Pel Govern, els canvis a Cicland no suposen una variació “substancial” | BonDia Diari digital d'Andorra.\nDesprés que l’empresa que no va resultar adjudicatària del concurs per oferir un servei de bicicleta elèctrica compartida denunciés irregularitats en els equips instal·lats, el Govern va confirmar que s’han introduït alguns canvis en el projecte. En aquest sentit, i segons va informar l’executiu, des de l’adjudicació de la concessió, el 18 d’octubre del 2017, l’empresa guanyadora (Montre, SL) ha anat “concretant el servei”, i ha traslladat a l’Administració diverses propostes per modificar alguns dels elements.\nTal com es va remarcar des del Govern, d’aquestes peticions se’n van acceptar algunes, ja que suposaven una millora del servei, i se’n van rebutjar d’altres. Amb tot, l’executiu deixa clar que les modificacions acceptades, així com “el canvi d’algun proveïdor” no representen una alteració “substancial” del projecte inicial. En aquest sentit, expliquen que les correccions adoptades no modifiquen ni les finalitats ni les característiques bàsiques, que són principalment la de disposar d’un servei de bicicleta elèctrica compartida. Tampoc suposen una modificació del preu del contracte, subratllen.\nEl Govern destaca, però, que les modificacions representen una millora important de la “fiabilitat” i la “qualitat” del servei amb relació a les dues ofertes que competien per a l’adjudicació, la presentada per la mateixa Montre, SL (que va ser l’elegida) i Etna Serveis. Així, s’assenyala que la bicicleta adoptada té ara “majors prestacions que la que es va proposar inicialment” per part de l’empresa concessionària. Alguns dels exemples que l’executiu va citar són el fet que la bicicleta incorpora ara un sistema de càrrega per inducció (sense contacte de càrrega amb els ancoratges de l’estació). Això, indiquen, millora la fiabilitat i la robustesa del sistema, ja que, en estar fet amb acer inoxidable i adaptar-se a qualsevol terreny sense necessitat de construir una plataforma plana, s’adequa millor a les condicions adverses que els sistema inicialment presentat per Montre, SL.\nCal recordar que l’empresa no adjudicatària del concurs considera que aquests canvis suposen una nova irregularitat en el projecte. D’aquesta manera, va denunciar que els equips instal·lats per la concessionària són totalment diferents respecte dels proposats en l’oferta amb què va guanyar l’adjudicació i això significa, per tant, un “incompliment del concurs”. Segons exposa l’empresa no concessionària, el guanyador ha canviat de proveïdor (abans era Clean Energy Planet i ara és Era Faraday), les bicicletes són diferents així com el software, el punt d’estacionament i el pla de negoci. Tenint en compte que l’oferta va ser valorada per una proposta diferent, considera que la puntuació que va obtenir en aquell moment hauria de ser zero. També indica que el pressupost de l’equipament que ha acabat instal·lant Montre, SL pot suposar un 50% menys de la inversió estimada en un inici, tenint en compte que el material utilitzat finalment és més barat. Cal recordar que Etna Serveis ja va dur l’adjudicació del projecte de bicicleta elèctrica compartida a la Batllia per desacord amb el resultat del concurs.\nEl servei es va posar en marxa a finals de juny i la previsió era que estigués plenament operatiu a inici o mitjans de juliol. S’han instal·lat una quinzena de punts de càrrega a tot el país i hi haurà una cinquantena de bicicletes en funcionament.\nEscrit per Joanet69 el Dv., 06/07/2018 - 09:04 Enllaç permanent\nCicligate, tu presenta el que vulguis i despres fes el que et doni la gana Vergonyós\nEscrit per Francesca Ruiz el Dv., 06/07/2018 - 09:11 Enllaç permanent\nEm sembla increíble i vergonyos que un govern que se suposa que ens representa a tots ens faci sentir a gran part de la población diferencies entre ciutadans. Se suposa que hauria d’haber Neutralitat i el que ens hauria d’importar es el be del país. De totes maneras el que no pot ser, és que en algun concurs et deixin modificar o adjuntar fora de plaç documentació i a uns altres concursos no.


Personalitzeu la vostra cadira de rodes per beneficiar-vos | Cadires de rodes Karman®\nPersonalitzeu la vostra cadira de rodes per beneficiar-vos\npublicat el Desembre 11, 2020 Gener 14, 2021 by 1688\nQuè podeu fer per personalitzar el vostre cadira de rodes? És un pesat modificació o simplement per posar de manifest la vostra naturalesa? Fer una declaració. Directament des de facilitar-vos el desplaçament per la vostra llar fins a passejar per la vostra ciutat si no sou capaços de moure vosaltres mateixos, cadira de rodes és una cosa que es pot portar allà on viatgi. Intenteu mostrar-vos una mica sobre vosaltres mateixos. Una manera èpica d’expressar la vostra creativitat i personalitat és personalitzar-la cadira de rodes i fes una afirmació audaç amb el teu sabor i estil de vida únics. Això us ajudarà a estalviar molt de temps per afrontar les conseqüències que poden arribar al llarg del temps.\nCADIRA DE RODES FLEXX\nA més, els problemes físics com el coll, l'esquena i el mal d'esquena es troben entre els desavantatges ús a cadira de rodes que s’adapta perfectament a les vostres necessitats.\nTanmateix, perquè les dimensions i l 'enquadrament del fitxer cadira de rodes pot obligar-vos a fer un esforç addicional per fer-lo moure d’un lloc a l’altre.\nAixò passa sobretot quan el cos és més alt o més petit que la mida del cadira de rodes tu ets ús.\nA més, diferents mides i estructures de portes també requereixen una cadira de rodes personalitzada per mantenir una distància segura. Aquests són els principals factors que heu de considerar per tenir un disseny personalitzat d'un cadira de rodes que us funciona bé i us ajuda a dirigir les vostres activitats del dia a dia amb facilitat.\nA més, a cadira de rodes fet a mida amb funcions fantàstiques també us pot ajudar a satisfer les vostres necessitats físiques.\nUna cerca útil de complements impecables us pot adornar cadira de rodes d'una manera única per mostrar clarament la vostra personalitat. Des d’afegir adhesius a rodes LED, coixins per a braços i diverses altres formes al vostre cadira de rodes, podeu descobrir personalitzar el vostre cadira de rodes per mostrar la vostra personalitat i gran talent. Algunes de les maneres de personalitzar-les una cadira de rodes a continuació s’esmenten per mostrar el vostre talent:\nFormes de personalitzar una cadira de rodes\nAfegiu coixins personalitzats\nPersonalització cadira de rodes coixins és senzill, però ofereix moltes maneres d'expressar la vostra personalitat i mostrar la vostra creativitat al mateix temps el temps millora la comoditat física del vostre cadira de rodes.\nLes fundes de coixí personalitzades es presenten en molts dissenys, cosa que realment ajuda a afegir un cert significat al disseny i l’estètica del vostre cadira de rodes. Intercanvieu diferents dissenys cada dia segons el vostre desig cadira de rodes a nou mira\nTambé podeu crear la vostra pròpia marca nou dissenys ús el teixit i els materials desitjats.\nA més, en cas que la vostra fàbrica s’adapti coixí per a cadires de rodes no proporcionar per comoditat o per donar suport a les vostres necessitats, us recomanem que instal·leu coixins per alleujar la pressió.\nAquests estan especialment dissenyats per fer que el vostre cadira de rodes molt més còmode i ajuda a alleujar la pressió i el dolor de coses com ferides o contusions.\ncoixí per a cadires de rodes "class =" wp-image-23854 "/>\npersonalitzar cadira de rodes coixí\nNova tapisseria és una manera única d’autodissenyar-se a cadira de rodes estàndard perquè sembli vostre. A més, hi ha alguns dissenyadors que ofereixen una selecció de tapisseria de moda. Es pot comprar específicament per al vostre cadira de rodes. O simplement podeu obtenir els patrons genèrics. Potser plad. Això sempre és popular.\nFundes antilliscant, fundes de coixí, i les exploracions amb corretja de vedella es poden comprar personalitzades segons les vostres necessitats. Podeu fer que el vostre respatller coincideixi amb el vostre vestit o esmòquing el dia del casament o embolicar-lo amb qualsevol dels vostres estampats preferits. A part de la comoditat, això tapisseria i cobertes proporcionar facilitat de neteja i el capacitat ser més autoexpressiu.\nUtilitzeu adhesius de para-xocs és una bona manera de personalitzar el vostre cadira de rodes\nUna altra manera econòmica i senzilla d’iniciar les vostres excel·lents habilitats de personalització són els adhesius de para-xocs. Una imatge divertida, una frase enginyosa o una cita inspiradora. Aquests adhesius ajuden a inicialitzar el treball de personalització del vostre cadira de rodes. Adhesius de para-xocs es pot col·locar a banda i banda del vostre cadira de rodes perquè sigui visible per a tothom.\nA més, també podeu provar protectors de ràdio de disseny, ja que no només té un aspecte fantàstic, sinó uniforme proporciona amb una protecció superior dels dits mentre viatja aquí i allà. Presenteu una imatge de la vostra mascota amorosa, trieu l’equip esportiu més probable o canvieu-la per ocasions específiques.\nConsulteu la nostra cadira de rodes LT-980 de 13 lliures *. Personalitzeu la vostra cadira de rodes\nFresh Paint Coat és una manera excel·lent de personalitzar el vostre cadira de rodes\nFeu que les rodes d’estil més antic tinguin un aspecte fresc i nou de nou posant un abric nou de pintura i afegiu-hi la vostra elecció de color. De fet, el nou recobriment de pintura presenta diferents patrons. Es converteix en una peça de disseny. Això pot transferir la seva cadira a un nou aspecte i fer-lo conduir amb estil. Podeu obtenir cadira de rodes de colors components per afegir un tema colorit al vostre color negre i gris cadires de rodes.\nA més, les rodes de neó també estan disponibles al mercat, que podeu utilitzar segons el tema desitjat.\nRodes amb rodes LED\nSi viatgeu sovint de nit i a la gent li costa veure-us o notar-vos a la foscor, aquestes rodes LED il·luminades us asseguraran que sigueu visibles per a altres viatgers i us garantiran la màxima seguretat fins i tot en el to negre.\nAquestes rodes LED no necessiten bateries i ofereixen una gran varietat de colors, cosa que les converteix en una manera ideal de preparar qualsevol cadira de rodes. Proveu de barrejar i combinar colors per a diferents jocs de rodes si voleu que les coses siguin una mica més divertides, però assegureu-vos de trobar la mida i l’adequat per al vostre cadira de rodes.\nAquestes són només algunes maneres creatives i divertides de rodar al vostre estil. Hi ha infinites maneres de canviar l'aspecte del vostre cadira de rodes per fer el viatge més còmode i de moda.\nAquestes rodes LED no necessiten bateries i ofereixen una gran varietat de colors, cosa que les converteix en una manera ideal de preparar qualsevol cadira de rodes.\nA més, proveu de barrejar i combinar colors per a diferents jocs de rodes si voleu que les coses siguin una mica més divertides. Però assegureu-vos de trobar la mida i l’adequat adequats per al vostre cadira de rodes. Si voleu, sempre podem ajudar-vos a personalitzar el vostre cadira de rodes. Hi ha maneres més complexes de no arribar aquí. Com ara l’alçada del seient. Afegir un motor. O recolzaments de potència elevadors de potència.\nCom personalitzar una cadira de rodes\n7 maneres divertides de decorar la cadira de rodes\nActivitats vinculades a la llar per a gent gran\nProblemes comuns amb les cadires de rodes\nPersonalització dels accessoris per a cadires de rodes segons l’estil\nAquesta entrada va ser publicada a Cadires de rodes lleugeres, Venda al detall, Cadira de rodes, Notícies sobre cadires de rodes i etiquetada discapacitat, cadira de rodes lleugera, cadires de rodes lleugeres, mobilitat, cadira de rodes, notícies sobre cadires de rodes, viatge en cadira de rodes, usuari de cadira de rodes, cadires de rodes.\nActivitats interiors i exteriors fantàstiques per a usuaris de cadires de rodes.\nLes millors idees de regals per a usuaris de cadires de rodes


Auberge Du Centre Chitenay França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPlace De L'eglise, Chitenay, Chitenay, França - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nHabitació Doble Balneo (Balneo Double Room)\nMés informació sobre Auberge Du Centre\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Chitenay, Auberge Du Centre és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Auberge Du Centre asseguren una estada plaentera als seus clients. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha instal.lacions per a minusvàl.lids, express check-in/check-out, servei d'habitacions, instal·lacions per a reunions i banquets , habitació familiar.\nL'ambient de Auberge Du Centre es reflexa en cada habitació. piscina privada, aire condicionat, servei de despertador, escriptori, insonorització són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Chitenay, faci de Auberge Du Centre la vostra llar.\nAllotjaments a Chitenay


Caminada nocturna en re menor ostinato segons Judes Iscariot – JORNADA 2 | Lliga de MicroRelataires Catalans\nCaminada nocturna en re menor ostinato segons Judes Iscariot – JORNADA 2\nCaminada nocturna en re menor ostinato segons Judes Iscariot\nFa una hora que camino per la ciutat. No sé amb qui era però els he perdut, potser per sempre. Al meu cap, sona obsessivament una cançoneta de bressol barrejada amb versicles de l’Apocalipsi de Sant Joan. Els meus peus semblen tenir vida pròpia i m’arrosseguen cap al centre. Des de les alçades, veig el paisatge nocturn de fons: les xemeneies de l’antiga central tèrmica de Sant Adrià, que sembla una hidra enorme de tres caps traient foc i sofre per la boca. El cap està a punt d’esclatar-me. En una cantonada, vomito insectes moribunds i putrefactes, o almenys així m’ho sembla.\nDesprés d’una altra hora caminant, topo amb la façana del Naixement de la Sagrada Família. Totes les figures de pedra cobren vida, com si haguessin estat insuflades d’ànima al seu interior. Els coloms volen cap a mi agressivament i sento trompetes tocades per serafins. Sant Josep i la Mare de Déu m’assenyalen i em mostren el seu fill nounat, un nino de porcellana sense ulls i sense braços.\nDesperto esbufegant i amarat de suor, com a les pel·lícules americanes. Què em van donar a la festa d’ahir?\nFa una hora que camino per la ciutat…\nTema: Paisatge urbà nocturn\n2 thoughts on “Caminada nocturna en re menor ostinato segons Judes Iscariot – JORNADA 2”\n24/03/2016 at 10:30\nEm quedo amb les imatges fosques d’aquest relat. M’ha semblat més directe que el seu contendent, i això per al meu gust l’ha fet més interessant. Tot i que valoro les imatges poètiques de l’altre, aquest també en te algunes de molt potents… i fosques. El meu vot per aquest relat.\n25/03/2016 at 7:24\nMalgrat -o ben mirat, atès- el desconcert que em provoca aquest relat, començant pel títol, li dono el meu vot.\nM’agrada la relació que es forma entre el protagonista i aquesta Barcelona tan onírica que dibuixa l’autor.\nI m’agrada, és clar, el final inesperat on es revela que tot plegat és fruit d’alguna substància psicotròpica.\nAra que si l’autor tingués a bé d’explicar-me el títol…


Els micropobles i els seus encants - Teleponent\nInici Opinió Els micropobles i els seus encants\nAgustí Jiménez Alcalde de Torre-serona Diputat Provincial\nCom a inici d’aquest petit relat, no negaré que pertanyo a un micropoble, i que defensaré les seves virtuts, però també els seus greuges comparatius, no vull defensar el meu en concret, ja que som molts els petits municipis, que intentem crear-nos el nostre lloc i espai dins d’aquesta societat tan exigent.\nTot i que les mancances ja vénen de fa molt de temps, la pandèmia ens ha agreujat per un costat, com hem tingut que patit els constants confinaments municipals per preservar els nostres veïns, i com hem hagut de patir haver de justificar anar a comprar o a fer qualsevol gestió al poble veí o a la capital, això si amb el corresponent certificat d’autoresponsabilitat i mobilitat.\nEn la cara oposada i positiva, n’ha aportat noves demandes d’habitatge i lloguer, i això és un fenomen positiu i que hem d’aprofitar per donar més cabuda a futurs veïns a aquests micropobles i que això pugui comportar el poder dotar de més serveis essencials els nostres municipis, com per exemple farmacioles, caixer automàtic, Etc.\nFa uns dies a la mateixa Diputació de Lleida, es va aprovar una moció que es va elevar a comissió de presidència per evitar el que s’anomena “exclusió financera” als nostres petits municipis, i que esperem que tingui un bon recorregut i ens ajudi a dur a terme aquestes propostes de poder disposar d’un petit caixer automàtic pels nostres habitants.\nEn la part turística també sortim una mica beneficiats, una vegada oberts els confinaments municipals, m’atreviria a dir que els micropobles som ara un atractiu turístic per la no massificació, i ens serveix perquè la gent del territori català conegui de primera mà, els nostres indrets, monuments, carrers, i la part de natura paisatgística que tenim als nostres voltants.\nEls nostres micropobles no volen competir com altres municipis per a veure si el seu “monument estrella” guanya una batalla promocionada per una cadena de televisió catalana, els nostres municipis volen competir per tindre més serveis i no quedar aïllats d’aquesta societat, no volem sentir a parlar de la temuda paraula “despoblament”, i preferim canviar-la per la de “repoblament”.\nDes de ja fa uns anys estem constituïts com a associació, comandada entre altres per un alcalde de micropoble, parlo del Sr. Mario Urrea de Torrebesses que de forma desinteressada juntament amb el seu equip d’aquesta associació vetllen pels nostres interessos de forma aferrissada, i per unir-nos en la força davant de totes les administracions.\nNo vull acabar aquestes línies, sense agrair com no pot ser d’altra forma als nostres veïns i veïnes, que són la força dels nostres micropobles i que es resisteixen en marxar a la capital, i continuar gaudint del que sí que tenim, que és l’esperit i ganes de veure com més famílies s’instal·len als nostres municipis.\nAlcalde de Torre-serona\nArticle anteriorUn grup de persones s’encadena al pati de la Paeria per exigir que s’aturi la “repressió” contra el jovent\nArticle següentInseguretat de la seguretat


Tony’s Chocolonely - Atlas of the Future — Atlas of the Future\nproject_website_title_2 Lloc web de Tony’s Chocolonely\nproject_leader Teun van de Keuken, fundador\nproject_headline La història d’una xocolatina poc habitual\nEl periodista d’investigació holandès Teun van de Keuken es va sorprendre en descobrir que gran part de la producció mundial de xocolata té una associació oculta amb l’esclavitud i el treball infantil. Es va enfadar, es va frustrar, però tot seguit va decidir canalitzar la seva creativitat.\nDesprés de fer una sèrie d’acrobàcies publicitàries (que incloïen el seu arrest per ser un “criminal de la xocolata” còmplice de l’esclavitud i per haver trobat quatre nens que havien treballat com a esclaus en una plantació de cacau a la Costa d’Ivori i que van actuar com a testimonis), va fundar una fàbrica de xocolata millor. Es tracta d’un negoci comercial creixent i amb un propòsit, ple de persones que creuen que la millor manera de protestar contra una cosa dolenta és fent-ne una de bona. Però és molt més que una companyia que fa una campanya…\nL’empresa es diu Tony’s Chocolonely. I a través de l’humor, l’amor i la celebració, aquest Willy Wonka està tenint un impacte real en una indústria que necessita un gran canvi.\nS’ha associat amb empreses comercials a Ghana i la Costa d’Ivori per comprar grans de cacau directament als agricultors. Les primeres rajoles de xocolata de comerç just van arribar a les prestatgeries dels supermercats el 2005 i la seva prioritat número u segueix sent eradicar l’esclavitud a la indústria mundial de la xocolata.\nL’any 2020 han accelerat la seva missió d’aconseguir una indústria 100% lliure d’esclavitud gràcies a una inversió de 36 milions d’euros per part de Verlinvest i JamJar: “És important seguir creixent internacionalment”, explica en Henk Jan Beltman, “amb l’objectiu que cada cop més gent: consumidors, minoristes, governs, grans empreses xocolateres i agricultors, puguin formar part d’aquest objectiu”.\nEns trobem davant d’una història d’allò més agosarada, una marca alegre amb peces simbòliques de formes desiguals: el Chocolonely sense esclaus d’en Tony és inspirador i d’allò més saborós.\nAquesta és la història del seu camí cap a la xocolata lliure d’esclaus:\nPots veure el documental “The Chocolate Case” que explica la història de Tony Chocolonely. Et deixem amb el tràiler:\nAtlasAcció: Ajuda a elaborar una xocolata 100% lliure d’esclaus.\nLa Louise Ash va incloure Tony’s Chocolonely al seu AtlasChart: 5 projects with Meaning.\nauthor_name Louise Ash, directora d’esdeveniments de The Meaning People\nLouise Ash, especialista accidental del negoci ètic, és l’organitzadora de la Meaning Conference, que ofereix l’oportunitat de compartir històries que expliquen què passa quan un negoci és prou valent com per atrevir-se a pensar de manera diferent.\nauthor_website_title_1 Lloc web de la Meaning Conference\nLloc web de Tony’s Chocolonely\nLouise Ash, directora d’esdeveniments de The Meaning People (26 octubre 2017)\nLloc web de la Meaning Conference\nTeun van de Keuken, fundador\nTags: Activisme, Àfrica, Agricultura, Aliments, Apoderament, Campanyes, Comerç just, Comunicació, Conscienciació, Consumisme, Desigualtat social, Drets humans, Narracions, Negocis, Ocupació.


Presentació de documental "To Kyma. Rescat al mar Egeu"\nEstrena 26 de gener, a "Sense ficció", 21.55\nDimarts, 26 de gener, TV3 estrena a "Sense ficció" el documental "To Kyma. Rescat al mar Egeu", una producció de La Kaseta Ideas Factory en coproducció amb TV3, rodada entre la tardor i l'hivern del 2015, que narra la proesa d'un equip de socorristes catalans que s'han instal·lat a l'illa grega de Lesbos amb un únic objectiu: salvar vides al mar Egeu.\n21/01/2016 - 11.13\n"To Kyma. Rescat al mar Egeu", de David Fontseca i Arantza Díez\nFamílies senceres, amb nadons i avis, es juguen la vida diàriament per arribar a Europa fugint de la barbàrie de Síria, l'Iraq o l'Afganistan. Ho fan travessant els deu quilòmetres de mar que separen la costa turca de l'illa de Lesbos en precàries llanxes pneumàtiques o en vells vaixells de fusta en desús després d'haver pagat una fortuna als traficants. Les màfies turques han convertit l'èxode més gran des de la Segona Guerra Mundial en una indústria milionària davant la inoperància d'Europa. En un sol dia poden desembarcar a Lesbos fins a 8.000 persones. Durant tot el 2015, 800.000 persones han travessat l'Egeu.\nÒscar Camps, fil conductor del documental, és l'"alma mater" de Proactiva Open Arms, la petita ONG que obre els braços als refugiats.\nDimecres 20 de gener se'n va fer una preestrena a Barcelona, amb l'assistència de Jordi Bacaria, director del CIDOB - on es va desenvolupar l'acte -; Joan Salvat, director de "Sense ficció"; Òscar Camps, director de l'ONG Proactiva Open Arms, i David Fontseca i Arantza Díez, codirectors del documental.\nJordi Bacaria va donar la benvinguda als assistents i es va mostrar especialment satisfet per acollir l'acte: "Un dels vessants dels CIDOB és contribuir modestament a sensibilitzar sobre el tema dels refugiats tant l'opinió pública com els governs perquè això no passi, i perquè, si passa, s'hi pugui trobar una solució."\nJoan Salvat va reconèixer: "Estem davant d'una catàstrofe humanitària, i no s'entén com no s'intenta aturar (...) Topem amb el silenci i la impotència, i això és el que explica el documental." "La nostra obligació com a televisió pública és posar els temes sobre la taula i aquesta és la nostra intenció. Per això, per a '60 minuts' estem preparant de cara al març una sèrie de documentals fets per televisions europees que aborden el problema dels refugiats."\nÒscar Camps va donar les gràcies pel fet de tenir la possibilitat d'explicar el que està passant: "Volem sensibilitzar." De la iniciativa que els va portar allà va explicar: "El socorrisme és la nostra feina i quan va acabar la temporada, veient el que passava, vam decidir agafar els diners que teníem i anar-hi." Es va queixar de la "nul·la" resposta que han rebut de les administracions i d'altres organitzacions: "Abans de marxar vam oferir els nostres serveis a l'administració espanyola, a la grega, a Metges sense Fronteres, a Frontex..., i ni tan sols ens van contestar." I, després d'haver vist el que han aconseguit, es lamenta: "Si quatre persones, els que vam començar, amb molts pocs diners hem pogut fer això, què podrien fer les administracions?" Camps va donar xifres esfereïdores, com, per exemple, que en un matí poden arribar tres mil refugiats a Lesbos.\nFer aquest documental ha estat una experiència "professionalment intensa i personalment emotiva", va declarar la codirectora Arantza Díez, que va assegurar que, tot i la duresa del documental, moltes escenes no es van poder fer: "Jo portava la perxa de so, i, molts cops, la deixava de banda per ajudar a rescatar nens." Va explicar que el documental "és el dia a dia del que vam trobar a Lesbos: herois que es juguen la vida per arribar a Europa i herois que els ajuden".\nDavid Fontseca va explicar que, en saber la feina que feia l'ONG Proactiva Open Arms, van decidir que ho havien d'explicar: "Tant de bo així puguem obrir els ulls de la gent del nostre entorn perquè vegin el que està passant al costat de casa."


Cicle de projeccions"Petits Cinèfils: Del llibre a la pantalla" Cicle de projeccions"Petits Cinèfils: Del llibre a la pantalla" | Infancia\n- Dissabtes 30 de gener i 15 de maig: Quines bestioles!Arnaud Bouron i Antoon Krings, 2017, França. Doblada al català.L'Apol·lo, un grill viatger amb un gran cor, arriba a la ciutat de les bestioles en un moment en què el regne està amenaçat per la malvada vespa Crispa, que ha segrestat la reina, l'abella Margarida. L'Apol·lo, amb l'ajuda d'una abella i d'un poll molt divertit, començaran una perillosa missió de rescat.Gènere: animació, aventuresIdioma original: francèsDurada: 77 minEdat recomanada: +5\n- Dissabtes 6 de febrer i 22 de maig:Paddington 2Paul King, 2017, Regne Unit. Doblada al català.En Paddington està instal·lat feliçment amb la família Brown a Windsor Gardens, on s'ha establert com un popular membre de la comunitat. La seva estimada tia Lucy fa cent anys i li vol regalar un meravellós llibre pop-up de la botiga d'antiguitats del Sr. Gruber. Per poder comprar-lo, s'embarca en un seguit de feines estranyes. Però algú roba el llibre i en Paddington i els Brown hauran de desemmascarar el lladre.Gènere: aventures, comèdiaIdioma original: anglèsDurada: 95 minEdat recomanada: +5\n- Dissabtes 13 de febrer i 29 de maig:La malvada guineu ferotgeBenjamin Renner i Patrick Imbert, 2017, França. Doblada al catalàGènere: animació, aventuresIdioma original: francèsDurada: 80 minEdat recomanada: +5\n- Dissabtes 6 de febrer i 22 de maig:Ernest i Célestine, contes d'hivernJulien Cheng i Jean-Christophe Roger, 2017, França. Doblada al catalàL'Ernest és un gran os a qui li agrada tocar música i menjar melmelada. Des de fa un temps conviu amb la Célestine, una petita i espavilada rateta que va adoptar perquè era òrfena. Amb l'arribada dels primers flocs de neu, aquesta encantadora família haurà de fer front a tot un seguit d'esdeveniments que ajornaran la hivernació de l'Ernest.\nUna nova adaptació dels populars contes infantils plena d'encant i valor positius, que manté la bellesa de les il·lustracions originals.\nTítol original: Ernest et Célestine en hiverGènere: animació, aventuresIdioma original: francèsDurada: 50 minEdat recomanada: +3\n5 de juny a les 11:30 h Entrada general de: 5 €\nDe 30/01/2021 a 05/06/2021


La plaça de la Font ha estat el punt neuràlgic de la reivindicació dels drets de les dones per part de diferents col·lectius.\nManifest contra la violencia masclista a Cambrils\nAquest any han estat assassinades 80 dones a l’Estat espanyol, de les quals 12 a Catalunya\nActualitzada 26/11/2020 a les 08:58\nDiferents entitats, institucions i organitzacions cíviques han organitzat actes arreu del territori de les comarques de Tarragona per demanar que finalitzi la violència masclista contra les dones, coincidint amb el Dia Internacional per a l’Eliminació de la Violència Envers les Dones. Aquest any ja han estat assassinades 80 dones a l’Estat espanyol, de les quals 12 a Catalunya. A la plaça de la Font de Tarragona, el col·lectiu M25 ha dibuixat a terra siluetes de dones i, al seu interior, el nom de les víctimes. Una pancarta amb el lema «La pandèmia de les violències masclistes també mata» ha presidit un acte al qual han assistit prop de dues-centes persones, on també s'ha fet referència a la precarietat laboral i l’escletxa salarial que pateixen les dones.\nAl matí, l’alcalde de Tarragona, Pau Ricomà, ha llegit un manifest oficial. «Enguany, fa 60 anys que varen ser assassinades les germanes Mirabal, tres activistes polítiques i membres actives de la resistència. En honor a elles es va establir aquesta data com a Dia Internacional per a l’Eliminació de la Violència Envers les Dones. Des de llavors, no han cessat els esforços de moviments socials, feministes i de tots els àmbits per a erradicar les violències masclistes», ha llegit l’alcalde Pau Ricomà.\nA Cambrils, l’alcaldessa Camí Mendoza i diverses regidores del consistori han llegit un manifest en un acte institucional que ha tingut lloc a la plaça de l’Ajuntament en el marc de les Jornades dels Bons Tractes de Cambrils. La lectura ha acabat amb un minut de silenci i aplaudiments per a totes les dones assassinades a mans de les seves parelles i exparelles. En el municipi de Torredembarra, la regidoria d’Acció Social de l’Ajuntament, a través del SIAD, ha organitzat actes commemoratius com la presentació del vídeo La dona morta, a càrrec de RudaTeatre, la convocatòria d’un minut de silenci. i l’inici de la campanya Diposita aquí el teu masclisme.\nLa Universitat Rovira i Virgili s'ha sumat a la jornada reivindicativa, mentre que el col·lectiu Cau de Llunes ha fet un acte a les escales de la Catedral, on han posat sabates de color vermell per simbolitzar les dones que han estat assassinades. D'altra banda, els sindicats CCOO i UGT han demanat a les institucions que «s’esforcin per dedicar recursos per lluitar contra aquesta xacra social» i a les empreses «més implicació en les negociacions col·lectives amb els plans d’igualtat».\nUGT i CCOO reclamen a Tarragona més esforços per lluitar contra la violència masclista\nComenta el contingut : El territori porta al carrer el seu clam contra la violència masclista


Bones, l'any passat vaig fer la sele i no em va donar la nota de tall per entrar a medicina. Aquest any estic fent farmàcia i encara així m'agradaria passar-me a medicina.\nQuines opcions tinc ?\nUna de les meves idees era fer una altre cop les PAU, però no estic segura si també hauria de fer les PAP.\nPer intentar entrar a Medicina aquest curs tindries dues opcions:\nRepetir les assignatures que vulguis de la Fase Específica de la Selectivitat per apujar nota i tornar a fer la Preinscripció Universitària.\nSol·licitar un trasllat d'expedient per canviar del grau de Farmàcia al de Medicina. Més info.\nEn aquest cas no hauries de fer les PAP, ja que no existeixen pel grau en Medicina.


Vi Celeste Roble: totes les anyades a Uvinum\nFitxa tècnica · Celeste Roble\nCarnBoletsEntrantsPotatges i guisatsPernil i embotitsCarn vermellaCarn blancaPernil ibèricGuisat de carn\nQuina és l'opinió sobre altres anyades o volums de/d' Celeste Roble?\n“ORIGEN: D. O. Ribera del Duero CELLER: Miguel Torres S. A ELABORACIÓ: Vi negre amb una criança de 3 mesos en bótes de roure francès, americà i europeu. Varietats: Negre Fi (Tempranillo) Graduació: 14º Temperatura de servei: entre 14 i 16ºC”\n“NOTA DE TAST: - Vista: El Vi Negre Celeste Roble 2017 presenta un color cirera picota amb vora morat. Capa mitjana-alta - Nas: En nas, el Vi Negre Celeste Roble 2017 es mostra molt intens amb notes de fruita vermella, regalèssia, pebre negre i lleuger Arom a torrats i tabac - Boca: En boca, el vi negre Celeste Roble 2017 és un vi rodó i afruitat, amb un final llarg i untuós - TEMPERATURA DE SERVEI: Es recomana servir entre 16 i 18 ºC - GRADUACIÓ ALCOHÒLICA: 13. 5è”\n“- Celeste Roble és un vi negre jove amb criança. - Es produeix a les Bodegues Miguel Torres amb raïm 100% Negre Fi. - Aquest vi té D. O. Ribera del Duero. - El seu color és cirera picota. - Ofereix un intens i potent aroma de fruits vermells i espècies. - Té una agradable entrada en boca, amb un recorregut marcat per suaus tanins i un final afruitat. - L'etiqueta de l'ampolla reflecteix la posició de les estrelles que s'observen des del celler, gràcies a l'altura en la qual es troba. - Aquest vi és apropiat per acompanyar carns blanques, carns vermelles a la graella, rostits i caça de ploma, entre d'altres.”\n“Celeste Roble 2015 és un vi Negre de Bodegas Torres i amb denominació D. O. Ribera del Duero”\n“Estic molt satisfet amb aquest vi.”\n“Color picota amb rivet robí. Aromàtic i de notable intensitat, notes de fruita negra i vermella. Nas fragant i neta. En boca és saborós, amb caràcter afruitat, tornen a aparèixer les notes olfactives (fruitetes vermells, nabius). Persistent regust. Maridatge de Celeste Roble 2013: Perfecte amb carns a la brasa, o amb plats com el lletó rostit o una gallina en pepitoria.”\n“[video] Aquest és 1 Ribera del Duero amb bona càrrega de fruita, sobretot predomina la pruna, però té també una mica de barrica de roure, llavors té notes avainillades molt interessants.”


L’ATENEU DE VIC ARRIBA ALS 5 ANYS AMB MÉS DE 50.000 ASSISTENTS – Casino de Vic\nL’ATENEU DE VIC ARRIBA ALS 5 ANYS AMB MÉS DE 50.000 ASSISTENTS\nVic, 19 de febrer; El Casino, l’Ajuntament de Vic i la Universitat de Vic – Universitat Central de Catalunya (UVic-UCC) van fundar l’Ateneu de Vic fa més de 5 anys per fomentar, orientar i difondre la recerca i la transferència de coneixement en els àmbits culturals i artístics a través de la promoció dels valors humanístics. Amb aquests objectius, durant aquests primers 5 anys, l’Ateneu ha programat més de 100 actes que han congregat a més de 50.599 persones des del 2015. Es tracta de propostes de diferents formats com jornades, conferències, concerts o presentacions de llibres que han tractat temes com l’educació, la filosofia, l’arquitectura, la música o la pintura.\nMalgrat el confinament de la població durant bona part de l’any 2020 degut a la pandèmia provocada per la COVID-19 que van impedir oferir els actes previstos, les xifres d’assistència permeten assegurar als fundadors de l’Ateneu que els objectius s’han assolit i han permès “contribuir a la cohesió social de Vic i la comarca a través d’un model de coneixement obert, accessible i col·laboratiu”.\n56 entitats han col·laborat amb l’Ateneu\nL’Ateneu també va néixer amb la voluntat de crear xarxa entre les diferents institucions i entitats de la ciutat i la comarca que busquen la difusió del coneixement. En aquest sentit, cal destacar que la programació del centenar d’actes de l’Ateneu s’ha fet amb la col·laboració de 56 entitats algunes d’elles internacionals com la Sapienza Università di Roma o el Congrés Internacional d’Història de la Medicina Catalana. D’aquestes col·laboracions han sorgit actes i iniciatives com les de “els investigadors s’expliquen”, “cicle sobre literatura catalana medieval”, exposicions com la de Matei Glass o el cicle de conferències “la terra i la gent”.\nL’Ateneu també ha permès obrir les instal·lacions del Casino als estudiants universitaris que disposen d’una sala d’estudi a l’edifici emblemàtic de la institució centenària per la que han passat 729 persones durant aquests anys. Aquest espai d’estudi també s’ofereix a les entitats culturals, socials i econòmiques de la ciutat i del territori per poder portar a terme experiències i propostes que tinguin la cultura o l’art com a eix central.


Consell escolar | ESCOLA BRESSOL MUNICIPAL L'ALEGRIA\nv CONSELL ESCOLAR\nÉs l’òrgan de participació de la comunitat educativa en el govern de l’escola bressol, amb funcions en l’àmbit de la programació general i en el seguiment i l’avaluació de les activitats que s’hi fan.\nLa directora de l’escola bressol.\nUna representant municipal.\nDos representants dels pares i mares.\nEls membres electes s’han d’escollir d’acord amb el procediment establert amb caràcter general per als consells escolars dels centres públics. La renovació dels membres del Consell de Escolar de l’escola bressol s’efectua dins els mateixos terminis que la renovació de membres dels consells escolars dels centres públics.\nEls representants del Consell Escolar es renovaran cada 2 anys. Els representants actuals han estat escollits a la darrera convocatòria d’eleccions (novembre 2012), excepte la Presidenta del Consell i la representant de l’Ajuntament que ho són en funció del càrrec que ocupen.


Tsipras es consolida en contenir la rebel·lió a les files del seu partit | Internacional | EL PAÍS Catalunya\nTsipras es consolida en contenir la rebel·lió a les files del seu partit\nLa prioritat del Govern grec és ara negociar un nou acord abans del 20 d'agost\nAtenes 23 JUL 2015 - 19:44\tCEST\nEl primer ministre grec, Alexis Tsipras, assisteix a la sessió parlamentària a Atenes, el 22 de juliol del 2015. Kostas Tsironis\nTocat, però no enfonsat. El primer ministre grec, Alexis Tsipras, ha aconseguit contenir l'hemorràgia rebel a Syriza i tirar endavant sense més ensurts les dures reformes exigides pels socis per tramitar el tercer rescat. Per al setembre queda la solució de les diferències internes, o el cisma definitiu del partit; ara, la prioritat absoluta del Govern és tancar un acord amb les institucions "amb millors condicions" de les previstes inicialment. El rescat ha d'estar tancat abans del 20 d'agost, data en què Atenes haurà de fer front a nous pagaments al Banc Central Europeu.\nEl Parlament grec aprova reformes clau malgrat el cisma a Syriza\nDesprés de superar sense més discrepància partidista la votació del segon paquet de mesures urgents, avui a la matinada, el primer ministre grec, Alexis Tsipras, té les mans lliures per centrar-se en la negociació del tercer rescat, de 86.000 milions d'euros a tres anys, a través del Mecanisme Europeu d'Estabilitat Financera (MEDE). De fet, demà arrenquen a Atenes, amb la visita de representants de les institucions, els tràmits redactar el Memoràndum d'Entesa (MoU, en les seves sigles angleses; nom tècnic del rescat), un procés que s'espera que finalitzi cap al 20 d'agost –data d'un nou venciment de bons– i les condicions dels quals, ha subratllat el primer ministre en el discurs previ a la votació, "el Govern d'Atenes aspira a millorar".\nEls creditors han expressat la seva satisfacció per la ràpida tramitació de les reformes exprés, aprovades gràcies al suport unànime dels tres partits d'oposició proeuropeus (conservadors, socialistes i liberals), i amb un marcador favorable al Govern de 230 vots (de 300); els no han estat 63 (inclosos 31 de Syriza, una cinquena part del seu grup parlamentari) i les abstencions, cinc, més dues absències.\nPerò, malgrat minimitzar l'impacte de la dissidència al seu propi partit –en la votació parlamentària d'avui el Govern ha registrat tres vots contraris menys que la setmana passada, i la reconversió de l'exministre de Finances, Iannis Varufakis, que aquesta vegada ha votat sí–, Tsipras no podrà desentendre's del seu principal maldecap, l'amenaça de cisma a Syriza. En les últimes hores, i després que el primer ministre passés a l'ofensiva contra els rebels, s'han produït declaracions poc conciliadores per part de l'exministre Panaiotis Lafazanis, líder de la Plataforma d'Esquerra i teòric capitost de la rebel·lió. "No ens amenacis", ha demanat (o advertit) a Tsipras, en resposta al contundent missatge del cap de Govern, que fa una setmana va purgar el seu Executiu de dissidents.\nTsipras s'ha reunit avui amb una altra destacada representant del sector crític, la presidenta del Parlament grec, Zoí Konstandopulu, que, a diferència de Varufakis, va votar no per segona vegada i, encara més, va adreçar un escrit a Tsipras i al president del país, Prokopis Pavlópulos, queixant-se de la "violació constitucional" que suposen les exigències dels socis al Parlament. Konstandopulu, que també és diputada de Syriza, es nega a dimitir del seu lloc, i l'hi posa molt difícil a Tsipras, que avui ha mostrat la seva "seriosa preocupació pel desacord institucional" amb la tercera autoritat del país. La reunió entre els dos s'ha desenvolupat en un ambient de "sinceritat i complicitat", cosa que, en la diplomàcia política a l'ús, equival a constatar la tensió que hi ha entre els dos.\nAteses les difícils circumstàncies que viu el país, amb la Borsa tancada des de fa gairebé quatre setmanes i controls de capital vigents sine die, el més curiós és que Tsipras experimenta una onada de simpatia ciutadana inversament proporcional a la seva caiguda en desgràcia dins del partit, tant entre simples votants com entre els seus quadres, i que es reflecteix en els 20 punts d'avantatge que Syriza treu al seu competidor immediat, la conservadora Nova Democràcia, en les enquestes d'intenció de vot. "Fa anys que no voto, no em convenç cap partit, ni els anteriors ni els nous. Però aquest noi [per Tsipras, que acaba de fer 41 anys] m'agrada, se'l veu honest i disposat a donar la cara i batallar, i això ja és molt en un país arruïnat pels seus polítics, que només han defensat els seus interessos", confessava avui la petita empresària Dimitra Athanasiópulos, representant d'un sector que des del 2008 ha patit el tancament de 229.000 pimes, i la pèrdua de 700.000 llocs de treball.\n"El partit i el Govern són dues coses molt diferents, Syriza es comporta amb absoluta autonomia, i amb una lògica electoral", explica sota la condició d'anonimat una membre de Syriza. "A més de la majoria de Tsipras i la Plataforma d'Esquerra de Lafazanis, hi ha una tercera facció, l'anomenat Grup dels 53 [del que procedeix l'actual ministre de Finances, Euclidis Tsakalotos], que insisteix en la unitat del partit i a establir una nova relació amb Europa. Vol jugar un paper unificador, que podria ser determinant per permetre al partit seguir en el poder sense necessitat de convocar noves eleccions". Un escenari, el de l'avançament electoral, que molts a Syriza donen per fet, inclosos alguns membres del Govern.


Preacher - Directorfrustrat\nViolent, irreverent, polèmic, etc. si adaptar bé un còmic al cinema o la televisió ja és complicat no vull ni imaginar les dificultats que ha portat fer-ho amb Predicador.\nCreat l’any 1995 per Garth Ennis i Steve Dillon, Preacher són una sèrie de novel·les gràfiques on s’explica la història d’en Jesse Custer, un peculiar predicador que és posseït per una entitat que li atorga el do de La Paraula. Utilitzant-la en Jesse és capaç d’obligar a qualsevol a fer el que ell diu. Armat amb aquest poder i acompanyat de la Tulip i d’en Cassidy – un vampir alcohòlic -, en Jesse comença un viatge per Estats Units per trobar a Déu (i no de forma espiritual) per exigir-li explicacions del motiu pel qual ha abandonat a la humanitat.\nConvertit en còmic de culte us podeu imaginar la responsabilitat que implica portar-lo a la petita pantalla. Jo mateix vaig ser molt reticent amb la notícia i tenia molt males sensacions amb el primer tràiler però reconec que passats dos capítols els meus dubtes s’han esvaït. Predicador pot ser una de les sorpreses de l’any.\nÉs evident que una adaptació literal de la novel·la no era possible. Deixant a banda el tema religiós, que ja seria suficient per portar problemes a la cadena, Predicador inclou sexe, violacions, pedofília, zoofília, violència extrema i un llarg etcètera de temes que a Estats Units són tabú a la televisió però sembla que AMC ha trobat el punt just per ser fidel a l’esperit del material original passant pel filtre de la moralitat televisiva. Els temes més tabú encara no els hem tocat però l’humor negre i la violència ja han tret el cap en els primers capítols. No al nivell de la novel·la però sí de manera prou correcta. A més és un molt bon encert la participació de dos dels secundaris de luxe de la novel·la gràfica: Caraculo i El Santo de los Asesinos. El primer un dels millors (i més cruels) secundaris que tindrem i el segons un indicatiu que l’argument de la sèrie seguirà el camí del de la novel·la.\nUn altre punt a favor és el càsting de la sèrie. Dominic Cooper (en Howard Stark de Marvel) es veu còmode en el paper del pastor Custer i ha captat molt bé el caràcter del personatge, el paper de Joseph Gilgun sembla un regal per qualsevol actor i per Gilgun no ha representat un gran esforç al ser molt semblant al seu Rudy Wade de Misfits. Per mi l’únic error és el càsting de Ruth Negga com a Tulip O’hare. M’és indiferent que el color de la pell i dels cabells de l’actriu siguin diferents als del personatge del còmic, el problema el trobo en l’actriu. Ja a Agents of SHIELD no m’acavaba de fer el pes i aquí la trobo molt sobreactuada.\nDeu capítols per adaptar part d’una novel·la gràfica de culte que té corda per temps si el públic respon bé.\nopinió, Televisió AMC, Dominic Cooper, preacher


Lvkang Antai International Apartment Pequín Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNo. 306, Guantou Industry Region, Guomen Business Region, Capital Airport, Shunyi, Beijing, Aerorport Internacional Capital i Nova Expo, Pequín, Xina, 101300 - Veure al mapa\nMés informació sobre Lvkang Antai International Apartment\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Lvkang Antai International Apartment és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Pequín. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Lvkang Antai International Apartment asseguren una estada plaentera als seus clients. Recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, transport hotel/aeroport, visites turístiques són només algunes de les comoditats que fan que Lvkang Antai International Apartment sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable, articles de tocador per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Pequín, faci de Lvkang Antai International Apartment la vostra llar.\nTemple de Yonghe - 19,62 km\nParc Jingshan (Jingshan Gongyuan) - 21,68 km\nParc Beihai - 22,63 km\nPlaça de Tian'anmen (Tiananmen Guangchang) - 22,73 km\nCiutat Prohibida - 22,86 km\nPorta Tiananmen (Porta de la Pau Celestial) - 23,31 km\nPalau d'Estiu - 29,89 km


Dues víctimes mortals i una greu a causa d'una allau a la Val d'Aran - Sala de premsa. Generalitat de Catalunya\nDues víctimes mortals i una greu a causa...\nDues víctimes mortals i una greu a causa d'una allau a la Val d'Aran\nA les 10.05 hores, els Bombers de la Generalitat han estat alertats d’una allau a la zona de la Vall de Conangles que ha atrapat a tres persones que estaven fent treballs d’estudi i de recerca a la zona.\nEl efectius que s’han desplaçat al lloc, Pompièrs d’Aran i del Grup d’Actuacions Especials (GRAE) amb helicòpter dels Bombers de la Generalitat, han localitzat a les tres persones, dues d’elles sense vida i una altra ferida greu amb politraumatismes que ha estat evacuat a l’hospital de Vielha.\nTambé s’han desplaçat a la zona els Mossos d’Esquadra amb la Unitat de d’Intervenció en Muntanya i el Sistema d’Emergències Mèdiques (SEM) amb un helicòpter medicalitzat.\nCerdanyola del Vallès, 22 de març de 2018


El Govern busca un altre xoc – CATzona\nEl Govern no es planteja fer ni un nou decret ni una nova data electoral ni refer el decret suspès de forma cautelar i esperen la decisió definitiva del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya, que podria ser com a màxim el dia 8 de febrer. Membres del Govern i dels partits que l’integren han qualificat la decisió del tribunal de “disbarat”, “caos jurídic”, “nou 155 encobert” i “irresponsabilitat”.\nLa portaveu del Govern, Meritxell Budó, ha qualificat de “disbarat” haver d’esperar fins al 8 de febrer per conèixer la resolució definitiva del TSJC i en declaracions al programa Aquí, amb Josep Cuní de la Ser ha subratllat que “aquesta incertesa és una vulneració del dret a participació política”.\nLa candidata de Junts per Catalunya a la presidencia de la Generalitat, Laura Borràs, va acusar el tribunal de voler “convertir” les eleccions en un “caos jurídic” i va afegit que “des del 2017, vivim en un 155 permanent, i només en sortirem amb la independència. La justícia espanyola decideix quan hem de votar, i només queda que decideixi a qui hem de votar. Els tribunals haurien de garantir la democràcia, i el que volen és interferir-hi”.\nEl líder d’Esquerra, Oriol Junqueras, va assegurar ahir en un tuit que “estem davant d’un nou 155 encobert, jutges i règim del 78 donant un nou cop a la democràcia”. “Al candidat Illa el guanyarem una altra vegada a les urnes, com fem sempre amb el PSOE, però el Ministre Illa hauria de valorar què posa per davant, si la salut o els càlculs electorals”, va sentenciar.\nLa consellera de Justícia, Ester Capella, en roda de premsa, va manifestar ahir que “no estem davant d’una decisió de tipus jurídic, sinó de sentit comú. Convertir l’ajornament de les eleccions en una qüestió jurídica és fer el joc als que les volen impedir per la porta del darrere”.\nTambé va remarcar que “hem aplicat els mateixos criteris que Euskadi i Galícia. Ajornar les eleccions és una qüestió de sentit comú” i va assegurar que el vicepresident Pere Aragonès pot “suspendre i convocar eleccions” perquè té “funcions de president”.\nAragonès, per la seva banda, va dir que la decisió del TSJC “genera un prejudici a la ciutadania és un nou intent de judicialitzar la política catalana”. “Estem davant d’una irresponsabilitat que fa que molts ciutadans es vegin obligats entre dret a vot i dret a la salut, i nosaltres volem preservar els dos drets”, va concloure.


El Parlament Balear aprova la demanda de mantenir tot l'any l'horari d'estiu - CCMA\nEl Parlament Balear aprova la demanda de mantenir tot l'any l'horari d'estiu\nAra és el govern espanyol el que ha d'aprovar la proposta\nRedacció 25/10/2016 - 10.57 Actualitzat 25/10/2016 - 15.40\nEl Parlament de les Balears ha aprovat, aquest dimarts, una declaració institucional que té el suport de tots els grups polítics en la qual es demana al govern espanyol mantenir, durant tot l'any, l'horari d'estiu a les Illes Balears sense necessitat d'endarrerir els rellotges aquest proper diumenge. Tot i que s'ha aprovat, aquesta proposta no és efectiva perquè qui hi ha de donar el vistiplau final és el Congrés espanyol que és qui en té la competència.\nLa proposta la va presentar al Parlament Balear el grup nacionalista Més per Menorca al·legant que volen tenir un horari lògic, racional i més natural traient així el màxim benefici al sol. Les Illes Balears és la comunitat més afectada pel canvi horari, a causa de la seva situació geogràfica, ja que aquest fet provoca que sigui el primer lloc on surt el sol i el primer on s'amaga.\nLa plataforma impulsora d'aquest projecte, Illes amb Claror, assegura:\n"La manca de llum solar perjudica la salut de la gent i pot acabar causant des d'insomni o depressions a trastorns per dèficit d'atenció en els infants. El manteniment tot l'any de l'horari d'estiu implicaria, segons Illes amb Claror, un estalvi energètic que ajudaria a desestacionalitzar el turisme alhora que augmentarien les vendes del petit comerç."\n100 anys amb canvi d'hora i el cas curiós d'Espanya\nLes illes Balears demanen manternir l'horari d'estiu tot l'any


Informes y guies\n"Raisa" significa en àrab "dona conductora i sobirana, que governa amb bon criteri". Un nom que representa l'objectiu que perseguim aquest projecte: l'empoderament de les dones migrades respecte als seus drets sexuals i reproductius, des de la interculturalitat i la perspectiva de gènere.\nLes barreres lingüístiques i culturals\nLa continuïtat en la relació amb la llevadora\nProtecció i intimitat\nEl paper de les mediadores\nL’atenció a les usuàries des de la Biomedicina\nLa societat catalana és cada vegada més intercultural. Segons dades de la Secretaria d’Igualtat, Migracions i Ciutadania de la Generalitat de Catalunya, el 15,8% de la població que resideix a Catalunya és d’origen estranger -amb un 51,6% d’homes enfront d’un 48,4% de dones-. Gairebé el 28% del total de nadons nascuts vius el 2017 van ser de dones d’origen estranger.\nTenint en compte aquesta realitat, des Farmamundi Catalunya vam iniciar el 2017 una línia de treball per abordar com s’està duent a terme l’atenció sanitària a les dones migrants en el context dels seus drets reproductius.\nDes dels seus inici, el projecte Raisa ha treballat diversos eixos:\nArtetnografia i interculturalitat: Investigació-Acció-Participació (IAP)\nA través del projecte “Artetnografia i interculturalitat: Investigació-Acció-Participació (IAP), per a la defensa dels drets sexuals i reproductius de les dones barcelonines”, el 2017 vam començar investigar l’experiència d’embaràs i part de dones de diferents països en ser ateses en Centres d’Atenció Primària (CAPs) i hospitals públics de la ciutat de Barcelona.\nDurant la segona fase del projecte, executada al llarg del 2018, es va escoltar i va recollir les veus de trenta professionals de la salut que atenen dones amb perfils similars o diferents als de la primera fase de la investigació, mantenint sempre l’enfocament intercultural del projecte.\nDurant la tercera fase (2019) es van recopilar un seguit de propostes de canvi i de millora que, un cop validades i sistematitzades, seran part d’un procés d’incidència política. La validació d’aquestes propostes s’ha dut a terme amb sis organitzacions expertes en el treball amb els drets reproductius des d’una mirada intercultural, és a dir, XARXA (Xarxa de migració, gènere i desenvolupament); l’Associació, Drets sexuals i Reproductius; Calala, Fons de dones; Associació Helia; Dones pa’lante i Diàlegs de dona.\nAmb la informació recopilada durant el procés d’investigació pretenem analitzar com es relacionen les necessitats de tots dos col·lectius: d’una banda, les de les dones migrades residents a Barcelona que han passat per un procés d’embaràs i part a la ciutat; i per un altre les de les professionals dels dispositius sanitaris públics que les atenen.\nAixí, a partir del treball amb els dos col·lectius amb els que hem treballat, és la nostra intenció crear vincles entre les necessitats individuals i col·lectives (persones i sistema), amb la finalitat d’aportar reflexions i recomanacions per a la millora de l’atenció sanitària púbica, concretament en l’atenció a l’embaràs i al part.\nEl projecte compta amb dues exposicions de dinou peces artístiques (pintures i escultures) resultat del treball amb les usuàries i les professionals del sistema sanitari que han estat exposades en sis centres d’Atenció a la Salut Sexual i Reproductiva (ASSIRs) de la ciutat de Barcelona (CAP Sant Andreu, CAP Trinitat Vella, CAP Pare Claret, CAP Manso, CAP Numància, CAP Horta). Amb les exposicions hem volgut arribar a un gran nombre de persones (aquelles que atenen els centres sanitaris on s’han exposat), amb l’objectiu de visualitzar, a través de l’art, els testimonis de les dones i de les professionals que han participat en el projecte.\nUnitat didàctica d'atenció a l'embaràs i a el part\nFarmamundi ha creat de forma conjunta amb professionals sanitàries i mediadores culturals, una unitat didàctica sobre l’atenció a l’embaràs i el part. Amb aquesta iniciativa volem sumar-nos a les accions tant de sistema sanitari, com de les entitats socials que treballen pels drets reproductius de les dones a Catalunya.\nFarmamundi en el Congrés per a l'eradicació de les violències masclistes\nEn paral·lel, els resultats de les investigacions sobre l’atenció a l’embaràs i el part a dones migrades, realitzada amb la col·laboració de l’Ajuntament de Barcelona, es presentaran en diversos espais, com el Congrés per l’eradicació de les violències masclistes des dels serveis socials i sanitaris, que tindrà lloc entre el 2 a el 5 de diciembre.\nA l’inici de l’any 2020 l’entitat presentarà un document que recull propostes de millora per al sistema públic català centrades en la incorporació de la mirada intercultural i de gènere en l’atenció als processos embaràs i part de dones migrants, que pròximament es presentaran a representants públics i partits polítics. Aquest últim treball ha estat finançat per l’Agència Catalana de Cooperació a l’Desenvolupament.


Un dels espectacles al carrer que es van fer al festival de l'any 2003.\nL'origen del Festival de Pallasses cal anar-lo a buscar, aproximadament, un any i mig abans de la primera edició. “Va ser per casualitat, per atzar. El Tortell Poltrona em va dir que havia de fer un festival de pallasses, perquè de dones pallasses n’hi ha, però no són visibles. Així que vaig pensar un festival com al que a mi m’agradaria que em convidessin i vaig temptejar, molt tímidament, a Catalunya”, explica Pepa Plana. Després d’actuar al país en el marc de la Temporada de Teatre i en una conversa informal amb Jan Cartes li va explicar la proposa. “I el Jan hi va confiar de seguida, i el cònsol de l’època, el Carles Torralba, hi va apostar”, recorda.\n“La primera edició ja va tenir molta força, tant de participació de pallasses com de públic”, explica Jan Cartes. Gairebé un centenar de pallasses d’arreu i més de 300 assistents. “L’objectiu era reivindicar el nom de la dona en el món de fer riure, perquè el circ sempre ha estat dominat per homes. Hi ha molt poques dones que siguin famoses”, detalla Cartes, que hi afegeix que “també hi havia un objectiu formatiu. Volíem que esdevingués un punt de trobada entre les pallasses per poder compartir experiències i formar-se”. Tots dos asseguren que estaven convençuts que el festival seria un èxit. “El que no m’esperava és la resposta mediàtica que hi va haver fora de les nostres fronteres, sobretot a Espanya, i especialment a Catalu-nya. Hi va haver un seguiment constant a la premsa”, relata.\nEl festival va tenir 4 edicions (es va decidir celebrar-lo cada dos anys “perquè pogués respirar i tenir temps de trobar noves pallasses”, admet Cartes. “De seguida vam tenir sol·licituds de tot el món i va anar creixent. La segona i la tercera edició van ser més madures i a la quarta ja estava consolidat”, remarca Plana. I el 2011 s’havien de complir els deu anys amb la cinquena edició, però la crisi va ser l’argument del comú per deixar de finançar-lo. I el festival va desaparèixer.\n“Vaig tenir una gran decepció. Plantar un arbre costa poc, el que costa és que arreli, i això nosaltres ho havíem aconseguit. La veritat és que no pensava que es pogués tallar tan fàcilment, però tot són voluntats polítiques. Els artistes hi podem fer ben poc”, explica la creadora del festival, que reconeix que quan parla d’aquest projecte “tinc un munt d’emocions que se m’ajunten. El record xulo es torna agre quan penso amb la manera com es va acabar”. També ho lamenta Cartes, que considera que “era un projecte innovador i els llocs que aposten per això són països o ciutats culturalment madures. Crec que va ser un pas enrere”.\nAmb tot, Pepa Plana és capaç de trobar-li una espurna de positivitat. “A vegades s’obre una finestra. El festival d’Andorra va donar peu que es posessin en marxa festivals arreu del món que encara continuen vius, com el de Rio, Brasília, també se’n fan a Finlàndia i el Circ Cric també té un festival de pallasses”, exposa, de manera que considera que això demostra que “no era una mala idea”. A més, assegura que el record de la cita andorrana “encara perdura. Vaig arreu del món i encara es parla del Festival de Pallasses d’Andorra. Era un referent dins del gènere del clown”. De fet, considera que també s’estava aconseguint l’objectiu de gua-nyar públic, tant dins com fora del país. “Ens venia gent de Catalunya, Espanya i França, sobretot per la proximitat”, manifesta.\nI si se li pregunta sobre el futur, ho té clar: “no depèn de mi. El festival no és meu, és d’Andorra. Potser torna a revifar o brota, però no seré jo qui el dirigeixi. Potser algun dia algú decideix reprendre-ho”.


Pràcticum 3-6 anys: Observació d'una sessió de psicomotricitat!\nAvui els infants de p5 fan desdoblament i alhora batedora. D'aquesta forma, es mesclen la meitat de pastissers amb la meitat de músics, així que mentre que uns fan psicomotricitat els altres tenen música o conte. Avui m’he anat amb la Cati, tutora dels pastissers, a veure com fan la psicomotricitat. Aquesta la realitzen en el pavelló cobert on fan educació física els més grans.\nEl desenvolupament de la sessió ha estat el següent:\n- Rotllana per recordar els nombres dels infants i les normes.\n- Tirar sa torre.\n- Joc lliure\n- Introducció de teles, cordes i totxos.\n- Recollir i montar la torre.\n- Rotllana per explicar a què hem jugat.\n- Relaxació amb pilotes de tenis fent massatges.\nM’he adonat que les sessions de psicomotricitat són moments molt interessant per observar, ja que pot treure molta informació dels infants, el nivell maduratiu en que es troben i, sobre tot, les relacions socials que estableixen amb els seus companys. Algunes de les anotacions que he pres dels infants de la meva classe són les següents:\n- (A), (U), (Ll) i (N) juguen juntes a gatets (joc simbòlic). Na (A) és el gatet mare i passeja als seus bebès gatets (Ll i N). Na (U) és una altre bebè però gos i mai el saca a passejar perquè sempre se porta malament. Na (A) adopta una actitud molt dominant davant les seves companyes. Ella estableix les regles del joc, diu qui ha de representar cada personatge i què han de fer. Empra expressions com ara: “a ver, a sentarse todas!”, “(U) ven! Ponte en medio!”, “Tú allí!” d’una manera molt prepotent. A més a més, he observat que sempre li atribueixen el paper dolent a la (U) (ex. Ser l’únic gos i estar sempre castigada sense passejar, posar-li el gat negre que li farà perdre a les cartes, etc.) i que la repudien molt.\n- (M), (C), (Al) i (Ni) juguen a que són gatets perduts però valents, que viuen a un castell que han construït amb els matalassos (joc simbòlic). Fan un treball molt col·laboratiu en el que totes participen i decideixen. A la rotllana, durant el moment d’explicació del que han fet, la (C) ha dit que la (M) era la princesa i jo els he demanant si ho havien decidit entre totes i han dit que sí, i que desprès anaven canviant. La (M) és una nena molt idolatrada i sempre la busquen per seure al seu costat. M’ha cridat l’atenció que la (Ni) volia el vestit exactament igual que el de ella, tot i que li he dit que totes ho duien diferent, no la he aconseguit convèncer.\n- La (R) té molt bones idees. Ha construït diferents jocs amb els matalassos i les cordes i també s’ha inventat les regles. M’ha cridat l’atenció que juga tota sola. Quan li vaig proposar que convidés a algú a jugar, li va dir a la (Ll) però aquesta estava molt centrada en el seu joc. Desprès li va dir a dues nenes de la classe dels pastissers però no van acabar de fer un joc compartit. Tot això em fa pensar que la (R) presenta dificultats en les relacions socials amb els seus companys, com si no trobés el seu joc. A més a més, busca molt l’aprovació de l’adult, ja que constantment em mirava o me venia a buscar per mostrar-me el que havia fet.\nPublicat per Nieves Tobaruela Mendoza a 15:54\nEtiquetes de comentaris: Psicomotricitat, Reflexió i innovació


La llengua com a font de valor | Diari per a Tècnics Lingüístics\nLa llengua com a font de valor\nDimecres, març 19th, 2008\tComunicació, Empreses, General, Planificació\nLa llengua és un instrument de comunicació… Sí, però també és un «actiu estratègic», segons la ressenya «La lengua como activo estratégico» feta per Emilio Ontiveros (El País, 10.02.2008 dg.) del llibre de José Luis García Delgado i Juan Carlos Jiménez Economía del español: una introducció (editorial Ariel). Destaquem dos fragments de la ressenya:\n[…] Este primer volum, de caràcter fonamentalment introductori i metodològic, tracta, en primer lloc, de posar les bases per a la comprensió de la naturalesa econòmica de la llengua (els trets específics com a recurs econòmic) i de descriure els instruments adequats per a eixa complexa valoració.\n[…] Una part majoritària de l’estoc d’inversió estrangera directa de l’economia espanyola continua estant en països amb els quals es compartix eixe actiu, un mateix de vehicle de comunicació. Una dimensió que no s’exhaurix en la facilitat que suposa eixa relació mercantil entre països, sinó en la possibilitat d’articular al seu voltant possibilitats d’enfortiment del capital social, per a consolidar, en definitiva, la confiança entre nacions diferents.\nNo cal dir que també hauríem de poder considerar el català «com a font de valor», amb més facilitat encara a causa dels menors impediments orogràfics i les facilitats de relació en un mateix espai econòmic. I seria ben interessant que anàrem més enllà de l’exacerbació identitària que aparenten de tant en tant alguns sectors polítics.\nPosted in Comunicació, Empreses, General, PlanificacióTagged economia, espanyol, llibres\n3 thoughts on “La llengua com a font de valor”\n26.03.2008 a les 11:21\nCom a visió complementària d’altres aspectes de la riquesa lingüística no hi tinc res a dir sobre els estudis economètrics de les llengües (estudis que també s’apliquen al català en relació als beneficis que aporta a una empresa l’atenció lingüística al client). El problema que fa dos anys que observo en la visió economicista de les llengües, pel que fa al castellà, és que l’ideari neoliberal, capitalista, imperialista i uniformador que sovint duu aparellat s’acaba concretant en polítiques i en un argumentari culturalment reduccionista i instrumentalitzador, del que només es beneficien les grans corporacions.\n26.03.2008 a les 12:38\nHola, Sílvia: no puc afegir molt més al que has dit, perquè estic completament d’acord amb tu. Certament fa més de dos anys que hem de llegir eixos plantejaments, i el cas és que són del tot contradictoris amb la democràcia avançada que pretenem, a pesar que són comentaris que es fan bastant acríticament des de tribunes pretesament progressistes. Malauradament, el nacionalisme translúcid (l’espanyol) ho enterbolix tot.\nRetroenllaç: Diari per a tècnics lingüístics » El català en l’exposició de Saragossa


Barcelona guanya terrasses: les que ocupen la calçada es podran quedar indefinidament\nTotes les ampliacions es podran mantenir com a mínim durant tot l'any que ve\nRedacció 01/12/2020 - 21.57 Actualitzat 03/12/2020 - 01.13\nLes terrasses de la restauració han guanyat espai públic per la pandèmia, un espai que pot acabar sent conquerit per sempre.\nBarcelona té, ara, a les terrasses un 30 per cent més de taules que abans de la pandèmia. Són ampliacions provisionals atorgades per l'Ajuntament per compensar les reduccions d'aforament.\nS'han concedit més de 3.100 autoritzacions, un miler de les quals a establiments que abans no en tenien. I totes es podran mantenir durant el 2021.\nLes que ara hi ha a les calçades, 1.300, que es podran mantenir indefinidament. Això sí, hauran de tenir un mínim disseny comú que es triarà els pròxims mesos.\nL'Ajuntament obrirà una convocatòria a empreses perquè dissenyin un moble plataforma que les integri millor a la calçada i garanteixi la seva accessibilitat i seguretat, amb l'objectiu de substituir els blocs de formigó de color groc, els anomenats New Jersey.\nL'objectiu és que es puguin començar a instal·lar al finals del primer trimestre del 2021 i que la inversió del moble vagi a càrrec del restaurador, ja que es preveu que al 2022 aquest moble sigui condició obligatòria perquè les terrasses provisionals es converteixin en permanents.\nTerrassa d'un bar de Barcelona (Efe/Marta Pérez)\nTerrasses en comptes de cotxes\nL'ocupació de calçades per les terrasses ha eliminat 4.100 places d'aparcament.\nMalgrat les crítiques del sector pels retards en les autoritzacions i les denegacions, ara, el Gremi de Restauració n'està molt satisfet.\nDel total de sol·licituds, 3.129 s'han aprovat, així que tres de cada quatre, el 74 per cent, han estat autoritzades. D'aquestes, dues de cada tres són ampliacions de terrasses que ja existien i 962 són noves. En total suposen 8.627 taules i 33.398 cadires noves.\nPer districtes, on s'han autoritzat més llicències és a l'Eixample, 1.100, la gran majoria ampliacions, i on menys a Gràcia, les Corts i Horta-Guinardó, on ronden les 140.\nProp de la meitat dels permisos d'ampliació de terrasses han ocupat espais de calçada que abans eren per a vehicles, com carrils de serveis o xamfrans.\nL'Ajuntament assegura que estudiarà casos on n'és més difícil la viabilitat, com Ciutat Vella o Gràcia, més complicat per la morfologia de carrers i places.\nAmb aquestes actuacions s'han alliberat 23.176 metres quadrats d'asfalt destinats fins ara a vehicles.\nAra s'obrirà un nou termini d'un mes per als restauradors que no van sol·licitar l'ampliació o la nova autorització de terrassa, que començarà el 9 de desembre i acabarà el 9 de gener, i que inclourà la pròrroga de les condicions de les guinguetes de la platja durant el 2021.\nAjuntament de Barcelona Mobilitat Covid-19 Coronavirus\n4.000 famílies poden perdre la casa si el TC permet desnonar llogaters vulnerables\nTerrasses ampliades durant tot el 2021 i permanents les que són a la calçada\nMés temps per ampliar les terrasses de bars i restaurants de Barcelona\nLa taula de partits debat com han de ser els mítings de la campanya del 14F


El pròxim 22 de setembre de 2019, se celebrarà al Port de Catarroja la VIII edició de la Festa de la Sega de l’Arròs, un esdeveniment organitzat pel Consell Regulador Denominació d’Origen Arròs de València amb el suport de l’Ajuntament de Catarroja.\nDurant eixe dia, milers de persones visiten el nostre Port i descobreixen la cultura i les tradicions del cultiu de l’arròs i, a més, es delecten amb arrossos cuinats amb producte d’aquesta –nostra- denominació d’origen.\nEnguany, com a novetat, tant el Consell Regulador com l’Ajuntament de Catarroja han mostrat el seu interés perquè les cuineres i cuiners que oferisquen aquestes especialitats gastronòmiques siguen, a ser possible, de Catarroja. Per això, vos remetem, adjuntes, les condicions de participació en l’activitat que estableix el Consell Regulador per si fóra del vostre interés formar part d’aquesta celebració cultural i gastronòmica.\nEls hostalers o cuiners de Catarroja interessats han de contactar a través del correu adl@catarroja.es i en setembre ens posarem en contacte amb ells.\nDOSSIER INFORMATIU FESTA SEGA DE L'ARRÒS (Edició 2018)\nTAULER D'ANUNCIS COMERCIAL\nAjudes destinades al programa de foment del treball autònom\nELS DISSABTES AL MERCAT DE CATARROJA\nELS DIVENDRES CUINA AL MERCAT\nMERCAT DE NADAL 2019


L’Escola St Pere i St Pau s’endú el premi a la cortesia de la First Lego League | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nL’Escola St Pere i St Pau s’endú el premi a la cortesia de la First Lego League\nEls campions de Sant Pere i Sant Pau\nAlumnes de l’Escola Sant Pere i Sant Pau, que formen l’equip Sant Bip i Sant Bop 4.0, s’han endut el premi a la cortesia de la First Lego League de Tarragona celebrada aquest dissabte a les instal·lacions de firaReus.\nEls escolars han estat preparant aquesta activitat en el marc de l’extra-escolar de Robòtica, promuguda des de l’AMPA de l’Escola Sant Pere i Sant Pau, des de fa quatre cursos. L’activitat va sorgir, quan la que aleshores era Caixa Tarragona va oferir al centre participar a la primera “First LEGO League” que s’anava a celebrar a Tarragona. Una competició que ja feia anys que es feia a Espanya i que també es desenvolupa a nivell mundial en diferents països, principalment en Europa i Amèrica.\nEls alumnes han anat creixent, han passat a l’Institut Sant Pere i Sant Pau, però han volgut continuar participant. Uns s’han quedat, un altres han marxat, de nous s’hi han incorporat i alguns han marxat i han tornat.\nEls 4 anys han aconseguit participar sempre amb dos equips amb un gran esforç econòmic pel barri. Enguany, fins i tot, l’equip ha comptat amb un parell de nens de l’altra escola del barri, l’Escola Marcel·lí Domingo. Això comporta doncs que, aquest curs ja hi participa per primer cop la XEP de SPSP (Xarxa d’Ensenyament Públic de Sant Pare i Sant Pau) a través de la connivència de les tres AMPA’s. La Llar Municipal d’Infants també en forma part de la XEP de SPSP però encara no hi ha categoria FLL per a nens 0-2.\nLa competició consiteix en preparar un projecte científic on es deselvolupi una idea innovadora, la construcció d’un robot LEGO que es programa per a que faci unes missions, i tota una part de valors que són els que vivim en el dia a dia i com equip.\nMés informació al web de l’escola Sant Pere i Sant Pau.\n04/02/2019 Mig miler de nenes i nens han participat a la First Lego League\n17/05/2019 Dídac Nadal es compromet a dignificar les voreres i les places de Sant Pere i Sant Pau\n13/01/2015 Tarragona reconeix diferents veïns de Sant Pere i Sant Pau


Plovdiv, una sorpresa búlgara - Esplai Viatges\nTracis, macedonis, romans, bizantins, otomans… Vuit mil anys en plena zona de trànsit entre Orient i Occident donen perquè deixe la seua petjada bastant gent. Enclavada entre les muntanyes Ródope i les estribaciones orientals dels Balcans, Plovdiv, amb un àrea metropolitana d’una mica més de mig milió de persones, és avui el segon nucli urbà de Bulgària. El seu caràcter aglutinador d’història, tendències i comunitats —hi ha gitanos, armenis, turcs i hebreus— li ha valgut la capitalitat europea de la cultura en 2019. Per a açò, la ciutat dels set pujols —encara que puguen semblar quatre, i en realitat siguen sis—, un autèntic museu a l’aire lliure, se sotmet a una intensa posada a punt.\nEl pujol de Sahat Tepe (4), que conserva el seu nom otomà, està enjardinada i ofereix una excel·lent panoràmica per a situar-se i atalaiar l’amalgama d’estils que componen el paisatge urbà. A l’est, fent l’efecte de ser una sola, es troben Nebet, Dzhambaz i Taksim Tepe, els tres pujols que van albergar la primera ciutat, l’assentament tracio que va prendre en el 342 abans de Crist Filip II, pare d’Alejandro Magne, passant a cridar-se Filipópolis. A l’oest, dominant la ciutat des de Bunarzhik com Crist Rede mptor des del Corcovado, s’erigeix Aliosha (5), com es coneix a l’estàtua de l’anònim soldat soviètic que glorifica la memòria de l’Exèrcit Rojo. A la seua esquerra veiem el promontori més alt, Dzhendem Tepe. Sumim i… on està el setè pujol? Markovo Tepe està a tot arreu, la roca de sienita que la componia es va usar per a pavimentar el sòl a partir de la segona meitat del segle XIX.\nCom a capital de la província de Tracia, Trimontium, la ciutat de les tres muntanyes, Plovdiv va ser un dels grans nuclis de l’Imperi Romano. Prova d’açò són l’esplèndid teatre, el fòrum, les excavacions del qual encara estan en curs, o l’estadi, que tenia capacitat per a 30.000 espectadors i la gradería dels quals nord apunta avui a la meitat del carrer per als vianants principal. Per a transitar entre els dos últims pugem per l’animada i eclèctic carrer de Otets Paisiy, que concentra en el seu escàs mig quilòmetre un ampli elenc d’edificis modernistes i constructivistes —molts encara sense restaurar— i apetecibles parades. El cafè del Art News està especialment deliciós i els seus cambrers són grans coneixedors de la ciutat i la seua vida nocturna. El següent local és una interessant i minúscula galeria d’art, i una mica més enllà hi ha una curiosa tenda de joguets antics. En la pastisseria armènia Canella es poden degustar galetes i pastissos d’aquell país. Si ens pica el gusanillo de l’esmorzar, hi ha un parell de bons restaurants (la butxaca no es ressent massa). Al final del carrer, mereix la pena torçar a la dreta per a visitar els pòrtics coberts de frescs de l’església de Santa Marina i el seu campanar de fusta de sis pisos. Davant hi ha una xicoteta tenda de rellotges de paret antics.\nPotser per ser tan vella, Plovdiv està trufada de tendes d’antiguitats. A més de les de joguets i rellotges abans esmentades, recomanem dos en les quals submergir-nos en els temps del comunisme o el període d’entreguerres. Les propietàries de les dues que hi ha en el carrer Saborna estaran feliços d’explicar-vos en un correcte anglés quin col·lectiu de treballadors va encunyar aquella medalla commemorativa amb l’efígie del camarada Georgi Dimitrov, per a què servia aquest cachivache de la prestatgeria o si realment els xiquets i xiquetes de la pàtria socialista veien interessant les naifs revistes juvenils, acumulades a desenes.\nEncara que el Museu Arqueològic o, amb els seus excel·lents mosaics, la bastilla xicoteta (10) (la gran està sent restaurada amb gran expectació pels tresors que mostrarà en 2017) no defrauden al visitant, la nostra aposta és perdre’s pels empinats carrers de pedra de la ciutat vella, entrant en alguna de les cases-museu. Comencem en la plaça que formen els carrers Chetvarti Yanuari (11) i Konstantin Stoilov, en la qual, com si del tall d’un pastís es tractara, podem veure els diferents estrats que la ciutat ha acumulat. Pugem cap a l’església de Sant Constantino i Santa Elena (12), el terreny de la qual ja va albergar un temple cristià en el segle IV. Molt a prop hi ha una tenda amb artesania local a molt bon preu, la majoria en ceràmica i metall, d’autors locals. L’edifici que alberga el Museu Etnogràfic (13), la que va ser casa d’un ric comerciant turc, és esplèndid, i mereix una visita d’una hora. Per a acabar, és d’obligada visita el teatre romà (14), en el qual encara se celebren regularment esdeveniments com el Festival Internacional de Folklore o el de rock Sounds of the Ages.\nEncara hi ha temps per a més pedres, encara que aquesta vegada siga descansant. Entre les restes arqueològiques de Nebet Tepe, el pujol més al nord de l’antiga Trimontium, es pot contemplar la bella posta de sol sobre la ciutat, barrejats entre els joves locals que es reuneixen a aqueixa hora.


Gràcies! (Mercedes Palmer)\nEls aliments són tresors alimentaris que determinen el nostre benestar diari\n6 min. 13/06/2016 21:59\nEstimats, d'això anirà aquest espai: de menjar per viure. Però de menjars n'hi ha molts i de vides, encara més.\nPer tant, caldrà triar els adjectius que puguin exercir la feina de donar forma a allò genèric.\nTriaria com a favorit l'adjectiu 'bo'. Bon menjar i bona vida. Entenem com a bona vida la que té salut, i recordam que bona vida no equival a panxades d'Allò Que Mai No Hauria d'Haver Menjat (AQMNHHM), i –per què ens hem d'enganyar– allò que Sobretot Mai No Hauria d'Haver Menjat Tantes Vegades.\nNo menjar no és una opció, excepte que estiguis pensant a formar part del compost universal. Hem de menjar sí o sí. La cosa és saber què hem de menjar per sentir-nos bé. I això és pelut, perquè cada cos té la seva pròpia manera de sentir-se bé. Això és cert.\nPerò abans de ficar-nos en l'embolic, comencem pel principi, o sigui: Gràcies!\nAmb aquest inici potser directament haureu decidit que estic un poc sonada, perquè encara no ens coneixem i ja estic parlant com si me n'hagués d'anar (amb un gràcies acaben algunes relacions, unes altres amb un petó i una flor –Nino Bravo For Ever–, encara que, per descomptat, també n'hi ha que acaben amb una enorme fritada d'espàrrecs pel mig). Però, no és molt millor començar ja amb un agraïment que esperar a anar-se'n per agrair?\nAixò és el que faig abans d'obrir els ulls als matins: deix anar un 'gràcies!' i després Déu dirà (també és cert que pot acabar dient qualsevol cosa poc esperada). Donar les gràcies no evitarà que succeeixi alguna cosa que no ens agradi, però és innegable que farà que comencis el dia amb un altre aire.\nTambé s'ha perdut bastant l'agraïment d'abans de menjar, tot i que aquest agraïment pels aliments va ser un gran invent que val la pena actualitzar.\nPer tot això començaré agraint. Gràcies a l'ARA Balears, que ha fet possible obrir aquest punt de trobada illenca-digital perquè compartim el que menjam (alimentació), com preparam això que menjam (cuina) i com feim que el nostre cos pugui continuar gaudint de manera immillorable i durant molt temps d'aquests menjars que hem preparat (salut). Gràcies a vosaltres per apuntar-vos… i gràcies també si us agrada prou per quedar-hi una estona (i tornar).\nAquest espai serà una manera d'agrair l'aliment que ha arribat a la meva taula al llarg dels meus 53 anys a dia d'avui i com aquest aliment, a més de fer-me espavilar, m'ha anat ensenyant tantes coses sobre els sabors, les tècniques i, per descomptat, m'ha ensenyant tant sobre la salut.\nCompartir és una de les bones maneres d'agrair. Això farem aquí: compartir idees, pensaments, receptes, preguntes al voltant de la cuina, però no de qualsevol cuina, sinó de la cuina que ens ajuda a sentir-nos bé.\nEn el meu cas, la cuina no-saludable no és una opció, perquè el meu cos es queixa de moltes maneres quan pas per alt les regles (i jo també pas per alt algunes coses) i engoleix el meu AQMNHHM. I en aquest moment penses en Eva. I en Adam. I en què jo també seré expulsada del paradís en el qual les bones digestions (i consegüents saludables assimilacions) són un dels més preuats tresors.\nAquí parlarem dels tresors alimentaris, dels propers i d'uns altres que arriben d'altres terres.\nDel que guarden entre les seves fibres (animals o vegetals), entre els seus àtoms (líquids) o entre els seus cristalls (minerals), i parlarem de quina pot ser la millor manera de convertir-los en energia vital per a nosaltres.\nCom que és el primer dia, podríem començar pel més bàsic –i hi ha poques coses més bàsiques que una infusió. Una de les meves infusions preferides és la de marialluïsa.\nSi ja la coneixeu, visiteu-la de nou. Si no, estreneu-la, perquè ho té tot per ser una de les 'start lettes' dels aliments reconfortants. Té una inconfusible aroma i només de fregar lleument les seves fulles, ens envaeix una sensació d'alguna cosa, de nou, de net, de fresc, de relaxant.\nNo són aquestes totes les qualitats que li demanam a un bon despertar?\nÉs el que cercam amb la primera dutxa (i les aromes dels sabons, les cremes, les locions), és el que cercam amb la roba amb la qual ens vestim para sortir al carrer. No seria una gran idea introduir aquestes qualitats en el nostre cos?\nDoncs fem-ho amb la marialluïsa, que gràcies a la combinació dels components del seu oli essencial ens ofereix tot un ventall de propietats curatives que poden resumir-se en dues: és calmant i ens ajuda a netejar l'organisme. Gràcies a la infusió de marialluïsa podem reduir inflamacions, tant de l'aparell digestiu, com de l'aparell respiratori, i pot ajudar-nos a expulsar mucositat i/o gasos.\nI aquesta aroma de la planta… m'enamora!\nRecordeu que les herbes aromàtiques, igual que les espècies, són com petits laboratoris naturals que poden ser una gran medicina, però, pel mateix motiu, pot haver-hi persones especialment sensibles a algun dels seus components.\nAbans de provar una nova herba aromàtica, feu-ho sempre de manera molt suau i a poc a poc.\nFregueu-la lleument amb la pell, per saber si us fa alguna reacció. Oloreu-la, i si per bona que sigui la seva aroma, us disgusta l'olor, no us la mengeu. Feu una infusió molt diluïda la primera vegada i tastau-ne un glopet. Estudiau si notau alguna reacció i, si tot està bé, endavant! Un món de fragàncies i sabors subtils us espera!\nInfusió de marialluïsa\nPer 1 tassa:\n6 fulles de marialluïsa ecològica\nVersió Per Increïble que Sembli, M'he Recordat de Fer-ho La Nit Abans:\nPosai aigua en un cassó i afegiu-hi les fulles de marialluïsa. Tapau-ho i deixar-ho en repòs tota la\nnit. L'endemà, posau el cassó a foc fluix per escalfar-la. Coleu-la i serviu-la.\nVersió Encara No Ha Començat El Dia i Ja Arrib tard a Totes Bandes:\nPosau aigua en un cassó i afegiu-hi les fulles de marialluïsa. Posau el cassó al foc i tapau-lo. Just abans que comenci a bullir, apagau el foc i deixau-la reposar (deixa-la reposar, perquè engolir-la així de calenta només implica una cremada segura de llavis i llengua, i després tres dies amb la llengua escaldada i aguantant la ràbia que et fa). Colau-la (posau-hi un glaçó si encara crema desesperadament) i serviu-la.


Vi solidari per donar suport a la recerca dels sarcomes al VHIO | Vall d'Hebron Barcelona Hospital\nVi solidari per donar suport a la recerca dels sarcomes al VHIO\nEl celler Solagüen – Unión de Cosecheros de Labastida ha llançat al mercat el vi solidari Manuel Quintano. Una part de la recaptació que s'aconsegueixi amb la venda d'aquest vi es destinarà a la recerca dels sarcomes al Vall d'Hebron Institut d'Oncologia (VHIO), un centre que forma part del Campus Vall d'Hebron i que és referència en la recerca d'aquest tipus de tumors.\nAmb l'objectiu de contribuir a impulsar la recerca dels sarcomes, el celler Solagüen – Unión de Cosecheros de Labastida, acaba de llançar al mercat el vi solidari Manuel Quintano, una iniciativa que ha estat possible gràcies a la col·laboració entre el celler Solagüen, Urrutia Edariak, la distribuïdora de Mungia (Bizkaia), que en realitzarà la tasca comercialitzadora, i Amaia Goirigolzarri, pacient de sarcoma, i la seva família, que van decidir sumar forces per ajudar a la recerca d'aquest tipus de tumors.\nAmaia, que és pacient de l'Hospital Universitari Vall d'Hebron, centre de referència en el tractament dels sarcomes, destaca «la importància d'ajudar amb iniciatives solidàries com aquesta a la recerca contra el càncer, especialment en els tumors considerats rars, com els sarcomes, perquè hi ha poc finançament públic i fan falta més recursos per fer front als obstacles amb què ens trobem els pacients, com la falta de centres especialitzats o la necessitat de més recerca per poder accedir a tractaments millors». «Sense ciència no hi ha futur; sense recerca, el nostre futur s'albira complicat», afegeix.\nIñigo Rubio, gerent del celler Solagüen, explica que «accions com aquesta que acabem de presentar ens suposen una satisfacció completa, ja que si amb els mitjans de què disposem podem contribuir, encara que sigui d'una manera modesta, a donar suport a la recerca del càncer en un institut oncològic de referència com el del Vall d'Hebron, ens resulta difícil endevinar un millor posicionament de marca de dos dels nostres millors vins».\nUna part del preu de venda d'aquest vi, Manuel Quintano, que es comercialitzarà a 6,90 € l'ampolla, es destinarà a la recerca dels sarcomes que lidera el Dr. César Serrano al Vall d'Hebron Institut d'Oncologia (VHIO).\nPodeu trobar el vi solidari en aquesta pàgina web: www.urrutiaedariak.com\nLa recerca sobre el sarcoma\nEls sarcomes són tumors rars. El desconeixement que se’n té i les escasses referències de què se’n disposa situen els pacients davant d'un repte doble pel que fa al diagnòstic: saber que tenen un càncer minoritari i trobar-se amb molt poca informació al seu abast. Per als pacients i familiars això genera un mar d'incertesa, i per als professionals implicats en el tractament planteja el repte d'enfrontar-se a un tumor que es cataloga de malaltia minoritària i del qual encara es desconeixen molts aspectes, com la biologia o el comportament. És en aquest sentit on la coordinació d'equips mèdics i de recerca és més important que mai per poder entendre millor com funcionen aquests tumors al laboratori i trobar tractaments millors per als pacients.\nTot i ser un centre de referència en sarcomes, al Vall d'Hebron es diagnostiquen poc més d'un centenar de sarcomes a l'any, la qual cosa dificulta poder avançar en el coneixement d'aquest tipus de càncer.\n«La recerca oncològica en sarcomes és tan important com en qualsevol altre tipus de càncer, però presenta moltes dificultats perquè es tracta d'un grup de tumors infreqüents –únicament un 1-2% de tot el càncer, cosa que els situa sota l'etiqueta de malalties rares. A això cal afegir-hi una alta complexitat, amb més de 70 tipus diferents de sarcomes, cadascun amb una biologia i un comportament clínic diferents», explica el Dr. César Serrano, oncòleg mèdic especialista en sarcomes del Vall d'Hebron i investigador principal del Grup de Recerca Translacional en Sarcomes del VHIO. «Al nostre grup volem aprofundir en el coneixement de la biologia dels sarcomes i traslladar-ne els resultats als nostres pacients a la consulta. La tasca que desenvolupem amb models tumorals de sarcomes al laboratori permet donar resposta a les necessitats reals dels pacients, és un diàleg continu entre laboratori i clínica», afegeix el Dr. Serrano.\nEls models tumorals són una eina bàsica per a l'avenç de la recerca en l’oncologia: prenent un fragment d'un tumor d'un pacient, intentem que continuï creixent al laboratori, ja sigui en forma de cèl·lules aïllades –cultius cel·lulars–, cèl·lules agrupades –organoides–, o cèl·lules creixent en animals –xenoimplants. La generació d'aquests models tumorals permet investigar al laboratori d'una manera molt més fidedigna els mecanismes que hi ha darrere el creixement dels sarcomes i experimentar noves teràpies.\nA més, el VHIO ha tingut un paper estructural en el desenvolupament de noves teràpies en pacients amb sarcomes, com el Ripretinib, aprovat per al tractament de GIST, un tipus de sarcoma, a finals de maig de l'any passat.


Prestacions per cessament d'activitat recollides en el RDL 2/2021\nEl Reial decret llei 11/2020, de 27 de maig, sobre mesures urgents per a la defensa de l'ocupació, la reactivació econòmica i la protecció dels treballadors autònoms.\nNOTA: encara que vingués percebent una d'aquestes prestacions a 31/05/2021 , ha de realitzar una nova sol·licitud per a prorrogar-la.\nEl Reial decret llei 11/2021, de 27 de maig, sobre mesures urgents per a la defensa de l'ocupació, la reactivació econòmica i la protecció dels treballadors autònoms, prorroga les quatre prestacions recollides en l'RD-l 2/2021 perquè els treballadors autònoms puguin acollir-se al cessament d'activitat per causes derivades del COVID-19:\nExempció de quotes fins al 30/9 per a autònoms que hagin percebut prestacions del RD-l 2/2021\nDestinada als treballadors autònoms que a 31/05/2021 vinguessin percebent la prestació recollida en l'article 6 (dirigida als qui no podien accedir a la prestació ordinària recollida en l'article 7) o la recollida en l'article 7 (prestació compatible amb el treball per compte propi) del RD-l 2/2021.\nPrestació extraordinària de cessament d'activitat per als treballadors autònoms afectats per una suspensió temporal de tota activitat a conseqüència de resolució de l'autoritat competent\nDestinada als treballadors autònoms afectats per la suspensió temporal de tota la seva activitat a conseqüència de la resolució d'una autoritat competent com a mesura de contenció a la propagació del COVID-19.\nPrestació per cessament d'activitat compatible amb el treball per compte propi\nAutònoms que a 31 de maig de 2021 vinguessin percebent la prestació regulada en l'article 7 del RD-l 2/2021 i/o tinguin cotitzats més de 12 mesos per cessament d'activitat, i que no hagin consumit tot el període de percepció que els corresponia atenent aquesta cotització en anteriors prestacions de cessament d'activitat compatibles amb el treball per compte propi.\nPrestació extraordinària per a treballadors autònoms que no puguin causar dret a la prestació ordinària de cessament d'activitat i que compleixin determinats requisits\nDestinada als autònoms que no puguin causar dret a la prestació per cessament d'activitat i treball per compte propi o a la prestació ordinària per cessament d'activitat.\nPrestació extraordinària de cessament d'activitat per als treballadors autònoms de temporada\nDestinada als treballadors autònoms de temporada (segons definició a l'efecte d'aquesta prestació).\nAVÍS: disposició transitòria segona RD-l 11/2021\nEls treballadors autònoms que a 31/05/2021 vinguessin percebent la prestació extraordinària de cessament d'activitat per als treballadors afectats per una suspensió temporal de TOTA ACTIVITAT, a conseqüència de resolució de l'autoritat competent, podran percebre la prestació regulada en l'article 6 d'aquest RD-l (11/2021) durant el temps que la seva activitat romangui suspesa o fins al 30/09/2021 de ser aquesta última data anterior.\nPer a això hauran de sol·licitar expressament la prestació assenyalada, reguladora en l'article 6 del RD-l 11/2021, abans del 21 de juny de 2021.\nSi precisa més informació, consulti l'apartat relatiu a aquesta prestació.\nTens dubtes? Consulta la nostra pàgina d'aclariments.\nDescàrrega la FUTLLETÍ RESUM de les prestacions del RD-l 11/2021, aquí.\nConsultar el Reial decret llei 11/2021, de 27 de maig, sobre mesures urgents per a la defensa de l'ocupació, la reactivació econòmica i la protecció dels treballadors autònoms.


Three-Bedroom Apartment Portoferraio LI with Sea View 01 Portoferraio Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n-, Portoferraio, Portoferraio, Itàlia, 57037 - Veure al mapa\nMés informació sobre Three-Bedroom Apartment Portoferraio LI with Sea View 01\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Three-Bedroom Apartment Portoferraio LI with Sea V és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Portoferraio. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Three-Bedroom Apartment Portoferraio LI with Sea V, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Aparcament de cotxes, habitació familiar són només algunes de les comoditats que fan que Three-Bedroom Apartment Portoferraio LI with Sea V sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Portoferraio, el Three-Bedroom Apartment Portoferraio LI with Sea V és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


a néixer a Barcelona el 2 d’agost de 1920.\nDurant la Guerra Civil va ser soldat d’infanteria i va prendre part en els combats del Cap de Pont de Balaguer.\nGràcies a les gestions que Jaume Martínez Vendrell va fer el setembre de 1939 amb membres del BEN i la FNEC, aniran entrant una sèrie de militants al voltant de l’organització que acabà esdevenint l’FNC. Precisament seran Joan Grau i Santiago Pey, provinents d’aquest entorn, els qui el 1943 presentaran Joan Josep Ferrer a Jaume Martínez, que l’incorporà a la Secció Militar de l’FNC.\nA casa seva on vivia sol, ja que era orfe, situada al carrer de la Riera Alta número 6 de Barcelona, serà on s’imprimiran els primers manifestos de l’FNC i el primer número de “Per Catalunya”, el portaveu de l’organització.\nPer la seva activitat com a escalador va ser un dels artífexs de les penjades de senyeres, a la dècada dels quaranta, al cable del transbordador del port de Barcelona i al temple de la Sagrada Família.\nD’aquesta manera, la nit del 10 a l’11 de setembre de 1944, mentre Jaume Cornudella, Carles Soler i Jaume Martínez, proveïts d’armes, esperen en un bar que quedava a la parada final del tramvia de la Barceloneta, unes persones vestides de pescadors, equipats amb unes bosses on porten plegada la gran bandera catalana que aquests dies han estat cosint, amb una clau falsa per obrir la porta de la torre del port i els estris per arrossegar la bandera pels cables del telefèric, entren directes a la torre de Sant Sebastià i l’escalen. Joan Grau, Joan Josep Ferrer i Grau i Ferran Marull són els voluntaris triats per a aquesta acció.\nUn cop acabada l’operació, aquella nit tant els integrants de grup d’acció com els del grup de protecció van dormir fora de casa. Mentre l’acció s’estava portant a terme, es va repartir la propaganda impresa a casa d’en Joan Josep Ferrer a totes les comarques on hi havia presència de l’FNC.\nL’endemà, moltes mirades es fixaren en la senyera penjada al cable del telefèric i moltes eren les llàgrimes que maldaven per sortir. Un diari falangista en va manipular la fotografia i va convertir la bandera quadribarrada en una estelada.\nEl dia de Sant Jordi de 1945, la secció militar de l’FNC va fer un altre cop d’efecte. Així, mentre al xamfrà de Còrsega amb Sardenya un grup de militants, convenientment armats, constitueixen l’escamot de protecció, Joan Josep Ferrer i Grau, juntament amb deu persones més, entren al temple de la Sagrada Família i hi resten amagats. &&Josep Oriol Palà i Carbonell, Joan Josep Ferrer i Grau i Joan Espinet pengen una gran bandera catalana a dalt de les torres del temple. Per acabar la feina i posar més dificultats a les autoritats, serren les escales de ferro del capdamunt de la torre, de manera que no s’hi pugui accedir fàcilment.\nJoan Josep Ferrer i Grau continuarà cedint el seu pis i treballant sense treva fins que, a partir de les detencions practicades pels germans Creix el 13 de juny de 1946, són intervingudes una colla d’armes i explosius, cau la impremta, i en total hi ha catorze detinguts: Octavi Viladrosa i Mas, Gregori Font i Cativiela, Emili Boté i Serrat, Joan Josep Ferrer i Grau, Josep Serra i Estruch i Jaume Martínez Vendrell, de la Secció Militar de l’FNC; Pere Begué i Cigonyà, Jaume Castells i Linyola, Josep Oriol Domènech i Joan Franz i Adrover, de la Secció Universitària, i Mercè Oller i Prat, Antoni Romeu i Just, Ferran Valls i Mencion i Francesc Gonzàlez i Graells, del grup del CEC.\nTots foren torturats, però la policia s’acarnissarà sobretot en Emili Boté i Serrat a qui desfiguraren totalment dels cops que li van arribar a donar. Per la seva banda, Joan Josep Ferrer i Grau, a causa de les tortures que va rebre, intentà suïcidar-se, i a en Ferran Valls i Mencion li van aixecar tota la pell de l’esquena a cops de porres de goma.\nFinalment, Joan Josep Ferrer va acabar sentenciat a una condemna de quinze anys, eludint la condemna a mort per les pressions internacionals dels governs britànic i francès.\nVa morir l’any 2000 al seu pis de la Barcelona vella.