Teatres per menys de 10 euros - Art i cultura - Time Out Barcelona\nTeatres per menys de 10 euros\nT’ajudem a culturitzar-te gastant el mínim possible\nL'oferta de teatres de Barcelona és tan amplia que parlar d'anar a veure una obra per 10 euros o menys no és cap utopia. En aquesta llista hi ha sales que programen monòlegs, shows d'improvisació, obres de petit format i inclús dansa a preus molt competitius.\nFeu-li una ullada a les cartelleres perquè segur que hi trobareu alguna cosa interessat sense que la butxaca sagni.\nLa jove dramatúrgia catalana passa i estrena a la Flyhard, la petita sala de Sants, fundada per Jordi Casanovas, que està renovant el teate català contemporani. I atenció: cal reservar amb antelació! Sempre està ple. Té les 40 butaues més cobejades del teatre català. Pagareu 5, 10 o 15 euros, segons la vostra butxaca.\nQuatre obres de 15 minuts per 5 euros cadascuna, 4 euros si sou socis. S'hi veuen grans obres i obres mediocres, cosa que també passa a qualsevol altre teatre de Barcelona. Aquí, del que es tracta, però, és de gaudir del xou en poc temps.\nEl Casino de l'Aliança del Poblenou és una entitat de caire recreatiu, cultural, social i mutualista fundada el 1868. S'imparteixen cursos de teatre per a totes les edats, a banda d'altres activitats (manualitats, gimnàstica, balls de saló...). A la Sala Gran s'hi programen regularment concerts i espectacles.


L'obra pública la faran els privats | Xavier Miró | barcelona | Societat | El Punt Avui\nL'obra pública la faran els privats L'obra pública la faran els privats L'obra pública la faran els privats L'obra pública la faran els privats + L'obra pública la faran els privats E-mail\nbarcelona - 28 novembre 2013 2.00 h\nL'obra pública la faran els privats\nAbertis espera el sí de Foment per fer l'autovia de Tarragona a Montblanc\nEl govern considera que reprendre l'obra al 2016, com vol l'Estat, és massa tard\nEls participants al debat d'infraestructures, a l'hotel Avenida Palace ORIOL DURAN.\nL'obra pública la faran els privats L'obra pública la faran els privats L'obra pública la faran els privats L'obra pública la faran els privats L'obra pública la faran els privats E-mail\nLa política d'infraestructures “no tornarà a ser mai com abans”\nEls pressupostos públics del futur només invertiran en infraestructures per reequilibrar el territori, que no són rendibles però que s'han de fer per no deixar mal comunicat un poble o una comarca. Les grans infraestructures hauran de ser solvents per demanda d'usuaris o de mercaderies i, pel seu alt cost econòmic, difícilment les abordaran en solitari les administracions públiques, com ha passat durant dècades. Cada cop més seran els operadors privats d'autopistes, ports, aeroports o ferrocarrils els que les assumiran privadament, com a socis d'una administració o per concessió.\nEn aquest sentit, Josep Lluís Giménez, director general d'Autopistes d'Espanya d'Abertis, confirma que la companyia està a l'espera d'una proposta del Ministeri de Foment per construir la paralitzada autovia A-27 entre Tarragona i Montblanc. El directiu d'aquest operador hegemònic de les vies de peatge a Catalunya reconeix l'interès de la companyia per connectar a través del futur túnel de Lilla la regió petroquímica i turística del Camp de Tarragona amb l'autopista AP-2 que explota. Giménez defensa que la infraestructura és necessària, que Abertis està disposada a participar en la seva construcció però que ha de ser el Ministeri de Foment el que defineixi la solució.\nLa participació creixent dels operadors i concessionaris privats la defensen el conseller de Territori de la Generalitat, Santi Vila (CiU), i l'exconseller i ara assessor de la consultora KPMG, Lluís Recoder (CiU), en el debat sobre infraestructures coorganitzat per Alcaldes.eu i El Punt Avui i celebrat a l'hotel Avenida Palace de Barcelona. L'exconseller no dubta a parlar d'un “canvi cultural” en la gestió pública que afectarà la política d'infraestructures fins al punt que “no tornarà a ser mai com abans. Les estretors pressupostàries han vingut per quedar-se”. I això vol dir que s'ha acabat l'època en què l'Estat espanyol ha subvencionat Iberia amb 1.300 milions per garantir-ne la supervivència i li ha construït un gran aeroport, que s'ha demostrat sobredimensionat en el moment que Iberia ha reduït vols per tal de convertir-se en una companyia solvent. També sobredimensionat considera l'aeroport d'Alguaire el conseller Vila, que posa la política espanyola d'alta velocitat ferroviària com a paradigma de la mala gestió dels governs. Des dels anys 90 que el 50% de la inversió pública es destina a l'AVE, més de 47.000 milions d'euros d'inversió en una xarxa que no només havia de donar servei a les grans ciutats i als corredors entre regions motor de l'economia sinó que s'ha estès cap a tots els territoris. “El desplegament capil·lar de l'AVE és insostenible”, afirma.\nEl resultat d'aquest desbocament de la inversió pública és avui un sobreendeutament de les administracions, com exemplifiquen els 500 milions que ha pressupostat enguany la Generalitat per pagar obres ja fetes, segons Vila. En aquest sentit, el conseller destaca la feina del seu antecessor Recoder durant el bienni en què el govern “va evitar el col·lapse” de les finances públiques. Una situació a què s'hauria arribat per “decisions discutibles” del govern tripartit anterior, cap representant del qual era present al debat per motius d'agenda.\nAra bé, Vila deixa clar que, per ser justos, s'ha d'admetre que el primer factor de sobreendeutament de les administracions espanyola i catalana és la profunda crisi econòmica. Només en darrer terme, l'actual conseller de Territori atribueix la feblesa de les finances de la Generalitat a la “relació fiscal injusta de Catalunya” respecte de l'Estat espanyol. En qualsevol cas, els dos consellers coincideixen que la funció futura dels governs serà gestionar més eficientment les infraestructures existents i no pas construir-ne permanentment de noves. Vila no considera infructuosa la seva actitud complaent i amical amb el govern de Madrid –per altra banda habitual de CiU en el passat– i defensa que és una estratègia eficaç posant com a exemple els acords per treure 4.000 camions de l'N-II a Girona o per invertir fins al 2015 prop de 305 milions a rodalies.\nmilions en pagaments diferits.\nEl govern destina enguany aquests diners a obres ja fetes.\nmilions va rebre Iberia.\nL'Estat va subvencionar-la per evitar el tancament de l'aerolínia.\nmilions de peatges a l'ombra.\nEl govern els haurà de pagar en dècades per obres fetes.\nmilions invertits al TAV.\nL'alta velocitat espanyola s'ha endut el 50% d'inversió des dels 90.\nL'autovia mediterrània s'ha de fer\nEl conseller Vila respon afirmativament a la pregunta de si s'ha de construir la prolongació de l'autovia mediterrània A-7 entre Altafulla i Abrera per connectar amb el Quart Cinturó. Ho fa sense entrar en detalls i tenint en compte que la infraestructura afectaria negativament els ingressos que Abertis obté dels peatges de l'AP-7. Més pròdig en paraules pel que fa al futur del Quart Cinturó entre Abrera i Granollers, el conseller explica que no estan d'acord amb els nous terminis plantejats pel Ministeri de Foment. El ministeri dirigit per Ana Pastor pretén tenir redactat l'any vinent els nous estudis del tram entre Sabadell i Terrassa i no abans del 2016 els del tram entre Sabadell i Granollers. Vila creu que les obres s'han de reprendre abans perquè el Vallès, amb 500.000 moviments diaris, és un dels tractors que estiren de l'economia espanyola.\nRicard Riol President de l'Associació pel Transport Públic\nMoratòria en la construcció de noves autovies\nRicard Riol, president de l'Associació pel Transport Públic Oriol Duran.\nRicard Riol, president de l'Associació pel Transport Públic, reclama una moratòria en la construcció de noves autovies “pel deute que la Generalitat ha acumulat per subvencions en autovies que no es paguen”, que va xifrar en 7.000 milions. En canvi, va reclamar millores en el transport ferroviari, ja que els horaris dels trens regionals “són encara de l'època de Felipe González”, i va dir que el servei de rodalies a Tarragona, Lleida i Girona “fa pena”.\nAdolfo Martínez Secretari general de l'Associació General de Transportistes de Catalunya\nFer repercutir els peatges en els ciutadans\nAdolfo Martínez, per la seva banda, va defensar que una gestió “eficient” de les infraestructures no implica necessàriament que el sector del transport n'assumeixi el cost. En aquest sentit, el secretari general de l'Associació General de Transportistes de Catalunya va indicar que l'aplicació de l'eurovinyeta acabaria repercutint en el conjunt dels ciutadans, ja que els transportistes acabarien encarint el preu dels productes.\nCarlos Palacio Secretari general d'Asetrans\nDiàleg abans d'aplicar l'eurovinyeta\nEl secretari general de l'Associació de Transportistes per Carretera de Girona va demanar, des de la fila zero del debat, diàleg al govern abans d'aplicar l'eurovinyeta, tot recordant que no és d'obligada aplicació i lamentant que ningú els hagi dit per què s'han de pagar 13 cèntims per quilòmetre. Palacio va recordar que els transportistes ja es van veure ofesos pel veto a la circulació de camions de gran tonatge per l'N-II entre la Jonquera i Maçanet.\nEls transportistes critiquen l'aplicació de l'eurovinyeta\n“...i mala fe”\nNo s'ha de perdre el país de vista\nEl desdoblament de l'R-3 es podria començar el 2015\nComunicacions dignes per a un nou estat\nCanal: Alcaldes.eu - Infraestructures a Catalunya: crisi o desídia?\nEl Punt Avui. Girona 28-11-2013, Pàgina 40\nEl Punt Avui. Nacional 28-11-2013, Pàgina 24


Els 1500 primers en arribar diumenge poden guanyar un viatge amb l’equip | BC Morabanc Andorra (web oficial)\nEls 1500 primers en arribar diumenge poden guanyar un viatge amb l’equip\nEl BC MoraBanc Andorra vol que l’experiència del partit de diumenge vinent(20h) al Poliesportiu d’Andorra contra el Reial Madrid sigui inoblidable. Per aquest motiu, diumenge sortejarà un viatge per dues persones per acompanyar l’equip en el desplaçament del 10 de maig, precisament a la pista del Reial Madrid.\nEls 1500 primers espectadors en arribar a la bombonera, entre les 18h30 i les 19h30, participaran en el sorteig.\nLes persones que passin per les portes d’accés a les 19h31 ja no podrán participar en el sorteig que es farà al descans del partit. L’objectiu és proporcionar als seguidors un atractiu suplementari per evitar al màxim les aglomeracions en els accessos al poliesportiu. Les entrades pel partit de diumenge contra el Reial Madrid estan a la venda on line al web del club www.bca.ad o a les oficines del Bc MoraBanc Andorra, en el mateix poliesportiu, entre les 09h30 i les 13h30 i les 15h30 i les 19h30.\nEl dia 31 l’atenció al públic será fins les 13h30 i el dia 1 estarem tancats. Per altra part, i intentant preveure que hi hagi molta demanda d’entrades la taquilla estarà oberta excepcionalment diumenge al matí entre les 11 i les 13h. Per la tarda la taquilla obrirà a les 18h.\nacbandorraBlanchFrancesc Solana @caGorka Aixàsjoan peñarroyaLiga EndesaMoraBanc Andorra @ca @caPeñarroyaschreinerTriasXavi Luque


Intenten atropellar a dos Guàrdia Urbans i es donen a la fuga\nPablo Alegre.- Dos persones s'han donat a la fuga després d'intentar atropellar a dos Guàrdia Urbans que els han donat l'alto al carrer Olzinelles de Barcelona. Un dels policies, els quals han obert foc contra el cotxe, ha acabat a l'hospital.\nLa parella de Guàrdia Urbans han vist com un cotxe cometia una irregularitat al districte de Sants-Montjuic i l'han seguit per imposar la denúncia corresponent.\nSegons la fonts policials, quan els agents, un per cada costat, s'han apropat al vehicle, el conductor ha fet una maniobra evasiva i ha intentat atropellar els agents, aconseguint donar-li a un a la cama i tirar-lo a terra.\nEls agents han obert foc contra el cotxe, un Audi A-3 negre, que s'ha donat a la fuga. La policia catalana busca en aquest moments el cotxe, mentre que el agent atropellat ha estat traslladat a un hospital.


Premi Abertis XII (Tesina) Efectes de l’homogeneïtat del trànsit en els canvis de carril en l’autovia: la influència dels límits de velocitat dinàmics. - Torre et al 2015a - RDITES - Mediawiki\nPremi Abertis XII (Tesina) Efectes de l’homogeneïtat del trànsit en els canvis de carril en l’autovia: la influència dels límits de velocitat dinàmics.\nIrene Martínez, Margarita Torre Alcoceba\nLa XII edició del Premi Abertis de Recerca en Transport que atorga la càtedra Abertis-UPC ha premiat, en la categoria de treballs de final de carrera o màsters, a l’estudiant de la UPC-Barcelona Tech Irene Martínez pel seu treball: “Efectes de l’homogeneïtat del trànsit en els canvis de carril en l’autovia: la influència dels límits de velocitat dinàmics”. La tesina premiada analitza els fluxos de trànsit, l’activitat de canvi de carril, així com l’homogeneïtzació del trànsit sota diferents límits de velocitat, gràcies a les dades preses durant un experiment en l’autovia B-23 d’entrada a Barcelona.\nI. Martínez and M. Torre Alcoceba, Premi Abertis XII (Tesina) Efectes de l’homogeneïtat del trànsit en els canvis de carril en l’autovia: la influència dels límits de velocitat dinàmics., Butlletí d'innovació i recerca (#17) (2015). Vol. Notícies, 1 URL https://rdi.dtes.scipedia.com/s/Torre_et_al_2015a\n1 Conceptes bàsics:\n6 Altres aportacions\nOcupació (%): percentatge de temps que un detector està “ocupat”. Equival al temps que triga un vehicle en passar per sobre d'un detector.\nFlux (veh/h): nombre de vehicles que mesura un detector en una hora. Els fluxos màxims que s’han arribat a observar arreu del món s’aproximen als 2.400 veh/h per carril.\nCapacitat (veh/h): màxim flux observat de manera estable durant un mínim de temps (20-30 min.). La capacitat depèn de molts factors com la geometria de l’autovia o la climatologia, entre altres.\nVelocitat / ocupació crítica: valors de velocitat / ocupació que es mesuren com a capacitat.\nRègim / estat lliure: estat del trànsit en què tots els cotxes (o la gran majoria) circulen a la velocitat desitjada (velocitat lliure).\nRègim / estat congestionat: estat del trànsit inestable, amb fluctuacions i parades. L’ocupació és més gran que l’ocupació crítica.\nEn l'actualitat, els límits dinàmics de velocitat (DSL) s'utilitzen en moltes autopistes, amb l’objectiu d’adaptar el flux a diferents situacions: accidents, climatologia, etc. No obstant això, hi ha pocs estudis empírics de l’impacte dels DSL. Per omplir aquest buit, la tesina premiada analitza els fluxos de trànsit, l’activitat de canvi de carril, així com l’homogeneïtzació del trànsit sota diferents límits de velocitat, gràcies a les dades preses durant un experiment en l’autovia B-23 d’entrada a Barcelona.\nLes dues investigacions més recents sobre els límits dinàmics de velocitat, analitzant dades empíriques, han estat: (Papageorgiou & Kosmatopoulos, 2008), en què es conclou que els DSL afecten el diagrama fonamental del trànsit únicament pel que fa a torns de l'ocupació de crítica, augmentant el seu valor. Aquest estudi remarca que no es pot demostrar que la capacitat augmenti o disminueixi degut als DSL. (Hegyi, 2004) analitza com els DSL eviten les inestabilitats del trànsit. En el seu estudi demostra que els valors d’ocupació crítica son més grans amb l’activació dels DSL en relació amb una autovia amb límit de velocitat fix. L’anàlisi conclou que amb límits de velocitat baixos es pot limitar el flux, la qual cosa pot ser útil per amortir ones de xoc. Aquesta mesura del trànsit és coneguda com mainline metering i es basa en la capacitat dels DSL per regular el flux quan s’imposen límits de velocitat clarament subcrítics. Aquesta mesura podria reduir cues en punts crítics, com els colls d’ampolla.\nParal·lelament, altres investigacions (Menendez & Daganzo, 2007) i (Cassidy, Jang & Daganzo, 2010) afirmen que una reducció dels canvis de carril pot donar lloc a un augment significatiu de la capacitat de l’autovia. A més a més, la intuïció indica que un trànsit homogeni redueix la motivació per canviar de carril, tot i que aquesta afirmació no està quantificada. Així doncs, si els DSL poden homogeneïtzar el trànsit en les vies ràpides i d’aquesta manera es poguessin reduir el número de canvis de carrils, podríem aconseguir un augment de la capacitat de la via.\nDiagrama Fonamental del Trànsit (FD)\nFins avui, bàsicament s’ha estudiat la influència macroscòpica dels DSL; és per aquesta raó que és difícil avaluar el seu efecte sobre l’homogeneïtzació de la via. Però, com es va concloure en una tesi doctoral recent (Torné, 2013), que també vam comentar en el Butlletí 13 d’R+D+I del DTES, és necessari fer més anàlisis de les dades reals. Les dades recollides per Francesc Soriguera i Marcel Sala al juny del 2013 a la B-23, amb la col·laboració del Servei Català del Trànsit (SCT), són úniques al món i permeten l’anàlisi pel que fa al carril i al vehicle individual de l’influencia dels DSL.\nEn aquesta tesina s’estudia una única secció (PK 4.73) de la B-23. Les dades analitzades corresponen a tres dies diferents amb límits de velocitat constants durant les tres hores que formen l'hora punta del matí. Les velocitats crítiques mesurades són de prop dels 55 km/h. Així, s’han analitzat dos dies amb un límit de velocitat per sobre de la velocitat crítica (80 km/h i a 60 km/h) i un dia amb el límit de velocitat subcrític (40 km/h).\nUna de les principals conclusions de la tesina és que els límits de velocitat variables no modifiquen la capacitat de l'autovia, però sí l’ocupació crítica, i assoleixen taxes d’ocupació significativament més grans per límits de velocitat baixos en règim lliure. Això demostra que els conductors són capaços de conduir a velocitats molt baixes i ocupacions molt altes de manera estable. Aquest fenomen, mai no observat fins ara, és perquè segurament els/les conductors/ores són experimentats i, a més a més, persones usuàries habituals en hora punta a la B-23. Els resultats d’aquesta tesina posen en dubte la capacitat dels límits dinàmics de velocitat com a reguladors del flux i apunten a un mal ús dels DSL pel mainline metering.\nAltres resultats d'aquesta tesina demostren que un límit de velocitat clarament subcrític, 40 km/h, no redueix la taxa de canvis de carril, tot i que redueix les diferències d’ocupació i flux entre carrils, per estats lliures. A més, s’ha pogut demostrar que hi ha una homogeneïtzació intrínseca per tots els carrils quan s’arriba prop de la capacitat, independentment del límit de velocitat imposat.\nFinalment aquesta tesina conclou que el nombre de canvis de carril en règim lliure mostra dues tendències diferents, depenent del límit de velocitat aplicat: per a límits de velocitat de 80 km/h o 60 km/h els canvis de carril són directament proporcionals a l’ocupació de la secció; mentre que pel límit de velocitat subcrític (40 km/h), el màxim nombre de canvis de carril té lloc amb ocupacions baixes. Altrament, prop de la capacitat, la taxa de canvis de carril és similar per a tots els límits de velocitat analitzats.\nRedactat per: Irene Martínez i Margarita Torre Alcoceba. Per saber-ne més: Irene Martínez


De la premsa: Apareix a sa Coma una persona morta des de fa temps. | card.cat\nEl President ens fa a mà una notícia que surt avui a la premsa. Es del diari Ultima Hora i fa referència a l’aparició d’un cadaver a sa Coma. Portava armilla i sembla que és de l’estiu passat.\nVegeu la notícia que publica Ultima Hora\nAquest article s'ha catalogat com a Successos i s'ha etiquetat amb Cadaver, Ultima Hora per Guillem Pont. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç.


Infosalut - Convocatòria d'una vacant del grup tècnic de la funció administrativa (A1) dels Serveis Centrals del Servei de Salut\nArticle anterior L'IdISBa inicia un procés selectiu per a la contractació d'un/a tècnic/a de suport a la investigació per al grup GRAPP-caIB\nArticle següent Convocatòria, en Comissió de Serveis, de metge de la Secció d'Atenció a les Drogodependències de l’IMAS\nEs convoca una plaça del grup tècnic de la funció administrativa (A1), adscrita inicialment a la Subdirecció de Relacions Laborals del Servei de Salut de les Illes Balears tot i que, posteriorment, pot ser destinada a una altra unitat o a un altre servei. Tendrà les funcions pròpies de la categoria i, mentre duri l'assignació a la Subdirecció de Relacions Laborals, també haurà d'exercir les funcions següents:\nElaborar i coordinar la tramitació de les propostes d'acord del Consell de Govern.\nCoordinar amb Funció Pública la tramitació de les propostes de negociació de la Mesa Sectorial de Sanitat.\nCoordinar la relació amb les organitzacions sindicals i els òrgans de representació i negociació.\nOrganitzar i gestionar les meses de negociació.\nElaborar i custodiar documentació relativa a les negociacions a realitzar amb les organitzacions sindicals.\nGestionar les actuacions derivades de les convocatòries de vaga i de la determinació de serveis mínims.\nAssumir les funcions de secretari/ària d'òrgans col·legiats (comissions tècniques, grups de treball, etc.).\nElaborar actes de sessions i certificats dels acords i pactes adoptats.\nMantenir actualitzat l'arxiu dels acords adoptats en les diferents comissions, meses i grups de treball.\nElaborar estudis i formular informes i propostes en matèria de formació continuada del personal dels Serveis Centrals, i gestionar aquesta formació.\nIdentificar les necessitats formatives dels Serveis Centrals del Servei de Salut.\nPlanificar, programar, coordinar i implementar el Pla de Formació Continuada dels Serveis Centrals del Servei de Salut.\nGestionar els recursos materials i humans de les diferents activitats formatives.\nCoordinar els processos electorals sindicals.\nAtribuir i determinar el nombre de representants de personal i delegats sindicals.\nControlar i gestionar el crèdit horari sindical i els alliberaments sindicals.\nTramitar les comunicacions relatives a la concessió d'hores derivades de la borsa horària sindical del sector sanitari.\nGestionar i custodiar la documentació que es derivi de les relacions entre l'administració i les organitzacions sindicals.\nPreparar i enviar documentació relativa a les organitzacions sindicals.\nRedactar resolucions, oficis i notes internes a diferents destinataris.\nAssumir qualsevol altra funció relativa a les relacions laborals que li sigui assignada.\nTenir la condició de personal estatutari fix del Servei de Salut de les Illes Balears i prestar servei en els Serveis Centrals.\nPertànyer a algun grup de classificació inferior o a una categoria o especialitat diferent del mateix grup que la plaça a la qual s'opta.\nEstar en la situació de servei actiu en la categoria en la qual ostenta la plaça fixa.\nTenir la titulació oficial de grau, o bé una llicenciatura, una enginyeria superior o arquitectura superior.\nTenir els coneixements de català que exigeix la Llei 4/2016.


Condol a familiars víctimes Coronavirus (30-3-2020) - Jordi Seguer\nCondol a familiars víctimes Coronavirus (30-3-2020)\nDimarts, 31 de març | 11:00h\n[VÍDEO] L'Ajuntament de #Parets ha expressat, durant la Comissió Informativa d'aquest matí, el seu condol a les famílies de les persones que ens han deixat en els darrers dies al nostre poble a causa del CoronaVirus.\nEs tractaria d'una desena de persones, la majoria avis i àvies de la residència-centre de dia Pedra Serrada.\nTambé hem expressat el nostre escalf i recolzament per tots els afectats d'aquesta pandèmia, que segons dades del CAT Salut, serien 84 casos positius i 58 negatius. Dades recollides a partir dels resultats de les proves realitzades.\nEns hem posat a disposició de totes les famílies afectades i hem tornat a recordar el número de telèfon que hem habilitat de suport que és el ☎ 677 12 45 92.\nEns teniu al vostre costat!!


Els Polvorers anirà a una entitat marroquina del Raval presidida per un exdiputat del PSC - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEls Polvorers anirà a una entitat marroquina del Raval presidida per un exdiputat del PSC\nEl vicepresident de la Fundació Ibn Battuta és Ramon Palou, un dels set propietaris de la fàbrica manresana\nLa fàbrica dels Polvorers està situada al costat del riu, a la carretera vella de Manresa per la Renfe arxiu/salvador redó\nLa fàbrica dels Polvorers està situada al costat del riu, a la carretera vella de Manresa per la Renfe\nLa cessió de la fàbrica dels Polvorers, que s'ha de materialitzar a final de mes, es farà a la fundació marroquina Ibn Battuta, amb seu al barri del Raval de Barcelona, al carrer de Sant Pau. El president n'és Mohammed Chaib, escollit diputat al Parlament a les eleccions del 2003 i del 2006 pel PSC-CpC. El vicepresident n'és Ramon Palou, cònsol honorari de Guinea Bissau a Barcelona, i un dels set propietaris del complex fabril.\nRegió7 va avançar a l'edició d'abans-d'ahir que la fàbrica manresana passaria a mans d'una entitat cultural, i, ahir, que és de Barcelona. La darrera informació és que es tracta d'Ibn Battuta, "una entitat sense ànim de lucre, destinada a la divulgació cultural i social entre els Països Àrabs i Europa", explica a la seva pàgina web. Està inscrita pel ministeri de Sanitat, Serveis Socials i Igualtat al Registre Nacional de Fundacions i, a banda dels projectes i programes que desenvolupa, organitza activitats culturals, esportives i socials molt diverses. Ibn Battuta va ser un viatger, explorador i erudit musulmà berber del segle XIV que era conegut pels seus viatges, anomenats Rihla.\nMohammed Chaib, el president de la fundació, nascut a Tànger i llicenciat en Farmàcia per la Universitat de Barcelona, va ser el primer diputat magribí i musulmà al Parlament de Catalunya, on va formar part de les comissions de justícia, dret i seguretat ciutadana, i de benestar i immigració. És membre del Fòrum per a la Integració dels Immigrants, d'àmbit estatal, i ha format part del consell assessor d'immigració de la Generalitat. Afiliat al PSC-PSOE des del 1995, el 2000 es va integrar a Ciutadans pel Canvi (CpC) per donar suport a Pasqual Maragall.


Grandvalira enceta la temporada d’estiu al Mon(t) Màgic Family Park Canillo - Diari de la neu\nGrandvalira enceta la temporada d’estiu al Mon(t) Màgic Family Park Canillo\nEl sector Canillo incorpora aquest estiu el Màgic Gliss\nAndorraAgències 01.07.201910.00 h\nGrandvalira enceta la temporada d’estiu al Mon(t) Màgic Family Park Canillo Autor/a: Grandvalira\nDos mesos després de finalitzar la temporada d’esquí, Grandvalira torna a obrir les seves portes amb l’estrena d’una nova campanya d’estiu. El primer en encetar aquest període al territori Grandvalira ha estat el Mon(t) Màgic Family Park Canillo, que des del passat 22 de juny i fins el 15 de setembre es converteix en una de les àrees d’oci familiar en plena natura imprescindibles de l’estiu.\nL’espai d’activitats situat al sector Canillo incorpora aquest estiu el Màgic Gliss, un tobogan alpí al bell mig de la natura que compta amb una baixada de 555m de longitud i 180m de pujada. L’atracció ofereix un descens en un vagó biplaça en forma de trineu que es desplaça sobre una via i en el que es pot controlar la velocitat de descens. El nou giny, apte a partir de 3 anys (acompanyat d’un adult fins els 8 anys o 1m 30cm d’alçada), està situat al centre del Forn de Canillo, entre muntanyes i amb vistes al llac, i respon a totes les mesures de seguretat per viure l’experiència amb tranquil·litat però amb la màxima sensació d’adrenalina.\nUna de les activitats icona del Mon(t) Màgic Family Park és la tirolina, la segona de més longitud dels Pirineus i una de les més espectaculars. Compta amb 550m de llargada que travessen per sobre el llac del Forn i l’usuari disposa de tres opcions diferents de viure l’atracció: assentat, estirat o en tàndem.\nDe la seva part, el Bigairbag completa l’oferta per els amants de l’adrenalina. Consta d’un salt des de nivells d’altura diferents des d’on es poden practicar trucs impensables amb el menor risc i efectuant-se la recepció en un gran matalàs d’aire.\nMés enllà de les tres activitats més atrevides, el Mon(t) Màgic Family Park ofereix pels més petits: tobogans, acrojump, minigolf, zona de castells inflables, llits elàstics, entre d'altres. També compta amb tir a l’arc, devalkart, passejades a poni, arapahoe (patinet de muntanya tirat per gossos), i a la zona del Llac del Forn, patinets d’aigua i piragües.\nL’activitat d’apicultura a partir del 6 de juiol\nEl Forn de Canillo ofereix com a novetat aquesta temporada l’activitat d’apicultura amb sortides als ruscos d’abelles amb apicultors experimentats que explicaran els processos de producció de mel. Aquesta activitat tindrà lloc a partir del 6 de juliol i es realitzarà els caps de setmana amb reserva prèvia.\nL’emblemàtic restaurant L’Abarset situat a peu de pistes del sector El Tarter també ha estrenat temporada d’estiu avui amb noves propostes gastronòmiques de muntanya adaptades a l’època estival i amb la seva terrassa solàrium que rebrà setmanalment sessions musicals durant les tardes.\nProperament continuarà l’obertura de més activitats en el territori Grandvalira.\nDel 22 de juny a 28 de juliol de 10h a 18h\nDel 29 de juliol al 18 d’agost de 10 a 19h\nDel 19 d’agost al 15 de setembre de 10h a 18h\n13.06.2019. Així serà l'estiu als 'dominis' de Grandvalira


Un pas endavant en la detecció de l’apnea del son - Social.cat\nInvestigadors de l’IRBLleida, UdL i CIBERES troben nous biomarcadors en sang de pacients sospitosos de patir la malaltia\nDissabte, 22 de gener de 2022 | 09:15 h\nEls resultats de l'estudi poden suposar una potencial eina que contribueixi en el procés diagnòstic | Gregory Pappas (Unsplash)\nL'apnea obstructiva del son és un trastorn respiratori que passa quan s'interromp la respiració mentre es dorm. Afecta més del 20% de la població adulta, però en ser un procés diagnòstic costós i complex, la majoria de les persones no n’estan diagnosticades.\nPer avançar en la seva detecció, investigadors de l'Institut de Recerca Biomèdica de Lleida (IRBLleida), la Universitat de Lleida (UdL) i del Centro de Investigación Biomédica en Red de Enfermedades Respiratorias (CIBERES) han identificat una empremta molecular específica d'aquest trastorn en la sang de pacients amb sospita d'aquesta malaltia. A més, han identificat una signatura de metabòlits sanguinis capaç de detectar l'apnea del son amb una precisió del 98%. Els resultats de l'estudi poden suposar una potencial eina que contribueixi en el procés diagnòstic.\nEls efectes immediats generats per aquesta malaltia inclouen canvis en la pressió sanguínia, hipòxia intermitent, despertessis recurrents i fragmentació del somni. Malgrat la seva alta incidència, la majoria de les persones no estan diagnosticades. Fins al moment, el mètode de referència per a detectar-la és la polisomnografia nocturna. No obstant això, aquest estudi del somni comporta diverses limitacions que limiten el seu ús generalitzat, ja que requereix ser realitzat per personal capacitat en instal·lacions especialitzades.\nSegons explica Lucía Pinilla, primera signant de l'estudi, analitzen els metabòlits i lípids que circulen en la sang “per tractar de trobar marcadors biològics que ajudin a detectar aquest trastorn del son, i permetin dilucidar les conseqüències patològiques associades a aquesta malaltia”. En paral·lel, els investigadors van avaluar els canvis en aquestes molècules després de l'aplicació del tractament amb pressió positiva contínua en les vies respiratòries (CPAP), tractament estàndard per a l'apnea del son.\nL'investigador Ramón y Cajal de la Universitat de Lleida, del CIBERES i responsable del Grup de Medicina de Precisió en Malalties Cròniques de l'IRBLleida,, Manuel Sánchez de la Torre, explica que analitzant aquests perfils, troben “una empremta molecular d'apnea del son, que es va veure modificada després del tractament eficaç amb CPAP”. “Els nostres resultats podrien arribar a representar una potencial eina que contribuiria en el procés diagnòstic de l'apnea del son, i ens permetria conèixer amb major detalli les conseqüències patològiques d'aquesta malaltia”, assenyala.


Divulgació científica per a fisioterapeutes: PHYSIOCIENCIA | Col·legi de Fisioterapeutes de Catalunya\nDivulgació científica per a fisioterapeutes: PHYSIOCIENCIA\nPHYSIOCIENCIA és una plataforma que té com a objectius la divulgació de material educatiu i científic, donar a conèixer la ciència per al col·lectiu de fisioterapeutes i, sota aquest prisma, canviar el paradigma de formació dels nostres professionals, amb vídeos senzills, clars i molt explicatius. Una plataforma de formació continuada amb la qual estar actualitzat serà més fàcil.\nEl CFC, perseverant sempre en la millora contínua dels serveis oferts al col·lectiu i amb el desig d’augmentar el grau de satisfacció d’aquests serveis, posa a l’abast de les seves col·legiades i col·legiats aquesta plataforma de la qual, estem segurs, en traureu molt profit.\nLes col·legiades i els col·legiats tindran accés als continguts de la plataforma de formació continuada PHYSIOCIENCIA -en format llibre electrònic o vídeo animat- a través de la intranet del CFC i gaudiran mensualment d’una masterclass i de continguts exclusius molt aplicables i pràctics en el dia a dia i de temàtiques com la traumatologia, l’oncologia, la neurologia i l’esport. L’objectiu del CFC amb aquest servei és contribuir a la millora de la pràctica assistencial del col·lectiu dels fisioterapeutes catalans.\nPodeu conèixer més què és i què trobareu a PHYSIOCIENCIA en aquest vídeo.


TVE 3 – 30 anys de manipulació | Nació Solsona\nTVE 3 – 30 anys de manipulació\nper Joan Roma, 9 d'agost de 2021 a les 08:39 |\nCatalunya no solament té la televisió pública més poblada d’Espanya, sinó també la més cara i manipulada. Ja ni se n’amaguen. Els anys de procés independentista ha incrementat el grau de descarament i prepotència. Fan el que volen i com volen, sabedors que fins ara han tingut carta blanca.\nDe fet, sense TV3 , Catalunya radio i altres mitjans de comunicació afins, el procés independentista hauria tingut molts problemes per arribar a tot el país. I persistir durant un llarg temps. Es ara que ja es veu la desescalada, que es pot valorar millor l’enorme dany causat a la convivència del país.\nI és que el col·lectiu que té en aquest mitjà l’única font d’informació, viu en una altra realitat, molt diferent del país real. La manipulació constant a que sotmet els continguts televisius, suposa un doble o triple mitjà d’intoxicació informativa. Primer pel què s’explica, després com s’exposa, i finalment per tot el que no es diu.\nAlgun dia, acabat aquest període de ferri control, es coneixerà la realitat de les coses. Serà el moment en que coneixerem les vies d’entrada de tota mena de personatges. També de qui i com es manipulaven les dades, les informacions, les designacions de programes, les contractacions de programes externs, o dels convidats i tertulians, etc.\nDurant anys no s’ha deixat res a l’atzar. Era de vital importància dominar el mitjà i així s’ha fet. L’única alternativa a l’abast, era abandonar el mitjà. Es el que hem fet centenars de milers de catalans que hem optat per desconnectar. No és la nostra televisió i no ho serà mentrestant sigui dominada pels actuals dirigents.\nAquesta és una mostra més de l’apropiació d’un bé col·lectiu per a fins particulars. S’ha fet en altres àmbits i sectors, però aquest és especialment delicat pel que té de conformació d’un país, una nació. Si abans la llengua i la cultura ens agermanava, i consideràvem TV3 com un element essencial per a recuperar i mantenir la nostra llengua i cultura, des de fa un grapat d’anys, fugim dels resultats.\nEs una llàstima, però així acaba tot. El nostre govern el que no controla no ho finança ni ho té com a element essencial. En vol el control, un control total, per fer i desfer segons les seves prioritats, i la primera és la propaganda.\nNo estranyi a ningú, la radicalitat de la composició dels que la fan servir. A favor o en contra, segons el pensament dels dirigents, comandats pel partit de torn que en té la responsabilitat. Poc a poc, va perdent credibilitat i seguiment, de manera que en un futur proper deixarà de ser la televisió nacional, per a passar a ser la televisió dels partits independentistes.\nI així podria ser si es procedís a un simple canvi radical. Privatitzar-la i que se la paguessin ells. El que no podem consentir és que amb els diners de tots, paguin el seu òrgan de comunicació. La resta volem informació i difusió oberta, objectiva i plural. Tot el que no té TV3.\nPer Jordi 1 el 14 d'agost de 2021 a les 17:27\nSi senyor com dirie la seva amiga del psc es que a tv3 sols es parla el catala. Si senyor Roma jo recordo quan ere encarregat de la empresa electrica i ere igual de intel-ligent que ara Els i pot demanar als treballadors o potser tambe els manipulava\nPer joan 1 el 14 d'agost de 2021 a les 17:19\nVoste no deu ser pas una mica franquiste senyor roma


Mor l’activista cultural i de la memòria històrica de Nou Barris, Maria Lluïsa Serralta – NouBarris.Net\nMor l’activista cultural i de la memòria històrica de Nou Barris, Maria Lluïsa Serralta\n29 de març de 2022 28 de març de 2022 Informatius\tArxiu Històric de Roquetes – Nou Barris\nVa ser cofundadora de l’Arxiu Històric Roquetes-Nou Barris i va ser una de les pioneres de l’Escola d’Adults Freire\nNou Barris plora la pèrdua de Maria Lluïsa Serralta, qui juntament amb Arnaldo Gil “Arni” va fundar l’Arxiu Històric de Roquetes-Nou Barris l’any 1983. Ho van fer en una petita sala de l’Escola d’Adults Freire i van començar recuperant tots els cartells i futlletons que imprimien les associacions de veïns i altres entitats. Van veure que era una documentació històrica que, d’altra manera, es perdria, i que il·lustrava perfectament l’evolució de Nou Barris. Els va empènyer el convenciment que la història dels barris s’ha d’explicar des dels carrers i les entitats i que aquesta història servia per crear identitat. En paral·lel, amb la intenció de conèixer i defensar tot aquell patrimoni del districte. Arnaldo Gil ens explica que la debilitat de la Maria Lluïsa era el castell de Torre Baró, la rehabilitació del qual no van deixar de reclamar fins que es va fer realitat.\nL’Arni ens la defineix com una gran dona, molt treballadora i poc amiga dels grans reconeixements, a qui agradava retornar a la societat una part del que rebia. Ho va començar a fer als anys setanta, quan va formar part del grup de dones que van impulsar l’Escola d’Adults Freire. Una escola que res té a veure amb l’actual, excepte el nom. En els origens, la Freire era un centre d’empoderament per a les dones de Verdun, les Roquetes i rodalies.\nEls últims anys es va implicar amb l’Associació de Veïns de Verdum, sense desvincular-se mai de l’Arxiu Històric de Roquetes-Nou Barris. Va presidir l’entitat veïnal uns anys, en els quals va lluitar per temes com el transport públic, les places i parcs infantils del barri, i el Casal de Barri de Verdum, un equipament que inicialment va gestionar l’associació de veïns sense cap subvenció.\nLes seves últimes victòries han estat relacionades amb les dones. D’una banda, la instal·lació d’un faristol en record dels Safareigs de les Cases del Governador, que van desaprèixer fa alguns anys juntament amb les darreres cases blanques. El faristol ret homenatge a aquelles dones que s’ajuntaven per rentar la roba al safareig públic situat a l’actual plaça de Verdum i compartien penes i alegries.\nL’altra victòria ha estat batejar una plaça amb el nom d’una altra activista cultural i social del barri: Lluïsa Alba, treballadora social i educadora de carrer lligada a la Fundació Pare Manel. L’Ajuntament ha anunciat aquest cap de setmana, precisament, l’aprovament d’aquest nomenclàtor.\n← Vint anys d’horts comunitaris a Can Masdeu\nConsell de Barri al Turó de la Peira a pocs dies de les obres de l’L5 de metro →


Mediateca | Servei Educatiu Anoia\nEn aquest apartat trobareu llibres per als docents, jocs per l’aula, DVD, CD… disponibles en préstec. Cada recurs està enllaçat a una fitxa amb informació ampliada.\nEl material es deixarà en préstec durant un mes.\nPer gestionar la demanda cal fer un correu a crp-anoia@xtec.cat indicant nom, cognoms i correu xtec, centre educatiu on treballeu i quin material demaneu, afegir a l’assumpte “demanda de…”. En el cas dels jocs matemàtics ompliu el formulari de demanda.\nLa resposta serà per correu. Si necessiteu prorrogar el préstec, caldrà que feu un correu electrònic abans d’acabar el termini.\nTOTS VIVIM AQUÍ…!\nPel·lícules amb proposta didàctica\nCatàlegs de recursos educatius en línia\nRecursos catalogats per etapes educatives, àrees i àmbits temàtics. © CRP de l’Alt Camp.\nNou llibre en préstec: “La màgia dels indicadors en educació”\nRecull de quatre contes amb quatre protagonistes (la Lluïsa, el Cisco, la Carmela i el Claudi) emmarcats en el “Tracta’m bé”, una campanya de promoció dels bons tractes envers la gent gran. S’acompanya d’una proposta didàctica per a cada cicle de… Llegeix més»\nIgualada, 18 de gener de 2016\nConnecta’t per aprendre.\nAprenentatge social i personalitzat Llibre. En préstec al CRP\nEn_línia. Llegir i escriure a la xarxa Llibre. En préstec al CRP\nAprenentatge mòbil Pdf en línia\nLlegir, pensar i clicar Pdf en línia\nPdf en línia\nCinema a l’aula: Suggeriments\n50 films per la pau i els drets humans


Espai de Salva Pérez: El que preocupa al ciutadà del carrer\nPublicat per Salva Pérez a 12:09 p. m.\nÒscar Navarro i Ferrandis (Novapesca) ha dit...\nEi Salva! Sóc Òscar Navarro. He trobat el teu blog per Blogger.\nMagnífic article Salva.\nnerl ha dit...\nsóc pablo cervera.Vaig ser alumne teu en 1er d´ESO l´any 04/05 .El teu article està molt beé encara que hi ha parts que no les entenc. El meu messenger és pablocervera@hotmail.com...Adeu àmic!!!\nSoc arnau de 2n de eso^^\nFelicitats per aquest bolg, ...\nja saps en el proxim article fiques els examens, jeje\nEntra i disfruta !\nyeeee destineixon catejuerah ...!\nNo sabia que bloguejaves.\nJo també ho faig.\nEl meu blog és Els papers de Can Perla.\nSi vols fer-me una visita ja saps on estic.


Abans de viatjar passa't pel taller mecànic de cotxes\nBlog Abans de viatjar passa’t pel taller mecànic de cotxes\nAbans de viatjar passa’t pel taller mecànic de cotxes\nPotser estiguis acostumat a desplaçar entre ciutats en el teu dia a dia, però si vas a afrontar un llarg viatge, per exemple en vacances, és important que el cotxe estigui al 100% per no portar-nos una desagradable sorpresa. Per això, abans de sortir és important que vagis al teu taller mecànic de cotxes de confiança, on s’encarregaran de revisar que tot està perfecte perquè tinguis unes vacances sense ensurts.\nEntre els elements que han de comprovar al taller mecànic hi ha els pneumàtics, els nivells de l’oli, el refrigerant, el líquid de frens i l’estat de la bateria. Aquests serien els cinc punts d’atenció bàsics, però si fa temps de l’última revisió o si no utilitzes sovint el vehicle amb què vas a viatjar, també pots comprovar el filtre de l’aire, les pastilles de fre o la suspensió.\nNo t’oblidis de les llums, la roda de recanvi (comprova la pressió i el dibuix, com si fos un pneumàtic més) i assegura’t que portes els triangles, l’armilla reflectant i el gat. Està en joc la teva seguretat, així que no escatimis en aquest sentit. Ara que ja tens el cotxe en perfecte estat, arriba l’hora de preparar el més important: el viatge en si. El primer que has de tenir clar és l’itinerari a seguir i les parades a realitzar, encara que no et fixis una hora per arribar.\nLa importància de col·locar bé l’equipatge\nAbans de marxar assegura’t de col·locar bé l’equipatge, de manera que el pes estigui equitativament repartit i tot vagi bé subjecte, de manera que no pugui provocar cap perill. Recorda que el pes altera el comportament del vehicle. Finalment, càrrega aigua fresca i una mica de fruita a l’habitacle del cotxe, de manera que et sigui fàcil fer un glop d’aigua mentre condueixes.\nTallers ColboAbans de viatjar passa’t pel taller mecànic de cotxes 03.01.2017


Cursa de Les Santes, quarta participació ~ Agafa'm si pots\nCursa de Les Santes, quarta participació\n15:08 Agafa'm si pots No comments\nAvui tocava altre cop, i com cada any, la cursa de les Santes, un clàssic dins del calendari que, a més, em va perfecte ja que es disputa a la meva ciutat - a Mataró, durant la festa major - i concretament a dos minuts de casa meva. No hi ha excusa. Des del 2008, quan la vaig córrer per primera vegada, l'he feta cada any així que enguany era la meva quarta participació. És la competició que més vegades he fet junt amb la Marxassa on, si tot va bé, aquest octubre també hi participaré per quarta vegada.\nDesprés d'haver fet la cursa s'ha de dir que no he quedat gaire satisfet del resultat. Aquest any he sigut més conservador tenint en compte que en darreres edicions havia punxat a la segona part de la prova, que és tot pujada, a diferència del primer tram que és baixada. Però potser ho he sigut massa de conservador. De fet a l'arribada pensava que havia fet un millor temps. Finalment 22:05.\nLa veritat és que aquesta cursa sempre l'he trobada complicada i mai he arribat a córrer bé. No és per fer marca, ni molt menys.\nLa nota positiva són les gairebé 1.000 persones que han vingut a córrer la cursa, un autèntic èxit. Jo he pogut compartir els metres finals amb un reconegut periodista esportiu de TV3, en Quim Robert, que també és mataroní i un habitual a les curses populars.\nDe tota manera, la cursa no ha de servir per res més que com un entrenament de cara a agafar un bon estat de forma. Tan la d'avui com la d'Argentona i Malgrat han de servir per anar agafant sensacions, al igual que els entrenaments que he d'anar fent al llarg del mes d'agost.\nEls objectius principals no arriben fins al setembre - mitja de Sabadell i Matagalls-Montserrat - així que encara hi ha temps. Però s'ha de seguir entrenant, que igual que l'any passat, en aquest també s'espera un final de temporada interessant i ple de curses!\nGanes de revenja\nNúria-Queralt 2011: crònica d'un abandonament


Orveau - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n48° 26′ 53″ N, 2° 17′ 33″ E / 48.4481°N,2.2925°E / 48.4481; 2.2925Coord.: 48° 26′ 53″ N, 2° 17′ 33″ E / 48.4481°N,2.2925°E / 48.4481; 2.2925\n• Alcalde d’Orveau\nMichel Daigle (5 abril 2014)\nEl 2007 la població de fet d'Orveau era de 205 persones. Hi havia 70 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 17 parelles sense fills, 33 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.\nEl 2007 hi havia 99 habitatges, 71 eren l'habitatge principal de la família, 27 eren segones residències i 2 estaven desocupats. 98 eren cases i 1 era un apartament. Dels 71 habitatges principals, 62 estaven ocupats pels seus propietaris i 8 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 5 tenien dues cambres, 8 en tenien tres, 23 en tenien quatre i 34 en tenien cinc o més. 57 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 25 habitatges hi havia un automòbil i a 43 n'hi havia dos o més.\nPiràmide de població de Orveau el 2009.\nEl 2007 la població en edat de treballar era de 138 persones, 113 eren actives i 25 eren inactives. De les 113 persones actives 104 estaven ocupades (53 homes i 51 dones) i 9 estaven aturades (3 homes i 6 dones). De les 25 persones inactives 3 estaven jubilades, 21 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».\nEl 2009 a Orveau hi havia 72 unitats fiscals que integraven 207 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 22.000 €.\nDels 5 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 1 d'una empresa immobiliària, 2 d'empreses de serveis i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».\nL'any 2000 a Orveau hi havia 3 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 498 hectàrees.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Orveau\nRésumé statistique[Enllaç no actiu] Fitxa resum de dades estadístiques d'Orveau a l'INSEE.\nÉvolution et structure de la population[Enllaç no actiu] Fitxa amb el detall de dades d'Orveau a l'INSEE\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Orveau&oldid=29103678»


Ingressa a presó un home per cultivar 995 plantes de marihuana en una finca de Campredó ~ EbreDigital.cat\nAgents dels Mossos d’Esquadra i de la Policia Local de Tortosa han detingut un home de 64 anys, de nacionalitat holandesa i veí de Tortosa, com a presumpte autor d’un delicte contra la salut pública i un delicte de defraudació del fluid elèctric.\nEl 31 de gener una patrulla de cada cos policial va acudir a un requeriment ciutadà en una finca ubicada al camí de Soldevila de Campredó. Un cop hi van arribar els agents van detectar una forta olor a marihuana provinent d’una finca veïna on hi havia un xalet amb un magatzem adossat, per la qual cosa van iniciar una inspecció acompanyats pel propietari del terreny.\nEls agents també van requerir una inspecció per part de l’empresa subministradora d´electricitat la qual van constatar que la instal·lació elèctrica de l’habitatge es trobava connectada a la xarxa de manera fraudulenta.\nDavant d’aquests fets els agents van arrestar el propietari de la finca com a presumpte autor d’un delicte contra la salut pública i també d’un delicte de defraudació del fluid elèctric.


Carbó i Vidal, Josep - Músics per la Cobla\nCarbó i Vidal, Josep\nPalamós (Baix Empordà), 26 octubre 1912 - Santa Coloma de Farners (Selva), 4 gener 1988\nFill d’Eliseu Carbó i Parals. Residí a Santa Coloma de Farners des de 1923. Home polifacètic, pedagog, compositor i dibuixant. Als 10 anys va començar a tocar en un quartet junt amb el seu pare que el formà al seu costat. Tocava el violí i el violoncel. Amb aquest segon instrument fou solista de l’Orquestra Simfònica de Girona. És autor de més de 300 sardanes i altres obres corals, orfeòniques, operetes, etc. La primera sardana, Jovenívola, l’estrenà l'any 1927 quan tenia 15 anys. El 1981 amb rnotiu de la proclamació de Santa Coloma de Farners com a Ciutat Pubilla de la Sardana, fundà amb alumnes seus la cobla juvenil La Flama de Farners, la qual continua actualment malgrat la falta del mestre.\nHi ha un fet sorprenent amb la sardana Tres de febrer, la qual, malgrat tenir-la escrita de temps enrere, la va batejar amb el dia que les tropes de Franco van entrar a Santa Coloma de Farners el 1939.\n3 de febrer Sardana per a cobla 1939\naplec de Farners, L\_' Sardana per a cobla\nCosta Brava Sardana per a cobla 1936\ndelícies de L\_'Escala, Les Sardana per a cor a cappella\nDolça Catalunya Sardana per a cobla 1979\nEnjogassada Sardana per a cobla\nLluna de mel Sardana per a cobla\nnúvia del regiment, La Sardana per a cobla\nPrometatge Sardana per a cobla 1933?\npubilla catalana, La Sardana per a cobla 1933?\nPubilla de Farnés, La Sardana per a cobla\nque més m\_'agrada, La Sardana per a cobla\nA cau d'orella - A les dues Maries Roses (1987) - Aires de la Selva - Aliança (1950) - Ànima enamorada (1950) - Aplec a Sant Salvador (1980) - Bella dansa - Bosc endins (1994) - Canta un rossinyol a Manlleu (flabiol,1983) - De Sant Joan a Palamós (1987) - Dolça - Dos amics (dues tenores) - El campanar de Cabestany - El pati de les magnòlies - El rossinyol de la riera - En Quim i la Nuri - Èxtasi - Fadrins de tarabaus - Festa del cor - Gentil sentmenatenca - Glòria, al·leluia - Goig de vida - Invitació a la sardana (1985) - Jovenívola (1927) - L'Antoni - L'aplec de farners - L'aplec de Pineda - L'aplec d'Olesa (1982) - L'esperit colomenc (1979) - L'estrena de Sant Jaume - L’hostal de la Peira - L'oli d'Olesa - La festa de Sant Sebastià - La mainada de Salt (1983) - La petita Marta (1986) - La revolucionària - La sardana dels pomells - La tenora presumida (1950) - Les delícies de l’Escala (1951) - Les nenes maques de Santa Susanna (1986) - Lola (1932) - Maria Assumpció - Merceneta - Olot festiu - Onze primaveres (flabiol, 1977) - Quan l'aplec reneix (1986) - Rebrolls de Flaçà - Renaixement d'un aplec - Santa Coloma de Farners, ciutat pubilla (1981) - Santa Coloma mil·lenària - Tres de maig - Una del mestre - Viladamat poble estimat\nSardanes vocals amb lletra del mateix autor\nEl noi - Escolta'm - Fem rotllo - La festa major - Les delícies catalanes


Buch no descarta el confinament a casa com a última opció\nper ACN 14 de març de 2020 10:38\nEl conseller d'Interior, Miquel Buch, no descarta el confinament real a casa com a última opció, i insta l'Estat a actuar per les comunitats que no ho fan, no per les que sí que estan prenent "les decisions correctes i adequades". Buch ha indicat a Rac 1 que el Govern treballa "amb totes les hipòtesis", també la del confinament domiciliari. "No podem deixar de pensar-hi i saber com es realitzarà", ha afegit. Ha reconegut que li sorprèn que la Comunitat de Madrid "no hagi pres decisions" com les que ha pres Catalunya tot i tenir pitjors xifres d'infectats. També ha dit que el Govern està preparat per efectuar el confinament un cop l'Estat talli la circulació ferroviària, marítima i aèria.\n"Hi ha territoris amb xifres molt més negatives que no estan prenent mesures. Jo espero que el govern espanyol prengui aquestes decisions pels qui no les han pres, no pels que les estem prenent i estem reaccionant amb tot el sentit comú", ha subratllat en referència a la Comunitat de Madrid. Buch ha explicat que la fase 1 de confinament permet llibertat de moviments, i seria la fase dos la que implicaria el confinament als domicilis. "Però l'escenari que tenim capacitat per fer immediatament és el de la fase 1", ha indicat.


El nou tràiler de 'zoe valentine' mostra el personatge d'Anna Cathcart que tracta el dolor - Història\nL’espectacle s’estrena el 16 de gener.\nmillors productes per combatre l'acne\nAl novembre, vam obtenir la confirmació que Anna Cathcart protagonitzaria la seva pròpia sèrie, Zoe Valentine. Bé, finalment hem obtingut el primer gust de l’actor amb les sabates de Zoe, i podem proclamar que Kitty Covey seria orgullosa (i fins i tot podria ser BFF de Zoe).\nEl tràiler de la nova sèrie web de Brat va caure el 2 de gener i ens introdueix en el món de Zoe. Quan es va anunciar la sèrie per primera vegada, la premissa principal girava entorn d'un 'estudiant de primer any de secundària, la germana major del qual mor de càncer'. Però el nou clip de dos minuts va revelar una mica més.\nIgual que l'any passat A tots els nois que he estimat abans, Zoe Valentine També s’ocuparà de la pèrdua, el dol i la germanor, tot i que des d’un àmbit molt diferent. Enamorat de la màgia des de la infància, obtenim una breu visió de la vida de Zoe abans i després de la mort de la seva germana, Cleo Valentine, a 16 anys, que considera 'el principal acte desaparegut de tots ells'.\nAmb la màgia com a principal conductor metafòric, veiem a Zoe navegant per la pèrdua de la seva germana i tractant alhora el drama de secundària. També se'ns presenta a la seva millor amiga i companya de màgia Brody, l'exnòvio amic de Cleo Isaac Voy, un xicot amic de la jove joventut i un potencial interès amorós.\nLa sèrie s’estrenarà el 16 de gener, i sens dubte estem aconseguint algunes vibracions de Kitty del retratat d’Anna de Zoe. El Teen Vogue 21 menors de 21 anys L'alumne del 2018 aprofundirà en les dinàmiques familiars, personals i socials en aquest nou projecte. No podem esperar a veure.\nA part de Zoe, aviat veurem a Anna com a Dizzy Tremaine en el proper Descendents 3 i en el tan esperat (i, per fi, confirmat recentment) TATB seqüela.\nSofia Carson Mitchell Hope\nMireu el tràiler complet Zoe Valentine baix.\nVoleu més de Teen Vogue? Mira això: Manteniu-vos en contacte amb IRL a través del xat de grup


Art i Artistes: AMEDEO MODIGLIANI\nNu ajagut. 1917\nUn dels millors artistes del segle XX\nAmedeo Modigliani és un d’aquells artistes que en plena voràgine de les avantguardes artístiques va reeixir en bastir una obra personal, un estil propi, sense deixar-se encasellar en cap dels ismes de començament del segle XX. Modigliani no tenia ni ha tingut deixebles ni seguidors. Les seves obres són inconfusibles i aquesta identificació de l’obra amb l’artista és el reconeixement més alt de la categoria dels creadors. De Modigliani només n’hi ha un.\nEra un artista amb escola. Des de ben jove va freqüentar mestres de reconeguda solvència, com Giovanni Fattori, un dels impressionistes italians anomenats macchiaioli que ensenyava a l’Escola de Belles Arts de Venècia. A la Biennal hi va poder conèixer i aprofundir l’obra de Cézanne. També el van influir Toulouse-Lautrec i Gauguin. I l’època blava de Picasso de qui va ser-ne amic fins que es van barallar. Modigliani era un paio ben plantat i afable que en tenia molts d’amics: Apollinaire, André Dérain, Diego Rivera, Max Jacob, Chaïm Soutine. I els escultors Souza Cardoso i Brancusi.\nPerquè Modigliani era, al principi, escultor. Coneixedor de les canteres de Carrara i Pietrasanta esculpia directament la pedra. Les seves obres estaven influenciades per les formes arcaiques d’ídols i màscares primitives, però la salut i les dificultats econòmiques per adquirir matèria prima el van decantar a la pintura. I va esdevenir un dels millors pintors del segle XX. El cànon modiglianà, influït potser per les escultures gòtiques, presenta uns personatges amb el cap ovalat, els ulls ametllats, el nas llarg i recte, la boca formada per la intersecció geomètrica de dos semicercles, el mentó decidit, les orelles ben definides i ornades amb rics amulets i arracades...\nEls temes dels seus quadres són sempre retrats de models, dels seus amics, dels seus marxants, de les seves dones. Només té quatre paisatges d’una època en que, per motius de salut, es va haver d’instal·lar a la Costa Blava i el seu marxant li reclamava l’obra contractada. Els anys 1917, 1918 i 1919 van marcar les tres èpoques de pintura de nus, d’una contundència inapel·lable.\nEn moltes de les seves obres, sobre tot en els dibuixos, s’hi fa palesa la seva ascendència jueva amb inscripcions hebraïques. Els seus avis havien tingut una escola sefardita i tot i que Modigliani no va ser mai un jueu practicant, tampoc va oblidar-ho mai. Però la seva vida no va ser gens fàcil. Més aviat el va conduir a la tragèdia. A París, amb la vida bohèmia, amb escassetat de mitjans econòmics, es va lliurar a la beguda i a les drogues. La seva salut, malmesa per una pleuresia des de menut, es va veure empitjorada per una tuberculosi. I tot plegat el va menar a la mort als 36 anys, en plena joventut.\nLa seva vida – Amedeo Clemente Modigliani va néixer a Livorno el 12 de juliol de 1884. Era el més petit de quatre germans. A casa li deien Dedo. Els seus pares eren membres de la comunitat Sefardita jueva però vivien en un estat constant de ruïna econòmica. La seva mare el va autoritzar a estudiar art a l’acadèmia de Livorno, sota la direcció de Guglielmo Micheli, deixeble de Fattori. Allà, a més de pintura i dibuix hi va aprendre el sentit tràgic de la vida amb les lectures de Baudelaire, Lautrémont, Oscar Wilde i d’altres però també se li despertà la curiositat per l’art que es feia fora de les seves fronteres.\nPer raons de salut es va traslladar a estudiar a Florència i després a Venècia i amb les visites a les canteres italianes se li va despertar l’afició a l’escultura. A la Biennal hi va descobrir l’obra de Rodin, del pintor anglès Whistler i de Toulouse-Lautrec. L’obra d’aquest darrer el va impel·lir a traslladar-se, el 1906, a París on va intuir que s’hi coïa allò més avançat de l’art del moment. De seguida va entrar al cercle dels predestinats i va conèixer el Dr. Paul Alexandre que a més de ser el seu metge es va convertir en el seu protector i el seu patró. Amic d’Amedeo de Souza Cardoso, l’escultor, al Saló de Tardor de 1907 hi va presentar una obra. L’any següent ja n’hi tenia sis: dos retrats, dos nus, un esbós i un dibuix. L’any 1909 el Dr. Alexandre li va presentar l’escultor Brancusi. Modigliani va ensenyar les seves escultures al taller de Cardoso l’any 1911.\nEl 1914 va conèixer la poetessa anglesa Beatrice Hastings amb qui va viure un temps en el qual va deixar l’escultura per la pintura que cultivava a l’estil fauve. Al principi venia els seus quadres als cafès per assegurar-se la subsistència. Paul Guillaume havia estat el seu marxant però en conèixer Leopold Zborowski, poeta polonès que vivia de la venda de llibres i quadres, s’hi va contractar. El marxant el va socórrer en totes les seves dificultats. Li va facilitar estades al sud per refer la seva malmesa salut i fugir de la guerra.\nEl 1916 havia conegut Jeanne Hébuterne, una estudiant d’art de dinou anys amb qui va quedar lligat la resta dels seus dies. Van tenir una filla, Jeanne, nascuda el 29 de novembre de 1918. Quan Jeanne va tornar a quedar embarassada, Modigliani li va prometre que es casarien, però no hi van ser a temps. El 24 de gener de 1920, Amedeo Modigliani va morir de tuberculosi i l’endemà, la seva companya es va suïcidar, embarassada de nou mesos.\nUn final tràgic per un home que havia descobert noves formes de l’art a través del retrat, simplificant les formes, que buscava la psicologia del seu model més que la semblança física, en uns quadres sense perspectiva però amb colors frescos i vibrants. Una obra personal que el va fer entrar a la història de l’art com un dels millors pintors del segle XX.\nVV.AA. Modigliani. 1884-1920. Catàleg exposició del Centre Cultural de la Caixa de Pensions. Barcelona. 1983\nPublicat al Butlletí de l'Associació del Personal de la Caixa el mes de març de 2006\nPublicat per Climent Vilella a 4:50\nEtiquetes de comentaris: Hébuterne, Modigliani


Veïns en comptes de ciutadans | Opinió | EL PAÍS Catalunya\nVeïns en comptes de ciutadans\nS’han posat en circulació fórmules que els portaveus municipals utilitzen reiteradament, com “retornar als veïns, reservar per als veïns, protegir els veïns…”\n26 JUN 2018 - 19:16\tCEST\nVeïns de Barcelona, contra la massificació del turisme. Albert Garcia\nEncara que la proximitat de les eleccions ha fet miracles en termes de moderació terminològica, els portaveus de l’equip de govern de l’Ajuntament de Barcelona han mantingut la seva insistència en el concepte de veí com a subjecte polític, una tendència que ha generat expressions cridaneres, com la de veïnificació o fins i tot la més afirmativa de reveïnificació.\nAlgunes aportacions de la neollengua municipal semblen tenir una certa voluntat de permanència. Perquè, en definitiva, és un llenguatge que facilita que els mitjans de comunicació el reprodueixin i, en conseqüència, la transmissió del missatge. I, sobretot, la cohesió dels votants propis.\nNo és una qüestió que estigui excessivament allunyada de l’esforç de construcció d’un nou llenguatge que s’ha fet des de l’independentisme.\nLa veritat és que tenint en compte l’impuls que s’ha donat al concepte de veí s’han posat en circulació fórmules que els portaveus municipals utilitzen reiteradament, com “retornar als veïns, reservar per als veïns, protegir els veïns…”\nSón expressions que reflecteixen molt bé la unitat de missatge que l’equip municipal està mantenint en la seva comunicació, sens dubte, la més clara de les seves prioritats de govern. Són fórmules que concorden perfectament amb el llenguatge de les pancartes que s’exhibeixen en protestes i manifestacions, en particular les relatives al turisme, accions que posen en relleu, d’altra banda, una considerable discrepància entre la nòmina llarguíssima d’entitats convocants i el minso nombre de participants. És una immensa nòmina d’organitzacions que culmina en una FAVB molt ben situada en el competitiu rànquing de la subvenció pública.\nD’aquesta manera, una proposta relativament restrictiva com la de veí està desplaçant la universal o més comprensiva de ciutadà. És, en qualsevol cas, una distinció que té implicacions perquè rebaixa la centralitat d’un concepte, com el de ciutadà, que és el subjecte de referència en un sistema polític modern.\nPot ser il·lustratiu recórrer a la definició de veí que es troba als diccionaris. És veí, per exemple, aquell que habita amb d’altres en un mateix poble, barri o casa, que té casa i llar en una població, i contribueix a les càrregues o els repartiments, encara que actualment no visqui al lloc en qüestió.\nVeí té, per tant, una connotació limitativa. És el titular d’uns drets, bàsicament de caràcter privat. En definitiva, d’uns drets molt concrets relacionats amb la propietat, la possessió en sentit jurídic, la presència en un determinat espai territorial.\nPerò és una concepció que encaixa amb els pressupòsits fonamentals del plantejament populista i que en el cas de la política urbana que ens ocupa permet una fàcil integració en l’esquema dual casta/poble.\nÉs molt difícil referir-se als veïns sense que se susciti el seu contrari: el que no és veí, el foraster. És una oposició que remet molt directament a la lògica populista de reacció a la globalització, al rebuig dels intercanvis i a la desconfiança davant dels estrangers i visitants. En realitat, els continguts d’algunes pancartes dels grups antiturisme s’aproximen al sinistre martelleig de l’“on est chez nous” dels mítings de l’extrema dreta francesa.\nMolt diferent és la concepció jurídica de ciutadà, que remet a una titularitat de drets polítics i civils de caràcter universal, una condició que al nostre país es va consolidar amb el sistema constitucional i de la qual vam tenir un avançament a Catalunya amb la proclama de Tarradellas en el seu retorn de l’exili.\nDavant la visió territorial i identitària que suscita l’apel·lació al veí, el ciutadà reflecteix la idea moderna de la ciutat com a espai de llibertat no sotmès a la disciplina de les fronteres ni a la protecció de les banderes. En aquest context, la promoció del terme veí no pot amagar una determinada voluntat de divisió i confrontació.\nÉs el que es va reflectir, per exemple, amb la constitució de Turisme i Ciutat, un artefacte que va escenificar la projecció sobre l’àmbit del turisme de la partició de la ciutat en dues esferes, una mena d’adaptació municipal de la dicotomia entre els de dalt i els de baix, la casta i el poble, en aquest cas dels veïns i dels empresaris. És un esquema de confrontació ideal per a l’ofensiva antiturística que han anunciat per a aquest estiu els nois (i noies) d’Arran.\nXavier Roig és consultor.\nArticles escrits per Xavier Roig


Èxit del Centenari dels Pastorets d’en Folch i Torres - tornaveu\nÈxit del Centenari dels Pastorets d’en Folch i Torres\nRamon Folch i Camarassa, fill de Josep Maria Folch i Torres, llegint un passatge d'Els Pastorets\nUna ballada de sardanes a la plaça del monestir de Montserrat\nEl repartiment del caldo\nLloll Beltran, victoriosa. Fotografies: Joan Lorenzo Carcasó\nCentenari Els Pastorets, Coordinadora de Pastorets de Catalunya\nEl Centenari dels Pastorets d’en Folch i Torres (1916 – 2016) mereixia una celebració especial i l’ha tinguda. Des de la concentració d’àngels i dimonis a l’escalinada del TNC amb què es va inciar la commemoració el 17 d’octubre del 2015, la Comissió Organitzadora, formada per la Coordinadora de Pastorets i la Fundació Folch i Torres, ha organitzat una quinzena d’actes encaminats a homenatjar el popular dramaturg barceloní. Entre les activitats que s’han dut a terme, podem esmentar el bus turístic en què pastors, àngels i dimonis recorrien el centre de Barcelona (3 de desembre del 2015), la mostra fotogràfica que la Coordinadora de Pastorets de Catalunya va exposar al Metro de Barcelona (del 24 de desembre del 2015 al 15 de gener del 2016), el concurs de cuplets celebrat al Centre Parroquial de Sant Feliu de Llobregat (18 de setembre del 2016), la representació conjunta dels Pastorets de Folch i Torres a Palau-solità i Plegamans (1 d’octubre del 2016), el congrés internacional “El Nadal en escena”, que tingué lloc a la Universitat Rovira i Virgili de Tarragona i al Palau Marc de Barcelona (24-26 de novembre del 2016) o la representació sinòptica al Palau de la Generalitat (27 de novembre del 2016).\nEl tancament de la programació també va ser ben reeixit. Tots els admiradors del clàssic nadalenc de Folch i Torres estaven convocats el dissabte 10 al monestir de Montserrat. La jornada va començar amb una emotiva ofrena floral al monòlit de Folch i Torres al Camí dels Degotalls. Davant la placa d’homenatge, Ramon Folch i Camarasa, fill de l’autor, va llegir les paraules amb què el Lluquet elogia Catalunya al quadre vuitè d’Els Pastorets o l’Adveniment de l’Infant Jesús. Seguint l’acte de record, durant la missa conventual uns actors vestits de Lluquet i de Rovelló van presentar unes ofrenes, juntament amb representants de la Comissió del Centenari i dels sardanistes de Palau-solità i Plegamans.\nSortint de missa, i amb l’avinentesa d’un dia que començava a aclarir-se, els assistents participaren en una ballada de sardanes a la plaça del monestir. Fou el preludi d’un dels moments més originals de la trobada: el repartiment de caldo. Vestits a l’estil de Judea, un grup de pastors i pastores s’afanyaren a participar en aquesta divertida emulació de la coneguda escena dels Pastorets: el bosc nevat.\nSempre quedarà, com a record de la commemoració del Centenari, l’exposició itinerant “Goita, Els Pastorets! – Josep Maria Folch i Torres”, impulsada per la Fundació La Roda, comissariada per Francesc Foguet, professor de Filologia Catalana a la Universitat Autònoma de Barcelona, i que ha comptat amb la col·laboració d‘Eva Saumell (documentalista), Inés Valls (dibuixant) i Aixa Rocks (dissenyadora). Aquells qui encara no l’havien vista, tingueren l’oportunitat de fer-ho a l’espai d’exposicions de l’Hotel Abat Cisneros, on romandrà fins al dia 7 de gener, per després seguir voltant pel territori. La inauguració va anar a càrrec de Lenke Kovács, comissària del Centenari, de Lluís Folch i Pons, director de la Fundació Folch i Torres, i del Pare Abat Josep Maria Soler.\nEl Centenari dels Pastorets de Folch i Torres s’acomiadà amb una actuació de tancament que va culminar amb una última ballada sardanística com a ofrena al nen Jesús. Lloll Bertran, en el paper de Sant Miquel, i Toni Albà (ambaixador del Centenari) com a Satanàs, protagonitzaren una dramatització que féu les delícies del públic que la contemplava.


Nou tractament intensiu de bellesa facial\nMercadona llança aquest Nadal el programa intensiu de 14 dies 'Reactiva la teva pell', amb ampolles concentrades indicades per a tot tipus de pells\nTractament intensiu de bellesa facial de Mercadona / Cedida\nRedacció 18/12/2020 8:21 am\nL’ordre d’aplicació comença amb les ampolles detox antipol·lució, que protegeixen de la contaminació i de la llum blava dels dispositius electrònics, com ara ordinadors i telèfons mòbils. Seguidament s’apliquen les ampolles de tractament antiestrès per calmar la pell, que aporten suavitat i frescor, i les hidratants, que també suavitzen les arrugues per la seva acció d’ompliment.\nA continuació, les ampolles amb efecte regenerador promouen la creació de col·lagen i elastina, seguides de les de fermesa i elasticitat, antiarrugues i lluminositat. Cadascuna d’aquestes set cures s’aplica durant dos dies.\nL’empresa VIOKOX és el proveïdor Totaler d’aquest producte, que elabora al seu centre de la localitat valenciana de Picassent. L’empresa es troba en un procés de creixement, en què ha renovat la maquinària, ha ampliat la capacitat envasadora de pots i ampolles, i ha implantat un sistema de visió artificial per al control de l’etiquetatge.


Montornès del Vallès Divendres, 26.2.2021 18:00h\nRepresentants de Montornès en Comú i Esquerra Republicana de Montornès del Vallès, han mantingut un seguit de trobades per continuar posant en comú la situació actual que com a conseqüència de la COVID19 travessa Montornès i en especial el seu veïnat. Aquestes trobades formen part del treball engegat a finals de l’any 2020 que va permetre l’aprovació del pressupost de l’anterior exercici ...\nMontornès del Vallès Dimecres, 9.1.2019 23:15h\nDes d’ERC i el Jovent Republicà de Montornès del Vallès volem condemnar enèrgicament la greu agressió masclista que va patir una dona el passat 7 de gener a Montornès del Vallès. Sempre hem expressat que no es pot tolerar cap classe de violència masclista al nostre municipi i a la nostra societat, per això ens consterna aquesta agressió masclista i volem expressar tot el nostre suport a la víctima i la seva família, així com el nostre absolut rebuig contra aquesta agressió masclista, que malauradament ha tingut lloc al nostre municipi. També desitgem una ràpida millora a la víctima que es recupera a l’Hospital de la Vall d’Hebron amb un pronòstic greu, però estable. Amb aquest comunicat volem expressar, a més, que ens adherim a les concentracions proposades per la Taula de la Igualtat de Montornès del Vallès el dia 25 de cada mes a la Plaça de la República, per evidenciar a totes les víctimes de la violència masclista. Des d’ERC i el Jovent Republicà ...\nVallès Oriental Dimarts, 30.3.2021 11:00h\nEls propers dies hi haurà la segona moció de censura al Vallès Oriental d’aquest mandat, i per segona vegada serà contra una alcaldia republicana i de les mans d’En Comú-Podem, que venien a canviar les coses i que han acabat fent tornar als de sempre, als de la vella política de sempre; clientelar i allunyada de les polítiques valentes i transformadores de l’esquerra. Ara es el torn de Sant Fost de Campsentelles i del nostre company, l’alcalde Carles Miquel i el seu grup. En Carles i la gent d’Esquerra Republicana a Sant Fost han liderat l’ajuntament des de la honestedat, el rigor i la valentia amb unes polítiques d’esquerres valentes i justes, sense mirar el resultat a curt termini. Cal consolidar una altra manera de fer políticai per això ha fet canvis en la gestió municipal perquè el consistori sigui i treballi per a tota la ciutadania de Sant Fost: al costat del món educatiu, impulsant el comerç local, millorant les relacions amb els municipis de l’entorn, ...\nTuits de @ercmontornes


Perd la vida una parella de la televisió en caure des d'un dotzè pis\nSarah Arauco i Dagner Rojas a 'Calle 7' | Twitter\nLes primeres investigacions han apuntat que es tractaria d'un feminicidi i d'un posterior suïcidi\nper Nadine Salinas 30/04/2021 18:24h\nDagner Rojas i Sarah Arauco, dos exconcursants del programa 'Calle 7', han mort aquest dimarts, 27 d'abril, en caure des del pis 12 d'un edifici a la ciutat de Santa Cruz, a Bolívia.\nEls dos joves portaven sent parella des de la seva participació en el xou de televisió i convivien junts en aquest mateix lloc. Tots dos han mort a l'instant per l'impacte.\nEl moment en el qual tots dos cauen des del pis 12 de l'edifici ha estat gravat per diversos veïns i amics que han vist aquest esquinçador succés.\nPrimera hipòtesi: feminicidi i posterior suïcidi\nLes autoritats van destacar com a primera hipòtesi que podria tractar-se d'un feminicidi i d'un posterior suïcidi. Una premissa que va agafar força després de la publicació del vídeo del succés en el qual es pot veure que primer cau Sarah Arauco i que després ho fa Dagner Rojas.\nAlguns coneguts de la parella, així mateix, van assegurar a 'Efe' que ell era molt gelós amb la seva parella i que això els portava a tenir constants baralles.\nA més, d'acord amb les imatges que gravades del moment, l'incident en el qual tots dos han mort va tenir lloc arran d'una renyina entre ells.\nUna hipòtesi que ha estat confirmada per la Força Especial de Lluita Contra la Violència (FELCV) de Bolívia. Aquesta agrupació ha conclòs que es tracta d'un feminicidi seguit d'un suïcidi.\nUna publicación compartida de sarah Arauco Mendoza (@sarita_arauco)\nPel que sembla la parella havia estat barallant-se una estona abans de morir, i Dagner va acabar agredint a Sarah abans que tots dos caiguessin des del pis 12 de l'edifici de l'avinguda Paraguá en la qual residien junts.\nJosé María Velasco, el director de la FELCV, ha confirmat que Sarah va ser víctima de violència de gènere per part del seu nòvio, amb el qual s'anava a casar el pròxim 11 de maig.\nLes autoritats han descobert això gràcies als mòbils de tots dos. Els investigadors del cas han trobat diversos missatges i una fotografia en la qual Sarah assegurava que havia rebut un cop a la cara per part de Dagner.\n«En el mòbil de la dona trobem missatges, de la una de la matinada del dimarts, que diu: 'Mira el que vas fer'. I ho acompanya d'una foto que evidencia un hematoma en el pòmul i ull dret de Sarah, la qual cosa confirma que va haver-hi ultratge abans del desenllaç fatal», ha explicat el cap de la Policia boliviana.\nEl testimoniatge dels veïns\nA pesar que s'ha confirmat que va haver-hi maltractament físic abans de l'incident, no s'ha pogut confirmar amb certesa que es tracti d'un feminicidi i d'un posterior suïcidi. Aquesta és la principal hipòtesi que estan estudiant les autoritats i a la qual han apuntat tots els indicis.\nNo obstant això, una parella del pis 13 de l'edifici ha assegurat que Dagner va intentar subjectar a Sarah per a evitar que es precipités, però no ho va aconseguir, i van acabar caient els dos.\n«Obrim la nostra finestra i vam veure que estaven en el pis de baix. Ella estava penjada i ell l'agafava dels braços, però ella no estava cridant, ni forcejant, ni res. Nosaltres parlem i ella ens escolta, puja la mirada, però no ens diu res», han relatat als mitjans locals.\nLes autoritats encara es troben investigant què ha estat el que realment ha succeït. «Estem processant l'escena. Lamentablement no volem fer una altra cosa que fer una bona feina, que arribi el fiscal de districte i donarem els detalls».\nNo obstant això, tot sembla apuntar al fet que serà tipificat com un feminicidi i un posterior suïcidi d'acord amb el que està establert en l'incís 6 de l'article 252 de la Llei Integral per a Garantir a les Dones una Vida Lliure de Violència de Bolívia.\nEn ell s'estableix que es produeix un feminicidi «quan amb anterioritat al fet de la mort, la dona hagi estat víctima de violència física, psicològica, sexual o econòmica, comesa pel mateix agressor».\nAnar a portada Última hora Televisió Última hora Defunció Última hora Parella\nLa indirecta d'Olga Moreno a Rocío Carrasco: «A mi mai m'ha cridat un home»


Los goigs a llaor del gloriós Sant Clandestí — Josep Vallverdú\nLos goigs a llaor del…\nImprempta Martí. Les Borges Blanques, 1970\n… Sant Clandestí no ha existit mai, però era una possible, plausible i pertinent advocació per a la vida dels catalans en aquell fosc període de racionament, consignes, presons i repressió. Vaig fer una edició molt limitada dels Goigs, a la impremta Martí de les Borges Blanques, anys després. Els Amics dels Goigs de Barcelona devien llegir al cap d’uns quants anys la notícia de l’edició particular i me’n van demanar una còpia, molt possiblement per poder-la exhibir, peça única, dins la seva valuosa col.lecció de tots els sants haguts i per haver.\nTranscric una mostra de l’arrencada dels Goigs, el començament:\nVos que en coses amagades\nfóreu sempre bon padrí\nguardeu-nos de maltempsades\nGloriós Sant Clandestí.\nVostre culte tingué inici\nen remota antiguitat\ni avui dia és el desfici\nde la catalanitat.\nCom que en aquest món, si bades\nja ets rojo-separatí\nGloriós Sant Clandestí… etc.\nEls Goigs estampats a can Martí, de les Borges Blanques, porten l’orla corresponent, composta amb figures de conspiradors, policies, àngels, trabucs, multicopistes, porres i garrots, tot dibuixat magistralment i engrescadament per l’escultor Manel Cusachs, de Mataró, un amic de pedra picada, mai més ben dit…\n(Josep Vallverdú, Pelegrí dels Mots. Lleida: I.E.I., 2007. Pàgina 153)


Presenten 'Trencant mites', un documental sobre les trobades entre infants i gent gran a Rubí - Diari de Rubí\nPresenten ‘Trencant mites’, un documental sobre les trobades entre infants i gent gran a Rubí\nVisita d’una delegació europea per observar el projecte ‘Pesa i pensa’\nÈxit aclaparador a la cinquena edició de la Fira del Vi de Rubí\nat 27 d'octubre de 2017\nSota el nom de ‘Trencant mites’, aquest dimecres s’ha presentat a l’Ateneu un documental que recull les experiències viscudes durant dues jornades d’intercanvi que van compartir els membres del Consell dels Infants i Adolescents i el Consell de la Gent Gran de Rubí.\nLa iniciativa va sorgir de la voluntat d’aprofitar que Rubí disposa d’aquests dos òrgans participatius per propiciar un espai d’interacció entre els seus membres. La idea és que es poguessin conèixer mútuament, saber quin és el treball de cada consell, a partir de diferents dinàmiques, trencar la barrera de l’edat i els mites que cadascun dels dos col·lectius podien tenir l’altra generació. La finalitat era treballar conjuntament per fer visible els valors de l’altre i la necessitat i la riquesa dels intercanvis intergeneracionals.\nLa primera sessió va ser a l’abril i va consistir en un primer contacte entre els dos consells, on els membres es van presentar i es van explicar el funcionament d’aquests òrgans participatius. La segona sessió va ser el 3 de maig. A partir d’un joc de rols, infants i gent gran van debatre sobre què poden aportar els uns als altres, en quins temes poden treballar plegats i com poden millorar la seva convivència, la trobada va finalitzar amb un berenar saludable conjunt i l’escenificació d’un ‘mannequin challenge’.\nLes dues sessions es van enregistrar i a partir d’aquest vídeo s’ha muntat el documental de 20 minuts, que ja es pot visualitzar al canal de Youtube de l’Ajuntament. Els membres dels dos consells s’han mostrat molt satisfets per l’experiència que han qualificat de molt enriquidora.\nSegons l’alcaldessa, Ana M. Martínez, les trobades “han servit per reforçar vincles” i considera que “l’objectiu final de tot aquest treball és que tant un consell com l’altre puguin participar d’allò que es dissenya i es treballa a la ciutat”.


Descobrint Vancouver: abril 2011\nSalt Spring Island, so much fun!\nDijous passat vam decidir amb l'Amaia que vindria a passar el cap de setmana a Salt Spring Island, la illa feliç jeje Això volia dir que jo necessitava quedar-me una nit més a casa de la parella de jubilats encantadors i els hi vaig proposar d'ajudar-los en el que vulguéssin a canvia d'una nit més amb ells.\nLa Jeanne i el Rob s'acabaven de mudar així que em va demanar si podia treure roba que encara tenien en maletes i endreçar el que és el vestidor. Jo encantada, ordenant la roba en el quartet, escoltant música i fent skype.\nPer la tarda vaig ajudar a la Jeanne a fer el seu "producte". Fa poc que s'ha posat a vendre uns gots de vidre forrats amb paper o teles, per posar les espelmes. I ens vam passar la tarda, les dues "mano a mano", fent potets i més potets pel mercat d'artesans que fan cada dissabte al poble principal de la illa, Ganges.\nDivendres, després d'esmorzar, vaig aprofitar i vaig anar amb la Jeanne a Ganges. Em vaig despedir dels dos i la Jeanne em va dir algo com que havia estat com la seva filla, que mona... M'ha encantat conèixe'ls i puc dir que he après petites coses d'ells.\nUn cop a Ganges vaig anar al centre d'informació i em van recomanar que ens estéssim a LakeSide Gardens, una mena de càmping amb cabanes davant del llac, i casetes més grans amb jacuzzi i tot.\nAl arribar l'Amaia vam anar al super i vam comprar uns bons bistecs jeje Ella menja algo més de carn que jo, però només pollastre, i les ganes de bistec també les compartim!\nAl arribar al llac, la oficina estava tancada i començava a ploure, però vam veure que la primera cabana estava oberta i ja ens hi vam instal·lar, després de deixar un missatge al contestador a l'home de l'oficina.\nQuina monada de cabana!! En vam mirar unes quantes, però la primera era la més maca de totes. Just davant del llac, apunt per fer foc a fora, fogons, nevera, i un llit de matrimoni a dalt de tot. No podiem estar més contentes... Vam intentar fer la carn a la brasa, però no va haver-hi manera d'encendre el foc perquè només teniem un tronc i moll. Vam desistir i la vam fer als fogons. També teniem patates, però no teniem oli i vam fer un invent i vam poder menjar alguna patata jejeje\nDesprés del que per nosaltres havia estat un tiberi, vam començar a veure una pel·lícula que ja teniem apunt, "No me abandones nunca". Va estar bé, una mica rara però, i l'Amaia es va adormir a menys de la meitat jejeje Raro que jo aguantés...\nDissabte vam esmorzar tranquilament, vam fer skype amb l'Ariadna i el Marc i vaig poder veure la panxeta! Vam agafar el bus i cap al mercat d'artesans! Feia sol tot i que el vent era fred. El mercat estava ple de paradetes de tot, de bisuteria, pastisseria, instruments, porcelana, gerres de vidre, formatges, pa, xocolata, remeis casolans, roba i molt més. I també hi havia la Jeanne amb els seus potets per les espelmes, que els hi ha posat el nom que li vaig proposar: Jolie Lights.\nVam estar passejant i passejant i al final del mercat, en el parc, hi havia un grup de nens i nenes cantant "Over the rainbow". Vam seguir caminant rodejant el port i vam anar a parar al Tree House Cafè, on vam parar a dinar. Una mica més de botigues després de dinar i vam tornar cap al Tree House Cafè, on hi havia música en directe de 6 a 9pm. Teniem una bona taula, aprop del grup i de seguida es va anar omplint així que vam dir que podiem compartir la taula amb algú. Se'ns van assentar dues dones simpàtiques, una d'uns 50 i pico i l'altra d'uns 60 i pico. Ens van estar interrogant una mica i després els hi epxlicàven la nostra història a tots els seus amics que anàven entrant jeje Els del grup de música eren molt simpàtics també i vam riure molt amb tot aquell grupet de gent de la illa, simpàtics, educats i feliços.\nPer tornar a la nostra cabaneta havíem de trobar algú que ens hi portés, i com tots els illencs ens havien dit, fer dit a la illa era segur. Al cap de poc de caminar ens va parar un home que ens va anar explicant la seva vida i ens va deixar a la porta del càmping al costat del llac.\nEl pla per acabar la nit era posar-nos una pel·lícula i fer crispetes. No teniem mantega, però els hi vam demanar a la parelleta de la cabana del costat. El problema és que vam comprar les crispetes de bossa que es fan al microones, i al fer-les a la paella n ova resultar gaire, per no dir gens... Però tampoc ens va importar gaire, al cap de 20 minuts de pel·lícula ja dormiem les dues jejeje\nDiumenge al despertar també feia bon dia! Vam esmorzar fent skype amb els pares, ensenyant on estàvem i vam anar a voltar pel càmping. Haguéssim volgut provar les canoes, que ens entrava dins el preu, però feia massa vent.\nEns vam passar el matí jugant, corrent cap aquí i cap allà anar fent fotos. Vam deixar de ser les "nannies" per ser les nenes! I amb aquells gronxadors davant del llac no podiem fer res més!\nDesprés de disfrutar com petites vam recollir les coses i vam agafar el bus cap a Ganges i allà ens vam despedir amb l'Amaia, després d'un altre gran cap de setmana. A mi m'esperaven dos ferries més, un bus, el tren, el seabus i un altre bus abans d'arribar a casa i veure què m'hi trobaria. A casa hi havien els "ocupes", la família d'amics que han de tenir un bebè a casa aquests dies... A veure com va tot, però de moment la nena segueix aguantant dins la panxa.\nVaig passar la setmana bastant tranquila, només amb una cosa al cap. Quan estava al ferry de tornada a casa em vaig adonar que a principis de maig se'm acaba el temps per estar per Canadà, perquè els de immigració encara no m'han dit res de la meva sol·licitud. I anar pensant em vaig adonar que ja en tenia prou. Que dos mesos més fent tanta feina com ara no els volia passar i que ja em pesaven massa les coses que trobo a faltar de casa. I així de precipitat vaig veure que volia tornar cap a casa, i un cop decidit em vaig sentir més tranquila. El següent pas era intentar canviar els bitllets i parlar amb la família, que encara estàven a Mèxic de vacances...\nEls bitllets, després d'una mica de complicació, vam aconseguir canviar-los, torno d'aquí menys de dues setmanes! Quan hi penso m'emociono, de les ganes que en tinc, però a la vegada sé que em costarà deixar el que tinc aquí i la vida que he fet i he compartit aquests vuit mesos amb la Laurie, el Todd i les nenes.\nEl segon as va costar més. El dijous a les 11 de la nit arribàven de Mèxic, però el següent matí havien de marxar dora cap al ferry per anar a Vancouver Island uns dies. Només arribar, la Laurie va anar directe al lavabo amb les nàusees. Les nenes van venir corrents a abraçar-me i no es deixaven parlar la una a la altra amb les ganes d'explicar-me coses del viatge, me les hagués menjat... I el Todd em diu que han d'anar a Vancouver Island perquè una neboda seva de 17 anys i tetraplègica de naixement ha mort. Quin panorama... Al final les notícies van esperar al matí següent. Ara ja està passat, ja ho saben fins i tot les nenes i ells s'ho han pres bé, cosa que m'ha aliviat moltíssim...\nD'aquí poc més, que vaig un cap de setmana endarrerida!\nPublicado por Cris Gómez en 22:41\nHappy Hippie Island\nHe trobat el lloc perfecte per jubilar-se.\nUna illeta entre Vancouver i Vancouver Island. Salt Spring Island.\nOvelles, granges, prats, mar, casetes de fusta, flors i artistes de tot tipus...\nVaig arribar dilluns amb el ferry i vaig anar caminant cap on viuen la Jeanne i el Rob, que els vaig trobar a través de la pàgina de "Couchsurfing". I com de costum, amb la flor al cul, m'he trobat amb una parella encantadora...\nElla en té 57, va créixer a Canadà i després a San Francisco. És professora de yoga, escriptora i acaba d'entrar en el món dels artesans de la illa. Després ho explico millor.\nEll en té 59, va ser professor de psicologia, i és guitarrista.\nVaig arribar després de sopar i vam estar xerrant durant una bona estona sobre els viatges que han fet. Fa només sis mesos que viuen a la illa i fa només una setmana que viuen a aquesta casa. L'any passat el van passar a El Cairo, Egipte, però van fer només un dels tres anys que hi tenien el contracte perquè no hi acabaven d'estar bé. I han acabat visquent en aquest petit paradís de tranquilitat i bona vida.\nDesprés d'explicar-nos una mica la vida, en Rob va ambientar una mica amb unes quantes peces amb la guitarra i cantant, i la Jeanne s'hi va apuntar. Que monos... Una bona rebuda!\nI de dormir al sofà res de res, una habitació per mi amb llit de matrimoni, grans finestres i de d'on escolto les granotes. La casa està al costat d'una petita granja on hi tenen ovelles, ovelles Jacob, no gaire comuns.\nMolts dels habitans de la illa són artistes i hi ha una ruta d'"estudis" o tallers, on pots anar a veure què hi fan. Per exemple, hi ha qui fa els formatges, qui fa el pa, qui fa ceràmica, llanes, bisuteria, peces treballades de fusta, pintura, escultures... De tot. A de la carretera vas veient tot de cartells que marquen els estudis i et diu si estàn oberts ja que encara es considera temporada d'hivern.\nGanges és el poble més gran de la illa, i cada dissabte van el "Saturday Market" on 140 artesans van a mostrar els seus productes. No me'l vull perdre!\nPer esmorzar, torrades amb mermelada de fruites del bosc, el pa de nous dels especialistes de la illa. Un bon començament del dia jeje\nEl dimarts la Jeanne i el Rob tenien una cita a Victoria, així que em van deixar a un centre de yoga perquè el veiés i vaig anar caminant cap a la granja on fan els formatges. Podies veure com feien els formatges i com els empaquetaven. El millor, la botiga. Podies provar qualsevol dels formatges que fan, amb torradetes. N'hi havia d'oliva i anxova, all, alfàbrega, llimona, pebre, picant, de trufa i fresc. No cal dir que eren boníssims... Vaig sortir de la botiga amb cinc formatges i 40 dollars menys!\nLa següent parada era un parc al sud-est de la illa, però tenia 10 km pel mitg des de la granja dels formatges. Però un altre cop, la sort al meu favor. Just surto de la botiga vaig veure un noi que anava a marxar i al preguntar-li em va dir que anava cap a Ruckle Park, on jo volia anar. El noi devia tenir uns 30 i pico, dona i era carter de Vancouver que tenia uns dies de festa. Em va anar perfecte!\nVam anar junts cap allà, vam estar passejant pel parc, molt maco, que tocava al mar i es veien passar els ferries. Fins i tot feia una mica de sol i tot! I després de caminar vorejant les roques, vam parar i de sobre veiem ballenes!! La gent paga 100 dollars per pujar a un barco sense saber del cert si veuran balenes o no. I nosaltres les teniem allà, unes cinc balenes, Fins i tot se sentien, i es veia com treien aigua com un sortidor i treien gran part del cos fora l'aigua. Uauuu... no podia dir res més!\nUna estona després vam veure una foca també! Al final del dia semblava que hagués anat al zoo: ovelles, cavalls, galls d'índi, balenes, foques, àligues, vaques, burros, bambis...\nQuan vam poder dir algo més que "uaaaau" vam anar a comprar una mica de pa del bo i vam anar a un altre parc de la illa, el Maxwell Provincial Park, el punt més alt de la illa i on esperavem veure bones vistes mentres atacavem el formatge.\nQuin dia... Però per acabar, la Jeanne em va portar a una casa on pots fer sauna i tenen un jacuzzi al aire lliure, et senties en mig del bosc i també se sentien les granotes jeje Quin relax... I de mentres anar xerrant amb la Jeanne, és encantadora.\nDimecres va ser dia de voltes i compres amb la Jeanne, aproditant que havia de fer alguns recados a Ganges. Mentre ella estava amb els de les assegurances, me'n vaig anar a una petita llibreria que era una monada. Estantaries i més estantaries plenes de llibres, de nous i de vells, fins a l'últim racó. A la zona de rebaixes vaig trobar dos llibres de segona mà que m'aniràn bé per l'anglès.\nPer dinar vam anar a un petit bar-restaurant, el Tree House Cafe. El nom li ve per l'arbre que hi ha al mig. El menú tenia molt bona pinta, tot organic, com no poda ser menys. La vaig convidar a dinar per compensar una mica que m'estiguin tractant tant bé. Mentre menjavem l'entrepà i l'amanida vam estar parlant sobre Amèrica i la religió, i de lo genials que es veuen els americans i del que comporta deixar que la religió et digui com viure la vida. És molt interessant escoltar què en diuen els propis americans.\nDesprés vam parar a on la propietària de la sauna té una altra botiga i em vaig acabar comprant unes cremes que havia provat el dia anterior, però és que amb la olor que fan...\nI abans de tornar cap a casa vaig parar a una botigueta plena de coses de decoració, roba, collarets, monaders... I em vaig comprar un mocador per recordar l'estil hippie de la illa.\nPer acabar el dia, el Rob em va portar a un assaig de la banda on fa poc que toca, Lane 31. I després cap a un pub de Ganges on els dimecres fan sessions obertes a tothom de música en directe. Bon folk i country. El Rob fa 25 anys que toca la guitarra i canta bé també. Vaig fer uns quants vídeos i fotos i al marxar, la noia que s'encarregava del so em va demanar si li podia enviar per posar-les a una revista de la illa. Quina gràcia!\nAl acabar de tocar, un dels nois que havia tocat i el seu amic van preguntar si algú tornava cap a Fulford Bay i van venir amb nosaltres.\nAvui al matí havia de decidir quin plan fer. Haviem dit amb la Amaia, la menorquina, que tornariem a quedar i al final demà vindrà cap a la illa! Així que podrem anar al mercat :)\nHe parlat amb la Jeanne i li he dit que si em podia quedar una nit més, que la podia ajudar amb el que volgués. Com que s'acaben de mudar, encara tenien roba en maletes, així que he estat fent d'organitzadora d'armaris i després l'he ajudat a fer uns posa-espelmes que va a vendre al mercat. Són moníssims i ha estat entretingut. Abans de sopar hem anat a casa una amiga seva que té unes vistes impressionants del mar i un gos simpàtic jeje\nHem sopat i ens hem posat a mirar la televisió , i després la Jeanne ha anat a una reunió femenina com les de les pel·lícules jeje\nUna cosa curiosa és que vas per la carretera i et trobes estands de fusta on hi pot haver flors, ous, cases d'ocells de fusta o qualsevol cosa que la gent vulgui vendre. Mira si són honestos que confien en que la gent pagarà. No hi ha ningú, ells deixen una caixa pels diners i confien. Prova de fer això a Espanya i a veure què passa... En aquesta foto, la caixa dels diners té candau, però és que en altres fins i tot la deixen oberta per a que t'agafis el canvi! Aquests canadencs són únics...\nTenia la sensació que em deixava algo per explicar, i és que aquest matí ens ha vingut a visitar l'home dels pastissets i ens ha portat pastes de mango, pera i gingebre i no sé què més.. ohmygod! jejeje\nM'estaré a la illa fins diumenge i després crec que ja tocarà tornar cap a casa i veure quin plan hi ha amb la família ocupa que esperen el bebè, si és que no l'han tingut ja...\nAra estem el Rob i jo al menjador, ell amb la guitarra, jo amb l'ordinador i amb l'espatec del foc i la televisió de fons.\nMare! Ahir vam fer carn per sopar!!! jejejeje\nPD. Aquí teniu la casa de la Jeanne i el Rob on he passat els últims dies.\nPublicado por Cris Gómez en 23:02


La cuina de la Marta: Noodles amb verduretes\nNoodles amb verduretes\nAvui una recepta típica japonesa: els noodles, que són una pasta d'arròs que utilitzen molt a Japó (allò típic que menja el Dr. Slump i el Songoku amb els "palillos" quasi sense mastegar).\nPrimer de tot vull dir que aquest cop la recepta no l'he fet jo, sinó que l'ha fet la Nui, una gran amiga i també companya de pis. Ja l'haviem provat un dia i com que ella feia el sopar (jo estava al laboratori) li vai demanar que fes fotos per poder-les penjar al blog. Aquí va una foto de la cuinera!!!\nDe fons hi ha la decoració del nostre pis, i mig amagat i fent el ruc (per variar) el Marc.\nBé centrant-nos en la recepta:\n1 porro (dels de verdures eh)\n1 mica d'oli\n250g de Noodles (Per si no sabeu on comprar-los, jo els compro al Bonpreu, que hi ha un apartat d'ingredients d'altres països)\nEs tallen les verduretes i es posen a coure en una paella amb poc oli o en un wok (si el teniu).\nUn cop estan daurades es posa en un got la salsa de soja, el vinagre de mòdena i el sucre i s'acaba d'omplir amb aigua fins a 2/3 del got.\nEs tira a les verduretes i es deixa a foc baix durant 10 minuts.\nMentrestant es couen els noodles segons les instruccions de l'envàs.\nUn cop els noodles estan cuits, s'escorren i es barrejen a la paella amb les verduretes. Es posa el foc més fort i es deixa coure durant 5 minuts a foc mitjà, per a que agafin el gust de les verdures i la salsa.\nEs serveix i ja es pot menjar! Bon profit!\nPublicat per Marta Caminal a les 12:14:00\nEtiquetes de comentaris: pasta i arròs, verdures\nPipin ha dit...\ndoncs ho vam fer ahir, en comptes de posar esberginia vam posar pebrot i gambes pelades i va quedar boníssim!!! petó!\n18 de gener de 2009 a les 22:05\nJo puc confirmar que estava boníssim!!! Va ser un bon inici de la nit. Un petonas\n20 de gener de 2009 a les 1:20\nHola! he conegut fa poc el teu bloc i tafanejant he trobat esta recepta tan bona. Jo just ahir vaig publicar una de pareguda però només amb salsa de soia. Supose que com l'ha fet la Nuria amb vinagre i sucre quedarà agredolça i molt bona. He vist que portes anys per la blogosfera, tot i així si et vols passar pel meu bloc, t'he deixat un regalet. Realment no sóc gaire d’aquestes coses però l’he rebut 4 vegades i bé, al final m’hi he posat\n4 d’octubre de 2012 a les 22:33\nAmanida tèbia de mongetes amb vinagreta de mostass...\nPastís de patata català\nCouscous amb pollastre curry i verdures\nAmanida de tomàquets d'estiu