ens envolta. Aquí es fan les coses així, a la catalana, com a la seva acadèmia, la de Bones Lletres de Barcelona, l’antiga i austricista acadèmia dels Desconfiats que, segons com, ha pogut mantenir una certa independència de criteri. Riquer és, malgrat el seu caràcter explosiu i ferm, un liberal catòlic, molt més semblant a Chesterton que a Esterlich o a Josep Pla. Moltes hores de coneixement i de bones sorpreses. Un bonhomiós desconfiat.\nL’escriptor Riquer és eficaç. Segurament perquè per escrit s’ha escoltat poc i ha fet com els bons periodistes o els grans historiadors: escriure completament al servei d’unes idees externes, treballar per a la solució d’uns determinats problemes i així, no hi ha manera de tenir interès en la notorietat o de fer teràpies amb l’escriptura. És que no surt. Riquer es forma bé traduint del grec a l’ombra de Carles Riba i acaba fascinat per la prosa medieval de Bernat Metge, un amor que l’acompanyarà per sempre i el farà tenir enteniment i seguretat, ordre, que per això serveixen els clàssics. Martí de Riquer es converteix en un dels escriptors més determinats i secrets de la cultura catalana recent, encara que mai no li donin un premi literari justicier que reconegui que escriu millor que la majoria. És igual. Riquer el que fa és continuar la feina de Milà i Fontanals i mostra que el catalanisme és fonamentalment un fenomen de civilització, de cultura i que, per això, en la Romanística, els catalans són protagonistes. Des del punt de vista independentista, per dir un exemple, la Història de la Literatura Catalana de Riquer no hauria de canviar demà ni una coma encara que va ser publicada en 1966, en temps del general victoriós.\nRiquer sap molt bé què vol dir ser Riquer i, en bona mesura, ha fet sempre el que li ha vingut bé, que és aristocràticament parlant una manera d’entendre la vida i de suscitar l’enveja d’algunes persones que, val a dir, no s’expliquen com l’any 1979 Quinze generacions d’una família catalana, un gruixut volum de més de mil pàgines, va esdevenir un èxit de vendes. I a sobre, discrepant fortament dels punts de vista o tabús de Ferran Soldevila. A Riquer li ha sigut igual que els mercaders dels llibres consideressin que tres grossos volums de poemes de trobadors mai no es vendrien i l’any 1975 l’editor Lara publica Los trovadores amb la resolució obedient d’un soldat. Perquè Riquer és Riquer ha pogut fer La Canción de gesta francesa, L’arnès del cavaller, l’Heràldica catalana i l’Heráldica castellana en tiempos de los Reyes Católicos, els Caballeros errantes españoles i molts altres llibres saberuts que potser mai no imaginaríem que ens interessen, però sí, ens interessen, tan ben escrits. Ha creat un públic i ha fet vendre llibres, en un país com el nostre que crema més públic lector que masses forestals. Riquer crea lectors perquè és una força de convicció que encomana entusiasme, ganes d’aprendre, de llegir, de veure les coses d’una manera nova i fascinant, vitalista. Ho certifiquen barrejadament els seus amics i alumnes, Salvador Espriu, J.V. Foix, Maria Aurèlia Campmany, Paco Noy o Manuel Vázquez Montalbán, Aina Moll, Jaume Vallcorba. Riquer segueix el consell de Juvenal per als professors: “als joves se’ls deu el respecte més gran.”\nEn una literatura tan amenaçada per la cursileria com la catalana és més necessari que enlloc un vitalisme que vulgui dir caràcter i rotunditat. Riquer exhibeix un tarannà enèrgic, divertit, enginyós i profitós, de vegades paradoxal que esdevé fins i tot sarcàstic. Inesperat. S’ha estimat més envoltar-se de llegendes poc convencionals per al que sol ser habitual en una personalitat trencadora i, per dir-ho així, precisament perquè és una persona molt poc convencional. No ha estat mai un savi peculiar ni distret a la manera tòpica d’Einstein perquè no sap badar. La llegenda diu que Riquer mai no va faltar a classe i així pot creure’s perquè, de fet, fer classe, ensenyar, aprendre a ensenyar ha estat la seva manera de dialogar, que és el que volen fer permanentment els bons xerraires. Aquests xerraires volen xerrar si els deixen amb Petrarca, amb Ausias Marc o amb Martorell mateix i després comentar la jugada amb els alumnes. Amb alumnes de tota mena de manera, amb col·laboradors i després amics que han treballat a les tardes de l’estiu enganxós de Barcelona amb els manuscrits revells dels nostres passats grans autors. De jovenet, Riquer va col·laborar activament amb el senyor Duran i Sampere per salvar els arxius de Catalunya, els de la Corona d’Aragó de la fúria destructiva d’uns revolucionaris que una mica més i acaben de cop amb la nostra memòria nacional escrita. Riquer és el combatent de la camisa blava en el bàndol franquista però també és el defensor dels estudiants davant de les autoritats franquistes, l’home pont entre els que volen fer com Suárez i els que volen fer com López Raimundo; Riquer és el providencial subministrador de tabac per a Jordi Rubió i Maria Aurèlia Capmany durant els fets de la Caputxinada. El catòlic que es confessa, combrega i que, alhora, forma part del mateix grup parlamentari que Lluís Maria Xirinacs com a senador de designació reial. El medievalista i monàrquic Riquer que recorda als uns i als altres que l'Espanya tradicional mai no ha estat unitària, amb una clara personalitat plurilingüística i plurinacional. El seu és un catalanisme ferm, construït en els anys anteriors a la proclamació de la República del trenta-u.\nJa sigui entre persones molt il·lustrades o honestament elementals, la sola presència o l’esment del nom de Martí de Riquer produeix un efecte viu, extraordinari. Per anys que passin, sempre inalterat. Riquer és fulgor per la cultura, per la vida. Una passió que, si d’alguna manera va ser diletant en la seva joventut quan escriu obres de teatre sensacionals com Spinoza i els gentils i El triomf de la fonètica, aviat es va adaptar fins al saber estar, fins a la facilitat de circumspecció i de mesura que esdevé elegant partidisme, art de la prudència. Li agrada això i no pas allò i molt menys allò de més enllà. Una cosa aquí i l’altra en un altre lloc. És a dir: fumar en pipa vol dir indefectiblement deixar els cigarrets de banda. Reconèixer el Tirant com una de les grans novel·les volia dir discrepar de la seva època, quan ningú no pensava així ni apostava pels trobadors en una universitat inclinada als estudis clàssics de grecs i llatins. L’opinió de Riquer suscita respecte perquè és un constructor de criteris, sap escollir. Un dia em va explicar, mentre baixàvem una escala, com havia après molt d'Agatha Christie a l'hora d'investigar per escrit. A través dels seus llibres jo vaig conèixer la gaia ciència dels trobadors on la joventut és una qualitat moral i no una edat, on es practica la mezura (moderació), la llarguesa (generositat), l’ensenhamen (la bona educació), el solatz (tracte afectuós, diversió), la mercé (compassió), el pretz (vàlua, estima) i sobretot, la complexa paraula amor. Afegim-hi el gran estendard de Riquer, el joi. Un concepte que és alhora plaer, goig, alegria, joia. Una exaltació interior que eleva l’home per sobre d'ell mateix, una alegria tan violenta que tot l’ésser se sent per sempre renovat. Com és l’entusiasme de trobar el Graal. Com li passa a Perceval i al seu millor intèrpret.\nMartí de Riquer ha fet noranta-vuit anys perquè físicament és una força de la naturalesa. La intel·ligència que té també ho és. Va guanyar la primera resistència de la noia amb la que després es casaria, María Ysabel Permanyer, perquè sabia el nom de la reina de Saba. ¿Quin nom era, com es deia? Salut, salut, molta salut, Riquer, Mestre!\nEtiquetes de comentaris: assaig, Beth, Cervantes, Chesterton C. K., Esterlich Joan, Foix JV, Lara Manuel, literatura catalana, literatura medieval, Martorell Joanot, Metge Bernat, Milà i Fontanals, Pla Josep, Riba Carles, Riquer Martí de


About: Palau de la Cultura i la Ciència\nEl Palau de Cultura i Ciència de Varsòvia és un edifici situat a Varsòvia, sent l'edifici més alt de Polònia, el vuitè més alt de la Unió Europea i el 187. º més alt del món amb els seus 237 metres d'altura.Originalment era conegut com el Palau de Ióssif Stalin de Cultura i Ciència, però més tard, a la desestalinització va canviar aquest nom per l'actual. S'utilitza com a centre d'exposicions i complex d'oficines.\nEl Palau de Cultura i Ciència de Varsòvia és un edifici situat a Varsòvia, sent l'edifici més alt de Polònia, el vuitè més alt de la Unió Europea i el 187. º més alt del món amb els seus 237 metres d'altura.Originalment era conegut com el Palau de Ióssif Stalin de Cultura i Ciència, però més tard, a la desestalinització va canviar aquest nom per l'actual. S'utilitza com a centre d'exposicions i complex d'oficines. (ca)\nPalau de la Cultura i la Ciència (ca)\nfreebase:Palau de la Cultura i la Ciència


PORTAVEU COMARCAL COMPROMÍS - 01/03/2020\nSegurament la majoria d'usuaris de l'autovia CV-35 que va des de La Pobla de Vallbona cap a la Serrania ens pregunten: Era precís esta ampliació en estos moments? No hi haurà altres trams més importants que executar i millorar? Per què no s'atenen les demandes dels municipis per millorar l'accessibilitat als seus usuaris? La resposta sense ser un tècnic especialista es clara. No era precís, el volum de trànsit en estos moments no requereix d'esta ampliació del tercer carril entre La Pobla i Llíria, i possiblement tampoc el desdoblament entre Casinos i Llosa. Però l'herència rebuda del PP de la licitació del "Peatge en l'Ombra" de 2005 sembla que ha obligat al Consell del Botànic a fer estes obres innecessàries, tot per uns contractes lleonins que es varen signar en l'època del boom urbanístic i desmadre territorial.\nNo haguera sigut millor invertir estos esforços en acabar el ramal de la CV-50 entre Benaguasil i l'Autovia-A3, o ampliar i adequar la carretera a partir de Losa del Obispo cap a Chelva, Titaguas o Aras de los Olmos? Segurament si, però no va ser lo pactat pel PP en el seu moment amb les empreses concessionàries. Es més, segurament el peatge en l'ombra que anem a pagar en els pròxims 20 anys des de la Generalitat Valenciana (és a dir, anem a pagar tots els valencians) suposarà desemborsar 2 o 3 voltes més del que realment val executar les obres. És l'herència rebuda.\nUna gestió mal feta fa quinze anys com esta comporta derivades incomprensibles en el 2020, ja que ni els tècnics de la Conselleria ni polítics d'aleshores varen posar fre a estos desficacis, tot eren palmes i silencis que ara ens va tocar pagar a la ciutadania valenciana en diferit. No tenen cap justificació.\nEsperem, que al menys les obres que s'executen estiguen en condicions, ja que lo que es va fer al seu moment va deixar diversos punts negres en el seu recorregut, com ara l'entrada a l'Eliana des de València, on quan s'incrementa el trànsit provoca retencions perilloses. O l'entrada a Llíria-Benissanó també des de València, on el peraltat es va fer tant mal que ha provocat diversos accidents de trànsit i eixides de la via en la corba que passa sota la mateixa CV-35. Per no dir l'embús diari que es provoca en l'entrada de València en la zona de Burjassot quan estem a l'altura de la Radio Televisió Valenciana.\nEn fi, eren altres moments, on els diners es soterraven en Ciutats de Les Arts i Les Ciències, en Àgores, en Ciutats de la Llum, Formules 1, visites del Papa i altres projectes megalòmans que ens portaren a la ruïna més estrepitosa. Tot menys invertir en les necessitats reals. Temps per a deixar en l'oblit que ara toca gestionar com es pot. Fins i tot tenint que executar el nou Govern Valencià contractes com el de l'ampliació de la CV-35 que no te cap trellat, ja que no executar-lo o rescindir el contracte suposaria pagar xifres desorbitades, com va passar quan el PP va decidir no executar la connexió de la CV-50 amb l'A3 i els jutjats varen condemnar la Generalitat a pagar quanties milionàries sense posar ni un cudol de pedra. Molt ha plogut des d'aleshores i d'aquella pols, estos fangs.\nFinalitzades les obres del Centre d'Atenció Primerenca comarcal de Borriana\nLEscola Municipal de Teatre de Castelló mostra al Raval les quatre obres de final de curs


Laura Huerga, nova presidenta del PEN català | Interacció\nInici Apunts Laura Huerga, nova presidenta del PEN català\nHa coescrit el llibre Tu, calla! sobre la llibertat d'expressió, manifestació i informació en el marc de la Llei mordassa i la reforma del Codi penal de 2015.\nHuerga substitueix en el càrrec Àngels Gregori, que va renunciar al càrrec a través de les xarxes socials, i continuarà com a vocal. La junta de la nova presidenta també inclou Manolo Gil com a vice-president, J. M. Vidal-Illanes com a vice-president a les Illes, Helena Pol com a secretària i Andreu Gomila com a vocal. En total s’han nomenat sis càrrecs nous.\ndrets culturals, llibertat artística, gent de cultura, Catalunya, libertat d'expressió, PEN català\nCultura a la societat contemporània, Drets humans, Institucions culturals i Infraestructures , Xarxes i Associacions


Marta Rovira reclama consens per a avançar\nHa estat al Consell Nacional d'ERC que decidirà els canvis en la direcció\nERC realitza el Consell Nacional, en què votaran els canvis en la direcció i la proposta estratègica per als mesos vinents. A la jornada hi ha aparegut Marta Rovira, exiliada a Suïssa, en videoconferència. En la seva intervenció, després d’una llarga ovació, ha demanat que ‘el republicanisme ha de consensuar sense uniformar’. I ha afegit que ‘cal trobar aquest consens per a avançar’.\nUn exemple de gran consens és, per Rovira, l’1-O. ‘L’1-O va ser possible gràcies al consens entre actors polítics i moviments socials, per la complicitat entre institucions democràtiques i ciutadania, per la coherència entre els mandats democràtics i al moviment popular, coherència entre política i carrer. És la gran lliçó, que avancem quan generem aquests grans consensos i només així l’independentisme pot ser una opció atractiva i majoritària’, ha dit en el seu discurs.\n"L’independentisme només ha avançat quan ha sigut capaç de teixir grans consensos. Avui el republicanisme té aquesta assignatura pendent, cal asseure’s i parlar per trobar la via de consens per avançar", diu @martarovira al #CN_ERC pic.twitter.com/Qx8k7icsqr\n— Esquerra Republicana (@Esquerra_ERC) September 22, 2018\nRovira també ha volgut remarcar que, sota el seu punt de vista, haver patit la ‘repressió de l’Estat’ i haver ‘reaccionat sortint al carrer de forma pacífica’ dóna a l’independentisme ‘més legitimitat que a ningú’. ‘La nostra causa és pacífica i democràtica. I davant el judici que ens caurà a sobre, hem de deixar clar que fer un referèndum no és cap delicte; que voler un canvi polític en un estat democràtic no és tampoc cap delicte’, ha reblat.\nAl seu torn, Pere Aragonès, adjunt a la presidència i vice-president del govern, ha demanat que es treballi per aconseguir el reconeixement internacional: ‘ERC ha d’optar per crear les condicions que facin possible l’aval internacional d’un referèndum’. A banda, també ha dit que a Catalunya ‘cal crear una inapel·lable majoria interna més forta i transversal’. Amb això, assegura, serà possible un referèndum: ‘L’estat negociarà quan no tingui més reme.i’


El 1a Nacional s’endú els punts de Can Balsach – OAR Gràcia Sabadell\noargracia 15 de març de 2022 General 0\nSense marge a la sorpresa. El derbi de Primera Nacional ha tingut el guió previst i l’OAR Gràcia s’ha imposat amb autoritat a un voluntariós Creu Alta Sabadell Handbol (23-42). D’aquesta manera, el conjunt de Cesc Borrell manté vives totes les opcions de lluitar per les fases d’ascens: ara és cinquè a només dos punts de tres equips (Granollers, Sant Cugat i Salle Montcada) amb un partit pendent. Aquesta jornada s’ha vist beneficiat per la sorprenent derrota de La Salle a casa davant el Banyoles i converteix el duel de la pròxima jornada precisament contra els de Montcada en una autèntica final. Per la seva part, l’equip arlequinat continua enfonsat a la taula sense puntuar.\nLa igualtat al pavelló de Can Balsach, amb un bon ambient, només ha durat cinc minuts (2-2). A partir d’aquí, l’OAR ha mostrat el seu habitual poder ofensiu per distanciar-se amb comoditat (5-9, 7-12). La rèplica arlequinada no ha estat suficient tot i l’entrega i orgull dels homes de Ramon Salmurri, alguns molt joves i sense experiència a la categoria. Les baixes de peces importants com Altès o Carrillo es fan notar moltíssim. Al descans s’ha arribat amb un 12-20.\nRes ha canviat a la segona part. Mai ha abaixat l’accelerador l’equip gracienc, sense dona cap opció al Creu Alta. Els gols han anat caient a la porteria local sense remissió i com va passar a la primera volta, els graciencs han superat la barrera dels quaranta, aconseguint la màxima diferència al final del partit amb un últim parcial de 2-5 que deixava el definitiu 23-42. Fins a onze jugadors de l’OAR han vist porteria: els més encertats han estat Guillem Correro (7), Nil Montserrat i Quim Vaillo (5). Per part local, cal destacar la bona aportació atacant d’Albert Cavero i Jordi Pujolà amb 4 dianes. Un derbi plàcid pel club que tornarà a presidir Salvador Gomis després que no es presentés cap altra candidatura a les eleccions.\nPrevious: Previous post: Miquel Benítez, nou director esportiu\nNext: Next post: Tarda màgica


Sistach remarca l’interès del papa pel Congrés de les grans ciutats que es farà a Barcelona | Catalunya Religió\nSistach remarca l’interès del papa pel Congrés de les grans ciutats que es farà a Barcelona\nPer Catalunya Religió. Dc, 14/05/2014\n(Jordi Llisterri - CR) Una iniciativa molt personal del cardenal Lluís Martínez Sistach que ha rebut el ple suport del papa Francesc. “El papa Francesc està molt interessat en aquest Congrés sobre la pastoral a les grans ciutats”, ha insistit l’arquebisbe de Barcelona en la roda de premsa de presentació d’aquesta trobada que s’inicia dimarts vinent. És un tema que Bergoglio ja havia tractat quan era arquebisbe de Buenos Aires i que ara Sistach diu que “harmonitza plenament amb les consignes del papa Francesc de sortir a les perifèries existencials”.\nSistach ha recordat que ja havia parlat d'aquest tema amb Bergoglio durant els dies previs al conclave i que després de ser escollit papa el van reemprendre en l’audiència del passat setembre. Va ser llavors quan es va concretar el programa i el papa va suggerir que s’ampliés a més teòlegs la presència d’experts. El cardenal ha explicat que la mateixa bona acollida del papa l’ha trobat en “la gran resposta” dels convidats, com la del sociòleg Manuel Castells.\nPer tancar el congrés, el 27 de novembre el papa rebrà a Roma els 20 o 25 cardenals i arquebisbes que està previst que participin en la segona part de la trobada. Ara, en les sessions de la setmana vinent amb experts de tot el món, es prepararà un document perquè el puguin treballar els cardenals i arquebisbes en les seves diocesis abans de la sessió del novembre. Mumbai, Manila, Kinshasa, Buenos Aires, Bogotà, Rio de Janeiro, Sao Paulo, Roma, o Budapest, són algunes de ciutats amb la presència confirmada del seus arquebisbes en la sessió del novembre.\n“Mentre hi ha vida, hi ha esperança”\n“Aquest esdeveniment serà el seu comiat?”, ha estat una de les preguntes de la roda de premsa, davant les especulacions sobre el proper relleu episcopal a la diòcesi de Barcelona. La resposta de Martínez Sistach, que va complir el 77 anys fa pocs dies, ha estat que “Mentre hi ha vida, hi ha esperança”. Ha aclarit que es referia al que sempre deia el cardenal Jubany, que “els capellans i els bisbes han d’estar servint a l’Església i a les persones fins el darrer moment de la nostra vida, si tenim una salut que ens ho permet”.\nEn la presentació del congrés també hi ha intervingut Armand Puig, degà de la Facultat de Teologia de Catalunya. Puig ha centrat l’objectiu de la reflexió dels experts en la necessitat de “respondre com l’Evangeli pot transformar les grans ciutats”.\nTambé Martínez Sistach ha insistit en la importància del tema de cara a l’Evangelització perquè “existeix una cultura inèdita que batega a les grans ciutats i no podem oblidar que aquesta cultura sovint no coincideix o no harmonitza massa bé amb l’Evangeli”. En canvi, ha recordat que “el cristianisme va començar a les ciutats com Jerusalem, Roma, Atenes o Corint i que les ciutats van facilitar la difusió de l’Evangeli a altres llocs i en el món rural”, una realitat que encara avui és així.\nLluís Martínez Sistach, Congrés Pastoral de Grans Ciutats, Armand Puig, Papa Francesc, Societat, Teologia, Pensament, Barcelona


Guia de Recursos Educatius de Llagostera 2018-2019 - Ajuntament de Llagostera\nGuia recursos educatius 2018-2019 (17,86 MB)\nAhir es va presentar la Guia de recursos educatius per al curs 2018-2019 en una trobada a la Casa de les Vídues entre representants dels centres educatius de Llagostera i la coordinadora de la guia. Aquesta ja és la 5a edició d’aquest recull de recursos educatius que es troben a Llagostera i a la seva rodalia. Està adreçat als centres educatius del municipi i pretén facilitar-los una eina útil per a la programació de sortides ludicoformatives i aconseguir que els infants i joves llagosterencs coneguin més bé el seu entorn.\nEnguany la guia inclou noves propostes com ara les visites a l’Estació Meteorològica Municipal i a l’Estació Depuradora d’Aigües Residuals, i les activitats del Centre d’equitació de Llagostera, Cavall de mar, del Consorci de les Gavarres i del Grup Excursionista Bell Matí.\nTot i que moltes de les activitats són gratuïtes, les àrees d’Educació i Promoció econòmica en subvencionen algunes de descoberta de l’entorn i coneixença del casc antic.\nLa guia es pot consultar i descarregar des d'aquí.


Propostes 2022 - Drac Màgic\nPropostes adreçades a institucions i centres educatius per organitzar activitats cinematogràfiques amb perspectiva feminista per a diferents públics en dates assenyalades.\nProposta de pel·lícules, tallers i activitats per a programar al voltant del 8 de març: Dia Internacional de les Dones. Algunes activitats es poden realitzar de forma virtual o presencial i d’altres només de forma presencial.\nRecomanat per a públic general\nLaura Herrero, Garvin, Mèxic i Espanya, 2019, 82’. VOE\nDoña Olga treballa al món del cabaret des de fa més de 45 anys i ara és La Mami, l’encarregada del lavabo de dones del mític Cabaret Barba Azul. Cada nit té cura de les noies que hi treballen i que ballen amb els clients. Per a elles, el lavabo es una bombolla de confiança dins del Barba Azul. Avui arriba una noia nova que té un fill malalt i necessita feina.\nDurada: Pel·lícula + debat: 2h\nRecomanada per a: Públic adult, grups de dones.\nRecomanat per a públic escolar\nTallers del programa\neducatiu construir mirades\nL’anàlisi dels personatges de sèries i pel·lícules ens permet descobrir els models de representació en les narratives audiovisuals. Imaginar-nos nous personatges ens permet qüestionar estereotips de gènere i culturals. A través de dinàmiques i pràctiques grupals, reflexionem per a crear personatges diversos.\nRecomanada per a: 1r i 2n ESO, 3r i 4t ESO, Batxillerat i Cicles Formatius\nAnar a la fitxa de l'activitat\nHEROÏNES DE PEL·LICULES\nRecomanada per a: P5 i cicle inicial\nLa diversitat familiar al cinema\nExplorem la diversitat de models familiars a través de breus curtmetratges d’animació i dinàmiques creatives. Una experiència lúdica per compredre la importancia dels vincles familiars basats en la confiança i la igualtat.\nRecomanada per a: P4 i P5\nPropostes de programació destinades a entitats, institucions i centres educatius (primària, ESO, batxillerat i cicles formatius).\nACTIVITATS PER A GRUPS DE DONES\nIMAGINARIS DE L’AMOR ROMÀNTIC\nRecomanada per a: Grups de dones i públic adult en general\nCinefòrum per a persones adultes\nCarolina Moscoso Briceño, Xile, 2019, 78’.\nRecomanada per a: Grups de dones i públic adult en general\nACTIVITATS PER A JOVES (DE 12 A 18 ANYS)\nFormat: Presencial o virtual (a través de Zoom)\nRecomanada per a: ESO, Batxillerat i Cicles formatius\naCTIVITATS PER A INFANTS (DE 5 A 10 ANYS)\nFormat: Presencial o virtual (a través de Zoom)\nRecomanada per a: P5 i Cicle inicial de primària\nRecomanada per a: Cicle superior de primària


Sant Miquel «el gran», va visitar la parròquia de Sant Francesc (2003) – Archicofradía Corte de María de Llíria\nEste fet va significar el germen de la nova societat cristiana a Llíria i va permetre que 350 anys més tard s’alçaren els fonaments de la futura família ravalera amb la creació del convent de Sant Francesc.\nUn esdeveniment d’esta magnitud havia de ser festejat amb tots els luxes. I Sant Miquel, «el gran», el que presideix l’altar del monestir, va visitar les tres parròquies de Llíria. Per a tots els purissimers va ser especialment emotiu el seu pas per l’església de Sant Francesc. Anteriorment, la imatge de Sant Miquel ja havia visitat la parròquia de Sant Francesc però mai ho havia fet «el gran», a qui els llirians ens dirigim quan volem |j demanar-li o agrair-li alguna cosa.\nTan sols quatre dies abans de la visita de la Mare de Déu Dels Desemparats, el Raval va rebre a Sant Miquel. Va ser, inevitablement, una setmana per al record i el sentiment. El 29 de setembre, festivitat de Sant Miquel, la imatge del Patró, una vegada finalitzada la solemne processó, eixia de la parròquia de l’Assumpció per a dirigir-se a l’església de Sant Francesc. En el trajecte va estar acompanyada per la clavaria i majoralia d’enguany, el clero, la junta de la Cort de Maria, la Banda Primitiva i nombrosos ravalers que no van voler perdre’s eixe moment.\nLa comunitat de Sant Francesc va brindar una gran i emotiva recepció a Sant Miquel. La imatge del patró de Llíria va passar la nit en l’església preparat per seguir el seu camí pels carrers de la ciutat. Però el Raval encara volia seguir assaborint este esdeveniment. L’església de Sant Francesc es va omplir la vesprada del 30 de setembre per celebrar una missa en honora Sant Miquel. Després, havia d’anar a la parròquia de Maria Mare, però la pluja impedia que la comitiva partirà. Així que es va decidir esperar un parell d’hores i després del sopar, la imatge de Sant Miquel, tapada amb un plàstic pel mal temps, es dirigí al barri del Pla de l’Arc. Nombrosos purissimers van voler també acompanyar el Patró fins a Maria Mare amb el desig que Sant Miquel estiguera content amb l’acollida amb què li va obsequiar el Raval\nAnterior Entrada anterior: Mayoralía 2003-2004-2005\nSiguiente Entrada siguiente: 400 aniversari Fundació Convent Franciscà (2003)


El Festival de Cinema de Sant Sebastià, per la igualtat i la paritat en el cinema - À Punt\nEl Festival de Cinema de Sant Sebastià, per la igualtat i la paritat en el cinema\nEl sector continua “molt masculinitzat”, segons l’Associació de Dones Cineastes.\n23 de setembre 2018 - 21:01\nEl Festival de Cinema de Sant Sebastià ha signat, aquest diumenge, la carta per la paritat i la inclusió de les dones en el cinema i ha anunciat que, l’any vinent, el comité de selecció comptarà amb una desena integrant per a estar constituït per cinc homes i cinc dones.\nEl director del festival, José Luis Rebordinos, ha recordat que el certamen “té una mirada femenina important”, ja que la majoria de la plantilla són dones. Amb tot, ha lamentat que només cinc de les 18 pel·lícules que han competit en la secció oficial tenen una directora.\nLa carta és una iniciativa del col·lectiu 5050x2020, que va ser presentada en la passada edició del Festival de Canes, i va rebre el suport d’una àmplia representació de dones que acudiren al certamen, entre les quals hi havia la presidenta del jurat, Cate Blanchett.\nCarmen Calvo, vicepresidenta del govern central i ministra d’Igualtat, ha assegurat en l’acte de presentació a Sant Sebastià que la igualtat “és l’epicentre de la democràcia” i ha afirmat: “No hi ha democràcia si la meitat de la població té més dificultats, menys oportunitats, menys qualitats en els seus drets i les seues llibertats restringides”.\nUn sector molt masculinitzat\nL’Associació de Dones Cineastes i de Mitjans Audiovisuals (CIMA) també ha mostrat el seu suport a la iniciativa, i ha presentat un informe que analitza el sector del cinema espanyol. De les àrees estudiades, set ─producció, direcció, guió, composició musical, direcció de fotografia, muntatge, so i efectes especials─ estan dominades per homes, i només dues per dones, que són disseny de vestuari, maquillatge i perruqueria.\nSegons ha explicat la presidenta de CIMA, Cristina Andreu, el sector està “molt masculinitzat” i les xifres mostren que les dones continuen dedicant-se a tasques “típicament femenines, segons la divisió sexual del treball”.\nAixí mateix, Andreu ha expressat la seua confiança en què el Festival de Sant Sebastià es comprometa al compliment dels punts bàsics de la carta signada, entre els quals es recull l’elaboració d’estadístiques de gènere i la publicació de dades anualment.


Inici>Repàs a la premsa>Entrevistes\nUs oferim aquí una selecció d'entrevistes als músics que passen pel nostre circuït de concerts\nXavi Torres Trio: “Entenem la música com una manera de descobrir-nos a nosaltres mateixos’’\nXavi Torres Trio, guardonat en diversos concursos de prestigi, és un dels grups de jazz de referència al nostre país, condició que ha refermat amb el seu primer disc, l’esplèndid “Skyline’’. [+]\nAzahar Ensemble: ‘‘Hem de gaudir dels diferents registres que la música ens aporta’’\nAzahar Ensemble ha estat premiat en el concurs ARD de Munic, probablement un dels més prestigiosos del món. A la Xarxa hi presenten una autèntica antologia de la música escrita per a aquesta brillant formació. [+]\nLluís Grané: ‘‘Hi ha dies en què no faig distinció entre el ‘jo’ i la música’’\nUn dels millors intèrprets actuals de música ibèrica per a piano, Lluís Grané, proposa una selecció de "Goyescas" d’Enric Granados, el primer quadern d’"Iberia" d’Albéniz i l’estrena absoluta d’una obra de Joan Magrané. [+]\nMaria Miró: ‘‘M’agrada mirar el públic i veure les seves reaccions’’\nLa soprano Maria Miró, acompanyada al piano per Anna Crexells, proposa un recital de mestissatge líric: compositors catalans i francesos, poemes castellans, aires andalusos, ritmes antillans... Una insòlita fusió de cultures. [+]\nBlooming Duo és una formació insòlita però amb una sonoritat molt atractiva. Els seus recitals no deixen mai indiferent, i a la Xarxa de Músiques proposen un autèntic viatge sonor per latituds i tradicions musicals diverses. [+]\nAndrea Amador: ‘‘He volgut experimentar amb el repertori escollit per Pau Casals’’\nLa joveníssima violoncel·lista Andrea Amador, sorgida del planter de virtuosos catalans que han seguit l’estela de Pau Casals, reprodueix el concert que Casals va oferir a l’emblemàtica Sala Mozart de Barcelona el 1925. [+]\nPere Martínez: ‘‘El cap pensa en alliberar-se i explicar bé la història que porta a dins el cante’’\nEl cantaor de Sant Cugat proposa un viatge que, a partir de la cançó més popular de Manuel de Falla, evoluciona cap a llenguatges que transgredeixen les sonoritats tradicionals i exploren la fusió amb altres estètiques. [+]\nIzan Rubio: ‘‘Els músics som missatgers’’\nEl guitarrista Izan Rubio, guardonat amb el Premi al Millor Intèrpret Català en el Certamen Miquel Llobet 2014, proposa un recorregut per la música per a guitarra dels segles XVIII, XIX i XX. [+]\nAëris Trio: ‘‘Volem fer lluir les grans obres del trio de vent fusta’’\nAëris Trio (Juan Carlos Rivas, Carlos Tarancón i Yolanda Fernández), guardonat amb el Primer Premi d’El Primer Palau de 2014, treballa un repertori que va des del barroc tardà i el classicisme fins a la creació contemporània. [+]\nThe Bax Trio: ‘‘Treballar amb el compositor ha estat una experiència increïble’’\nThe Bax Trio, sorgit del Royal College of Music i d'un interès en comú per la música contemporània, està format pel flautista australià Gavin Zev, el violista britànic Elliot Corner i l'arpista catalana Anna Quiroga. [+]


Duran assumeix la derrota de forma "personal" i "sense matisos"\n"No he estat capaç ni tan sols aguantar el resultat del 27 de setembre", admet\n4 min. Barcelona 20/12/2015 23:00\n651x366 El president del comitè de govern d'Unió, Josep Antoni Duran Lleida, assumeix la derrota al 20d. / PERE TORDERA El president del comitè de govern d'Unió, Josep Antoni Duran Lleida, assumeix la derrota al 20d. / PERE TORDERA\nEl president d'Unió, Josep Antoni Duran Lleida, ha assumit aquesta nit la "derrota" de la seva formació política i la seva pròpia " personal" com a cap de llista. Duran ha admès haver estat fins i tot " incapaç d'aguantar el resultat d'Unió del 27 de setembre" en les eleccions autonòmiques, quan el llavors candidat Ramon Espadaler va obtenir el gairebé doble de vots que els que li atorguen els últims escrutinis en aquestes generals. "Va ser molt millor candidat Ramon Espadaler que jo", ha afegit.\n"Hem perdut i qui més les ha perdut és el cap de llista, perquè saben que aquesta era una aposta personal i si algú particularment ha perdut sóc jo mateix, sense matisos, no hi ha justificacions possibles", ha afirmat.\nDuran ha volgut " assumir sense justificacions" la derrota, que només ha atribuït a la seva pròpia "falta de credibilitat" davant una ciutadania que no li ha fet confiança. "No he estat capaç jo particularment de garantir la utilitat del vot", ha reconegut.\nTot i així, aquest cop no ha posat el seu càrrec a disposició del partit com sí va fer després del 27S "perquè ara hi ha un calendari electoral incert" i perquè Unió "ha de celebrar un congrés" que serà el que decidirà en última instància qui ha de liderar el partit.\n"Jo sé el que he de fer però cada cosa en el seu moment", ha afirmat, arropat per tot el comitè de govern del partit. "Ho he fet el millor que he sabut però no ha estat prou", ha insistit, però ha assegurat que " encara hi ha espai per Unió" en el panorama polític català i estatal. "Segueix pensant que hi ha un espai catalanista moderat i que cal articular-lo", ha afirmat.\nSobre els resultats electorals globals, ha volgut destacar tres elements: "a Catalunya hi ha una majoria clara pel dret a decidir; encara hi ha un espai moderat i Unió ha de seguir jugant un paper en aquest espai, i es consolida el paradigma d' esquerra o no esquerra (que ja no és independència o no, sinó esquerra o no esquerra)".\n"La qüestió catalana segueix sent un dels problemes principals d'Espanya i l'ha de resoldre", ha apuntat, i ha afegit que la crisi econòmica també ha jugat un paper en el canvi de colors polítics que s'han produït en aquesta jornada electoral. Després de la seva compareixença davant la premsa, Duran ha dirigit també unes paraules a la militància reunida a la seu del partit, prop d'un centenar de persones que l'han aplaudit i han corejat el seu nom.\n"Molt i bo", això és el que havia dir -en castellà- el president d'Unió, Josep Antoni Duran i Lleida, que esperava d'aquesta nit electoral tot just arribar a la seu del partit, instants després de fer-se públic el sondeig a peu d'urna de Tv3, que deixava ja el seu partit fora de l'arc parlamentari.\nL'escrutini posterior, però, ha confirmat els pitjors pronòstics i amb el 97% escrutat Unió obtindria només 63.000 vots, menys de la meitat dels que va obtenir en les passades eleccions catalanes, quan també es van quedar sense representació amb uns 100.000 vots.\nEl secretari general d'Unió, Ramon Espadaler, havia comparegut davant la premsa prop de les nou del vespre, però no ha volgut valorar el resultat d'Unió a les enquestes a peu d'urna, al·legant que només valorarà resultats escrutats. Espadaler només ha destacat les "dificultats de futur" que assenyalen els sondejos per a "la governabilitat de l'estat i també a Catalunya".\nEn tot cas, ha volgut agrair el suport a "totes les persones que han fet confiança a Unió a les urnes" i ha fet una "valoració positiva" de la participació en aquestes eleccions generals.\nEls sondejos a peu d'urna no atorguen cap escó a Unió Democràtica, que es presentava per primer cop a les eleccions en solitari i que perdria així els sis diputats que tenia en el si del grup parlamentari de CiU, que ocupava 16 seients a la cambra baixa espanyola.\nJosep Antoni Duran i Lleida podria perdre aquesta nit l'escó que ha ocupat durant onze anys com a president del grup parlamentari de CIU al Congrés, fins que al juny d'aquest any el trencament de la històrica coalició el va deixar com a portaveu d'Unió a la cambra espanyola. El líder dels democristians catalans, però, es va presentar per primer cop a unes eleccions generals el 1982, quan ja va ser elegit diputat a les corts.


Grup d'anellament PARUS: de setembre 2010\nAquest passat cap de setmana, vam fer una jornada d'anellament científic a la desembocadura del riu Tordera (a la riba de Malgrat de Mar). Aquesta és la segona de les dues jornades programades dintre de la "Descoberta Naturalista de la desembocadura del riu Tordera", organitzada pel càmping La Tordera i l'Associació Orchis. El matí es presentava solejat i amb una mica de vent. En principi teníem programat muntar unes xarxes dins la llera del riu per intentar capturar aus limícoles, però el riu baixava amb molta aigua i no va ser possible muntar-les.\nMembres de PARUS anellant (Foto: Ignasi Toranzo)\nVa a haver-hi una bona assistència de públic a aquesta jornada, que va gaudir dels ocells. Van tenir la sort de veure els acolorits blauets i els no menys acolorits ocells exòtics que van caure a les xarxes.\nPel que fa a la jornada d'anellament, aquest és el resum de les captures:\n- rossinyol bord (Cettia cetti) - 7\n- tallarol gros (Sylvia borin) - 17\n- teixidor capnegre (Ploceus melanocephalus) - 3\n- múnia roig (Amandava amandava) - 1\nTotal: 24 captures\nMascle de múnia roig\nMascle de teixidor capnegre\nAquests són els primers anellaments que es fan d'aquestes dues espècies d'ocells exòtics a la desembocadura de la Tordera. Segons ens comenten des de l'ICO, aquest múnia roig és el 14è exemplar que s'anella a Catalunya i els tres teixidors capnegres són el segon, el tercer i el quart anellats a casa nostra.\nVan fer possible aquesta jornada Xavi Romera, Enric Badosa i els membres de PARUS: Ignasi Toranzo (autor de les fotografies), Jordi Rodríguez i Antonio España.\nPublicat per PARUS a 11:29 1 comentari:\nAquest proper cap de setmana, Grup PARUS participarà en dues propostes per gaudir dels ocells. El dissabte, dia 25, farem la segona jornada de "Descoberta Naturalista de la desembocadura del riu Tordera" organitzada pel càmping la Tordera i l'associació Orchis. L'activitat es farà al costat del càmping i consistirà en una sessió d'anellament científic d'ocells. També es farà una passejada per observar aus, amfibis i rèptils.\nL'activitat del diumenge 26 es realitzarà en el marc de la celebració del "Dia Mundial dels Ocells". L'acte central tindrà lloc al parc de Can Font, al riu Tenes, a Santa Eulàlia de Ronçana (Vallès Oriental). Es farà una sessió d'anellament científic d'ocells, passejades d'observació de fauna, tallers de construcció de caixes-niu i menjadores, i un taller de macroinvertebrats.\nPublicat per PARUS a 16:01 Cap comentari:\nAquest diumenge 19 de setembre, els membres de PARUS hem estat anellant ocells als voltants de la collada de Toses (el Ripollès, Girona). Aprofitant per veure algunes espècies típiques de les pinedes de la zona i provant de capturar alguns ocells migratoris.\nMallerenga petita (Parus ater), l'ocell més anellat avui.\nAquí teniu el llistat de les captures, principalment espècies que crien a la zona:\n- tallarol de casquet (Sylvia atricapilla) - 8\n- bruel (Regulus ignicapillus) - 5\n- reietó (Regulus regulus) - 2\n- pardal de bardissa (Prunella modularis) - 13\n- mallerenga emplomallada (Parus cristatus) - 2\n- mallerenga petita (Parus ater) - 60\nTotal: 92 ocells de 8 espècies\nComparativa de mascle i femella de reietó (Regulus regulus).\nCal destacar la bona quantitat de mallerengues petites i pardals de bardissa anellats. Entre els ocells observats i no anellats trobem uns quants voltors comuns (Gyps fulvus), alguns xoriguers (Falco tinnunculus), moltes orenetes (Delichon urbicum i Hirundo rustica), còlits grissos (Oenanthe oenanthe) i algun botxí (Lanius collurio).\nD'esquerra a dreta: J.C., Jessica, Jordi, Ángel i Ignasi (Foto: la càmera).\nAllà ens hem trobat Ángel Fernández, J.C. Fernández-Ordóñez, Jordi Rodríguez, Ignasi Toranzo i Jessica Ortega.\nPublicat per PARUS a 20:22 1 comentari:


Després de rebre l'amable invitació de la Conselleria de Cultura del Consell Insular de Menorca a participar en els actes culturals organitzats amb motiu de la celebració de la festivitat de Sant Antoni, patró de Menorca, el Cor Illa de Menorca va acceptar gustosament aquesta proposta i ho farà interpretant el mateix concert que realitzà el passat mes de novembre, dedicat íntegrament a la sarsuela. En ell es podran sentir algunes de les romances més reconegudes i aplaudides pel públic aficionat a aquest gènere líric. Fins a catorze fragments de diverses sarsueles seran interpretats pel Cor, els solistes i l'orquestra, en una alternança d'intervencions, en la qual es succeiran els interludis de "La leyenda del beso" i de "El baile" de Luis Alonso, a càrrec del conjunt orquestral i romances cantades pels solistes, la soprano Maria Camps, el tenor José Mª Olives, i els barítons Paulino Maria i Jaume Gelabert i amb el Cor de sarsueles tan significatives com són "Los Gavilanes", "La tabernera del puerto", "Gigantes y cabezudos", "Katiuska", "Luisa Fernanda", "La del soto del parral", "Marina" i "Cançó d'amor i de guerra".\nA tots ens fa molta il·lusió poder participar en un dels actes institucionals programats per festejar la Diada del poble de Menorca de l'any 2012. Pensem, a més, que serà una bona oportunitat per a tots aquells espectadors que, per qualsevol motiu, no varen poder assistir al concert del passat 13 de novembre, de gaudir d'una vetlada emotiva i entretinguda. Els preus són molt populars ( cinc i deu euros, segons localitat). Així idò, si vostès ho volen, ens veurem el proper diumenge, 15, a les 19 hores al Teatre Principal de Maó.\nFinalment, volem agrair a la Conselleria de Cultura del Consell Insular de Menorca el seu patrocini i a tot l'equip del Teatre Principal de Maó, amb la seva gerent al front, la seva amabilitat i atenció amb la qual, com sempre, ens ajuden a preparar el concert per tal de garantir que tot surti bé. Gràcies a tots, la sarsuela serà l'autèntica protagonista del fosquet dominical a Maó.


La Plataforma Antifeixista convoca el 6D per rebutjar la Constitució i contra ‘els feixistes de Vox’ - Created by Redacció malarrassa - In category: Destacats, Moviments socials, Política / Societat - Tagged with: 6D, Constitució espanyola, feixisme, Plataforma Antifeixista de Terrassa, règim del 78, transició, VOX - malarrassa - El periòdic independent i gratuït de Terrassa\nYou are here: Home / Destacats / Moviments socials / Política / Societat / La Plataforma Antifeixista convoca el 6D per rebutjar la Constitució i contra ‘els feixistes de Vox’\nLa Plataforma Antifeixista convoca el 6D per rebutjar la Constitució i contra ‘els feixistes de Vox’\nAquest dijous 6 de desembre, dia de la Constitució espanyola, la Plataforma Antifeixista de Terrassa, conformada per diversos col·lectius de la ciutat, anuncia una concentració al Raval que duu per nom ‘Tombem el règim del 78, desemmascarem la transició’. La crida convida a mobilitzar-se a partir de les 5 de la tarda, i n’hi haurà tot un seguit d’actes.\nLa Plataforma crida també a mobilitzar-se per rebutjar “els feixistes de VOX”, una formació que ha convocat pel mateix dia una trobada de celebració de la Constitució, en un lloc sense determinar, i que dies enrere s’havia anunciat que seria al mateix Raval.\nEls actes consistiran en una xerrada a les 17 h amb el títol ‘Desmuntant la transició’, seguida d’una performance i batucada, i a partir de les 18:45 un recital de poesia antifeixista. A les 19:30, com ja és habitual des de fa més d’un any, tindrà lloc l’actuació diària dels Cants per la Llibertat.\nCrida a la convocatòria de dijous 6 de desembre:\nAquest dijous 6D es el dia de la constitució. Nosaltres no ho volem celebrar perquè aquesta constitució va sorgir de la gran mentida de la transició. Perquè no hi va haver cap transició sinó que va ser una continuació del franquisme (atado i bien atado) amb el mateix exèrcit i policia, amb els feixistes convertint-se en Alianza Popular (després PP) i el tribunal de orden público (TOP) convertint-se en Audiència nacional.\nPerò a més, a Terrassa, aquest dia els feixistes de Vox volen venir, a les 18h al Raval de Montserrat, a provocar i intentar sabotejar els cants x la llibertat.\nAixò és intolerable i no ens pensem quedar de braços plegats.\nNo els ho deixarem fer i entre totes impedirem que entrin al Raval de Montserrat.\nVine al Raval partir de les 17h, farem una jornada contra el règim del 78 i la continuïtat del feixisme:\n• 17h xerrada: “Desmuntant la transició”. On denunciarem el Règim del 78, la mentida de la transició i la constitució que en va sorgir.\n• A les 18h (hora en què volen venir el fatxes de VOX) farem una performance participativa, acompanyada amb batukada. Fem una crida a tabaleres i tabalers a portar els seus tabals, tambors, bombos,… I fer tot el soroll possible.\n• De 18:30h a 19:30h hi haurà un espai poético-musical amb micro obert.\n• 19:30h Aquest acte acabarà amb els cants per la llibertat de 19:30 a 20h.\n(En el cas que aconseguíssim evitar que els fatxes no vinguin al Raval però que anessin a un altre lloc de Terrassa organitzariem una resposta ràpida per tal d’impedir-ho.)\nPlataforma Antifeixista de Terrassa\n[Miquel Mallafré] Els feixistes s’envolten de feixistes\n[Miquel Mallafré] La màscara


La cirurgia refractiva és un conjunt de procediments quirúrgics que modifiquen l’anatomia de l’ull, especialment la còrnia, eliminant els defectes refractius de la miopia, hipermetropia i astigmatisme perquè no sigui necessari l’ús d’ulleres o lents de contacte.\nEn una primera visita l’oftalmòleg ha d’avaluar la graduació i les característiques del pacient per decidir si aquest és apte per a ser intervingut i quin és el tractament ideal per a la seva patologia.\n– Cirurgia amb làser (PRK, LASIK, LASEK)\n– Cirurgia amb lent intraocular.\nLa miopia és un problema de refracció de l’ull. Es manifesta quan el pacient percep borrosos els objectes llunyans. Això es deu a una curvatura excessiva de la còrnia o un globus ocular massa allargat que provoca que les imatges dels objectes es formin poc abans d’arribar a la retina.\nNecessitat d’ aclucar els ulls per veure objectes llunyans o haver d’acostar-s’hi per poder veure’ls amb claredat.\nLa miopia es pot corregir amb ulleres o amb lents de contacte, però si una persona miop vol deixar d’utilitzar ulleres, hi ha diverses opcions quirúrgiques: la cirurgia refractiva làser a través de diferents tècniques o la implantació d’una lent intraocular.\nLa hipermetropia és una anomalia o defecte de l’ull que consisteix en la impossibilitat de veure amb claredat els objectes propers, encara que, a partir de certa edat, també es veuen malament els objectes llunyans.\nUn ull que és capaç d’enfocar correctament les imatges a la retina s’anomena ull emmetrop. En la hipermetropia l’ull té una longitud menor que un ull emmetrop o una còrnia més plana del normal i per això les imatges dels objectes llunyans queden enfocades per darrere de la retina. Per exemple, veure la televisió pot ser un problema, però llegir un cartell de l’autopista probablement no ho sigui. És el contrari de la miopia.\nLa correcció de la hipermetropia és més complexa que la de la miopia. Aquesta depèn de l’edat, del grau d’hipermetropia, i sobretot, de la simptomatologia que es presenti. Es corregeix mitjançant ulleres o lents de contacte, però es pot operar també mitjançant cirurgia corneal amb làser excimer-femtosegon o amb lents fàquiques, que són lents que es col·loquen entre la còrnia i el cristal·lí.\nL’astigmatisme és una anomalia o defecte de l’ull que consisteix en una curvatura irregular de la còrnia. Això impedeix l’enfocament clar dels objectes propers i llunyans.\nNecessitat d’aclucar els ulls per veure.\nL’astigmatisme es pot corregir amb ulleres, lents de contacte i cirurgia. La cirurgia refractiva té el propòsit de canviar de manera permanent la forma de la còrnia. Aquest canvi en la forma de l’ull restableix la capacitat d’enfocar. Existeixen molts tipus de cirurgies refractives, i una visita a l’oftalmòleg pot ajudar al pacient a decidir si la cirurgia és una bona opció i, si és així, per quina decantar-se.\nDigues adéu a la miopia, la hipermetropia i l’astigmatisme. Aconsegueix la llibertat total per els teus ulls.\nCONSULTA’NS SENSE COMPROMÍS. PRIMERA VISITA INFORMATIVA GRATUÏTA.


Figueres convoca una plaça de tècnic i la formació de diferents borses de treball - Empordà\nFigueres convoca una plaça de tècnic i la formació de diferents borses de treball\nExpliquem els detalls de les convocatòries i els tràmits que han de seguir les persones interessades\nEMPORDA.INFO 23.03.2017 | 13:13\nL´Ajuntament de Figueres ha convocat proves selectives per a la selecció d´un tècnic/a d´Administració General i per a la creació de borses de treball per cobrir possibles vacants d´auxiliar d´administració general, subaltern, monitor socorrista i educador de llars d´infants municipals. En concret, les proves selectives consisteixen en la Selecció d´una plaça de tècnic/ica d´Administració General. El termini de presentació d´instàncies començarà a partir de l´endemà de la publicació de l´anunci de la convocatòria en el BOE i per un termini de 20 dies naturals.\nTambé per a la formació d´una borsa de treball per a la cobertura de possibles vacants de places d'auxiliar d'Administració General. El termini de presentació d´instàncies començarà a partir de l´endemà de la publicació de l´anunci de la convocatòria en el DOGC i per un termini de 7 dies.\nFormació d´una borsa de treball per a la cobertura de possibles vacants de places de subaltern. El termini de presentació d´instàncies començarà a partir de l´endemà de la publicació de l´anunci de la convocatòria en el DOGC i per un termini de 10 dies naturals.\nFormació d'una borsa de treball per a la cobertura de possibles vacants de places de monitor socorrista (laboral temporal). El termini de presentació d´instàncies començarà a partir de l´endemà de la publicació de l´anunci de la convocatòria en el BOP i per un termini de 15 dies naturals.\nFormació d'una borsa de treball per a la cobertura de possibles vacants d´educador/a de les llars d´infants municipals. El termini de presentació d´instàncies començarà a partir de l´endemà de la publicació de l´anunci de la convocatòria en el BOP i per un termini de 7 dies naturals.\nEl procés selectiu es realitzarà pel sistema de concurs oposició. Les persones interessades a presentar-se a les proves trobaran les bases de selecció del concurs a la pàgina web de l´Ajuntament, a l´Oficina Municipal d´Atenció a la Ciutadania (planta baixa de l´edifici municipal de serveis, Avda. Salvador Dalí , 107) i a l´Oficina d´Informació de la Casa Consistorial (Plaça de l´Ajuntament, 12) de Figueres.


Vídeo especial, recordant la Presentació de les Festes de Bétera – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nVídeo especial, recordant la Presentació de les Festes de Bétera\nVídeo especial, recordant la Presentació…\nQuan arriba el dia 12 d’agost, ja es pot dir que les Festes de Bétera comencen oficialment. A la nit l’acte de Presentació de les Obreres i Majorals de cada any dona per inaugurats 10 dies de festa, tradició i devoció.\nLa festa sol donar el seu tret d’eixida al voltant de les 19.00 hores amb la recollida de les obreres per assistir a la recepció oficial a l’Ajuntament de Bétera i el posterior vi d’honor als jardins de Casa Nebot. Les quatre Obreres i els Majorals sempre llueixen impressionants vestits per a l’ocasió. Les “voltetes” durant la cercavila tampoc hi falten.\nAl vi d’honor organitzat per l’Ajuntament de Bétera acudeixen sempre els membres de la corporació municipal, els familiars de les Obreres i Majorals, entre d’altres.\nDesprés la comitiva es dirigeix a l’escenari de l’Albereda on a les 23.00 hores comença habitualment l’acte, en el qual les festeres i festers que tot l’any treballen per la festa són els únics protagonistes. Durant l’acte, dalt l’escenari, estan acompanyats per l’alcalde o alcaldessa del moment, el regidor o regidora de Festes, així com altres autoritats del municipi.\nA més de la persona encarregada de presentar l’acte, quan ja s’ha nomenat a tots els màxims representants d’eixe any, puja també dalt l’escenari un mantenidor o mantejadora a parlar durant uns minuts d’algun assumpte relacionat amb les nostres festes.\nDurant el torn d’intervencions, el president dels Majorals també dedica sempre unes paraules i agraeix a tota la població, comerços, Ajuntament i rectors la seua col·laboració en la festa. Per la seua banda, l’alcalde o alcaldessa del municipi d’eixa legislatura també ofereix unes paraules als allí presents, destacant diferents aspectes de la nostra festivitat.\nPer tancar la primera part d’aquest acte de presentació, es canta l’himne de la localitat amb tots els assistents en peu.\nPosteriorment, arriba el moment musical. Així, des de fa uns anys, el Centre Artístic Musical de Bétera acompanya en concert a un artista reconegut i li posa el punt final a la vetlada.\nA continuació, oferim un vídeo amb fragments d’arxiu gravats pel nostre equip durant diferentes anys.


L'Estartit es queda un any més sense atraccions per la festa major • Ràdio Capital de l'Empordà\nL’Estartit es queda un any més sense atraccions per la festa major\nSerà el segon any consecutiu que l'Estartit es queda sense atraccions\nEl president de l’EMD de l’Estartit, Genís Dalmau, ha confirmat a Ràdio Capital que no hi haurà fira d’atraccions per la Festa Major de Santa Anna, com ja va ocórrer l’any passat. El motiu principal és que l’EMD ha proposat el mateix emplaçament, la mateixa ubicació que l’any passat, a l’entrada de l’Estartit, i els firaires es neguen a anar-hi. De fet, aquesta nova reubicació que es va decidir l’any anterior va provocar que una trentena de firaires es manifestessin en contra d’aquesta localització.\nL’EMD volia situar les atraccions a un aparcament d’autobusos que hi ha a l’entrada del poble per evitar causar molèsties als veïns ni perdre així places d’aparcament a la platja.\nArticle anteriorUn sindicat denuncia “irregularitats” a l’Ajuntament de Sant Feliu de Guíxols\nArticle següentDetinguda una jove a Platja d’Aro amb una ordre de captura per un robatori a Màlaga


Dia de ‘carrusel’ judicial – dietari.cat\nFamosíssimes són aquells programes esportius en què, quan en altres èpoques tots els partits de futbol eren a la mateixa hora, els reporters entraven des de diversos escenaris per cantar gols. El ‘carrusel deportivo’, li’n diuen, que desprenia caspositat, naftalina, i Espanya d’una altra època, però que era intens i emocionant com pocs programes a la ràdio. Doncs bé, aquesta és també la descripció d’aquest divendres en matèria judicial a Espanya. El dia començava amb una petició de llibertat immediata de Junqueras per part de la seva família, per intentar sigui com sigui ser dilluns a l’Eurocambra. Aquest ‘habeas corpus’ s’ha rebutjat de seguida, mentre que paral·lelament el Suprem ha fet públic les seves decisions repressives del dia: la petició urgent de Torra perquè els jutges suspenguessin la inhabilitació del President com a diputat efectuada per la JEC ha estat tombada. El motiu: no hi ha cap urgència per resoldre l’assumpte. Obre un període d’al·legacions de cinc dies per mirar-se l’assumpte, però és clar, mentrestant la decisió de la JEC teòricament s’ha d’acatar. Una estona més tard, el Suprem també ha demanat oficialment a l’Eurocambra que suspengui la immunitat de Puigdemont i Comín. Però no ha aturat els seus processos d’euroordre. I és que si el Parlament Europeu vota a favor del suplicatori, els dos polítics deixaran de tenir immunitat, però no l’acta d’eurodiputat. Si el Suprem els ha vol arrabassar com a Junqueras, encara haurà d’aconseguir extraditar-los.\nLes decisions d’aquest dijous i divendres al matí han comportat conseqüències per la tarda: la Junta Electoral Provincial ha arrencat oficialment l’acta de diputat de Torra i ha atorgat aquesta condició al següent de la llista de JxCat. Torra i Torrent s’han reunit al migdia i han decidit que fins que el Suprem no parli, no es donen per al·ludits, no reconeixen la JEC. Tot i semblar una certa desobediència, el proper ple del Parlament del 22 i 23 de gener serà el decisiu. Hagi o no parlat ja el Suprem, es veurà si Torra és o encara no diputat. En tot cas, de president s’hi vol continuar quedant, però és ben possible que això també sigui qüestionat en les properes setmanes. Tot passa molt ràpid, i una cosa que no es preveia fins l’estiu, la inhabilitació de Torra i les conseqüències que comporti, s’està precipitant.\nL’altra decisió vespertina ha estat del Parlament Europeu, que ha decidit avalar el Suprem i donar de baixa Junqueras com a eurodiputat, amb efectes del 3 de gener. És a dir, oficialment constarà que ho ha estat del 2 de juliol del 2019, al 3 de gener del 2020. Mig any just, en el qual l’han sentenciat a presó sense suplicatori, una contradicció en si mateixa. I en el qual, no ha pogut exercir perquè ha estat a la presó i no se li va notificar fins el 6 de gener del 2020 que estava dins. L’Eurocambra, de moment, no ha tingut valor per enfrontar-se al Suprem, tot i que ERC ja anunciat que apel.larà la decisió al Tribunal General de la UE. El serial no acabarà així, garantit.\nA prop del canvi de paradigma\n“‘President’, déjelo ya”


xàtiva; punts de vista: La ruta valenciana dels Borja (III)\n'El territori dels Borja', tercer itinerari de la "Ruta dels Borja", discorre per dues comarques: la Vall d'Albaida i el Comtat. El viatger pot sortir de Xàtiva i dirigir-se per la la CV-610 cap a la Vall d'Albaida. Després de travessar un paisatge de muntanya, apareix ben aviat Llutxent. La vila, d'uns 2.500 habitants, conserva un abundant patrimoni històric i artístic. Hi destaquen l'eglésia parroquial, el palau dels Pròixida, l'antic convent dominicà del Corpus Christi, l’ermita dedicada a la Mare de Deu de la Consolació i el castell de Xiu, en estat de ruïna. En passejar per nucli històric de la vila, és obligat de visitar el palau dels Pròixida, l’edifici més emblemàtic de Llutxent. Estigué vinculat a la Baronia de Llutxent, creada per Jaume I en fer el repartiment dels territoris conquerits als musulmans. El monarca lliurà el palau i la contrada a un dels seus fills. Posteriorment, el rei Pere el Gran concedí el senyoriu a Joan de Pròixida, fundador de la branca autòctona d’una família noble d’origen napolità arribada a València a finals del segle XIII. Els Pròixida fixaren al palau llur residència i bastiren fortificacions que donaven a l'edifici aspecte de fortalesa. En acabar les guerres, el castell perdé utilitat defensiva i esdevingué una residència palatina.\nEl conjunt actual, bastit entre els segles XIII i XIV, és d’estil gòtic tardà valencià amb diverses modificacions que han canviat l'aspecte original. S’alça sobre altra edificació anterior d’època àrab. És de planta quadrangular, amb una torre en cada cantó, i s'organitza al voltant d’un pati quadrat. Des d'aquest, i per una esvelta escala, s’arriba a la planta noble on s’han descobert pintures i elements del teginat que confirmen el passat esplendorós de l’edifici. Les pintures, unes escenes de combat entre cavallers cristians i musulmans, foren pintades pels volts del segle XIV. Un descendent de Joan de Pròixida, Gaspar, també senyor de Llutxent, seria elegit pel cardenal Roderic de Borja (futur papa Alexandre VI) marit de la seua filla Lucrècia. Com que Roderic volia emparentar amb la noblesa valenciana, la casà per procura amb el Pròixida. Bé que aquest matrimoni, que no arribà a consumar-se (ella només tenia onze anys; ell, quinze) fou anul·lat quan Roderic ascendí al pontificat i ordí nous plans per a la seua filla, els Borja acabaren emparentant igualment amb els Pròixida. El mateix Gaspar casà el 1493 amb Caterina del Milà i Borja. El seu fill, Ferran de Pròixida, també senyor de Llutxent i quart comte d’Almenara, emparentaria, a més, amb la branca borgiana de Gandia, en casar en segones noces amb Magdalena de Borja i Castro, germana de Francesc de Borja, quart duc de Gandia.\nEl viatger abandonarà Llutxent i es dirigirà cap a Albaida, municipi de la comarca homònima, de poc més de sis mil habitants, situat entre el riu Clariano i la serra d’Agullent. El topònim Albaida podria derivar de l’àrab al-baydà, “la blanca”, probablement pel color de la terra blanca de la major part de la comarca o de les terres conreades pròximes al nucli urbà. La ciutat, situada en un coster suau, dominat pel turó de Vistabella, damunt la riba esquerra del riu d’Albaida, conserva algunes petjades del seu origen musulmà: vàries alqueries, part de l’actual emplaçament de la vila i el castell vell (transformat durant la intensa ocupació medieval). Jaume I incorporà Albaida a la Corona d’Aragó i la va repoblar amb cristians, després d’expulsar els habitants moriscs revoltats. En 1477, Joan II va concedir el primer títol de comte d’Albaida a Jaume del Milà, arran del seu matrimoni amb Elionor d’Aragó. El quart comte, Cristòfor Milà d’Aragó i Coloma, fou elevat a marquès per Felip III el 1605. El cinquè marquès obtingué el 1771 la grandesa d'Espanya. El Marquesat comprenia la ciutat i els termes dels pobles de Benissoda, el Palomar, Carrícola, l´Aljorf i Atzeneta d’Albaida. També en formaren part, al segle XVIII: Montaverner i les baronies d’Otos i Bèlgida.\nLa ciutat havia estat vinculada a la família Borja. Alfons de Borja, ja papa Calixt III, cridà a Itàlia dos dels seus nebots, per fer-los estudiar dret a la ciutat de Bolonya, la universitat d’Europa més prestigiosa en aqueixa matèria. Un dels nebots era Roderic, fill de la seua germana Isabel. Roderic havia de seguir en Itàlia una carrera enlluernadora, fins arribar al pontificat amb el nom d’Alexandre VI. L’altre jove, cosí germà de Roderic, de nom Lluís-Joan del Milà, fill de Lluís-Joan del Milà, baró de Massalavés, i de Caterina de Borja, segona germana de Calixt III, també estava destinat a una carrera brillant, ocupant en Itàlia dignitats i càrrecs importants, com el de cardenal dels Quattro Santi Coronati. Però les ambicions de Lluís no eren parelles a les del seu cosí Roderic; Roma li venia gran. El seu desig d’alliberar-se de les pesades obligacions romanes el dugué de retorn al seu bisbat de Lleida. Més endavant, comprà a la Corona la vila d’Albaida i els set poblets que la voltaven. En un d’aquests, Carrícola, va construir el cardenal Milà, primer titular de la baronia d’Albaida, el seu palau camperol. Mort Lluís-Joan a Bèlgida, en 1507, les seues despulles mortals foren soterrades al convent dels dominics d’Albaida. El seu fill Jaume del Milà veié convertida la baronia en comtat.\nEl palau dels Milà és, junt a l’església arxiprestal, l’edifici més monumental i emblemàtic d'Albaida. A partir de les primeres muralles que els musulmans havien alçat al segle XIII, nasqué el primitiu palau, aprofitant tres de les torres de defensa: la de ponent, la central i la torre palatina. Construït a la fi del segle XV (1471-1477) amb aparença de residència nobiliària, tenia adossat el principal accés a l’espai emmurallat, la porta de la Vila, la dovella central de la qual encara conserva les restes de l’escut d’armes del primer comte d’Albaida. En les darreries del segle XVI i principis del XVII, es va enderrocar l’església vella (del segle XIII). Com que la nova església que s’hi pretenia edificar requeria molt de terreny, fou necessari derruir part del palau i unes cases. Durant alguns anys seguiren les obres i reformes. L’última obra remarcable, ja del segle XIX, és l’actual entrada principal des de la plaça Major. A les diferents façanes del palau, s’exhibeixen escuts heràldics de distintes èpoques. A l’interior trobarem sales decorades amb pintures barroques de l’albaidí Bertomeu Albert. Són especialment rellevants les sales del Tron, de la Música i del Crist, i el dormitori i la sala del marqués. Al palau hi ha també una maqueta que recrea l'Albaida del segle XV.\nL’església arxiprestal de Santa Maria, un dels millors edificis religiosos d’estil gòtic valencià, fou construïda entre 1592 i 1621, i restaurada el 1830. Destaca el campanar de planta quadrada que es feia servir com a torre de vigilància abans de ser-li afegit el remat, a mitjan segle XIX. L’església actual va ser edificada en substitució de l’anterior del segle XIII dedicada a la Mare de Déu de l’Assumpció. Té una sola nau amb capelles entre contraforts. La façana mostra dues portades renaixentistes. A l’interior, cal destacar l’altar major (del segle XVII) amb un conjunt d’olis de Segrelles. D’aquest pintor albaidí també són les pintures amb escenes religioses que hi ha entre els arcs de les capelles i la cornisa de la nau, així com els llenços emplaçats a la capella Reial de la Comunió. La sagristia conserva la Vera Creu, un reliquiari gòtic que sembla obra valenciana del segle XV. La plaça de la Vila és part del recinte emmurallat del segle XV al qual s’accedeix encara per la porta de la Vila. A la plaça recau l’església, la part posterior del palau, l’accés a la casa museu de Josep Segrelles, la casa dels Vallcaneda (edifici del segle XVI que albergava l’antic ajuntament), el Museu del Betlem, el Museu Internacional de Titelles i la Casa Abadia (del segle XVIII).


L’espectacular floració de la isatis | Parc de les Olors\nL’espectacular floració de la isatis\nAquests dies estem gaudint de la floració de la Isatis. Ens en van regalar algunes llavors ja fa alguns anys . La vàrem sembrar per pura curiositat i la vàrem començar a estudiar. I en advertir que era una planta considerada medicinal per la cultura xinesa, ens va semblar oportú valorar la possibilitat d’altres aplicacions d’aquesta planta més enllà de ser una planta tintòria. S’estudia com a planta antioxidant i anticancerígena pel seu alt contingut en glubobrasicina, pel que sembla en té 20 vegades més que el bròquil. I després de dos anys de proves comencem a veure la possibilitat que s’apliqui com a planta cosmètica. L’estudi fet per Provital va donant alguna llum. I mentrestant nosaltres podem gaudir de l’espectacle de la seva floració . Les abelles i altres insectes també gaudeixen d’un nèctar exquisit que les alimenta en aquest període de l’any que encara no hi ha gaires floracions..\nEl Glast o Pastell (Isatis tinctoria) és una planta de la família de les cols i els bròquils (brassicàcies).Des del segle XVI que s’ha deixat de cultivar a Europa. Les seves fulles abans es feien servir per obtenir el tint blau. S’anomenava herba pastell per la pasta que es feia amb les seves fulles per obtenir-ne el colorant. Al sud de França, als entorns de Carcassona, s’anomenava “la Terra de l’or blau” perquè allí es va concentrar el cultiu i el producte per tintar amb aquesta planta.\nPack per fer front a l’astènia primaveral\n1 oli de calèndula de 100ml. 1 oli essencial de lavanda eco 10 ml. 1 oli essencial de taronja dolça eco de 10 ml. 1 infusió activa’t de 50gr. 1 tassa amb infusor 1 teula de xocolata 70º cacau del perú amb mandarina i sàlvia. De regal: una visita guiada al parc de les olors del serrat. PREU 39€\nL’astènia primaveral acostuma a afectar l’estat d’ànim, se’ns asseca la pell i el humor, ens cal estimular-nos una mica de manera natural.\nPer això ens anirà molt bé aplicar-nos a la pell oli de calèndula barrejat amb unes 4-5 gotes d’oli essencial de taronja .També podem fer-lo servir per estimular un ambient positiu si apliquem l’oli essencial en un difusor d’ultrasons (10-12 gotes).\nLa infusió Activa’t , a més de ser molt bona de prendre ens ajudarà a concentrar-nos i a estar actius durant el dia.\nA la nit, abans d’anar a dormir unes 2 o 3 gotes d’oli essencial de lavanda al coixí ens ajudarà a conciliar la son.\nI per arrodonir l’experiència un trosset de xocolata boníssima.\nDijous 7 de juliol – Vespres a pagès\n15,00€ iva inclòs\nDivendres 8 de juliol – Vespres a pagès\nDissabte 9 de juliol – FESTA DE LA RATAFIA\n29,00€ iva inclòs\nPack materials Festa de la ratafia – juliol 2022\n17,00€ iva inclòs


Categorías: ACICOM la vida asociativa, Audiovisual, CCCF, Cinema, Ciudadanía, Consumo, Cultura, Educación, El Festival Cinema Ciutadà Compromès, Eventos, Formación, Género y Comunicación, Jóvenes, Menores, Notas de Premsa, Participación, Per a Saber Més, Prensa, Sociedad de la Información, Trabajadores de la Comunicación, Valenciano\t|\nEl disseny de la sessió del festival dedicada a la mostra serà diferent al habitual, ja que el fenomen Youtuber té unes característiques concretes de duració i format audiovisual. Por lo tanto, es tractarà de fer un recorregut informatiu, acompanyat de comentaris i tertúlia breu en cada vídeo per conèixer més sobre este nou fenomen cultural que triomfa entre adolescents i joves estudiants. Intentarem saber per què naix, com es fa, quines tècniques utilitza, com es relaciona amb els subscriptors i com es finança.\nLa Mostra de Youtubers tindrà lloc el dimarts dia 14 de novembre al Centre Octubre de Cultura Contemporània, carrer San Fernando, a partir de las 19 horas. La entrada es lliure fins omplir el saló d’actes.\nValència, Domingo 12 de noviembre 2017\nacicom, aprendizaje, audiovisual, CCC Festival, cine, ciudadanía, comunicación, creación de públicos, la cultura, dieta mediática, educación, Festivales, formación, jornadas, jóvenes, valenciano


L'acusat de matar un veí d'Olot diu que 'se li'n va anar l'olla' - El Gerió Digital\nAlejandro Fortuño assegura que es van començar a barallar i els dos van anar a agafar ganivets a la cuina\nDimarts, 1 de juliol de 2014 11:31h\nL'acusat, Alejandro Fortuño, abans de declarar davant el jurat popular © ACN\nL'acusat de matar un veí d'Olot a ganivetades l'octubre del 2012 ha assegurat que "se li'n va anar l'olla" quan va enxampar la víctima intentant violar la seva dona. Alejandro Fortuño, que aquest dimarts sí que ha declarat després que dilluns digués que no podia perquè no li havien donat la medicació, ha explicat que aquella tarda va conèixer la víctima al carrer quan tots dos anaven beguts.\nLa víctima el va convidar a anar a casa seva on tenia "un vi boníssim". "Vam estar bevent, hi havia molt bon rotllo", ha afirmat. Tot es va estroncar, segons l'acusat, quan va anar al lavabo del pis i va sentir la seva dona cridant demanant auxili. "Ell estava despullat i ella tenia sang, va ser un xoc", ha dit.\nAlejandro Fortuño ha admès que el 19 d'octubre del 2012 va matar a ganivetades un veí d'Olot a casa seva, en un pis del passeig d'en Blay, al centre de la població. Aquest dimarts al matí, l'acusat sí que s'ha vist capaç de respondre les preguntes tant del fiscal com del lletrat de la defensa. Dilluns a la tarda, van haver de suspendre la sessió perquè Fortuño va assegurar que no es trobava en condicions de declarar a·legant que no li havien donat la medicació que té prescrita.\nSegons la versió de l'acusat, aquell dia va estar bevent alcohol des de bon matí. Fortuño ha assegurat que abusava de les drogues i l'alcohol des de l'adolescència i, de fet, tenia una incapacitat reconeguda per les seqüeles que li ha deixat el consum.\nA la tarda, mentre caminava per Olot, es va creuar amb la víctima, que també anava begut. "Vam començar a xerrar i em va dir que anés a casa seva, que tenia un vi boníssim, i que era bohemi i em regalaria un quadre", ha explicat el processat. Per això, va decidir anar amb ell.\nAlejandro Fortuño assegura que van estar bevent diverses ampolles de vi al pis, que hi havia "molt bon rotllo" i que, en un moment de la tarda, la víctima li va dir que escollís quin quadre volia. "Vaig recordar que havia quedat amb la meva dona i vaig pensar que segur que jo triaria el quadre més lleig, per això la vaig anar a buscar perquè el triés ella", ha explicat l'acusat.\nIntenta violar la dona\nQuan la dona va arribar al pis, van estar els tres plegats una estona més. Aleshores, segons l'acusat, ell va anar al lavabo i, mentre estava dins, va sentir cridar la seva dona demanant auxili. "Vaig sortir i me la vaig trobar amb la cara ensangonada i a ell totalment despullat que li deia que no cridés, que el seu marit havia marxat i no la podria ajudar", ha assegurat el processat que diu que llavors va entrar "en xoc".\n"El vaig apartar i ens vam començar a barallar, ens llançàvem de tot", ha relatat. En un moment de la disputa, diu l'acusat que tots dos van agafar dos ganivets que hi havia sobre una taula i se'ls van "llançar". "El següent que recordo és la meva dona dient-me 'Àlex, para. Àlex, para", ha declarat Fortuño.\nIntenta eliminar la sang\nLa víctima va rebre 59 ferides d'arma blanca i va morir dessagnat. Després de cometre el crim, Fortuño ha explicat que es va treure la samarreta i es va intentar netejar la sang. "Sabia que vindria la policia i que passaria diversos dies al calabós, no volia estar ple de sang", ha explicat.\nVa ser llavors quan va arribar al pis un amic de la víctima. Fortuño assegura que li va dir que la víctima havia intentat violar la seva dona i que truqués a la policia. Ha negat que amenacés el testimoni.\nTot i això, l'home ha declarat aquest dimarts i ha assegurat que l'acusat el va agafar pel coll i li va dir: "Tu no em coneixes, no saps qui sóc, no m'has vist o sinó tu tampoc sortiràs d'aquí".\nDesprés d'això, l'acusat i la seva dona van marxar del pis i van anar fins al seu domicili, en un carrer proper. La policia el va detenir poc després.\nFortuño ha assegurat que "mai" s'hauria pensat que fos capaç de matar una persona i ha referit a un llarg historial de consum i abús de drogues i alcohol que li han deixat seqüeles mentals.\nEl fiscal, Enrique Barata, demana que el condemnin a 14 anys i 10 mesos de presó per un delicte d'homicidi amb els agreujants d'abús de superioritat i de confiança. Tot i això, li estima un atenuant simple de trastorn mental pels problemes amb l'alcohol i les drogues.


DIARI GASTRONÒMIC: 20/03/11 - 27/03/11\nEntrevista Joan Bosch restaurador estrellat de Cambrils\nEn Joan Bosch començà l’ofici rere el taulell del bar que portaven a casa, la vida però el plantà a la cuina i aprengué amb sacrifici l’art dels fogons. Als seus cinquanta-set anys segueix amb passió al capdavant del restaurant Can Bosch. Rere la seva timidesa i humilitat s’amaga un cuiner compromès amb la identitat de la cuina marinera.\n-Quan vas entrar a la cuina?\nAls trenta i pico, després de casar-me compartia la feina de la sala amb la Montserrat, els meus pares digueren de jubilar-se, en aquell moment vaig creure que un dels dos havia d’entrar a la cuina. Per mi va ser molt difícil per que no sabia fer ni un ou ferrat!\n-I com aprèn en Joan Bosch?\nVaig sacrificar vacances i temps per la família per formar-me. Tenia la necessitat de veure cuines professionals, calia fiançar-me com a cuiner a casa meva. Vaig fer diversos estades, des de el Via Veneton a casa de Juan Mari Arzak. Amb trenta cinc anys era un ajudant més dels trenta nanos que havien. Anava amb uns ulls com a plats per veure tot, per aprendre i per que no se m’escapés res.\n-Aquest bagatge era molt trencador en un Cambrils de cuina marinera?\nSempre he sigut molt inquiet. El sortir i veure altres cuines, m’ensenyà que podia utilitzar la imaginació. I fer canvis però des de la prudència, mantenint la cuina marinera de casa nostra. De fet no penso renuncia mai! Aquesta és la nostra identitat.\n-Recordes quan et varen donar la primera estrella?\nL’any 1984 hi hagueren periodistes que parlàvem de prematura. Fet que t’encoratja per fer més que mai les coses bé per tal de consolidar-te. Durant molts anys és va destaca al diari que“ Cambrils era el poble que per densitat d’ habitants tenia més estrelles Michelin de tota Espanya ”.\n“La gent ara vol tornar una mica enrere, potser per que estan saturats de tanta modernitat”\n- La tendència ha estat apostar per la cuina moderna, en quin moment ens trobem ?\nLa gent ara vol tornar una mica enrere, potser per que estan saturats de tanta modernitat.\nAposto per una sèrie de plats amb unes connotacions o tocs moderns, com les “sferificacions” o “espumes” . Noves tendències que serveixen per acabar de decorar un plat, però clar, allí hi te que haver un llobarro, un lluç o un remol, un bon producte de qualitat.\n-Quin és el secret de Can Bosch?\nLa filosofia que seguim de fa molts anys! Som “pencaires” i constants, cosa que ens ha fet madurar professionalment i això ens porta ser acurats amb els detalls. Coneixem als clients, nosaltres ens coneixem i seguim tots la mateixa directriu, com ara el Barça. Crec amb els equips. Això és per a mi el que fa que una casa tiri endavant i és faci gran.\n-Destaqueu molt per la vostra bodega?\nSí, a la bodega tenim des de fa disset anys al Manel Subira, actualment és el president de sommeliers de Tarragona. Sap moltíssim de tots els vins, licors, aiguardents, etc. Una sèrie de detalls que a la taula s’agraeix.\n-Quins son els ingredients del restaurant per posar al morter?\nQualitat en relació al producte. Perseverança o constància. Humilitat al fer les coses. I un bon equip humà al darrera.\nPublicat per Gabriel Bartra a 9:38\nEtiquetes de comentaris: A cop de morter, Restaurador Cambrils\nEl blog de Santi Santamaria continuarà. O, millor dit, el blog de Santi Santamaria continua des d'avui mateix: perquè més enllà d'una obra excepcional, l'esperit de diàleg i debat ha de continuar.\nDeia Santi que “el material és efímer, i per a molts fins i tot els records desapareixen amb un. Però la realitat cultural de la cuina permet anar més enllà de la matèria, en el terreny de l'esperit, per establir una relació més fructífera entre l'ésser humà i el seu temps. […] L'efímer és una realitat inevitable, escollir els fruits madurs és una opció per gaudir de tota la llibertat pròpia de la naturalesa humana: ben guanyada, segur que mai és breu”.\nLes receptes inèdites, disperses o difícils de trobar, els papers amb reflexions sobre cuina i sobre la seva cuina, sobre el paisatge, el "paisanaje", la cultura i la vida, estan aquí, i creiem que la millor forma de retre homenatge al seu autor és posant-los a l'abast de tot el món, sense més. Per citar de nou a Santi, “el meu pare em va ensenyar també que la vida no està feta només de records, ni es poden tolerar actituds nostàlgiques o ploraneres d'els qui, en lloc de plantar cara a l'adversitat, es refugien en la idealització del passat”. Així doncs, i parafrasejant a un altre gran, cal continuar, no podem continuar, anem a continuar.\nPublicat per Gabriel Bartra a 0:37\nL'Autoritat Europea de Seguretat Alimentària (EFSA) proporciona assessorament científic independent sobre totes les qüestions que afecten directa o indirectament a la seguretat alimentària\nLa EFSA ha publicat un article sobre els productes químics en els aliments. Preguntes on es descriu el paper de l'agència i la labor que realitza a l'hora d'avaluar els riscos en diferents matèries, aromes, additius alimentaris, *plaguicidas, contaminants del medi ambient, materials que entren en contacte amb els aliments, etc\nLa resenya ens ajudarà a comprendre qüestions com per exemple, com es realitza una avaluació de seguretat en matèria de productes químics, què s'entén per una ingesta diària admissible o una ingesta diària tolerable, com es garanteix la independència de l'assessorament científic, com es protegeix als consumidors dels efectes que provoquen els productes fitosanitaris en la salut, si són segurs els *aromatizantes emprats en la indústria alimentària… comptat i debatut, informació que ens permetrà saber més dels aliments, l'estructura i funcionament de la EFSA, etc.\nPublicat per Gabriel Bartra a 0:28\nFundació el Bulli . La propera revolució gastronomica\nEl cuiner Ferran Adrià considera que la propera revolució al món de la gastronomia girarà entorn del nou projecte de la Fundació de "El Bulli", que arrencarà en 2014 i crearà un nou escenari avantguardista, dedicat completament a la creativitat gastronòmica.\n"Para mi és molt més important marcar el camí de l'avantguarda i la creativitat, no preocupar-nos per ser els millors, sinó a influir i a ser creatius", assegura, en una entrevista amb Efe, Ferran Adrià, nomenat el millor cuiner de la dècada per la revista Restaurants Magazine.\n"La fundació serà el somni de tot cuiner al que li agradi la creativitat", afegeix el que és considerat per molts experts com el millor "xef" de la història.\nEn un edifici cent per cent sostenible, l'actual restaurant "El Bulli" es convertirà en un arxiu de si mateix, disposarà d'un espai denominat "Ideari" del que sortiran totes les idees, d'una sala de projeccions i d'un àrea en la qual se serviran menjars, encara que encara no se sap què numero de comensals tindran l'oportunitat de provar-les.\n"El lema és que no hi haurà regles. Un dels motius que em van portar a llançar-me a aquest nou projecte és que tot s'havia convertit en massa previsible en el restaurant, i això el volem evitar", indica Adrià.\nA més, apunta altres raons per canviar de model, com un cert cansament de la gent "que ens vol" i la sensació de que en 2 o 3 anys "El *Bulli" aconseguiria el límit del que pot aportar un restaurant en l'àmbit culinari.\nTotes les investigacions es penjaran diàriament en internet, mitjà de difusió clau en aquesta fundació en la qual treballaran de forma fixa entre 25 i 30 persones (més del 90 per cent integren actualment l'equip de "El *Bulli") i a la qual podran acudir els cuiners, entre 6 i 10 mesos a l'any, després de passar un dur examen d'admissió (...)\nPublicat per Gabriel Bartra a 23:08\nAlicia presenta un manual de restauració sense Gluten\nAlícia presenta el Manual de Restauració sense Gluten dirigit a professionals juntament amb l'Associació de *Celíacos de Catalunya i l'Agència Catalana de Seguretat Alimentària.\nEl Manual pretén ampliar les possibilitats que tenen els *celíacos per menjar fora de casa. Aquesta iniciativa permetrà al col·lectiu de més de 60.000 *celíacos de Catalunya ampliar les possibilitats d'anar a menjar o sopar a un restaurant i així normalitzar les seves vides en tots els àmbits.\nTeniu disponible el manual en pdf.\nPublicat per Gabriel Bartra a 23:01\nL'exit de Harvard a Alicia\nInvestigació de les reaccions en la carn per la Gastronomia Molecular\nEl projecte de recerca Molecular Gastronomy a vist la llum. L'estudi científic de va ser finançat pel Consell de Recerca danès. Dirigit per prof. Leif Skibsted i el seu l'equip de Química Alimentària així com el grup de Ciència Sensorial del Departament de la ciència Alimentària a Universitat de Copenhaguen han estat implicats\nMolecular Gastronomy és una emergent disciplina científica que és concernida amb per les transformacions esdevenides a la cuina utilitzats per elaborar menjars de qualitat alta. Les reaccions que pateix la carn és un exemple d'un procés de cuina comú que ha rebut poca atenció per científics però molta atenció pels xefs. Entenent la química i la física d'aquest procediment de cuina bàsic és dins de l'abast de Molecular Gastronomy\nPer marcar el final del projecte va ser organitzat un seminari durant el mes de març.\nPublicat per Gabriel Bartra a 13:37\nLa gastronomia espanyola vol fer-se un lloc a la xarxa\nLa gastronomia espanyola està en campanya. El ministeri d'Indústria presenta aquesta setmana a Nova York , el foodsfromspain.com compendio culinari més complet en anglès.\nLa imatge de l'economia espanyola no travessa el millor moment als mercats mundials. Però no succeeix el mateix amb la seva gastronomia, que cada vegada té més fans anés de les fronteres nacionals. A poc a poc, es van introduint productes made in Spain en el supermercat estranger comú. Ho fan a una velocitat molt lenta, i el Govern, conscient d'aquesta situació, ha decidit donar una empenta a la cuina més autèntica perquè arribi a qualsevol cantonada del planeta.\nAlmenys, per Internet. L'Executiu presentarà aquesta setmana oficialment la web Foodsfromspain.com, el major compendi culinari oficial en anglès que existeix al món cibernètic, realitzat per professionals del sector de tots els àmbits.\nLa iniciativa ha estat el Ministeri d'Indústria, Turisme i Comerç, a través de l'Institut Español de Comerç Exterior (Icex). I serà el titular d'Indústria, Miguel Sebastián, qui, segons ha pogut saber EXPANSIÓ, presentarà la web a Nova York, on estarà avui i matí amb una nodrida agenda que inclou un acte amb el cuiner Ferran Adrià.\nPublicat per Gabriel Bartra a 12:53\nSeleccionats els finalistes del VI Campionat de Joves Cuiners de Vitoria\nVuit seran els finalistes del VI Campionat de Joves Cuiners, que se celebrarà a Vitòria, el dimarts, 5 d'abril, dins del XVII Congrés Nacional de la Cuina d'Autor que organitza el restaurant\nEls seleccionats per l'organització, en funció dels menús presentats i el seu currículum, són: Ricardo Glez. Sotres “El Retir”, en Llanes (Astúries); Jaime Teixidor “Casa Fusté”, a Barcelona; Gema Peñalva “Hotel Vila Venècia”, a Benidorm (Alacant); Antonio Ros “Fonda *Campero”, a Linares (Jaén); Roger Co “Vila Mas”, a Sant Feliu de Guixols (Girona); Paco Morales “Paco Morales”, a Bocairent (València); Enrique Pérez “Sambal”, en Noja (Cantàbria) i Juanjo Ruiz “Tempo”, a Pozuelo de Alarcón (Madrid). Cada concursant elaborarà un menú de tres plats i unes postres. Els 3 primers rebran trofeus i 6.000, 3.000 i 2.000 €.\nPublicat per Gabriel Bartra a 0:35\nFerran Adrià posa ara la primera pedra d'un "projecte socioeconòmic i de país" que servirà per rellançar un concepte culinari definit per primera vegada en 1939, però molt mal explotat i exportat des d'un punt de vista comercial.\nL'acord al que han arribat el xef del *Bulli, la cervecera Estrella Damm, la Fundació Alícia i l'Institut de Turisme d'Espanya passa irremeiablement per la divulgació. Partint de la base que, segons Adrià, "molta gent no sap el que és una tapa ni d'on ve" i de la gran via de negoci que han obert per a la gastronomia espanyola les experiències en el tapeo d'altres cuiners de renom com Quique Dacosta i Dani García, cal tornar a la pedagogia per calibrar les possibilitats de futur d'aquesta cuina en miniatura 'made in Spain'.\nAdrià es posa així al capdavant d'un repte sobre el qual ha estat insistint en els últims tres anys sense que trobés des de la iniciativa privada l'embranzida necessària per dur-ho a terme. "Ara és el moment", addueix el xef malgrat la crisi i les retallades que imposa l'Administració en tantes iniciatives. "Cal creure-li-ho. Diners hi ha. Les empreses d'alimentació són les que més i millor aguanten aquests mals temps", afirma Adrià, qui al seu torn expressa la seva ferma intenció que l'impuls de la tapa obri així mateix nous mercats per a productes com el pernil o l'oli espanyols.\nPublicat per Gabriel Bartra a 0:27\nGran Inversió del estat pel grau ofert al Basque Culinary\nPublicat per Gabriel Bartra a 0:15


web | PCPC\n10 setembre 2017\tComentaris tancats a La nostra web torna a estar operativa\nDes del Partit Comunista del Poble de Catalunya volem informar que la nostra web no ha estat operativa, per culpa de l’atac d’uns hackers informàtics.\tRead More »\nPer un any 2014 de lluita obrera i popular!\n27 desembre 2013\tComentaris tancats a Per un any 2014 de lluita obrera i popular!\nEls comunistes del Partit Comunista del Poble de Catalunya volem que aquest proper any sigui un any de lluita obrera i popular en l’avenç cap a la revolució socialista. Per tal d’arribar al nostre objectiu, obtenir el poder per a la classe treballadora, anem construint totes les eines necessaries. És per això que aquest any comencem amb un nou pas ...\tRead More »


Interès general (Empar Moliner)\nEMPAR MOLINER 02/07/2013 00:00\nEl polític Albert Rivera diu que farà una pregunta parlamentària per saber quant va costar el Concert per la Llibertat, que va reunir 90.000 persones al camp del Barça. I jo faré una pregunta extraparlamentària i retòrica, amb permís de la companya Mònica Terribas: per què?\nSi l'Albert Rivera vol saber els diners que va moure l'esdeveniment, pot consultar la pàgina web d'Òmnium Cultural. Quan hagin fet comptes ho penjaran. Ho dic perquè els diputats haurien de ser ecològics i fer servir les preguntes parlamentàries per a les qüestions importants per als ciutadans que els paguem, no per a les que no tenen cap misteri. Ara bé. Per què vol saber l'Albert Rivera quant va costar el concert, si resulta que el públic va pagar-se l'entrada i els artistes van actuar sense cobrar? Fent una pregunta així, sembla que vulgui confondre els que no ho saben, perquè, precisament, es pensin que el concert va ser subvencionat i organitzat per polítics. Aviam si ara preguntar el preu dels concerts es posa de moda i demà la Sánchez-Camacho (que sempre va una mica més tard) també fa una pregunta parlamentària per saber quant va costar el de Justin Bieber.\nI anem a l'altra qüestió que amoïna el company de Jordi Cañas: els recursos que va destinar-hi TV3 per retransmetre'l. Des del moment que vol saber això, és que considera que el concert no s'hauria hagut de donar en directe, suposo. Però, amb quin criteri? El concert va moure 90.000 civils i innombrables artistes que demanaven pacíficament al món el dret a votar el seu futur. Si aquest concert hagués tingut lloc a París o a Londres la tele pública és clar que l'hauria donat. Si resulta que TV3 no hagués hagut de gastar recursos per transmetre el concert, per què en Rivera no es qüestiona que TV3 transmeti els partits del Barça? Quina diferència hi ha entre un espectacle privat i l'altre?


QuirofAM, la primera jornada sobre impressió 3D quirúrgica | CIM UPC\nQuirofAM, la primera jornada sobre impressió 3D quirúrgica\nLa fabricació additiva està cridada a revolucionar la manera en què es fabriquen els productes. En el camp biomèdic, i més en concret en la pràctica quirúrgica, la impressió 3D permet la individualització de tractaments pel que fa a models d’assaig quirúrgic, guies i implants per reconstrucció i implants bioactius per a la regeneració de teixits.\nArran d'això, el CIM UPC organitza la jornada QuirofAM, que es durà a terme a les seves instal·lacions el divendres 1 de març, per exposar les millors pràctiques d'hospitals, centres tecnològics i empreses que estan aplicant aquesta tecnologia en els seus processos, així com tot el camí que encara resta per recórrer. Totes aquestes experiències, impulsades des de la Comunitat de Fabricació Additiva "Llavor 3D" (Programa Ris3CAT de la Generalitat de Catalunya, amb el suport dels fons FEDER), s'estan potenciant al nostre país agrupades en el projecte QuirofAM, coordinat també pel CIM UPC.\nA la jornada tindran lloc ponències sobre bioimpressió, cirurgia oncològica i l'evolució que han tingut els últims anys de la mà dels professionals d' IBEC , l'Hospital Sant Joan de Déu, IQS i Avinent. Tot plegat, es debatrà amb els ponents en una taula rodona que estarà dinamitzada per en Felip Fenollosa, Director General del CIM UPC.\n09.30 - 10.00h - Recepció dels assistents\n10.00 - 10.20h - Benvinguda i presentació a càrrec de representants de la UPC i d'ACCIÓ\n10.20 - 11.20h - Ponències:\n- Recerca de nous materials per a la impressió 3D de prototips d'assaig quirúrgic. IQS\n- La utilització de la impressió 3D en l'àmbit de Cranio-Maxil·lofacial. Avinent\n11.30 - 12.00h - Coffee break. Networking i atenció de consultes personalitzades\n12.00 - 13.00h - Ponències:\n- Bioimpressió 3D: aplicacions actuals i perspectives de futur. IBEC\n- Experiències d'aplicació AM en la cirurgia oncològica i progrés de la impressió 3D a l'Hospital Sant Joan de Déu de Barcelona\n13.00 - 13.30h - Taula rodona amb els ponents, dinamitzada per Felip Fenollosa\n13.30 - 13.45h - Tancament a càrrec de Felip Fenollosa, i visita opcional a les dependències del CIM UPC (Planta Pilot i Ricoh AM Centre), visualitzant casos de Fabricació Additiva a la pràctica quirúrgica.\nAquesta jornada està organitzada per:\nI s'ha comptat amb la col·laboració de: