Traducció d'Anna Torcal i Salvador Company.\nEdicions 62, Barcelona.\n1ª edició Abril 2009.\nEl silenci després de la fúria\nDesprés de la publicació l’any passat de L’Africà (Edic.62) –la primera obra traduïda al català de J.M.G. Le Clézio (Niça, 1940) d’ençà la concessió del Nobel-, era molt esperada pel públic lector del nostre país l’aparició de la seva darrera novel·la (Ritournelle de la faim, Gallimard, 2008). Certament, les expectatives que genera un autor que ha estat distingit amb el màxim guardó literari són enormes; circumstància aquesta que, en ocasions, pot anar a la contra dels mèrits i de les virtuts que posseeix la seva obra més enllà del reconeixement institucional. I aquest és el cas, en certa manera, que ateny la novel·la que ara tenim entre mans.\nTot i això, La música de la fam és una obra notòria, ben acabada, sòbria. Coherent de cap a cap amb el pensament de l’autor, es tracta d’una novel·la autobiogràfica, en què es narra la infància i primera joventut de l’Ethel, la mare de J.M.G. Le Clézio, durant els anys previs a l’esclat de la segona guerra mundial en una ciutat de París ja convulsionada socialment i amb brots significatius d’antisemitisme. Le Clézio explica les “heroïcitats” de la mare en una època difícil, el temps de prosperitat de la seva família i l’imparable declivi posterior d’aquesta quan s’inicia el gran conflicte bèlic. En un ambient de penúria i de desolació extrema, l’Ethel s’enfrontarà als desgraciats avatars de l’exili amb determinació, convertint la profunda tristesa que l’envaeix en coratge i fermesa per sobreviure.\nUna novel·la amb un fort caràcter autobiogràfic\nLa darrera part de la novel·la, en què es descriu la cruesa de la postguerra i les dificultats per sortir-se’n de la família de l’Ethel, és sens dubte la més interessant i posseeix un innegable vigor poètic en alguns fragments, que confirmen l’estil de Le Clézio. Un estil mesurat, contingut, que no emfasitza especialment cap d’aquests episodis més fortament dramàtics, però conscient en tot moment de la seva implicació en el curs del relat. Per això diem que, en aquest sentit, La música de la fam és, o millor encara, vol ser una novel·la; l’autor expressa clarament aquesta voluntat en fer que la narració sigui conduïda en tercera persona. Però, així mateix, també és evident que el mateix Le Clézio reconeix des de les primeres línies el caràcter autobiogràfic dels fets que s’explicaran a continuació. L’escriptor ho ha dit en nombroses entrevistes: “Escric novel·les perquè no em veig capaç d’escriure les meves memòries”. El cert és que, més enllà d’aquest posicionament probablement massa humil, Le Clézio és un defensor infrangible de la novel·la com a gènere majúscul, del tot necessari i absolutament vigent avui dia. Cal continuar llegint novel·les, segons el Nobel francès de vocació cosmopolita, per tal de comprendre millor la complexitat del món actual. La música de la fam acompleix aquest propòsit, però com tantes altres –o potser hauríem de dir com la majoria- és una ficció que sorgeix de la memòria personal viscuda.\nL’autor en parla a la introducció. El record de la fam –diu Le Clézio en un moment determinat-, de la fam diguem-ne més bàsica, la fisiològica, quan se n’ha patit és impossible d’esborrar; passen els anys i ell (el record) ha sabut instal·lar-se en un racó de la memòria de manera permanent. Però la fam del títol de la novel·la no es refereix a aquesta necessitat primària de tot ésser humà, sinó a una altra mena de “fam” tant o més imperiosa que la primera: aquella que brama incessantment dins l’interior de la persona a la cerca d’una pau i d’una felicitat íntimes que el món exterior li nega. Una fam profunda, arrelada en l’ànima, impregnada de por, acostumada a l’infortuni. L’Ethel va conèixer aquesta tenalla insadollable i, per això mateix, va lluitar per encarar la seva vida futura amb el coratge suficient per vèncer-la.\nLa infelicitat creixent que va viure la família de l’Ethel un cop començada la guerra i que seria ja irreversible és comparable a la progressió que experimenta el Bolero, la cèlebre composició de Ravel (almenys per a la jove heroïna d’aquesta novel·la): els darrers compassos són tensos, d’una peculiar violència que creix, arravatadora, arribant a la culminació de manera gairebé insuportable. Tan insuportable i horrible –diu el mateix Le Clézio en les pàgines finals- com el que després s’esdevé: “El silenci que en resulta, després del seu final, és terrible per als supervivents atordits”. Una música feridora, difícil d’oblidar, i que ara la paraula de J.M.G. Le Clézio ha provat de reproduir sobre el paper.\nJ.M.G. Le Clézio La música de la fam


Refugi Antiaeri de Martorell | Consorci de Turisme del Baix Llobregat\nAccueil › Ce qu'il faut visiter › Refugi Antiaeri de Martorell\nRefugi Antiaeri de Martorell\nDurant els mesos primaverals de març, abril o maig de cada any, es realitza a Martorell "La Setmana del Refugi", on s'obre al públic el Refugi Antiaeri de la vila, amb una sèrie d'activitats i visites guiades. El proper any 2019, les dates d'obertura seran entre els dies 3 i 14 d'abril.\nEl refugi antiaeri de la Pl. de la Vila va ser un dels construïts en el marc de la Guerra Civil. L'1 d'agost de 1938 s'iniciaren les obres, però la manca de ciment, de paletes de ciment i de diners feia que el ritme fos molt lent. El 10 de gener de 1939, catorze dies abans de l'entrada de les tropes de Franco a Martorell, l'obra encara no estava acabada. Fou localitzat el 1990, a conseqüència de les obres de pavimentació de la plaça i donat el seu bon estat de conservació, l’ajuntament va decidir habilitar l’accés per a la visita.\nDel refugi antiaeri es conserven actualment uns 35 metres de llargada. Fa 1,20 metres d’amplada i entre 1,80 i 2 metres d’alçada per la part central, es troba a una profunditat màxima d’uns 8 metres i s’hi accedeix per 27 graons. Està excavat a l’argila, les seves parets es troben recobertes de maons relligats amb petites dosis de ciment, la coberta és de volta de canó i el sòl de terra endurida.\nCal fer reserva prèvia a museus@martorell.cat, o bé trucant al telèfon 93 774 22 23


societat anònima esportiva societat anònima esportiva\nca societat anònima esportiva, n f\nes sociedad anónima deportiva\nSocietat anònima especial en què es constitueixen els clubs professionals esportius a l'Estat espanyol.\nLa Llei 10/1990, del 15 d'octubre, de l'esport, de l'Estat, a partir d'ara LE, va fixar un nou model legal esportiu; concretament, l'article 19 i següents de la LE van establir, de manera general i sense perjudici de les excepcions establertes en la mateixa regulació, la conversió dels clubs professionals esportius en societats anònimes esportives. L'adopció d'aquesta forma jurídica no va implicar cap canvi en la personalitat jurídica d'aquests clubs, que van continuar existint sota la nova forma jurídica. El desenvolupament de la regulació es va fer per mitjà del Reial decret 1251/1999, del 16 de juliol, sobre societats anònimes esportives.\nL'article 19.1 de la LE determina que els clubs, o els seus equips professionals, que participen en competicions esportives oficials de caràcter professional i d'àmbit estatal, han d'adoptar aquesta forma de societat anònima esportiva i han d'estar subjectes al règim general de les societats anònimes. La característica principal d'aquesta forma de societat és que es tracta d'una societat de responsabilitat limitada, de caràcter mercantil, el capital social de la qual està dividit en accions. Tot i així, la regulació d'aquesta forma de societat conté peculiaritats (que la normativa citada regula) per a permetre'n l'adaptació a l'àmbit esportiu. Una d'aquestes especificitats és el fet que es limita l'objecte social de la societat a la participació en competicions esportives de caràcter professional i a la promoció i desenvolupament d'activitats esportives, així com d'altres relacionades o derivades d'aquesta pràctica, tal com determina l'article 19.3 de la LE. A més a més, l'apartat quart del mateix article estableix que aquesta només pot participar en competicions oficials professionals d'una sola modalitat esportiva.\nPer a la constitució d'una societat anònima esportiva cal atorgar escriptura pública i inscriure-la tant al Registre General d'Associacions, com a la federació que li correspongui, i també al Registre Mercantil perquè adquireixi personalitat jurídica. Tal com s'ha exposat, en el cas que es tracti d'una transformació de la forma societària que tenia a la nova forma, aquesta es fa d'una manera directa.\nPer acabar, cal fer referència a les excepcions que fixa aquesta regulació, ja citades amb anterioritat, les quals, malgrat que no són nombroses, sí que són rellevants. Així, la disposició addicional setena de la LE conté una excepció a la transformació per als clubs que, tot i que han participat en competicions esportives professionals, han demostrat una bona gestió del règim associatiu, de manera que han mantingut un patrimoni net positiu durant els quatre exercicis immediatament anteriors al de l'inici de la vigència de la llei, per tant, a partir de la temporada 1985-1986. Quatre clubs es van poder acollir a aquesta excepció: el Real Madrid CF, el FC Barcelona, l'Athletic Club de Bilbao i el Club Atlético Osasuna.\nV. t.: societat anònima n f


pots | Món Paral·lel | Pàgina 2\nEl bloc del dissabte. Pitavoles\nPosted on 13 d'Abril de 2013 by monparallel\nHem descobert un bloc fet des d’Andorra que es diu Pitavoles. Un bloc amb subtítols que ens han fet mirar el contingut del bloc d’una manera especial: creativitat, manualitats, reciclatge. Respecte el nom del bloc us en parlarem al final…misteri…\nL’hem remenat i hem vist que és clarement el bloc d’una mestra però és molt més que això. Ens hem posat en contacte amb la seva autora i ens ha explicat moltes coses: en principi no sóc gens manetes vaig començar a introduir-me en aquest món quan vaig començar a treballar amb nens. Actualment estic amb nens de 4 a 6 anys i sempre intento adaptar les manualitats al temari i a la edat dels infants. La finalitat es que els nens descobreixin i treballin amb tècniques i textures com més diferents millor. De tant buscar idees a internet i de tant veure coses xules doncs al final vaig acabar jo també fent alguna cosa a les meves hores lliures.\nFlors amb ampolles\nEl bloc el vaig obrir perqué vaig pensar que igual que jo agafo idees dels altres també podria ser útil als altres el que faig jo.\nAra per ara el bloc per a mi és molt més que tot aixó, he descobert un món diferent i interesant , amb gent molt manetes i sobretot molt generosa que comparteix el seu saber fer amb els altres. Puc fardar de tenir amigues blocaires arreu del món i per mi és un orgull dir que sóc blocaira desde fa 2 anys. Ratolins amb fang que s’endureix\nUna cullera de fusta rinxolada\nTagetes de felicitació\nRespecte el nom del bloc: Pitavoles la imatge dels pots us pot donar alguna pista, pitavoles, a Andorra, són les papallones, volia un nom molt de casa i aquest desgraciadament s’està perdent. En el món blocaire se’m conèix com a Pitavola i no és bonic mantenir el misteri?\nAprofito per recalcar que em preocupa molt el consumisme i el malbaratament de la nostra societat. Intento sempre reciclar al màxim\nPosted in Blocs, Manualitats, Reciclatge\tTagged flors, pots\nPosted in Cuina, Nadal, Regals\tTagged pots


Mas compara l'empenta del impulsors dels Canals d'Urgell amb la situació actual\nEl president de la Generalitat, Artur Mas, compara els dificils objectius que es van marcar els impulsors dels Canals d'Urgell, i la lluita contra les adversitats, amb la situació política actual que viu el país.\ncomarca urgell amb dels canals mas\nEl president Mas, amb Reñé, Solsona i Carné, a l'arribada al dinar.\nEl president de la Generalitat, Artur Mas, va destacar que s'ha d'aprendre la lliçó de les persones que amb ambició i contra les adversitats van decidir tirar endavant el projecte dels Canals d'Urgell, fent una comparació amb la situació política actual. Mas va afegir que ningú podia garantir que l'obra sortís bé però al final va esdevenir una de les infraestructures hidràuliques europees més importants del segle XIX, que va transformar l'agricultura de les comarques lleidatanes.\nMas va afirmar, que això demostra que per difícils que siguin els objectius, amb ambició i determinació per lluitar contra les adversitats les coses poden sortir bé. El president Mas va fer aquestes declaracions en el decurs del dinar, que formava part dels actes de la jornada commemorativa dels 150 anys dels Canals d'Urgell, que es va celebrar aquest dilluns a Mollerussa.\nL'alcalde de Mollerussa Marc Solsona, que també va intervenir en el dinar, va dir que l'acte,\na més d’un acte de territori, és un acte de país,\nja que la construcció d’una obra com el Canal d’Urgell és símbol de futur, de vida, de riquesa, d’esperança i de creixement. Solsona, que va agrair l’empenta i el coratge de “la gent que hi va creure”, també va afegir que, amb la perspectiva dels anys, el canal d’Urgell dóna també idea de l'equilibri territorial que va suposar per les terres de Lleida.\nEls actes es van desenvolupar al llarg del matí amb la presentació de l'edició especial dels 150 anys del llibre El tresor dels Canals d'Urgell, a la qual va seguir una taula rodona en la que es va debatre la importància de la infraestructura hidràulica. Un debat en el que hi van intervenir el president de la Diputació, Joan Reñé, l’alcalde de Mollerussa, Marc Solsona, el director de l’Agència Catalana de l’Aigua, Leonard Carcolé, el president de la Confederació Hidrogràfica de l’Ebre, Xavier de Pedro, i el president de la Comunitat General de Regants del Canal d’Urgell, Ramon Carné.\nUna taula rodona en la que es va parlar del cabdals ecològics, dels trasbassaments entre conques i de les possibilitats dels cabdals excedentaris, temes en els que els punts de vista van ser diferents segons la CHE, els regants o l'ACA. Pels regants, en la veu dels seu president Ramon Carné, es important trobar la via de finançament per a la modernització; des de la Confederació no es veu amb bons ulls la possibilitat de transvasament de conques, i des de l'Agència Catalana de l'Aigua la comercialització d'excedents seria una bona via de finançar la modernització.\nPer Ramon Carné,\nestaria totalment d'acord en la comercialització dels excedents si realment pogués disposar d'un cabdal de 2 hectòmetres cúbics\nper destinar-los a aquesta iniciativa. Segons Carné una forma de finançament que ja fa anys que es va aplicar al Camp de Tarragona.\nPer la seva banda el president de la Diputació Joan Reñé va tornar a demanar a la ciutadania que reconegui i entengui l'esforç de pagesos i ramaders, a l'hora de produir aliments, de fer de rebost del país. Per Reñé és\nimprescindible que es deixi de tenir la percepció de què agricultura i ramaderia malgasten l'aigua, reben subvencions i contaminen, ja que els pagesos estan fent una feina excepcional,\nestan evolucionant i produint un aliment d'altíssima qualitat. El president demanava a la ciutadania, que es faci seu aquest esforç per aconseguir una agricultura i ramaderia potent al país.\nEls actes es van completar amb la visita a l'exposició fotogràfica sobre la construcció dels Canals d'Urgell i d'inauguració d'una font al recinte de la Comunitat General de Regants amb motiu de la commemoració, que s'ha batejat com a Font de la Vida.\nLa CUP, Alternativa d'Esquerres es presenta al Pla d'Urgell


La pandèmia: el gran catalitzador per al Gran Reinici [Joan Carrero, 24.06.2021] - L'HORA\nFins fa uns dies, qualsevol que tingués algun dubte sobre la possibilitat que el SARS-CoV-2 hagués sorgit en un laboratori era relegat, més o menys diplomàticament, a l’exili del conspiracionisme. I això malgrat que fins i tot els científics més políticament correctes reconeixen que no s’ha aconseguit trobar l’animal intermedi portador del virus fins als humans. Però ara, donada la urgència de frenar el creixent poder de la Xina, sembla que són tantes les dades i els experts que ja s’apunta a allò que abans eren només deliris de conspiracionistes, que el president Biden ha donat noranta dies a la CIA perquè investigui aquest molt probable origen en laboratori. Un laboratori xinès, és clar.\nEl que mai “surt” a la televisió (i si no “surt” a la televisió –diu la gent– no existeix) és que a l’Institut Virològic de Wuhan hi hagués una participació internacional. El 2015, un grup multinacional de 15 científics que treballaven a l’Institut van crear un virus quimera a partir de dos coronavirus diferents. El resultat va ser una versió més perillosa que qualsevol coronavirus anterior, amb el potencial de convertir-se en pandèmia. L’estudi va ser publicat a la revista Nature. Aquest tipus de tècniques d’investigació porta temps preocupant a part de la comunitat científica. Es tracta de l’anomenat guany de funció.\nCom va explicar a BBC Mundo Richard H. Ebright, biòleg molecular de la Universitat Rutgers de Nova Jersey, Estats Units, el guany de funció incrementa les habilitats del patogen: la seva transmissibilitat; la seva letalitat; o la seva capacitat per superar les respostes d’immunitat, els vaccins i els medicaments. La investigació de guany de funció crea nous patògens, que no existeixen en la naturalesa, i que presenten un risc de crear noves malalties ja sigui accidentalment o deliberada. En altres treballs semblants al del 2015, els investigadors també van cercar nous virus en coves de zones rurals, els van portar als laboratoris, els van estudiar i els van manipular genèticament. Aquesta existència d’animals portadors de coronavirus a la regió de Wuhan és la que va convertir l’Institut en un laboratori internacional. La qual cosa vol dir que és una fal·làcia responsabilitzar la Xina de tot el que pugui succeir-hi.\nCom va seguir explicant el doctor Ebright, entre els finançadors d’aquests projectes hi figuraven els NIH (per les seves sigles en anglès), els Instituts Nacionals de Salut estatunidencs, en els quals hi juga un paper fonamental el poderós Anthony Fauci. Aquest assessor mèdic cap dels presidents dels Estats Units, director també de l’Institut Nacional d’Al·lèrgies i Malalties Infeccioses, ha hagut de respondre fa unes setmanes davant el Senat. En una audiència es va abordar la implicació dels NIH en els treballs de camp a Wuhan. Va negar que els fons amb què aquests van ser finançats haguessin estat destinats per a l’anomenat guany de funció. Tanmateix, va admetre que no hi havia garanties que finalment els científics haguessin mentit sobre els seus experiments. “Mai se sap”, va acabar dient.\nPerò deixem de banda qualsevol conspiracionisme. Deixem-ho per a ells, per als qui cerquen acusar ara la Xina d’unes responsabilitats tan greus, per als qui mai han deixat d’acusar de negacionisme qualsevol que qüestioni la més petita coma de la doctrina atlantista, oficial i intocable sobre la pandèmia. Només ells tenen l’autoritat científica i moral per anar modificant dia a dia, segons convingui, la seva inqüestionable doctrina oficial.\nÉs propi de tot allò políticament correcte a Occident. I més encara en el cas d’aquesta gravíssima qüestió de l’actual pandèmia. La doctrina oficial sobre ella ha de ser defensada amb tots els mitjans disponibles. I ha de ser silenciada qualsevol dissidència encara que sigui amb el més bast control de la informació. Hi ha massa en joc. Per això avui no m’interessa seguir per aquesta escabrosa via que té el senyor Fauci com a fil conductor d’una sorprenent xarxa d’increïbles interessos en què les grans farmacèutiques no són els únics actors. Temps al temps.\nCentrem-nos exclusivament en el que, ara sí, és inqüestionable: el projecte del Gran Reinici, que –segons ens diuen– la pandèmia ha fet inevitable, era previ a ella. La pandèmia, indissolublement lligada a la crisi econòmica subsegüent (crisi que està concentrant cada vegada més el poder i aprofundint encara més les desigualtats) ha estat l’esdeveniment catalitzador que certes elits necessitaven per dur a terme el seu projecte previ. Però en realitat no crec que el catalitzador hagi estat la pandèmia en si mateixa, sinó la manera com s’ha gestionat, premeditadament i dosificada, un esdeveniment que en si mateix no era tan apocalíptic. Només cal veure com la Xina ho ha controlat molt eficaçment.\nLa qual cosa ja és prou greu sense necessitat de tractar una altra qüestió possible: es tracta d’un simple esdeveniment espontani, d’un esdeveniment provocat o fins i tot d’un esdeveniment de falsa bandera (com tants altres que s’han donat en la història recent dels Estats Units) que ara es pretén adjudicar a la Xina? El president Biden, reprenent la retòrica de l'”alliberador” de l’Iraq, el seu predecessor el president Bush, acaba de col·locar l'”autocràtica” Xina al centre de “L’Eix del Mal” del segle XXI. Al costat de la no menys autocràtica Rússia de Putin, és clar. Com, a aquestes alçades, es pot ser tan ridícul? Però deixem el conspiracionisme per a ells, els veritables i ridículs conspiracionistes.\nA la recent trobada a Barcelona del Cercle d’Economia, diversos representants de la plana major de l’IBEX 35 (Banc Santander, Inditex, Telefónica) van ser força explícits: la pandèmia serà l’enorme catalitzador que permetrà dur a terme tot allò que ells ja tenien previst dur a terme. El president de Telefónica, José María Álvarez Pallete, semblava referir-se aparentment a la urgent digitalització. Però segur que a res més? Perquè si ell no volia referir-se a un Gran Reinici molt més generalitzat i global, altres sí que ho van fer abans a Davos. Tot i que diuen referir-se només a un nou capitalisme responsable, sostenible i fins i tot inclusiu!!\nPerò el que ara m’interessa és la qualificació de gran catalitzador. El que podria amagar-se després d’aquest “esperançador” nou capitalisme inclusiu, en la gestació del qual fins i tot el Vaticà hi participarà, és ja en si mateix un tema que mereix tot un article en exclusiva. El que ara m’importa és que la nostra elit domèstica, en un solemne marc oficial que incloïa la presència del rei (i de Pere Aragonés, per cert), hagi utilitzat la setmana passada el qualificatiu de Gran Catalitzador en referir-se a la pandèmia. Una cosa que fins ara només era cosa de conspiracionistes. O cosa de llunyans déus globalistes reunits a l’Olimp de Davos. O cosa, remuntant-nos al veritable origen, del ja desaparegut David Rockefeller, que ja fa gairebé mig segle defensava que calia un gran esdeveniment mundial per reiniciar-ho tot. Passant per Bill Gates i les seves més que precises “profecies”. És evident, doncs, que allò que es decideix en aquests elitistes i “filantròpics” clubs i fòrums acaba executant-se a totes les nostres “sobiranes” nacions occidentals.\nLes guerres mundials ja no poden jugar aquesta funció de xoc o catalitzador. Les armes de l’actual Eix del Mal no són com les de Líbia o Síria. Són massa poderoses i tot acabaria segurament en un apocalipsi total. La pandèmia és ara el Gran Catalitzador. Però hi ha un “petit detall”, un “petit problema” que ells, tan savis i poderosos, no han tingut en compte: tant ells, “els qui compten” –com deia Aznar a les Açores per referir-se a Bush i Blair–, com els milions d’éssers humans “descartables” les vides dels quals hauran quedat destrossades després d’aquesta gran crisi, són éssers immortals revestits d’una dignitat que no té preu. Immortalitat i dignitat que aquests grans homes són incapaços de veure però que finalment convertiran les seves “exitoses” vides en el més gran dels desconcerts: “Insensat, aquesta nit et demanaran l’ànima, i el que has acumulat, de qui serà?” (Lluc 12, 20-32).\nAixí que acabo aquest article de la mateixa manera com, el 10 de març de 2020, començava el primer de tot un seguit d’ells sobre la COVID 19: demanant a Déu que mai em sigui indiferent la guerra (inclosa la biològica), que és un monstre gran que trepitja amb força tota la pobra innocència de la gent.


Núria Chertó deixa l'acta de regidora per responsabilitat | Periodisme Juvenil\nNúria Chertó deixa l'acta de regidora per responsabilitat\nNúria Chertó, regidoria socialista, ha anunciat aquest matí que deixa l'acta de regidora per motius professionals que li impedeixen compaginar la feina amb el seu càrrec institucional. “No és una decisió fàcil, però ha estat presa des de la responsabilitat que comporta desenvolupar un càrrec públic com aquest i més en una ciutat com Tortosa. En una situació tan complicada com l'actual, calen persones que puguin dedicar tot el temps que tenen a la nostra ciutat”.\nTot i que la feina li impedeix la seva dedicació amb el carre electe, Chertó ha deixat clar que continuarà treballant per Tortosa per tal de construir una alternativa de progrés al govern actual que il·lusioni a la ciutadania. “Estaré al costat del grup municipal. Avui més que mai necessitem persones apassionades per la ciutat i jo em considero una d'aquestes persones.”\nNúria Cherto ha agraït públicament a Joan Sabaté la confiança dipositada en ella i l'oportunitat d'haver pogut entrar en política. També ha destacat el suport del grup municipal, així com ha valorat l'esforç que durant aquest any s'ha fet des de l'oposició.


Així ho ha explicat Esperança Sans durant la segona sessió del debat de Pressupostos de la CAIB\nLa diputada ha defensat la importància de disposar d’un mitjà de comunicació autonòmic propi, independent i plural\nUnidas Podemos estarem vigilants perquè s’incloguin clàusules socials a tots els plecs de contractació que es redactin de manera que s’assegurin les condicions laborals i salarials de tots els treballadors i treballadores que fan IB3, tal i com es va anunciar a la comissió de control de l’ens.\nAixí ho ha explicat la portaveu adjunta del Grup, Esperança Sans, durant la segona sessió del debat de Pressupostos de la CAIB, qui ha defensat que “la importància de disposar d’un mitjà de comunicació autonòmic propi, un mitjà independent i plural que ofereix un servei a la ciutadania d’aquestes illes”.\n“Des d’Unidas Podemos, defensem l’existència de la radiotelevisió de les Illes Balears. És per això, que estic contenta i satisfeta amb què el Govern hagi arribat a un acord per tal de poder tenir 2 milions per a la millora de les condicions salarials dels treballadors i treballadores de l’ens”, ha dit la diputada.\nA més, Sans ha destacat que tot i no pertànyer al món de la comunicació, sí que entén de condicions laborals precàries, i ha apuntat que “era inassumible que els treballadors i treballadores d’IB3 continuïn així”. Per això, ha insistit, “des del nostre grup tant a les comissions de control d’IB3 com xerrant amb els grups que conformem el Govern, sempre hem expressat la nostra preocupació per aquesta situació i la nostra disposició de poder millorar les condicions“. “Estic contenta i agraïda que es donin les primeres passes, això és símptoma del treball en equip i de voluntat”, ha afegit.\nEn aquest sentit, la diputada ha etzibat que “ara serà el torn del Director General, Andreu Manresa, de gestionar aquest acord i dur-ho a bon port, i de sobretot incloure clàusules socials a tots els plecs que es redactin de manera que s’assegurin les condicions laborals i salarials de tots els treballadors i treballadores que fan IB3″.\nLA MEMÒRIA DEMOCRÀTICA ÉS PRIMORDIAL\nEn el cas de la direcció general de memòria democràtica, Sans ha asseverat que “aquesta partida és primordial, ja que aquí es troben pressupostats els plans d’exhumació de fosses”. “Uns plans que tenen per finalitat la recuperació de les persones que fa 80 anys que romanen dins fosses comunes o tirades a cunetes de qualsevol manera. És una qüestió de Drets Humans bàsica i una vergonya per a qualsevol país que avui en dia es consideri una democràcia moderna”, ha explicat.\nPer això, ha continuat la diputada, “si volem una democràcia sanejada hem de complir amb el que ens reclamen des dels organismes com Nacions Unides o la mateixa Unió Europea. És per això, que cap esmena que toqui partides relacionades amb memòria democràtica serà acceptada pel nostre grup parlamentari”.\nAixí, la diputada ha explicat que en matèria de funció pública “aquests pressupostos continuen amb la consolidació dels llocs de treball que es varen anar recuperant a la passada legislatura“.\nCONTROL A LA CORRUPCIÓ\nQuant a l’Oficina Anticorrupció, Sans ha defensat la seva existència: “la passada legislatura vàrem ser molt incisius, segurament si Podemos no hagués arribat a les institucions, avui no tindríem aquesta oficina“, ha dit al mateix temps que ha apuntat que “és normal que a una Comunitat Autònoma on hi ha hagut tants de casos de corrupció i els que encara hi deu haver, no interessi als polítics aquesta institució”.\n“Aquesta Comunitat Autònoma necessita un organisme independent que controli els doblers públics de totes les institucions per garantir que es fa un ús adequat i a més amb total transparència”, ha afegit.\nD’altra banda, amb relació a la temàtica ambiental, el diputat Pablo Jiménez ha destacat que “el territori és fràgil i cal conèixer-lo en profunditat per a aplicar un tipus o un altre de polítiques”. “El territori és el lloc on desenvolupem la nostra marxa vital però que compartim amb altres éssers vius, imbricats en una malla complexa de relacions ecològiques que no han d’oblidar-se a l’hora de planificar aquest espai”, ha apuntat.\nL’AIGUA, UN RECURS IMPRESCINDIBLE\nPer això, ha etzibat que des d’Unidas Podemos, “no acabem d’entendre les esmenes a la totalitat efectuades en aquesta secció, perquè fins i tot reconeixent que poden existir manques, les partides ofertes cobreixen àmpliament tots els aspectes treballades en les diferents direccions generals”.\nAixí, ha afegit, “entenem, en canvi, les esmenes parcials, ja que posseeixen una intenció constructiva, de millora de l’exposat o d’oferta de noves propostes no contemplades, però a la totalitat, no, malgrat les explicacions abocades”.\n“Gran part d’aquestes esmenes es centren en l’aigua, un recurs imprescindible que, si cap, té major importància en territoris insulars com els que conformen aquesta comunitat autònoma”, ha asseverat. En relació a les esmenes parcials presentades pel PP el diputat ha indicat que algunes no són competència de la conselleria o d’Abacqua.\nSobre les presentades per Ciutadans i la resta de grups, el diputat també ha indicat que n’hi ha que són de competència municipal, i que per això han estat rebutjades.


Colònies per a joves amb càncer\nSegons AFANOC, el lleure aporta un gran benefici per a la infància, i el joc és bàsic en tots els contextos i especialment en l’hospitalari, on la malaltia pren un rol molt important. Així doncs, a través del joc els infants manifesten les seves inquietuds, i que els permet descobrir el món que els envolta; estimular el seu desenvolupament i imaginació; reduir les angoixes derivades de la malaltia; conèixer noves motivacions i relacionar-se amb d’altres persones.\nQuerol clients\t3.439€\nFora del context hospitalari, l’AFANOC organitza, des de ja fa més de 18 anys, les seves colònies d’estiu.\nAquestes permeten un espai de trobada entre iguals, en el que es realitzen dinàmiques que els permeten créixer com a persones i adquirir habilitats personals i socials, de relació, reflexió, convivència... tot això es realitza a l’aire lliure, en un entorn natural i amb propostes adequades a aquest col·lectiu, fet que també normalitza la realitat del càncer infantil.\nDesprés de llargs períodes de tractaments mèdics, les colònies són, per a molts infants, el primer moment de relació i convivència entre iguals, amb d’altres infants que han viscut la mateixa malaltia. També són el primer espai de temps prolongat sense el pare, la mare o la seva figura adulta de referència i això els dota d’autonomia en un entorn segur i amb un programa d’oci totalment adaptat a la seva realitat.\nAquestes colònies estan dirigides a infants i adolescents que han tingut càncer i també als seus germans i germanes, tenint en compte que aquests també viuen de primera mà els efectes de la malaltia, sentint-se allunyats del seu germà o germana durant el període d’hospitalització i tenint la necessitat de disposar d’un espai on poder-se relacionar amb ell (i d’altres infants) a través del joc i la normalització del càncer i els efectes o seqüeles que n’hagin pogut sorgir.\nTallers i activitats on es treballen els valors de convivència i de respecte cap als altres, cap a un mateix i cap al que l’envolta. Les activitats estan emmarcades en un eix d’animació basat en els contes, en la imaginació, en l’espai, o en un viatge en el temps, o en l’edat mitja, etc. Aquest eix d’animació fa de fil conductor, esdevenint així un element motivador.\nDinàmiques on els participants puguin créixer com a persones, aprendre a relacionar-se positivament amb altres nens/es, i conèixer noves maneres d’ocupar el temps d’oci.\nColònies d’estiu i estades per a 28 joves.\nMillorar, a través del lleure, la qualitat de vida dels infants i adolescents amb càncer i els seus germans/es\nOferir un oci adaptat a les necessitats i interessos dels infants\nFomentar i treballar les habilitats personals i socials de l’infant\nNormalitzar la realitat del càncer infantil a través de la integració dels infants que han tingut aquesta vivència\nPotenciar una educació i un lleure ple de valors


28608 - Resultados de la búsqueda - Depósito Digital de Documentos de la UAB\nPágina principal > Resultados de la búsqueda: 28608\n2 p, 108.8 KB Literatura Espanyola Medieval  / Morros, Bienvenido ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres\n2 p, 142.3 KB Literatura Espanyola Medieval  / Morros, Bienvenido ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres\n2 p, 153.6 KB Literatura Espanyola Medieval  / Morros, Bienvenido ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres\n2 p, 137.8 KB Literatura Espanyola Medieval  / Morros, Bienvenido ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres\n3 p, 23.4 KB Literatura Espanyola Medieval  / Morros, Bienvenido ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres


La Fundación Biodiversidad publica una nova convocatòria d'ajuts per a fomentar la conservació de la biodiversitat — Associació d'Iniciatives Rurals de Catalunya\n/ La Fundación Biodiversidad publica una nova convocatòria d'ajuts per a fomentar la conservació de la biodiversitat\nLa Fundación Biodiversidad publica una nova convocatòria d'ajuts per a fomentar la conservació de la biodiversitat https://www.desenvolupamentrural.cat/actualitat/noticies/la-fundacion-biodiversidad-publica-una-nova-convocatoria-d-ajuts-per-a-fomentar-la-conservacio-de-la-biodiversitat https://www.desenvolupamentrural.cat/@@site-logo/logo-arca-gran.svg\nEnguany, la Fundació també ha publicat dues convocatòries específiques destinades al desenvolupament d'activitats de col·laboració i representació davant l'Administració General de l'Estat, la Unió Europea i davant les organitzacions de caràcter internacional; i al foment de la informació ambiental als mitjans de comunicació. Gràcies a la concessió d'aquests ajuts, el Ministeri d'Agricultura, Alimentació i Medi Ambient ha donat suport a més de 1.100 entitats en el desenvolupament de projectes emmarcats dins de les diferents modalitats convocades.\nLa primera convocatòria es dirigeix a entitats sense ànim de lucre per a la realització d'activitats en l'àmbit de la biodiversitat terrestre, biodiversitat marina, el canvi climàtic i la qualitat ambiental. La dotació màxima global d'aquesta convocatòria és de fins a 2,6 milions d'euros, i les entitats que hi vulguin optar tenen de termini fins el 15 d'abril i 15 de juliol de 2015 per presentar la seva sol·licitud. Cada projecte pot sol·licitar un màxim de cofinançament del 70%, amb un ajut màxim de 100.000 euros.\nLa segona convocatòria està dirigida a organitzacions no governamentals que formen part del Consell Assessor del Medi Ambient, per al desenvolupament d'activitats de col·laboració i representació davant l'Administració General de l'Estat, la Unió Europea i davant les organitzacions de caràcter internacional en l'àmbit de la biodiversitat, el canvi climàtic i el desenvolupament sostenible. La dotació màxima global d'aquesta convocatòria és de fins a 460.000 euros, i l'import màxim que es pot concedir per cada sol·licitud d'ajut no pot ser superior a 115.000 euros.\nFinalment, s'han convocat ajuts per fomentar la publicació d'informacions de contingut ambiental als mitjans de comunicació (premsa escrita, ràdio o mitjans digitals), amb la finalitat d'aconseguir una major sensibilització mediambiental en la societat. Els mitjans de comunicació interessats disposen de 60 dies per presentar a la Fundació els projectes informatius que tinguin previst realitzar durant aquest any. No podran excedir els 75.000 euros per sol·licitud i un màxim del 70% del total del pressupost del projecte presentat.


Desgràcia per Heras, triomf per Virenque\nEl francès guanyà l'etapa després que l'espanyol caigués a dos quilòmetres del final\nLa setzena etapa del Tour, que es disputà entre Courchavel le Praz i Morzine sobre 196'5 quilòmetres, acabà amb la victòria de Virenque, de l'equip Polti, en un dia en què la desgràcia s'acarnissà injustament amb l'equip Kelme, ja que Roberto Heras, que es trobava escapat amb el francès, va caure a falta de menys de dos quilòmetres.\nEn la que era la darrera oportunitat dels escaladors per intentar millors llocs en la classificació general, el lideratge continuà en mans de Lance Armstrong, malgrat que ahir mostrà clars símptomes de debilitat.\nEn el primer port de la jornada, el coll de Saisies, Pantani decidia dinamitar la cursa quan encara restaven 133 quilòmetres per a la meta, accelerà i dugué el nerviosisme fins al gran grup. Després Escartín sortia a la recerca de l'italià. Però l'aventura no l'inicià tot sol ja que s'hi uniren Hervé i Pascual Llorente.\nPerò el moment clau es viuria amb la sortida del gran grup de Moreau, que s'uniria als tres escapats que anaven darrere Pantani. Moreau, ben col·locat a la general acabà per embullar el gran grup, que començà a patir molt de moviment. Això provocà que finalment es formàs un grup capdavanter de set corredors. No obstant això, el perill continuava sent Moreau, que amenaçava de veritat els primers llocs de la classificació. El pilot s'espavilà i neutralitzà tots els escapats. I Kelme tornà a dir-hi la seva. Roberto Heras s'acomiadava de Lance Armstrong, que per primera vegada mostrava símptomes de debilitat, Ullrich, Virenque i Beloki i es llançava cap a la victòria.\nHeras, que en els darrers quilòmetres començava a tenir problemes d'estrebades, entrava passat a una volta i queia a l'asfalt. Així, la victòria quedava a plaer per a Virenque, davant la bogeria dels francesos, mentre que a Heras se li escapaven les seves opcions d'ocupar un lloc entre els tres primers de la general.


Apartment Proletarskaya 75 Vologda Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 266 allotjaments a Vologda.\nProletarskaya, 75, Vologda, Vologda, Rússia, 160004 - Veure al mapa\nMés informació sobre Apartment Proletarskaya 75\nAl visitar Vologda, vosté es sentirà com a casa a Apartment Proletarskaya 75, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Apartment Proletarskaya 75, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, transport hotel/aeroport, habitació familiar, servei de llançadora.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, ventilador, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, nevera, forn microones per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Vologda, el Apartment Proletarskaya 75 és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


Rigor, vitalisme i musicalitat, Josep Pascual (lpc3.com)\nRigor, vitalisme i musicalitat\nJosep Pascual 27-09-2011\nL'art de la fuga, de Bach\nFabio Bonizzoni i Mariko Uchimura, clavecí\nFabio Bonizzoni ens sorprèn amb el breu però molt substancial article d'introducció que trobem al llibret amb afirmacions tals com que L'art de la fuga no és la darrera obra de Bach, que no la va escriure al final de la seva vida "en abstracte" sinó que era una revisió de composicions anteriors que estava destinada al clavecí - o a dos clavecins en alguns casos - i que l'ordre habitual en què s'interpreta o es publica probablement no és el que Bach preveia. Una obra envoltada de llegenda com aquesta, amb un Bach incapaç d'acabar-la i que dicta, ja al llindar de la mort, un coral a quatre veus en no veure's amb cor d'acabar el darrer contrapunt que restà romànticament inacabat en arribar-li la fi dels seus dies, és també una magna composició intemporal, atemporal i modèlica que admet moltíssimes lectures i moltíssims enfocaments interpretatius, estètics i conceptuals. Fabio Bonizzoni, músic rigorós i alhora d'amplis interessos, tan sever en el repertori barroc si cal com exquisit en el clàssic - i a la inversa - ens ofereix una versió d'una certa lleugeresa, allunyada de la gravetat i severitat habituals, amb un intimisme molt saludable i d'una bellesa tímbrica innegable, però sense caure en la superficialitat. Si voleu un Bach clavecinístic cantable i elegant - que no és massa habitual - aquí en teniu un, i molt bo. Però, a més, ens trobem amb un rigor que no exclou el vitalisme i la musicalitat, de manera que aquesta música meravellosa en surt beneficiada sense perdre, però, la seva definitòria profunditat. Als quatre darrers fragments s'incorpora com a segona clavecinista Mariko Uchimura amb un concepte interpretatiu del tot adient al de Bonizzoni. Una veritable harmonia de contraris amb Bach com a protagonista indiscutible i una important i, per a molts, curiosa aportació a la visió d'aquesta obra mestra.


El conseller de Medi Ambient i Habitatge presenta dilluns l'avantprojecte per declarar el nou Parc Natural del Montgrí, les Medes i el Baix Ter\nL'acte es durà a terme al Museu de la Mediterrània-Can Quintana de Torroella de Montgrí, a les 18 hores.\nEl conseller de Medi Ambient i Habitatge, Francesc Baltasar, i la directora general del Medi Natural, Núria Buenaventura, presentaran dilluns, 28 de juliol, l’avantprojecte del Parc Natural del Montgrí, les Medes i el Baix Ter.\nEl conjunt dels espais del massís del Montgrí, les illes Medes i els aiguamolls del Baix Empordà, geogràficament i ecològicament relacionats, conté un patrimoni natural excepcional que justifica plenament declarar-lo parc natural.\nL’avantprojecte per protegir l’espai de 8.061 hectàrees es troba en aquests moments en exposició pública i implica territori de set municipis i dues comarques: l’Escala (Alt Empordà), Torroella de Montgrí, Pals, Bellcaire d’Empordà, Palau-sator, Ullà i Fontanilles (Baix Empordà).\nL’acte es durà a terme al Museu de la Mediterrània-Can Quintana de Torroella de Montgrí, a les 18 hores.\n18:00|.Museu de la Mediterrània-Can Quintana (c. d'Ullà, 31)|Torroella de Montgrí (El Baix Empordà)\nEl conseller de Medi Ambient i Habitatge, Francesc Baltasar, el delegat del Govern a Girona, Jordi Martinoy, i la directora general del Medi Natural, Núria Buenaventura, presentaran l’avantprojecte del Parc Natural del Montgrí, les Medes i el Baix Ter.


apassionat ivori wayans net. - actor | Juliol 2021\nKeenen Ivory Wayans Valor net. - Juliol 2021\nKeenen Ivory Wayans va néixer el 1958. És un destacat cineasta, actor i còmic nord-americà. També és un membre significatiu de la família d'entreteniment Wayans.\nkaren dotrice age\nIvory Waynas va tenir el primer protagonisme com a creador i presentador de In Living Color, una sèrie de comèdies de dibuixos Fox produïda el 1984. Keenan ha creat o escrit moltes pel·lícules de difusió. Entre aquests hi ha el Hollywood Shuffle . Va escriure el guió d'aquesta pel·lícula el 1987. Llegiu-ho per conèixer Keenen Ivory Waynas 'Net Worth.\nKeenen va néixer a Harlem, Nova York. És fill de Howell Stouten Wayans. Aquest últim era un gerent de supermercat. La mare de Keenan era Elvira Alethia (Green). Va ser casera i treballadora social. El pare de Keenan era un membre devot de la religió dels testimonis de Jehovà.\nLa família després es va traslladar a la zona de Fulton de Manhattan, on va créixer Keenen. Va anar a l'escola secundària de Seward Park durant els seus anys adolescents. També va assistir a la Universitat Tuskegee, després d’haver guanyat una beca d’enginyeria.\nA la universitat, Keenen va entretenir sovint als seus amics amb històries detonades sobre la vida a la ciutat de Nova York. Curiosament, només un semestre abans de la seva graduació, Keenan va abandonar la universitat per centrar-se en la comèdia. El juny de 2001, Keenen es va casar amb la seva dona, Daphne. Amb el temps, van tenir cinc fills. Malauradament, la parella va decidir separar-se el 2004.\nDestacats de la carrera d’ivori de Keenen Wayans.\nIvory Keenen va realitzar el seu primer plató a Nova York. Mentre estava aquí, va conèixer a Robert Townsend. Robert el va ajudar a familiaritzar-se amb el negoci de la comèdia. Townsend i Keenen es van traslladar junts a Los Angeles el 1980. Keenen va llançar la seva carrera allà com a actor. Va jugar un paper habitual en una sèrie de televisió coneguda com For Love and Honor.\nKeenen Ivory Wayans Valor net\nTownsend va escriure, dirigir i presentar a la pel·lícula coneguda com Hollywood Shuffle . En aquesta pel·lícula, Keenen va exercir el paper d’un actor i co-escriptor. La pel·lícula va resultar ser un èxit enorme.\nAixò li va permetre recaptar diners suficients per fer que una altra pel·lícula coneguda com I'm Gonna Git You Sucka . Més tard, la Fox Broadcasting Company va oferir a Keenen un programa propi dins del canal de televisió. Keenan va decidir produir un espectacle de varietats que reflectia el Saturday Night Live . Va tenir un repartiment de gent de colors i es va atrevir a arriscar amb el seu contingut.\nKeenen va crear, va escriure i va actuar en aquest programa que es coneixia com Living Color . L'espectacle inicialment es va publicar al canal Fox TV de 1990 a 1994. Irònicament, Keenen va dirigir el repartiment a deixar el programa per problemes creatius i disputes contractuals amb la xarxa de televisió. Va sentir que el canal de televisió reduïa potencialment el valor monetari del programa en sindicació. Va pensar que això era el resultat d’una sobreexposició.\nIndependentment, el 1997, Keenen va començar a produir el Ivory Wayans Show . Es tractava d'un programa de xerrades en què va actuar com a amfitrió genial i d'estil urbà. L'espectacle va ser, però, cancel·lat el mateix any.\nKeenen havia produït anteriorment, el 1994, la pel·lícula Dirty Shame, que va escriure i va dirigir també. El 1996 va produir The Glimmer Man on va emparellar amb Steven Seagal. La pel·lícula Most Wanted va sortir el 1997. La aventura va tornar, però, Keenen va caure fora de la perspectiva.\nKeenen Wayans Valor net de 65 milions de dòlars: fonts d’ingressos\nPer exemple, el 1991 va guanyar el Premi Primetime Emmy per la seva pel·lícula In Living Color . També va obtenir la candidatura a cinc altres primers temps\nEmmys. El 2004, va ser el guanyador de dos premis BET Comedy per escriptura i direcció excel·lents. També va ser nominada als Stinkers Bad i als premis Razzie.\nEl patrimoni net d’Ivory Keenen és de 65 milions de dòlars. Bona part de la seva riquesa es va obtenir de la indústria actuant. També ha guanyat diversos premis monetaris i això va contribuir al seu èxit.\nInformació ràpida de Keenen Wayans:\nNom: Keenen Wayans Ivory\nValor net: 65 milions de dòlars americans\nProfessió: Actor, còmic\njohn o pry\nCònjuge: Daphne Wayans


Guia de pares i mares by Biblioteca de Santa Eulàlia de Ronçana - issuu\nGuia de Mares i Pares Aquesta guia està especialment pensada perquè les mares i els pares puguin trobar informació sobre creixement, educació i lleure, entre d'altres temes d'interès, relacionats amb els seus fills. Ofereix informació a través de les següents temàtiques: 1. Embaràs, part i lactància 2. Nadons 3. Educació i família 4. Nutrició infantil 5. Salut 6. El lleure\nEl Racó de Mares i Pares és un fons especial que es troba a l'àrea infantil. Les etiquetes dels lloms dels llibres, porten adherit un triangle de color taronja. (El conjunt de números i lletres d'aquestes etiquetes s'anomena: la Signatura)\n1. Embaràs, part i lactància "Què es pot esperar quan s'està esperant" Heidi Murkoff i Sharon Mazel (Signatura: 618 Mur) Aquest llibre és considerat "la bíblia de l'embarassada". En ell s'explica mes a mes tot el procès de l'embaràs i el part: que se sent a la panxa, l'evolució del nadó, els problemes que poden sorgir, les visites al metge, etc... "50 cosas que debes saber sobre tu embarazo" Dra.Maite Peña i Dra. Alma Dono (Signatura: 618 Pen) Aquest llibre ofereix una explicació detallada sobre diversos aspectes de l'embaràs, el part i la lactància: les proves i controls mèdics, les possibles complicacions durant la gestació, com afrontar el part, i els canvis corporals un cop s'ha donat a llum. "El desig de ser mare. Guia per a una reproducció assistida" Anna Gimeno (Signatura: 618 Gim) Anna Gimeno, mare després d'una fecundació in vitro, fa un recorregut per un procés de reproducció assistida i n'aborda els aspectes mèdics, psicològics, legals, econòmics i socials. "Manual práctico de preparación al parto. Curso concebido para la mujer y su pareja" Hanna Fischer (Signatura: 618 Fis) Curs de preparació al part pensat per a la dona i la seva parella, on no només es transmeten els coneixements tècnics, sino que també es dóna el recolzament necessari a les mares des de l'experiència.\n"Vincles" Àngels Torra i Rifà, i Míriam Tirado i Torras (Signatura: 618 Tor) Un manual per preparar l'arribada d'un fill. Reflexions i consells a l'entorn de la gestació, el part, la lactància i l'inici de la criança, en un llenguatge planer i sincer que pretén engrescar els futurs pares i mares a iniciar aquesta etapa de la vida. "Kundalini yoga para el embarazo" Gurmukh Kaur Khalsa (Signatura: 618 Gur) Descobreix el potencial natural de l'embaraç i el part a travès del kundalini ioga i la meditació, i converteix-te en una dona generosa, bella i feliç. "Gimnasia para embarazadas : con ejercicios para la recuperación" Miriam Wessels i Heike Oellerich (Signatura: 618 Wes) Programa d'exercicis suaus i complerts que ajudaran a la dona a sentir-se bé durant l'embaràs. Prepara de forma òptima pel part, i dóna exercicis per una ràpida recuperació posterior.\n"La nueva experiencia de dar a luz" Sheila Kitzinger (Signatura: 618 Kit) Lectura per a aquelles persones que desitgin viure el seu part de forma conscient, natural i feliç. "Parir en movimiento" Blandine CalaisGermain i Núria Vives Parés (Signatura: 618 Cal) Aquest llibre mostra, de forma innovadora, com la pelvis de la dona pot moure's i transformar-se durant el part i així facilitar el pas del nadó. Proposa els mitjans pràctics (moviments i posicions) per portar a terme aquesta transformació. "El Gran libro de la lactancia" Marvin S. Eiger i Sally Wendkos Olds. (Signatura: 618 Eig) Guía clàssica sobre la lactància, on es parla dels seus beneficis, dels problemes que poden sorgir, les millors postures, com extreure i conservar la llet, etc. "Un Regalo para toda la vida : guía de la lactancia materna" Carlos González (Signatura: 618 Gon) Llibre que tracta de donar informació pràctica a aquelles mares que desitgen donar el pit als seus nadons.\n"50 cosas que debes saber sobre un recién nacido" Dr.Manuel Silveira (Signatura: 613.95 Sil) Llibre on es dóna una àmplia informació sobre l'última fase de l'embaràs, el part i sobretot els aspectes bàsics de la cura dels nadons: l'alimentació, la higiene, les vacunes, les cures, etc... "El bebé mes a mes (del nacimiento al primer cumpleaños)" Claudia Vargas (Signatura: 613.95 Var) Una completa guia destinada a facilitar la vida de les mares. Estructurat de forma senzilla, el llibre descriu de manera detallada el desenvolupament dels nadons a llarg del seu primer any de vida. "1000 trucos para criar a tu bebé" Christilla Pellé-Douël (Signatura 613.95 Pel) Llibre que aglutina consells, trucs i recomanacions sobre tot el món que envolta la vida dels nadons: la son, l'alimentació, el joc, els hàbits, les rutines, els perills, etc... I tot explicat de forma divertida, senzilla i pràctica. "Bebé, claves para crecer feliz" Carla Nieto Martínez (Signatura: 613.95 Nie) Obra que reuneix idees i consells per l'estimulació dels nadons, tant des del punt de vista psicomotriu, com del llenguatge o artístic. A més a més, ofereix claus perquè el nadó se senti segur i confiat. "Gemelos : una práctica guía ilustrada para abordar el embarazo, el parto y el primer año de vida de tus bebés" Dra. Carol Cooper i Katy Hymas (Signatura: 613.95 Coo) Llibre que pot ajudar a tots aquelles persones que estiguin esperant o tinguin bessons.\n"Bésame mucho : cómo criar a tus hijos con amor" de Carlos Gonzàlez (Signatura 155.4 Gon) Llibre que ajuda als pares a entendre més i millor els seus fills mitjançant exemples ¿Perquè els hi costa dormir? ¿Perquè tenen rebequeries? ¿Perquè ploren? "Madres demasiado madres : para no criar pequeños tiranos e hijos consentidos" Osvaldo Poli (Signatura: 173 Pol) L’autor ens descriu els virus psicològics que indueixen les mares a caure en l'error d'estimar "massa" els seus fills i suggereix estratègies y mètodes per guarir aquest amor excessiu, ensenyant els fills a no tenir por d'estimar. "Ser padre : desear, esperar y crecer con tu hijo" Anna Oliverio Ferraris (Signatura: 173 Oli) Fins avui un llibre de preparació al part, al naixement i a les primeres fases del desenvolupament infantil, es dirigia quasi exclusivament a les dones. Els homes eren ignorats. No obstant, un nombre cada vegada més gran d’ells, se senten amb la necessitat d’obtenir informació i consells dirigits específicament als pares. En aquest manual hem volgut donar resposta a les seves preguntes e inquietuds. "Qualitat de vida : educació i respecte per al creixement interior de nens i adolescents" Rebeca Wild (Signatura: 371 Wil) Rebeca Wild exposa en aquesta obra, com a fruit de la seva experiència, un enfocament pedagògic innovador que troba referència en autors com Montessori, Piaget o Maturana, entre d’altres.\n"Com hem de parlar perquè els fills escoltin i com hem d'escoltar perquè els fills parlin" d'Adele Faber (Signatura 173 Fab) Llibre que dóna la informació i pautes necessàries per ser més eficaços en la comunicació i l'educació amb els nostres fills. "Castigat! : és necessari? : alternatives educatives, enginyoses i eficaces" Maria Luisa Ferrerós (Signatura 155.4 Fer) Ja no sabem que ens hem d'inventar per tal que els nostres fills compleixin les seves obligacions (mínimes, per cert): que facin els deures, que es dutxin, i un llarg etc. El càstig és una eina, però la majoria de pares es queixen de que ja no funciona ni això, i reconeixen que ja no saben què fer perquè els seus fills reaccionin. Però ¿és educatiu? ¿I efectiu? Consejos de supervivencia para padres adoptivos" Christel Rech-Simon (Signatura 362.7 Rec) Els pares adoptius necessiten consells diferents als que es donen als pares dels nens adoptats? Es tracta realment de la seva “supervivència, com suposa el títol una mica dramàtic d’aquest llibre? Nosaltres pensem que la resposta a totes dues preguntes és que “sí”. "Prevenir el fracàs escolar des de casa" Ramón Casals (Signatura: 371.2 Cas) L’escola no comença ni acaba en ella mateixa. El que es viu a casa condiciona d’una manera important la vida escolar de filles i fills. La relació pares-fills, el grau de confiança mútua, el temps compartit, l’educació en la responsabilitat o el vincle afectiu que s’estableix entre pares i fills influeix i molt en l’actitud envers l’estudi. "El Bebé con discapacidades : del acogimiento a la integración" Janine Lévy (Signatura 371.9 Lev) Aquest llibre descriu una experiència humana. Als pares se'ls ha de recolzar i acompanyar en la seva dolorosa evolució, plena d'obstacles i d'incomprensions; al nen, tan aviat com sigui posible, se l'ha d'observar, protegir i ajudarlo a evolucionar. Per suposat, sense necessitat de sobreestimular-lo, ni de convertir-lo en l'objecte de tota la nostra atenció, doncs també ell, com qualsevol altre nen, té dret a disfrutar de la seva infantesa. "Los niños no vienen de París" Monte Doménech (Sgnatura: 613.8 Dom) Obra que ofereix pautes perquè els pares s'atreveixin a tractar la sexualitat amb els seus fills, amb delicadesa, però també amb claredat.\n"Monstres supersans : [hàbits saludables per tota la vida]" Valentí Fuster (Signatura: I613 Fus) El Monstre de les Galetes, Elmo, Coco, Epi, Blai i els teus amics de Barri Sèsam t’acompanyen en un llibre sobre hàbits saludables dedicat als nens. Tan divertit com seriós. Per ser llegit en veu alta, a la classe, o en veu baixa al llit. Tan ple de respostes com de preguntes. Monstruosament útil, perquè els bons hàbits en alimentació, activitat física i higiene han d’ adquirir -se com més aviat millor. Un llibre per menjar-se’l a mossegades. "Què han de menjar els nostres fills?: guia per una bona nutrició infantil" Marta Figueras (Signatura: 613.2 Fig) Els actuals canvis alimentaris de la nostra societat, juntament amb el nou estil de vida sedentari , poden tenir repercussions negatives sobre la qualitat de vida dels fills; per tant, cal prendre mesures i destacar la importància que una alimentació sana té durant la infantesa. Una bona educació nutricional des de les primeres etapes de la vida és essencial per adquirir uns hàbits alimentaris correctes i tenir més garanties que aquests hàbits es consolidin i es mantinguin a mesura que els infants van creixent. "Niños en forma : guía práctica para evitar el sobrepeso infantil" Mary L. Gavin (Signatura: 613.8 Gav) Consells de nutrició dividits en grups d'edats, des de nadons fins a l'adolescència. Igual que mostren les necessitats físiques en cada etapa de la vida. "Nutrición infantil : consejos y recetas para una buena alimentación : [de 3 a 16 años]" Paloma Gómez Borrero (Signatura: 613.2 Gom)\n"Guía completa de primeros auxilios para padres" Jorge Mateu Sancho (Signatura: 614.8 Mat) L’ objectiu primordial que s'han proposat els autors d’aquesta guia és donar conèixer a tots els pares i a totes aquelles persones que tenen cura de nens i nenes de totes les edats la informació urgent i precisa en un moment donat. Es a dir, els primers auxilis a fer de manera eficaç en cas de determinat accident, fins que arribi l’ajuda mèdica o el nen sigui traslladat al servei d’urgències o centre hospitalari mes proper. "¿Qué me pasa, mamá? : las soluciones a los problemas de salud más habituales de tu hijo : [0-12 años]" Dr. Juan Casado (Signatura: 613.95 Cas) Llibre escrit per ajudar els pares i mares. Els ensenyarà a entendre els símptomes i els problemes de salut que poden presentar els fills, i els orientarà cap a quina és la decisió més convenient. Així com: com es pot començar el tractament des de casa, quan sol·licitar ajuda i, especialment, quan s'ha d'anar a urgències. "Las alergias alimentarias en la infancia" José Ignacio Sierra (Signatura: 613.2 Sie) Les al·lèrgies provocades per un o diversos aliments no deixen d’augmentar, sobretot a la població infantil dels països desenvolupats. Aquest llibre recopila tota la informació necessària sobre les reaccions al·lèrgiques provocades per aliments tan importants en el creixement com la llet, els ous, els cereals i les fruites i proporciona les correctes pautes per a prevenir possibles crisis. És també una bona eina per a detectar–les en nens sense diagnosticar.\n"El gran llibre dels jocs" Josep M. Allué (Signatura: 793.4 All) Jugar és una de les millors activitats de què podem gaudir en el nostre lleure en família. Aquesta obra aplega 250 idees seleccionades per la seva senzillesa, el seu atractiu i el seu grau de diversió. "Juegos del mundo en familia" Jim Glenn i Carey Denton (Signatura: 793 Gle) Aquest llibre és una guia ideal tant per descobrir nous jocs com per recordar-los. Totes les regles dels jocs s'indiquen amb instruccions senzilles, pasd a pas, acompanyades de les seves estrategies. "La naturaleza un lugar de recreo" Fiona Danks i Jo Schofield (Signatura: 796.1 Dan) Llibre replet de jocs, treballs manuals i aventures per animar a les families a disfrutar dels entorns naturals. "Juegos para fomentar la actividad física en los niños" Julia E.Sweet (Signatura: 793.4 Swe) Encara que els pares i mares sàpiguen que l'activitat física ajuda als nens i nenes a estar millors, tan físicament com emocionalment, molts cops és difícil ensenya'ls-hi a mantenirse actius. Aquest llibre dóna pautes i idees innovadores i divertides per aconseguir aquest objectiu. "Jocs per viatjar" Pic Vasco (Signatura: I793.4 Vas) Recull de jocs per fer els viatges amb infants més divertits i entretinguts.\n"Juegos de relajación" Micheline Nadeu (Signatura: 796.11 Nad) Mitjançant aquest recull de jocs de relaxació divertits i eficaços, els adults podràn ensenyar als seus fills els efectes beneficiosos de la relaxació. "Juegos de todas las culturas" VV.AA. (Signatura: 793 Jue) En aquest llibre es pot trobar una amplia recopilació de jocs, músiques i dances de diverses cultures, pensada sobretot per l'àrea de l'educació física. "Tat!" Marta Badia Solé i Àngels Vidal Mombrú (Signatura: I784 Bad) Recull de moixaines, jocs i cançons infantils procedents del folklore català. "Cantem i dormim" Toni Giménez i Subi (Signatura: I784 Gim) Aquesta obra és una selecció de cançons de bressol de diferents tradicions i cultures. L'objectiu de la tria és crear un moment especial, de contacte directe amb el nadó, facilitant així la dormida dels més petits. "El gran libro de las nanas españolas" Edició de Carme Riera (Signatura: 784 Gra) La primera antologia de cançons bressol que inclou des de les non-non populars anònimes fins a les d'autors coneguts. "100 planes que deberías hacer con tus hijos" Arnau Mas amb pròleg de Núria Roca (Signatura: 793.4 Mas) Jugar amb els fills és casi tan important com alimentar-los bé, però molts cops als pares se'ls hi acaben les idees. Aquest llibre ofereix 100 plans divertits i variats per compartir amb família i estimular la imaginació i creativitat dels infants. "Prendas de punto para bebé" Debbie Bliss (Signatura: 746 Bli) Conjunt de 50 models de punt per realitzar als nadons: mantetes, ossets, patucos, xals, abrics, etc... Ideal per a aquelles persones que els hi agrada teixir a mà. "Crear espacios para niños. Proyectos originales para habitaciones infantiles" VV.AA. (Signatura: 747 Cre) Consells pràctics per decorar i dissenyar habitacions per nens i nenes de totes les edats.\nGuia de lectura de la Biblioteca de Santa Eulàlia de Ronçana


Instància Veïns de Sant Joan\n04/01/2001 Obres i Urbanisme\nEls veïns del nucli de Sant Joan que resideixen al carrer Major, el carrer Hospital i el carrer de Rentadors han entrat una instància a l'Ajuntament, acompanyada d'una recollida de signatures, per demanar millores circulatòries a la cruïlla dels tres carrers. En concret demanen un mirall a l'encreuament dels tres carrers, sobretot per tal que el carrer de Rentadors tingui una visibilitat màxima. També demanen més visibilitat al carrer de Rentadors, al costat de la font, impedint que no s'hi aparqui cap vehicle i altres millores de seguretat ciutadana. Per últim demanen la neteja d'herbes als marges.Els veïns dels tres carrers afectats demanen que es millori fonamentalment la cruïlla del carrer de Rentadors, al seu pas pel carrer Major de Sant Joan i el carrer Hospital. Aquesta cruïlla es converteix en problemàtica per la poca visibilitat que hi ha. Demanen un mirall que permeti millorar la conducció. Igualment, a l'alçada de la font, demanen que no s'hi pugui aparcar, perquè així els vehicles que pugin pel carrer de Rentadors no tinguin obstacles a l'hora de pujar.\nLa instància presentada a l'Ajuntament també mostra el malestar entre els veïns pels senyals d'STOP que hi ha a banda i banda del carrer de l'Hospital, en l'enllaç amb el carrer de Pompeu Fabra. Tal com diuen, l'STOP no es veu fins que ja s'hi és pràcticament al damunt. Els veïns demanen un canvi de posició d'aquest STOP, i que s'avanci o hi hagi un senyal d'alerta, perquè els vehicles es puguin aturar a temps.\nPer últim, els veïns demanen que es netegin les herbes dels marges, i que es recullin tots els mobles i trastos que donen una imatge d'abandonament lamentable al carrer. Un dels portaveus d'aquesta proposta, Albert Tabernero, comenta la situació que viuen.\nPer la seva banda, el regidor que porta aquesta àrea, Lluís Espada, indica que recull la proposta, i que en breu actuarà tal com volen els veïns.


"Lamborghini Gallardo": una revisió i algunes modificacions\n"Lamborghini Gallardo" - és una sèrie de cotxes esportius, que, des de 2003, més de deu anys van fer per la mateixa empresa. Durant aquest període, l'acte modernitzat i millorat en diverses ocasions. D'altra banda, va ser posat en llibertat unes poques modificacions, incloent fins i tot la versió de la policia del present. La sèrie és lleugerament inferior en comparació amb el Lamborghini Aventador, però, s'ha tornat molt més popular. Per primera vegada en el model públic va debutar en 2003, durant el Saló de l'Automòbil de Ginebra.\nEn la història de la màquina de la marca de "Lamborghini Gallardo" va ser el més massiu. Això s'evidencia pel fet que en només dos anys va ser llançat com tres mil còpies de cotxes (gairebé el mateix que el model de "Diable" va ser creada per onze anys). Molts experts creuen que la raó principal d'aquest èxit és relativament baixa per al preu de la marca. Parlant del que costa "Lamborghini Gallardo", cal assenyalar que tots els que vulguin comprar un model que necessita per pagar una quantitat que és gairebé dues vegades menor en comparació amb el mateix "Diable", i és de 165 mil dòlars americans.\nEn el desenvolupament del prototip d'automòbil, a més dels dissenyadors de l'empresa productora, va tenir una activa participació d'especialistes de l'empresa «Audi». Pertany a l'últim disseny de la carrosseria i el motor totalment d'alumini. la carrosseria de l'automòbil es fabrica en dues plantes alemanyes, i després enviada a Itàlia per completar el muntatge. En general, el disseny és una mica com a model Murcielago. Això no és sorprenent, ja que la creació de tots dos vehicles es va dirigir Luc Donkervolk. La diferència fonamental entre aquest cotxe com "Lamborghini Gallardo" va ser la substitució de les portes verticals al tradicional.\nUn avantatge important del model es considera que és la visibilitat del darrere, que s'ha convertit més extensa. Conduir facilitat significativament causa de la gran quantitat de sistemes electrònics usats aquí. Van fer el mateix cotxe més maniobrable. L'equipament de sèrie de la màquina inclou un ajust manualment a causa del cuir natural, un aleró posterior (es configura electrònica), control de temperatura en diverses zones, llandes d'aliatge roda 19 polzades de grandària, i més.\ncotxe motor de cinc litres muntat davant de l'eix del darrere a la base. Té una configuració en forma de V i es compon de deu cilindres. La capacitat de la planta és de 500 cavalls de força. En conjunció amb el motor pot ser operat transmissió manual o robotitzat. Les dues caixes tenen sis marxes. En augmentar l'angle dels cilindres amb els habituals 72 a 90 graus, l'elevació del motor ha disminuït. En conseqüència, el centre de gravetat de la màquina cap avall. Velocitat màxima de "Lamborghini Gallardo" és de 310 km / h, mentre que el cotxe "centenars" accelera només 4,4 segons.\nEl 2005, hi va haver un especial sobre la llum, la versió actualitzada de modificació en l'automòbil. El total és de només 250 còpies del model va ser llançat, que van aparèixer en les lletres del títol «ES», que significa «edició especial». En la nova sintonia de "Lamborghini Gallardo" afectat a gairebé tots els elements. En primer lloc, el motor bàsic ha estat millorada. Gràcies a alguns ajustos durant l'acceleració a una marca de 100 km / h es redueix a 4,2 segons i la velocitat màxima del cotxe va augmentar a 315 km / h. Així, es pot veure el motor a través de la coberta transparent. A diferència de la versió anterior, el cotxe compta amb tracció a les quatre rodes, càmera de visió posterior per a estacionament convenient i els més moderns sistemes de seguretat.\nQuant a l'exterior, és absolutament tots els cotxes de la sèrie «ES» són de dos tons. En aquest sostre, para-xocs, carcasses dels miralls, i la coberta del motor són de color negre contorn. Per als altres elements del cos proporcionat gris, verd, taronja o groc. El cost de la màquina era d'al voltant de 200 mil dòlars americans.\nDurant el Saló de l'Automòbil de Frankfurt, Alemanya, que va tenir lloc el 2005, debuta una nova versió de "Lamborghini Gallardo» - Spyder. La principal característica de novetat és la possibilitat de doblegar la tela del sostre superior. mecanisme es controla a través de dos botons especials al tauler de control. La coberta del compartiment del motor, el que els dissenyadors han decorat estretes ranures dissenyades per extreure l'aire, es va convertir pràcticament plana. finestra del darrere actua com una pantalla aerodinàmica. Cal assenyalar que es puja i baixa de forma automàtica i s'activa prement un botó.\ncompanyia dissenyadors va prestar molta atenció a l'enfortiment del cos del cotxe. Més específicament, les modificacions es van reforçar pilar parabrisa i soleres. La capacitat de la planta d'energia de 520 "cavalls" per dispersar el cotxe a 315 km / h. Pel que fa a la dinàmica per arribar a la velocitat de 100 kmh acte prou temps 4,3 segons.\nla modificació de la policia\nDes de l'any 2008, un esdeveniment molt interessant en la història de la marca s'associa. A l'octubre, la policia italiana s'han presentat oficialment amb diversos cotxes "Lamborghini Gallardo» Polizia, dissenyats específicament per a aquest propòsit. Aquesta modificació és diferent dels altres per la presència de certs elements destinats a la llei qualitativa assistents de rendiment. En particular, el fabricant • la a aquests sistemes de videovigilància cotxe dissenyat per a la fixació dels casos de delictes. La seva activació es porta a terme pel conductor, i després, a causa del sistema GPS pot seguir la pista del criminal. D'altra banda, les tecnologies modernes permeten calcular la distància a la carretera i la velocitat de moviment del sospitós i fins i tot transferir fotografies des de la càmera a l'estació de policia més propera. Aquests cotxes han ajudat diverses vegades per trobar vehicles robats i detenir els delinqüents.\nToyota Camry: una provada "cavall de ferro" classe de negocis dels japonesos\nGeely Vision - la idea original o plagi?\nJocs de passada completa de Frost\nCotton Tree: descripció i propietats\nCom posar emoticones en el "Twitter" de l'A a la Z\nCom donar a llum a nens, famílies joves en l'entorn actual\nLàmpades UV i el seu impacte\nMuntatge - què és? Classificació, guiar la selecció i l'elecció


Ara sí: Bon estiu a tots! | INS Ramon Muntaner\nHomeActivitatsAra sí: Bon estiu a tots!\nAra sí: Bon estiu a tots!\n31 de juliol de 2017 administrador Activitats, Institut Comentaris tancats a Ara sí: Bon estiu a tots!\nFinalment, amb el mes d’agost arriba el desitjat descans per a tots: conserges, oficinistes, professors i equip directiu. És per això que el centre, com és habitual, romandrà tancat fins a l’1 de setembre.\nSi teniu cap dubte al llarg d’aquest mes d’agost, però, sapigueu que podeu seguir consultant totes les informacions importants al tauler virtual del nostre web.\nAquí, les més destacades:\nESO/BAT/CF: Calendari d’inici de curs\n1r d’ESO: Carta informativa a les famílies (esmenada)\nESO/1BAT: Calendari d’exàmens de setembre\nESO: Deures d’estiu\nESO/BAT/CF: Llibres de text\nRecordeu, a més, que l’inici del curs escolar 2017-2018 serà en la majoria de casos el DIJOUS 14 DE SETEMBRE (consulteu el calendari, a sobre, per a més detalls).


Juguem els Divendres: Aquí em planto.\nAquí em planto.\nEl dissabte 24 de Juliol del 2009 ens varem reunir a Quart per disputar les poc conegudes (a Catalunya) guerres de la Reforma, jugant una partida de "Here I Stand: Wars of the Reformation 1517-1555".\nEl repartiment de les potències va ser:\nDesprès d'unes 9 hores, el joc va quedar inconclús, però en les posicions capdavanteres del marcador de punts de victória hi havia, en ordre decreixent: Anglaterra, Protestant i Imperi Otomà.\nAl ser la meva segona partida, encara no puc afirmar quines estartègies van ser bones i quines dolentes. El joc em sobrepassa en la seva aparent complexitat d'interaccions. Com ja s'ha dit altres vegades, totes les accions d'un jugador repercuteixen, directa o indirectament, a la resta. Estar a l'aguait de totes és dificil.\nDestacaria però, el gran benefici que va treure l'Otomà de la pirateria. Amb pocs recursos, i unes bones tirades, va incrementar de manera destacada el seus punts de victória. Tambè s'ha de remarcar el gran salt endavant que va fer el Protestant a Anglaterra. En un vist i no vist, tota Anglaterra es va convertir al protestantisme. La causa d'aquest pas enrera del catolicisme van ser un reguitzell de debats nefasts per part dels incompetents teòlegs del Papat i unes quantes cartes jugades amb esdeveniments favorables al Protestant. Poc n'hi va anar de que no aconseguís la victória automàtica. De retruc, Anglaterra i el seu descregut Eduard VIII, es varen beneficiar d'uns punts de victória que l'encimbellaren a la primera posició.\nPublicat per Tomàs a 21:49\nUn joc ric i complex que guanya com més en saben els jugadors.\nSovint passa que penses què poden fer els altres jugadors per planificar el teu moviment i, si no ho fan... tires el torn per la borda.\nD'altra banda, no em satisfà l'excessiu atzar que hi ha en l'enfrontament religiós i en la distribució de cartes (amb un rang de punts massa gran). Crec que són temes a debatre.\n27 de juliol de 2009 a les 23:05\nEstic d'acord amb el tema de l'atzar, però de totes maneres hi ha pocs jocs tan equilibrats i divertits per sis jugadors.\nPer cert, algú ha vist guanyar a França? A veure si em doneu esperances per la partida que estem jugant ara.\n31 de juliol de 2009 a les 9:59\nVaig fer una partida per VASSAL on va guanyar França. Jo duia els Protestants.\nVa aconseguir la victòria per punts, seguit de prop per l'Hapsburg. La tàctica que va seguir va ser anar agafant punts de cada tema (Nou Món, ciutats, guerres) i de cop controlar Itàlia.\n31 de juliol de 2009 a les 10:05\nOstres, doncs si em preguntesin qui té més oportunitats de guanyar, en última posició hi posaria frança.\nTambé es veritat que en la partida que portem a França l'Hasburg li esta donant corda.\n3 d’agost de 2009 a les 18:38


La Marca amplia els compromisos a navilieres i modifica la normativa\nLa Marca de Qualitat del Port de Barcelona ha obert el període per què les empreses que ofereixen serveis a les navilieres puguin incorporar els compromisos Efficiency Network i obtenir la certificació de la Marca en aquest tipus d'activitat.\nEs tracta d'una ampliació de cinc compromisos amb aquestes empreses. (El document es pot consultar aquí).\nAquesta ampliació provoca una modificació en el text oficial del Pla de Qualitat del Port de Barcelona, la qual va ser anunciada de forma oficial al BOE el 30 de setembre de 2017, sotmetent-la així, a informació pública, i seguint el mateix procés administratiu que en el 2010, quan es va aprovar el Pla de Qualitat de contenidors.\nEfficiency Network obre el període de certificació dels serveis al vaixell\nEl període de certificació s'obre després que el passat dimecres 4 d'octubre, es reuneixi el grup de treball d'Ampliació de la Marca de Qualitat als Processos Relatius al Servei al Vaixell (link a la notícia de El Vigia), que va validar els compromisos que amplien la Marca als processos que defineixen els serveis oferts a les navilieres.\nMoltes de les empreses i institucions que poden certificar-se en aquests compromisos són les mateixes implicades en el grup de treball d'Ampliació de la Marca de Qualitat: la Capitania Marítima, la Corporació de Pràctics de Barcelona, els serveis de remolc, d'amarratge, de bunkering, i de gestió de residus, i agents consignataris. Les empreses consignatàries certificades per la Marca de Qualitat, i que també operin com a consignatàries de vaixell, podran optar a la doble certificació si així ho desitgen.\nPer a obtenir més informació i sol·licitar l'inici del procés de certificació Efficiency Network per a Serveis a Navilieres, envieu un correu a: efficiencynetwork@portdebarcelona.cat\nNous criteris en la mesura dels indicadors i128 i i101 Efficiency Network\nAquests són els nous criteris que tenen a veure amb la mesura dels indicadors relatius a la sol·licitud de posicionament de l'escàner i el PIF:\nS'ha modificat la mesura de l'indicador en referència a la petició de sol·licitud de posicionament per a inspecció a escàner amb dues noves opcions:\n1.- Es podrà enviar fins les 13:00h (si és per aquella mateixa tarda)\n2.- Fins a les 17:00h (en cas de sol·licitar-la per l'endemà o un altre dia).\nEl segon canvi significatiu fa referència a la sol·licitud de posicionament per a inspecció al PIF; que s'ha ampliat fins a les 17:00h; per tant a l'anàlisi de les auditories es considerarà correcte l'enviament de la sol·licitud fins a les 17:00h.\nQuan l'empresa certificada rebi l'auditoria a través del Brand Center, a l'apartat on s'especifica el compromís a complir en els indicadors i128 i i101, si li corresponen aquests compromisos, ja ho trobarà modificat i especificat.\nPer a qualsevol consulta o suggeriment sobre aquest tema no dubteu en contactar a través "Suggeriments? Contacta'ns".


Un vagó amb sobrepressió de gas argó obliga els Bombers a actuar a Marçà ~ EbreDigital.cat\nProtecció Civil ha activat aquest dimecres al vespre l’Alerta del Pla per accidents en el transport de mercaderies perilloses per carretera i ferrocarril a Catalunya, el TransCat, per la fuita de gas argó en un vagó d’un tren de transport de mercaderies perilloses que ha tingut lloc a les 19.02 hores al terme municipal de Marçà (Priorat). Adif ha informat al CECAT que el tren ha tornat a circular un cop resolta la incidència i la circulació s’ha normalitzat. El pla s’ha desactivat poc abans de les deu de la nit sense afectacions a destacar.\nA les 19.02 hores el Centre de Coordinació Operativa de Catalunya (CECAT) ha rebut avís d’Adif que hi havia una fuita en un tren de mercaderies perilloses a l’estació de Marçà. Els Bombers de la Generalitat hi han treballat amb cinc dotacions. En arribar-hi, i després de valorar la situació conjuntament amb tècnics de l’empresa propietària de la mercaderia, els Bombers han constatat que la fuita s’havia produït per un problema de sobrepressió en la cisterna. L’actuació, d’aquesta manera, ha consistit a deixar que la vàlvula que regulava la incidència acabés de fuitar, mentre es feien tasques de ventilació al voltant del vagó afectat per dissipar possibles concentracions del producte. Un cop la cisterna ha recuperat un valor normal de pressió, els Bombers de la Generalitat i tècnics de l’empresa han considerat resolta la incidència.


L'Sporting fa fora Manolo Preciado\nMichel, el possible substitut\nManuel Preciado ha estat destituït com a tècnic de l'Sporting després de la derrota dels asturians a Anoeta.\n1 min. Barcelona 31/01/2012 13:09\nPreciado ha estat destituït aquest mateix matí. Els mals resultats han acabat amb el seu projecte, que va començar el 2006, aconseguint portar l'Sporting a Primera de nou pel mig. El tècnic càntabre complia la seva sisena temporada a l'Sporting.\nPreciado s'ha acomiadat comentant que "lamento si vaig fer alguna cosa malament , seré d'aquest equip tota la meva vida . Seré soci de l'Sporting fins que em mori . Que tots ajudin al club " . El president Vega Arango ha afirmat que "vam prendre la decisió de canviar de tècnic . No m'agrada parlar de destitució , ni de cessament . Per sobre del president i de qualsevol persona hi ha el club . La decisió ha estat meditada amb profunditat . Mai m'hagués agradat prendre aquesta decisió , i menys amb Manolo . L'Sporting està agraït al que ha fet . És el futbol " .\nEl segon entrenador , Iñaki Tejada , es farà càrrec de l'equip mentre es confirma l'arribada del nou tècnic . L'exentrenador del Getafe , Míchel , és el candidat número 1 a substituir Preciado , tot i que encara no s'han posat en contacte amb ell des de Gijón .\nJavier Clemente és el nou entrenador de l'Sporting\nClemente: "No tinc temps de pensar com jugar bonic. Només penso en com guanyar"


CALAIX DE SASTRE DEL MÓN DEL CÓRRER: George Sheehan, el guru del córrer dels anys 80\nGeorge Sheehan, el guru del córrer dels anys 80\nEl doctor Sheehan, cardiòleg nord-americà i guru del córrer del darrer quart del segle XX, explicava en les seves memòries que quan tenia quaranta anys era un metge reconegut, però l’èxit a la seva feina no l’omplia prou. La medicina l’avorria, i destruïa els caps de setmana adormint-se davant de la televisió. Deia que “no va a ser ell” fins que no va començar a córrer, quan tenia 45 anys. Afirmava que fins llavors només havia conegut la malaltia però no la salut. Va morir el 1993, després d’haver escrit una columna setmanal durant 25 anys, vuit llibres, i centenars de conferències arreu del món sobre el món del córrer.


Fons Covid per a la reactivació econòmica | Barcelona Cultura\nFons Covid per a la reactivació econòmica\nEl ple del Consell Municipal ha acordat un fons de 90 milions d’euros, dels quals 10 aniran destinats a l'àmbit cultural.\nAquest divendres 24 de juliol, el ple del Consell Municipal ha aprovat la modificació pressupostària Fons Covid, que disposa de 90 milions d’euros per afrontar la crisi derivada de la situació d’emergència actual. Jordi Martí, regidor de Presidència i Pressupostos, afirma que aquesta decisió ha estat una resposta prou ràpida i expansiva, i l’Ajuntament de Barcelona confia que l’ajuda serà molt útil per la reactivació econòmica i les necessitats socials. Igualment apunten que aquesta modificació és possible gràcies a “una administració sanejada que té romanents i estalvis acumulats”.\nEl Fons Covid destinarà aquests 90 milions a diferents àmbits: 10 milions del pressupost s’adreçaran al sector cultural i a programes de suport i la resta es dedicarà a la reactivació de l’economia, a les necessitats de caire social i a la transformació i adaptació de l’espai urbà.\nEl ple ha recordat que algunes lleis aprovades pel Govern de l’Estat no els permeten fer les polítiques que voldrien i exigeix de nou que els ajuntaments puguin fer ús del superàvit de l’any 2019. Jordi Martí defensa els governs locals com a agents essencials per fer front a aquesta situació crítica i reclama mantenir la unió que es va aconseguir aquesta setmana amb el Pacte per Barcelona.


Monestir de Sant Pere de Casserres - Fires, festes, oci i llocs per visitar.\nEl monestir de Sant Pere de Casserres s’alça magnífic en una petita península, situat en un punt estratègic de primeríssim ordre, envoltat per un dels meandres del riu Ter, en un paratge bellíssim. La seva fundació està vinculada a la senyora de Cardona Ermetruit, casada amb el vescomte d’Osona Guadall, que va viure a finals del segle X, inicis de l’XI.\nUns anys després de la consagració, l’any 1079, fou unit pels vescomtes de Cardona a l’abadia francesa de Cluny per tal d’assegurar la vida monàstica. A partir dels segles XIII i XIV s’inicià la decadència i el 1573 el papa Gregori XIII dictà la annexió del monestir al col.legi jesuïta de Betlem de Barcelona. Després de l’expulsió dels jesuïtes, l’any 1767, va passar primer a mans estatals i després a mans de la família March, la qual la va vendre a inicis del segle XIX a la família Pallàs. Finalment el Consell Comarcal d’Osona el va adquirir l’any 1991.\nEl conjunt està format per: l’església és de planta gairebé quadrada, de tres naus cobertes amb voltes de canó, separades per grans pilars cruciformes, rematades a llevant pels corresponents absis semicirculars, amb decoració llombarda. L’accés a l’edifici s’efectua per la porta oberta a l’oest, a la façana principal, de característiques molt austeres Al nord s’obre una altra que comunicava amb el cementiri. Al sud, les portes comuniquen amb l’espai monàstic interior: una, amb el campanar i l’altra, amb el claustre.\nEl campanar és de planta quadrangular, de dos pisos coberts amb cúpula suportada per trompes, amb petites espitlleres al primer nivell i dues finestres amb arc de mig punt a cada cara, al segon.\nEl claustre de planta trapezoïdal, està molt reformat. Les obertures originals estaven configurades alternant possiblement els pilars rectangulars als angles amb columnes llises amb capitells. Avui observem un claustre simbiosi de diverses adaptacions i d’una restauració contemporània. A l’entorn del claustre, que actua de distribuïdor del recinte monàstic, trobem diverses estances. A tocar l’absis i exteriorment, s’han localitzat un conjunt de tombes antropomorfes corresponents a una necròpolis alt-medieval.\nFora recinte, al nord de l’església, trobem un edifici, conegut tradicionalment com l’hospital, de planta rectangular, de dos pisos, coberts amb volta de canó, amb accessos independents.\nAvui en dia és difícil identificar cada estança amb la seva funcionalitat original, si bé sabem que el monestir disposava al segle XV d’un "hospedatge, una torre amb colomar, el forn, el pastador, aula del priorat, cambra del prior, lo manjador dels monjos, casa del capítol, cuyna dels monjos, casa de l’infermer, lo Palau, casa del refetor o menjador i casa de la sagristia".\nEl seu origen està vinculat a la llegenda del Cos Sant del Nin, que narra com un infant va parlar tres dies després del seu naixement, tot afirmant que moriria abans d’un mes, sol.licitant que col.loquessin el seu cos dins una urna tancada i damunt d’un animal de càrrega que voltés lliurement, amb dues ampolles de llet a les alforges. Al lloc on va parar i morir l’animal fou construït el monestir. Curiosament dins d’un armari a la part esquerra de l’altar major de l’església, sota un rètol que deia "Hic est corpus Infantis cujos causa hoc monasterium fundatum fuisse traditur", es va trobar una arqueta policromada amb el cos momificat d’un infant amb les restes d’una mà d’un adult, amb la inscripció "Hoc est manus matris eiusdem Infantis" i segons sembla amb un document que explica la llegenda.


Fernando de Alva Ixtlilxóchitl - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n1648 (78/79 anys)\nEspanyols i Castizo (en)\nHistoriador, pintor i actor\nFernando de Alva Cortés Ixtlilxóchitl (Texcoco, 1568? — Ciutat de Mèxic, 1648), va ser un historiador nouhispà, descendent en línia directa de la casa governant en la senyoria acolhua de Texcoco.\n2 Obres d'aquest autor\nNascut castís (descendent d'un avi indígena i 3 avis espanyols) entre els anys 1568 i 1580, Fernando de Alva Ixtlilxóchitl va ser anomenat així en memòria del conqueridor de Tenochtitlan, Hernán Cortés (també anomenat Hernando Cortés). Fill de Juan de Navas Pérez de Peraleda i d'Ana Cortés Ixtlilxóchitl, va ser descendent directe, dels reis de Acolhuacan i de Tenochtitlan (el seu besavi va ser Hernando Ixtlilxóchitl), últim tlatoani de Texcoco, també anomenat Ixtlilxóchitl II, (fill de Yacotzin ; per tant rebesnét de Nezahualcoyotl), i de Beatriz Papatzin, filla aquesta de Cuitláhuac, antic senyor de Iztapalapa i últim tlatoani dels mexicas en l'època de la invasió espanyola, període en què va expulsar als conqueridors en l'episodi conegut com la Nit Trista, A més descendent de Hernan Cortés. Per mitjans de l'Arquebisbe de Mèxic Fra García Guerra, va ser nomenada la seva família, noble, i se'ls va donar una petita senyoria hereditaria.\nVa ser un distingit alumne del Col·legi de la Santa Creu de Tlatelolco, fundat per ordres del Frare Juan de Zumárraga, primer bisbe de Mèxic. En aquest lloc va ser educat en la llengua náhuatl i en l'idioma castellà. Per un temps va viure a San Joan Teotihuacan, entre 1600 i 1604. Vuit anys més tard el 1612, va ser nomenat governador indígena de Texcoco, i a l'any següent, del poble de Tlalmanalco. Va ser el germà major de Bartolomé de Alva Ixtlilxóchitl.\nObres d'aquest autor[modifica]\nIxtlilxóchitl va ser comissionat pels virreis espanyols de Nova Espanya per escriure la història dels pobles indígenes de Mèxic. La seva Relación histórica de la nación tulteca —anomenada usualment Relación— va ser escrita entre 1600 i 1608. Aquest text és un conjunt de relats sobre successos ocorreguts a Nova Espanya i de la història del poble tolteca. La Relació i molts altres textos d'Ixtlilxóchitl contenen fragments de la literatura i la lírica nahua prehispànica. Proporcionen un detallat informe de la importància de l'actuació del seu besavi, Fernando Ixtlilxóchitl, en la conquesta de Mèxic i la pacificació dels indígenes a la Vall de Mèxic.\nPosteriorment —1610 a 1640, segons Chavero— Ixtlilxóchitl va escriure la História chichimeca, que refereix als mateixos esdeveniments que la Relació, encara que amb una organització més adequada. El títol original de l'obra és desconegut, i aquest amb el qual es coneix li va ser imposat per Carlos de Sigüenza i Góngora quan el manuscrit va passar al seu poder. Lorenzo Boturini, propietari del mateix text uns anys després, els va anomenar Història general de la Nueva Espanya. Hi ha evidència que la História chichimeca va formar part d'un treball més ampli les parts que falten del qual estan perdudes, o bé, no va ser acabat. El capítol final de la História d'Ixtlilxóchitl és el Lloc de Tenochtitlan, al que l'autor li imposa una versió texcocana de la Conquesta, en contrast amb Hernando de Alvarado Tezozómoc, autor d'ascendència tenochca l'obra de la qual proporciona una visió més propera als mexicas. La História chichimeca és considerada el millor treball de Fernando de Alva Ixtlilxóchitl.\nHistòria de la nació chichimeca.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Fernando_de_Alva_Ixtlilxóchitl&oldid=24008624»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 7 jul 2020 a les 22:23.


L A P R E S È N C I A J U E V A\nEl recorregut s'inicia a la plaça de la Immaculada, i se segueix pel carrer Jaume Tió i Noé fins als carrers de Jerusalem i d'en Fortó. És en aquest indret on les fonts documentals donen la possible ubicació de la sinagoga, la carnisseria i el forn.\nSe segueix a la dreta pel barranc del Célio fins arribar a la torre del Célio o Grossa de Vimpeçol. Des d'allí, tot travessant la plaça Menahem ben Saruk, se segueix per la travessia Vandellòs, un dels carrerons més estrets del Call, fins arribar a l'anomenat portal dels Jueus. Es tracta de l'únic portal que resta de l'antic call, que donava pas, extramurs, al cementiri hebreu.\nTornant a travessar el portal dels Jueus, l'itinerari segueix pel Call nou. Aquest manté quasi intacta la seva estructura urbana, un laberíntic entramat de carrers estrets i pintoresques places presidides per pous. L'aljama medieval tortosina va ser una de les més importants de Catalunya, tant econòmicament com culturalment. Les activitats comercials i financeres dels seus membres més preeminents beneficiaven indirectament la població cristiana.


21 anelles de fusta de faig en 7 colors i 3 diàmetres diferents.\nCada color d'anella es presenta amb 3 diàmetres exteriors: 7 cm, 5,6cm i 4'8cm.\nEls colors són: verd, groc, blau clar i fosc, vermell, taronja i violeta.\n21 anelles arc de Sant Martí en 3 colors.. Juguem-hi!\n21 anelles arc de Sant Martí en 3 colors., Ens agrada perquè...\nSón súper versàtils, lleugeres i els colors són suaus i gens cridaners.\n4,8 cm, 5,6 cm i 7 cm de diámetre


La revista digital L'Oest, amb seu a Tàrrega, guardonada amb un premi de Comunicació Local 2020 - Tàrrega Televisió\nLa revista digital de proximitat amb seu a Tàrrega ‘L’Oest’, ha estat una de les guanyadores dels Premis de Comunicació Local 2020, entregats per La Xarxa de Comunicació Local.\nEnguany s’han recuperat aquests premis que no se celebraven des del 2013. Els guardons atorgats tenen com a objectiu posar en valor la feina que dia a dia fan els i les professionals dels mitjans locals. Al certamen s’han presentat un total de 93 projectes de 20 televisions i 35 ràdios de proximitat.\nConcretament ‘L’Oest’, dirigida per les periodistes Pili Garcia, Gemma Peris i la filòloga Esther Peiró, ha estat distingida amb el guardó al millor digital de proximitat, per la seva capacitat de fer visible l’energia positiva d’un territori plasmada en iniciatives dels diferents actors socials i també per l’abordatge seré i detingut dels temes que aborda, així com per un ús acurat del recursos disponibles en un mitjà estrictament digital.\nLa llista de premiats han estat a la categoria de millor mitjà: Televisió Cardedeu (televisió), Ràdio Arenys (ràdio) i L’Oest (digital); a la categoria de millor contingut: ‘Ones de ciència’ de Ràdio Cambrils, ‘Territori Contemporani’ de VOTV, i com a millor contingut multimèdia: Igualada Guia d’Àudio de Ràdio Igualada.\nEl jurat ha estat presidit per Emili Prado, catedràtic de Comunicació Audiovisual i Publicitat de la UAB i director de la revista del CAC, i ha comptat amb Josep Maria Martí, director de l’Observatori de la Ràdio, com a secretari, està format per Mercè Oliva, professora del Departament de Comunicació de la UPF i directora del Grau en Comunicació Audiovisual; Marta Montagut, radiofonista, professora i investigadora del Departament d’Estudis de Comunicació de la URV; Montse Abad, productora independent de televisió; Joan Maria Morros, degà del Col•legi de Periodistes de Catalunya i cap d’Informatius de RAC1; Francesc Llobet Dalmases, realitzador de televisió i degà del Col•legi Audiovisual de Catalunya, i Noemí Cuní, periodista i vicepresidenta del Clúster Audiovisual de Catalunya.


Geneva Wells Motel Lake Geneva (WI) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n1060 South Wells Street, Lake Geneva , Lake Geneva (WI), Estats Units, 53147 - Veure al mapa\n"Staff/owner were delightful to work with and very accommodat..."\nConvenientment situat a Lake Geneva (WI), Geneva Wells Motel és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Per aquells de vosaltres que vulguin aventurar-se Club de Golf Hawks View són només algunes de les atraccions disponibles per als visitants.\nGeneva Wells Motel ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de piscina exterior. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Lake Geneva (WI), faci de Geneva Wells Motel la vostra llar.\nTots els tipus de viatgers (86) Parelles (43) Viatgers en solitari (8) Famílies amb infants petits (7) Famílies amb infants grans (7) Grups (20)


Xerrada amb Ana Alcolea - Escola Projecte\nXerrada amb Ana Alcolea\nEl passat dia 4 de febrer l’alumnat de 2n d’ESO vam tenir la sort de conèixer l’autora del llibre que hem estat llegint durant el primer trimestre. Es tracta de l’Ana Alcolea, autora de llibres juvenils com el que hem llegit nosaltres, El secreto del galeón. El llibre ens ha agradat molt i també la xerrada. Ens ha parlat d’algunes curiositats sobre l’època en la qual està basada la història del llibre, com ara l’aspecte dels galions en els quals viatgen els nostres protagonistes o els sacrificis que feien, per l’estètica, les dones de principis del segle XIX. Per exemple, que bevien mercuri per empal·lidir o un determinat tipus de fang, com ens ha explicat que podem veure al quadre de Las Meninas de Velázquez. La nena rossa del centre és la infanta Margarita d’Àustria i, a la seva esquerra, Agustina Sarmiento li està oferint un gotet amb fang i aigua per beure!\nTambé ens ha explicat com és el seu procés de creació i hem tingut l’oportunitat de fer-li algunes preguntes sobre la novel·la. Finalment, com no podia ser d’una altra manera, hem pogut demanar-li un autògraf per al nostre exemplar!\nPrevAnteriorActivitat de llatí\nSegüentActivitat a la UPCNext


Grace Bol a la desfilada de Victoria's Secret de l'any passat GETTY\nLONDRESInaugurar una desfilada de Prada pot transformar una model qualsevol en una supermodel i obrir-li les portes a altres grans cites del món de la moda, a llustroses portades de revista i a lucratives campanyes publicitàries. Durant més de 20 anys, aquest privilegi ha estat reservat a dones blanques.\nLa model Adut Akech Getty\nEdward Enninful, el redactor en cap de l’edició britànica de 'Vogue', que durant molt de temps ha fet campanya a favor d’augmentar la diversitat en la moda, coincideix amb Yai. “Hi ha una varietat increïble de tons de pell negra i està bé veure que tot aquest espectre està representat”, diu. Laura Brown, redactora en cap d’'InStyle', comenta: “Per fi sembla que les desfilades s'han actualitzat i, francament, ja era hora”. En efecte, per primera vegada, les desfilades en què no hi havia un arc de Sant Martí de tons de pell (la d’Emporio Armani, per exemple, on només hi va haver tres models no blanques) van cridar l’atenció com a anomalies problemàtiques.\nEn qualsevol cas, si bé és cert que hi ha més cares de pell fosca a les passarel·les, continuen sent una minoria. Segons un reportatge de 'Flare', una revista de moda canadenca, les desfilades més diverses des del punt de vista racial la temporada passada van tenir lloc a Nova York, on les models no blanques van constituir fins a un 37% del total. En segon lloc hi va quedar la Setmana de la Moda de Londres amb un 35%. A Milà un 24% de les models van ser no blanques i a París un 26%. “En realitat, amb molt poques excepcions, fins i tot les desfilades de tardor del 2018 més inclusives només eren moderadament diverses”, assenyala Amanda Demeku, autora del reportatge. “Ho podem vestir com vulguem, però ens queda molt camí per córrer”.