La Plataforma – Can Batlló\nLa Plataforma es reactiva l’any 2009 després d’alguns anys de latència. Davant l’incompliment sistemàtic per part de l’Ajuntament de tots els terminis i tots els calendaris relacionats amb el projecte, el 2009 llencem un ultimàtum: “Si al juny de 2011 les màquines excavadores no estan en el recinte de Can Batlló, entrarem nosaltres i començarem a construir l’espai públic i equipaments que necessitem”. La regidora del Districte riu. És gener de 2010, 34 anys després que s’aprovés el PGM de 1976, i darrera aquesta afirmació comença un moviment reivindicatiu popular, un compte enrere [tic tac, tic tac, marcava el rellotge], per a l’entrada al recinte.\nEl compte enrere es desenvolupa “in crescendo” amb l’estratègia d’enfortir i legitimar el moviment, i amb el suport de múltiples associacions i moviments socials del La Bordeta, Sants i la ciutat. Un procés intens que culmina en un context històric i social concret: les ocupacions de les places arran del moviment del 15M.\nA menys d’una setmana de la data assenyalada per l’entrada veïnal, l’11 de juny de 2011, l’Ajuntament, degut a la pressió social i l’alta repercussió mediàtica, cedeix una de les naus de Can Batlló a la Plataforma, com a equipament social autogestionat pel veïnat de Sants i la Bordeta; neix el Bloc Onze.\nL’11 de juny se celebra que, amb l’obertura d’una part del recinte per a ús públic, comença una nova etapa en el procés de rehabitar i transformar Can Batlló.\nDes d’aleshores la Plataforma Can Batlló és pel barri s’ha mantingut activa com a espai de reflexió i reivindicació entorn el recinte, repensant col·lectivament com ha de ser la transformació de Can Batlló. Analitzant i posant en crisi la proposta de transformació definida segons un model de ciutat caduc, en què la tàbula rasa era l’eina principal per a modificar grans àrees urbanes. Des de la Plataforma s’ha treballat per obrir el recinte al barri, permetent el pas de viananats a través del recinte pel Carrer Onze de Juny de 2011. Tot i el que hem aconseguit, des de la Plataforma seguim amb la reivindicació. El barri segueix necessitant els equipaments, els habitatges i la zona verda previstos des de fa tants anys.


Cegados por el sol · Senderi\nAl marge d'aquest paisatge tan carregat de bellesa i d'aquest paisatge humà tan benestant ens trobem amb un altre paisatge: el que forma un grup d'immigrants que arriben a l'illa de manera clandestina. La seva presència, mig amagada però evident, fa que contrastin els seus problemes amb els embolics dels quatre habitants de la casa que viuen molt bé, però no acaben de saber-ho. La presència dels desheretats de la terra serveix per treure relleu als maldecaps dels protagonistes principals que no deixen de patir problemes ridículs si els comparem amb els que viuen els que han arribat com han pogut a l`illa fugint de la misèria.\nCal destacar les interpretacions de Ralph Fiennes, esplèndid i deixat anar, que té una escena de ball que tens ganes que no s'acabi mai i que dóna vida al mànager que vol reviure temps passats. Al seu costat, la sorprenent i enigmàtica Tilda Swinton, sempre convincent, sempre ajustada al que se li demana i que interpreta la cantant que intueix que el seu món d'èxit es pot haver acabat. Matthias Schoenaerts, dóna vida al company de la Tilda i continua demostrant que té un bon ull per quedar-se papers molt ben dibuixats. La quarta habitant és Dakota Johnson que a diferència del personatge de Fiennes, diu molt poca cosa, menys encara que la cantant afònica, però en aquest cas qui calla és perquè té massa coses a amagar.\nDirecció: Luca Guadagnino. Interpretació: Dakota Johnson, Ralph Fiennes, Tilda Swinton, Matthias Schoenaerts. Itàlia i França, 2015. Duració: 124'. Estrena a Espanya: Abril 2016


Publicat el 3r Informe de Canvi Climàtic de Catalunya\nS'ha publicat el Tercer informe sobre el canvi climàtic a Catalunya, que analitza l’estat del clima i la seva evolució a Catalunya. Hi han participat més de 140 científics i té la voluntat d'orientar a tots els gestors del país.\nLes Nacions Unides proposen que l'any 2017 es dediqui al turisme sostenible per al desenvolupament. Barcelona és la primera ciutat del món amb la certificació Biosphere. Seguim treballant-hi plegats!


Qui diu que no a una inversió? - FÒRUM.ad\nOn: 15/11/16 8:30\nA tot el país hi ha un dèficit d’inversions, però jo com a Pirinenc reclamo primordialment les del meu territori. Sóc conscient de la realitat actual, amb una tresoreria de la Generalitat que és la que és, uns pressupostos prorrogats… Per tant, és molt difícil aconseguir finançament per a noves infraestructures o inversions, i quan s’aconsegueix alguna cosa, encara que segons la teva opinió no sigui la més necessària, és molt difícil oposar-t’hi.\nEls dèficits del territori tots els coneixem, telecomunicacions, xarxa viària, centres sanitaris, inversió als centres educatius, falta de beques per poder cursar estudis superiors en igualtat d’oportunitats…\nFrancesc Viaplana. Portaveu d’ERC a l’Ajuntament de la Seu d’Urgell\nPrevious Post: Naufragis (reals i ficticis)\nNext Post: Un incendi a Canillo causa tres ferits lleus i obliga a desallotjar un bloc d’edificis


EL GEN APROVA LA MEMÒRIA D’ACTIVITAT I GESTIÓ DEL 2012 I EL PRESSUPOST I LES ACTIVITATS PROGRAMADES PER AL 2013 (13/01/2013)\nDivendres, 11 de gener, es va celebrar a Can Ventosa, l’Assemblea General Ordinària anual de Socis i Sòcies del GEN. Durant l’Assemblea es va aprovar la memòria d’activitat i gestió de l’any 2012, el pressupost i les activitats per al 2013 i la composició de la Junta Directiva per a 2013.\nL’any 2012 ha destacat per l’alarmant escalada de desprotecció territorial, per la modificació massiva de lleis per afavorir l’especulació indiscriminada, i també a la carta d’interessos ben concrets. Això s’ha transmès a la feina realitzada durant 2012 pel GEN, on han destacat les campanyes, de vegades en combinació amb altres entitats, contra la modificació de la Llei de Costes, contra la Llei del Turisme (llei Delgado), o contra la Llei de mesures urgents per a l’ordenació urbanística sostenible (llei Company). En definitiva, per dir PROU, Salvem Eivissa. Amb aquest nom es va posar en marxa una campanya de denúncia per la nova onada de destrucció a la que es veu abocada l’illa d’Eivissa, inclosos els espais naturals més valuosos i suposadament més protegits. Fets, aquests, que varen provocar que el GEN atorgàs el premi Formigó 2012 a Gabriel Company i sol·licitàs la seua dimissió.\nAltres denúncies puntuals s’han centrat en la destrucció de Posidonia oceanica a Formentera, per reclamar la paralització del permís per augmentar la capacitat de la discoteca DC-10 a 1.800 persones, contra la sembra de la planta invasora Carpobrotus sp. a cala Salada, contra les excursions marítimes que combinen música a gran volum i alcohol en els espais naturals més valuosos (Parc natural de ses Salines, RRNN des Vedrà, es Vedranell i els illots de Ponent, ses Margalides, etc.). També durant 2012 s’ha denunciat la destrucció innecessària del sistema dunar dins el Parc natural de ses Salines a Formentera, s’han presentat al·legacions al Pla hidrològic balear, o s’ha reclamat la continuació dels treballs de recuperació de ses Feixes amb els diners que s’havien aprovat a tal efecte.\nEn l’àmbit educatiu i de sensibilització, durant 2012 cal destacar la realització de les jornades del GEN “Els incendis forestals i la gestió dels boscos” amb la Universitat de les Illes Balears i Ibiza Preservation Fund, durant les quals es va presentar el nostre informe “Els incendis forestals a Pitiüses. Situació, problemàtica i solucions”; la presentació de l’exposició SES FEIXES a Santa Eulària des Riu; o la realització de campanyes contra la proliferació de residus o el consum de borses de plàstic. No podem oblidar, dins aquest apartat, els treballs realitzats a Can Toni d’en Jaume Negre, la finca que té el GEN fruit d’un acord de custòdiadel territori.\nPel que fa al pressupost (148.600 euros) i a les activitats aprovades per a 2013, cal destacar la continuació del procés de denúncia i seguiment de les diferents agressions contra el territori i el patrimoni cultural d’Eivissa, o la continuació de la campanya PROU, Salvem Eivissa.\nTambé, està prevista l’execució del projecte “La nostra mar, un tresor oblidat”, que, de consolidar-se, intentarà sensibilitzar sobre la importància de la Posidonia oceanica; controlarà, i donat el cas denunciarà, els impactes i pressions que pateix i, també, pretén afavorir, amb la col·laboració dels pescadors locals, les bones pràctiques pesqueres i la progressiva recuperació dels estocs dels recursos marins.\nPel que fa al projecte de recuperació de Can Toni d’en Jaume Negre, es pretén iniciar la segona fase, que tendrà com a principal objectiu, la consolidació del sistema d’emmagatzematge d’aigua i la potenciació del sistema de reg per degoteig.\nEn el darrer punt de l’ordre del dia, s’han prorrogat els càrrecs de president i vicepresidenta, que continuaran en mans de Joan Carles Palerm i Neus Prats respectivament.


Gabri Padrós torna al Martinenc | FC Martinenc\nInici » Primer equip » Gabri Padrós torna al Martinenc\nGabri Padrós torna al Martinenc | FCM\nLa direcció esportiva del Futbol Club Martinenc comunica la dotzena incorporació al primer equip per a la nova temporada 2019/2020.\nEs tracta de Gabri Padrós, porter barceloní de 25 anys que aquest últim curs ha defensat la porteria del Sant Cugat, del grup 1 de la Primera Catalana. Serà la seva tercera experiència al primer equip del Martinenc.\nGabriel Padrós (Barcelona, 17 d’octubre de 1993), arrelat al barri de la Sagrera, va iniciar la seva etapa formativa, ja amb guants i sota pals, al Badalona. Va arribar al Sant Andreu quan era cadeta i al Narcís Sala va viure tota l’etapa com a juvenil. El salt al futbol amateur el va fer al Guinardó: el curs 2012/2013 arribava al Martinenc, amb el qual disputava 10 partits, a Primera Catalana. A final de curs deixava el club i continuava a la categoria… i a la ciutat de Barcelona: dues temporades al Júpiter, entre 2013 i 2015, que culminaven amb l’ascens dels gris-i-grana a Tercera. Padrós deixava llavors la Verneda per arribar al Feliu i Codina. Amb l’Horta vivia un any excel·lent, el curs 2016/2017, amb l’ascens a Tercera Divisió, categoria en què debutava el curs següent. Al primer terç del nou any, tornava a Primera Catalana, per ser el porter titular del San Juan At. Montcada al grup 1. Un grup en el qual continuava aquest últim curs, quan s’incorporava al Sant Cugat, en què ha estat el porter titular (31 partits disputats). Padrós viurà a partir del 22 de juliol la seva tercera etapa al Martinenc.\nDesprés d’anunciar l’arribada de Xavi Morón com a director esportiu, la de Javi Gómez com a nou entrenador, les dues renovacions i els dotze primers fitxatges, hi ha catorze futbolistes confirmats de la plantilla amb què el Martinenc afrontarà la temporada de retorn a Primera Catalana.\nDefenses: Javi Iglesias, Edu García, Adri García, Marc Ahufinger, Adri Pulido i Karim Al Qarut\nMigcampistes: Iván García, Carles Güell, Edgar Moragas i Ricardo Tinoco\nRemuntada i tres punts d’or\nEl Martinenc viurà una setmana tranquil·la després de tres punts molt patits que permeten a…


FENT CAMÍ. FOTOGRAFIES DE NÚRIA PORRAS I SERGI BALAGUER | La Sala\nDel 29 de novembre de 2013 al 5 de gener de 2014\nInauguració divendres 29 de novembre a les 18h.\nL’exposició Fent camí està formada per una quarantena de fotografies realitzades pels fotògrafs vilanovins Núria Porras i Sergi Balaguer. A través de les seves instantànies es pot veure el dia a dia d’un grup de persones amb discapacitat intel·lectual i física, la majoria dels quals participen dels projectes d’inserció laboral, TIMOL i MATÍ, que porta a terme l’Institut Municipal d’Educació i Treball (IMET), de l’Ajuntament de Vilanova i la Geltrú.\nUn treball fotogràfic en el que la Núria i el Sergi exploren les emocions humanes a partir d’una mirada personal i realista.\nVilanova i la Geltrú, 1987.\nHa realitzat estudis de tècnic superior de disseny gràfic a l’Escola Massana i estudis de fotografia a l’Institut d’Estudis fotogràfics de Catalunya, a més a més de diversos cursos d’Especialització Fotogràfica.\nHa participat en diferents exposicions col·lectives de fotografia realitzades Catalunya entre les que cal destacar InCorpore ’12 organitzada per The Crossing Lab al Centre Cultural La Farinera del Clot (Barcelona, 2012) i la projecció del treball Realitats a la Fundació Fotocolectania (Barcelona, 2011). També ha participat en mostres col·lectives europees com el festival Sony World Photography Awards 2010 celebrat a Cannes (2010) i seleccionada al Clic ’10 amb l’exposició del projecte Tranuitar a la Casa de la Generalitat de Perpinyà dins del Visa Off (2010).\nVilanova i la Geltrú, 1976.\nEl seu interès en la fotografia neix la dècada del 2000 arran de la seva passió pels viatges, i per l’atracció vers els espais naturals propers i llunyans. Amant de les arts visuals i de l’aprenentatge, de 2010 a 2013 realitza el Graduat en Fotografia a l’Institut d’Estudis Fotogràfics de Catalunya (Barcelona), i el Màster en Creació i Producció Multimèdia a la Universitat Oberta de Catalunya. Ha col·laborat amb l’Associació Amics de la UNESCO del Garraf (2010 i 2011) i amb el web CatalunyaOnline.cat (2011), en diferents reportatges fotogràfics dedicats a difondre i promoure el patrimoni arquitectònic i cultural.\nOrganitza: Centre d’Art Contemporani LA SALA i Institut Municipal d’Educació i Treball (IMET)\nTaula rodona Teniu la paraula: Realitats i mites envers les persones amb disCAPACITAT.\nDimarts 3 de desembre a les 19h.\nCoincidint amb el dia internacional de les persones amb discapacitat s’organitza una taula amb persones amb discapacitat intel·lectual per abordar diferents temes relacionats amb les seves vivències. També hi participarà la regidora d’Educació i Ocupació de l’Ajuntament de Vilanova i la Geltrú, Ariadna Llorens.\nModeren la taula: Ingrid Pujols Sarrias i Raquel Perea Alcántara, tècniques del projecte TIMOL.\nActivitat infantil. El Cassó d’en Gerard\nDissabte 14 de desembre a les 10.30h.\nCarme Jariod explicarà el conte de la Isabelle Carrier que parla de les diferències als més petits. Amb paraules senzilles i unes il·lustracions tendres i divertides, l’autora recrea el dia a dia d’un nen diferent: les seves dificultats, les seves qualitats i els obstacles que ha d’afrontar.\nEdats: nens i nens de 3 a 8 anys.


Ana Martí, Biografia, galeria i obres | BCulture\nAna Martí viu a Mallorca, és cantant i compositora, que toca diversos instruments, però amb la guitarra sempre entre els braços i amb el món sota el prisma de la seva sensibilitat.\nEl 30 de juliol de 2018 publica JAUJA, el seu segon àlbum d’estudi. Escrit i produït per Ana Martí, aquest disc compta amb una sòlida base de formació a trio i més instruments en els arranjaments, on els colors i paisatges de cada cançó garantitzen el viatge sonor al què convida l’artista: a l’interior, a la bellesa d’allò profund i al so mediterrani. Àlbum que, a més de sentir, fa pensar i remou, ja que les lletres a les que l’artista ens té acostumats van des de l’existencialisme al més quotidià, des del caos de las emocions fins la més serena calma. La dolça i rebel veu de n’Ana ens regala la sutbilesa, la força, l’elegància natural i cabdal a les seves lletres.\nDestacat per la seva proximitat, imaginació, humanitat i realisme, les composicions de n’Ana Martí conten el mateix de la cantautora que del món que l’envolta: una història de sensibilitat, senzillesa, delicadesa y quotidianitat; fent del seu món, el nostre món.\nTant en solitari com en format banda, la seva veu, les seves lletres, les seves melodies, no deixen indiferent a ningú. L’expressivitat de la seva música t’obre la porta a la visió del món que té l’artista, dolça i àcida, càlida i crítica, cançó d’autora amb una força desbordant, amb una lucidesa directa.\nAna Martí ofereix en el seu art fresc i potent un concert apte per a tots els públics, a més d’un estil propi i personal que fa que qui la vegi una vegada repeteixi al seu pròxim directe.\nEl seu primer treball es diu PRELUDIO (maig 2014) i ja ha aconseguit milers de reproduccions a Bandcamp.\nDes del llançament del seu primer CD ha tocat i girat per distints llocs de la península (Madrid, Barcelona, Girona, Bilbao, Guipúzcoa, Álava, Burgos, Santiago de Compostela, Asturias, Valencia, Elche, Alicante, Lisboa, Oporto, Setúbal).\nGuanyadora del primer premi al Concurs de Cantautors 2017 de Binissalem.\nConcert No i Punt! a Palma de Mallorca, per campanya de l’Ajuntament, “Palma lliure d’agressions sexistes”.\nCampanya de sensibilització per la igualtat Ajuntament de Palma “El control no és amor”.\nCampanya Canamunt en Femení.\nArtfest Capvespre a Fundació Coll Bardolet de Valldemossa.\nEsdeveniment de concienciació pels drets humans, “Cantautores contra la discriminació”, en Torrevieja, Alicante.\nConcert al Festival “Corto y Cambio”, d’arte alternatiu, a Móstoles, Madrid.\nA més d’un llarg recorregut de concerts per la península i Balears.\nRessenya del videoclip del primer single “La libertad nos besa” del disc JAUJA, a la revista Enderrock.\nArticle llançament disc JAUJA a revista Enderrock.\nRessenya a Mejores discos de Julio 2018, per Alicante Live Music.\nRessenya de JAUJA en Alfloyd Music.\nArticle obtenció del primer premi en el Concurs Cantautors 2017 de Binissalem, a la revista Arròs amb Salseta.\nEntrevista a IB3 ràdio, al programa Al Dia, amb Rafel Gallego.\nEntrevista a La Vil·la del Pingüí, a Ona Mediterrània.\nEntrevista a Raíces Sonoras, a Radio Sputnik.\nEntrevista a Malvarrosapop, a Radio Malva (València).\nEntrevista a El Diván Musical, a Radio Mislata (València).\nEntrevista al programa Boca Ràdio de Barcelona.\nEntrevista a El corazón al viento, de ràdio Vallecas, Madrid.\nEntrevista Ràdio Felanitx, al programa “Jo vull música”.


TREBALLS D’ADEQUACIÓ DELS NIUS DE CIGONYES AL CAMPANAR DE L’ESGLÉSIA DE SANT JAUME\nL'objectiu és ordenar el creixement de les colònies de cigonyes i evitar danys al patrimoni i molèsties als veïns.\nLa setmana passada, tècnics de la secció de Biodiversitat i Medi Natural del departament de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat de Catalunya, en col·laboració amb les parròquies de la Unitat Pastoral d'Aitona, Seròs, La Granja d'Escarp i Massalcoreig, i amb l'Ajuntament de La Granja d'Escarp van procedir a rebaixar un dels nius ubicat al campanar de l'església de Sant Jaume, al municipi de La Granja d'Escarp.\nAquesta actuació s'emmarca en les tasques que anualment es duen a terme des del Departament de Territori i Sostenibilitat amb la finalitat d'ordenar el creixement de les colònies de cigonyes de la nostra demarcació i evitar danys patrimonials en les edificacions on s'implanten els nius i/o riscos i molèsties per a la població, cercant l'equilibri entre el foment de la biodiversitat i la protecció d'una espècie protegida com és la cigonya i l'adequada implantació en l'espai urbà.\nEn aquesta actuació, que va ser preventiva, es va rebaixar el niu de la coberta del campanar situat a la vertical del carrer de Lleida, donat que tenia unes dimensions importants que provocaven que s'estengués més enllà dels límits de la teulada. També es va aprofitar aquesta actuació per realitzar una sèrie de fotografies dels altres quatre nius existents, a l'objecte d'estudiar les mesures que s'haurien d'implantar al campanar de l'església a partir del mes d'agost -un cop finalitzada la campanya de cria- per tal devitar que la presència dels nius afecti negativament a la conservació d'aquest edifici que forma part del patrimoni local (plataformes, línies de protecció electrostàtiques, etc.) i d'altres accions per fer compatible el manteniment i neteja periòdics dels nius amb criteris d'eficiència pressupostària (accés interior, ancoratges i línies de vida per a subjecció dels operaris, etc.).\nPodeu veure més imatges d'aquesta actuació en aquest ENLLAÇ.


3 pensaments sobre “Bon estiu classe verda!”\n23 juliol 2015 a les 22:36\nFormeu part de la vida de la nostre filla i per tant, de la nostre família. Gràcies Timbal! I especialment gràcies a la Gemma, la Nieves i la Núria. L’equip de professionals del Timbal és excelent però les persones que hi formeu part d’ell sou excepcionals. GRÀCIES.\n23 juliol 2015 a les 23:01\nHa estat un plaer portar la nostra Paula al Timbal. Només tinc paraules d’agraïment començan per la Cristina que ens rep cada matí amb un somriure, seguit de la Diana i la Sonia que ens han facilitat cada día separar-nos dels nostres fills. I sobretot la Gemma, la millor mestre sens dubte. Dia a dia a a fet que tot.sigui més fàcil. Admiro la teva forma de ser.\nUn día la Nuria em va dir que els infants ja estaven prou madurs per anar a l’escola. I ha arribat el moment. No se si jo estic preparada pel canvi. Moltes gràcies i bon estic!\n23 juliol 2015 a les 23:48\nGRACIES Gemma, gracies a tot l’equip que formeu la meravellosa escola bressol El Timbal!!! Ni els nostres fills ni les nostres families no podien haver tingut mes sort que la de poder comptar amb vosaltres en aquesta etapa tan i tan important… sou increïbles i mai us oblidarem!!!


Descobreix l'Empedrat, un plat senzill i deliciós - Restaurant Sa Gambina\nPer preparar aquest deliciós plat per a un estimat de quatre persones, necessitarem 400 grams de mongetes prèviament cuites, 150 grams de bacallà dessalat, uns 150 grams de ceba picada i 50 grams d’olives, també podrem afegir tomàquet o pebre vermell si volem afegir una mica més de gust de la nostra recepta.\nAquesta amanida sol anar acompanyada de vinagreta, si desitges preparar una deliciosa vinagreta només necessites barrejar una tassa de vinagre de vi blanc, amb un raig d’oli d’oliva i afegir sal i pebre al nostre gust, després només hem de barrejar tots els ingredients fins que la barreja es torni homogènia.\nEl primer pas per a la nostra amanida és cuinar les mongetes, abans de cuinar-les hem de deixar-remullant al voltant de 12 hores, també podem utilitzar mongetes en conserva, però hem de procurar rentar ja que aquestes posseeixen un sabor molt intens i salat. Després hem picar la ceba en trossos petits, així com també el tomàquet i el pebre vermell si desitges afegir.\nDesprés hem de barrejar la bagra dessalat amb la ceba, el tomàquet, el pebre vermell, les olives i la vinagreta, les mongetes la afegirem d’últimes, és important mantenir aquest platet correctament refrigerat fins al moment de ser consumit, pel fet que les mongetes són un ingredient molt delicat.\nCom preparar panellets de forma ràpida i senzilla El nostre restaurant favorit a tot Girona


Chilcotin Lodge Riske Creek (BC) Canadà - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 4 allotjaments a Riske Creek (BC).\n1080 Stack Valley Road, Riske Creek, Riske Creek (BC), Canadà - Veure al mapa\nDissenyat tant per oci com per negoci, Chilcotin Lodge està situat idealment a Riske Creek; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nChilcotin Lodge ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, telèfon, articles de tocador, assecador de cabell, bany compartit a cada habitació. Camp de golf (a 3 km), pesca, jardí, sala de jocs de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Chilcotin Lodge és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Riske Creek (BC).\nAllotjaments a Riske Creek (BC)


Bloc Empotrat: de desembre 2011\n-Cordada: Parce i Teo.\n-Ressenya: Nosaltres duiem les de Rocktopo de la Cara Sud i ens han anat molt bé. En Lluís n'ha fet una que segur que també us va molt bé, moltes gràcies!!!!:\n-Material: Hem anat possant de tot: tascons, Aliens ( semàfor ) i Camalots fins al número 3. Un estrep per la Zeleste.\n-Aproximació: De la Vinya Nova pugem per un tramet de pista, agafem un camí a la dreta que travessa un bosc i baixem al Torrent del Pont. Pugem uns metres pel torrent i a l'altre cantó surt un camí. Pugem\nper aquest i passem per sota la cara O de la Palleta, els Pollegons ( Aresta Ribes ), Roca de Ponent, Roca Gris ( Esparreguera ), Roca Jordi Soler i Masip ( Revoluciones Celestes ) i finalment la Paret del Pont. Al principi de la paret hi ha una traça que puja a peu de paret, per una mena de canal.\nPer començar la Zeleste ens enfilem a l'esquerra d'una mena de promontori fins a una fisura diagonal herbosa cap a l'esquerra. Més amunt es veu el primer clau ( hi hem deixat un cordino ).\nL'inici de la Com un Porquet és uns vint metres a l'esquerra ( fletxa picada ).\nComençant la Zeleste :\n-Vies: Magnífiques vies de placa sobre bona roca,menys la primera meitat del primer llarg de la Zeleste. Estan poc equipades peró els pasos més difícils estan ben assegurats. A la segona tirada de la Com un Porquet el segon espit no es veu. Al final de la diagonal hi ha un espit,després cal superar una panxeta ( nosaltres ho hem fet per l'esquerra ), un cop a sobre la panxeta ja veurem l'espit que queda amagat damunt un códol taronja. La segona reunió està en una bauma ( a la paret de sobre, a l'esquerra ). A la tercera tirada superat el tram més dificil arribem a una mena de vira, les xapes continuen recte peró el primer de corda no els ha vist i ha sortit cap a la dreta ( segurament més fàcil IV ). Els sisens no són obligats peró el V+ si i amb les xapes allunyades.\n-Descèns: Per baixar de la Zeleste hem fet dos ràpels per l'Anonymus ( del cim a una reunió que queda a l'alçada de R1 ). De la sabina on acaba Com un porquet hem acabat de pujar i hem anat a l'esquerra. Hem fet una desgrimpada de II-III ( potser millor rapelar d'una alzina ) i hem trincat una reunió rapelable. Un primer ràpel d'uns 10 o 15 i un segon d'uns cinquanta ( diuen que amb 60 arribes al terra ).\nPublicat per Bloc Empotrat a 23:58 2 comentaris:\nPublicat per Bloc Empotrat a 23:34 1 comentari:\n-Material: 15 cintes exprés.\n-Aproximació: Aparquem a l'era que hi ha darrera del restaurant els Isards. Agafem el camí en direcció a la via del tren i a la Paret de la Formiguera. Arribem a un rec i no el travessem, seguim amunt i de seguida veiem a la dreta un slab amb parabolts.\n-Via: Ens ha semblat una molt bona manera d'aprofitar aquest pany de paret. L'abundant equipament fa que sigui una via molt recomanable per la iniciació ( IV obligat ). Nosaltres anàvem amb una mica de pressa i hem fet el següent: Primera tirada desencordats ( II-III ), segona tirada com indica el croquis i de la segona reunió hem tirat uns 65 metres fins al punt on ja es pot sortir caminant ( reunió d'un parabolt ). Roca excel.lent.\n-Descèns: Pujem una miqueta i de seguida trobem la traça fressada a l'esquerra que ens retorna a peu de via.\nPublicat per Bloc Empotrat a 21:23 Cap comentari:\n-Ressenya: Mola portar-la perquè la via es creua amb moltes altres:\n-Aproximació: Res... desde la carretera localitzem l'inici de la via i pugem pel dret. La via comença en el mateix punt que alguna altre clàssica ( se que l'he fet peró no recordo el nom ) . Hi ha una fletxa picada i es veu un parabolt i a sobre un pont de roca.\n-Material: Aliens ( semàfor + blau ), tascons i Camalots fins al número 3. Unes 14 cintes exprés, no les vint que possa el croquis.\n-Via: Ens va agradar, és una via força rodona. Tots els llargs són bonics, abunda la fissura. La roca es nota que l'han sanejat i a més sembla que han netejat les presses de peu a les plaques de la part baixa. La penúltima tirada si que te la roca un miqueta més justeta, peró hi ha prou parabolts com per no haver de patir. Com a dificultat obligada deu estar entre el V+/6a.\n-Descèns: Acabem de pujar al cim de la Paret de l'Ós i d'aquí agafem un camí ben fressat que ens retorna a la carretera.\nPublicat per Bloc Empotrat a 21:09 Cap comentari:\n-Cordada: Edu i Busquets.\n-Ressenya: Nosaltres duiem un parell de croquis copiats de la guia de la Cara Sud i un altre d'en Ballart. A la xarxa hi ha la ressenya d'Escalatroncs. Ara l'Edu ha penjat la seva a rocaineublogspot.com\n-Aproximació: Com totes les del sector ràpida i evident. Agafem el camí que hi ha just arribar a les Coves del Salnitre i tirem enllà fins que arribem a un díedre on es veuen els parabolts.\n-Material: Semàfor d'Aliens ( hem possat el blau per abastar el primer bolt de la darrera tirada ), algún tascó i Camalots fins l'1.\n-Via: La veritat és que no ens ha agradat massa. Vagi per davant que la via està oberta amb estil, posant el mínim d'expansions ( ara se n'hi han afegit i ha quedat una via ben assequible ). La primera tirada és molt bonica, llavors venen uns 100 metres i escaix herbosos,de grimpar i caminar.La part final no és lletja peró no és res de l'altre mon. A la segona tirada sortim de R1 i anem a l'esquerra ( herbós, fressat ) fins a un parabolt. Més o menys en aquest punt sembla ser que els escalatroncs han anat a cercar la canal que hi ha l'esquerra. Nosaltrem hem tirat recte amont fins a una petita alzina on hem fet R2 ( 60 metres ) . D'aquí acabem de sortir a una feixa amb un evident esperó. Al peu d'aquest esperó hi ha una reunió. D'aquí tirar a la dreta caminant per la feixa per enfilar-nos a l'esperó a través d'una mena de díedre ( pitó ). Amb un esamble ( 80 metres ? ), arribem a la reunió que és troba al final de l'esperó, on aquest topa amb un mur( la reunió és damunt un primer mur III-IV ). La tirada de sota el sostre podem fer-la flanqueijant totalment a la dreta fins a trobar una canal herbosa i pujar per la mateixa o no acabar de flanqueijar tant i pujar per un petit díedre en diagonal ( més bonic i difícil, el de segon ha passat per aquí ). El darrer llarg comença per una canal herbosa ben desbrosada i surt de la mateixa a buscar un mur a la dreta. Trobem un primer parabolt sota una gran llastra. Veiem un parabolt a la dreta d'una altre via ( nosaltres hem anat per aquí ), el segon parabolt de la nostre via està en linia recta al primer damunt la llastra.\n-Descèns: Hem baixat per la gran canal que hi ha l'esquerra de la paret, per on vàrem baixar el dia de la Sant Baró. Del final de la via anem seguint unes traçes a l'esquerra fins a un gran coll. Al mateix coll hi ha una instal.lació de ràpel. Aquí vàrem fer un ràpel de 60, sembla ser que als 45 metres hi ha una instal.lació ràpel, si la trobem millor fraccionar ja que la corda frega molt. Del final d'aquest ràpel desgrimpem uns deu metres i localitzem una nova instal.lació d'uns 30. Després continuem baixant fins a un punt on la canal queda novament tallada. Unes fites ( dreta ) marquen l'entrada a una feixa que ens retorna al camí de les coves.\nPublicat per Bloc Empotrat a 11:07 Cap comentari:\nPublicat per Bloc Empotrat a 12:56 Cap comentari:\n-Cordada: Berta, Ramón i Busquets.\n-Ressenya: La de romanticguerrer. Molt bona, merci Lluís!!:\n-Material: Algún tascó, semàfor d'Aliens i joc de Camalots fins al 3 ( el 4 o el 5 pot anar bé per passar en artificial un tram de 6b ).\n-Aproximació: Per restriccions horaries ens hem saltat les dues primeres tirades, amb la ressenya que duiem ha estat molt fàcil ubicar la via. Agafem el camí que surt al final de les escales que pujen a les Coves del Salnitre a la dreta i després de fer una baixada trobem el peu de via,cal fixar-se en una fletxa groga que hi ha al terra.\n-Via: Ens ha semblat una via ben interessant. Malgrat que no deixa de ser una via de ressalts, aquests són tots guapos. A més és una via súper variada i llarga. La roca és en un 80-90 % entre acceptable i excel.lent. Com a dificultat obligada comentàvem sobre el 6a/6a+.\n-Descèns: Del cim seguim una traça a la dreta que ens deixa al coll. A sota del mateix hi ha una instal.lació de ràpel. Nosaltres anàvem de nit i sense coneixer-ho. Primer de tot dir que si en aquestes condicions ho hem trobat sense cap problema senyals que és més que evident. Segon que potser no som els més indicats per explicar la baixada. En tot cas el que vàrem fer va ser tirar un ràpel a 60 des de el mateix coll,desgrimpar uns metres ( fàcil ) fins a un resalt més dret, a ma dreta hi ha una altre instal.lació de ràpel. Torem a apurar-lo a 60 metres i seguim desgrimpant uns vint metres fins a un nou resalt. Aquí hi trobem un sol espit i restes d'altres exapnsions, unes fites ens indiquen que sortim de la canal per la dreta. Així ho fem i amb alguna desgrimpadeta arribem de nou al camí de les Coves.\nPublicat per Bloc Empotrat a 12:41 2 comentaris:\nUn cop fetes les piades m'arriben les següents fotos d'en Jordi ( Iggy pels col.legues ), com que són molt guapes les penjo a mode de resum fotógràfic d'unes bones vacances on hem fet bones vies i amb millor companyia. Nano mascardat peró m'ho he passat molt bé. A veure quan repetim!!!!!\nJúlia al Puig Campana:\nMascardat: Aurora i Bertomeu Llobet.\nPenyal d'Ifac, Via Polvos Màgicos:\nMontanejos, Via Monsieur:\nPublicat per Bloc Empotrat a 11:27 2 comentaris:


A CONTRATORRENT...: de desembre 2014\nCom us deia a l'anterior apunt, a l'alberg de Sort vaig viure un parell de situacions curioses. Aquí en comento una.\nResulta que vaig reservar un llit per dormir el parell de dies que havia d'estar fent els seguiments d'ocells pel Pirineu. Vaig parlar amb l'encarregat de l'alberg i em va advertir que hi havia un grup de disminuïts psíquics que havien reservat l'alberg pels tres dies del pont. Pertanyien a la Federació Catalana d'Esports per a Disminuïts Psíquics (ACELL) i volia posar-me sobre avís per si m'ho volia repensar. La veritat és que no ho vaig dubtar gens i li vaig dir que no hi veia cap problema. M'havia de passar el dia a la muntanya fins que es fes fosc i, a banda, no tinc especial aprensió ni prejudicis particulars. Fa una pila d'anys, encara adolescent, vaig estar anant de voluntari durant una temporada al psiquiàtric de Sant Boi i em podia imaginar el que em trobaria. Vaig pensar que, ben mirat, podria ser una experiència interessant i no hi vaig pensar més. I així ho va ser.\nFa unes quantes setmanes vaig introduir aquí un tema que sonava a la sèrie Sons of Anarchy. La banda sonora inclou autors molt diversos i avui volia aturar-me en un: The White Buffalo, el nom artístic de Jake Smith, un artista sud-californià que barreja blues, rock i folk, narrant temes diversos, des de balades d'amor fins a crítiques sobre les guerres, passant per històries diverses molt sovint amb perdedors com a rerefons. En algunes coses em recorda Bob Dylan, en altres John Denver, no ho sé ben bé, però sempre amb un to més brusc i polsegós. En tot cas em transmet aquesta imatge i aquest so que em transporten a altres moments i llocs. Em sento còmode amb la seva veu, amb la forma de tocar la guitarra i amb la senzillesa de les seves melodies.


Daniel Innerarity: «El virus ha donat un cop molt dur al populisme» | NacióDigital\nEl món després del coronavirus (3)\nper Pep Martí , 10 de maig de 2020 a les 13:25 |\nDaniel Innerarity, professor de Filosofia Política de la Universitat del País Basc. | Juantxo Egaña\nLa crisi sanitària i els efectes que tindrà sobre l'economia i la societat ha convertit els filòsofs en uns éssers cobejats pels mitjans de comunicació. Les preguntes clàssiques (on som?, quin futur vindrà? o què serà de nosaltres?) han esdevingut urgències socials. El professor Daniel Innerarity va començar l'any publicant Una teoría de la democracia compleja. Gobernar en el siglo XXI (Galaxia Gutenberg), i a finals de maig es podrà llegir Pandemocracia. Una filosofía de la crisis del coronavirus.\nDaniel Innerarity és catedràtic de Filosofia Política i Social a la Universitat del País Basc. Especialista sobre governança, ha estat professor convidat en algunes de les universitats més prestigioses d'Europa, entre elles la Sorbona i la London School of Economics.\nEl seu assaig La societat invisible va ser rebut molt positivament per la crítica i el va fer guanyar el Premi Espasa d'Assaig. L'any 2005, Le Nouvel Observateur el va incloure en un llistat dels pensadors més influents del món.\n- Acaba de publicar Una teoría de la democracia compleja. Gobernar en el siglo XXI (Galaxia Gutenberg). I ara en prepara un altre. Se li ha girat feina.\n- Va aparèixer la tercera edició i va quedar bloquejada per la pandèmia. Per mi, va ser un desafiament pensar si el marc conceptual que havia dissenyat en el llibre era útil per entendre la situació actual. Per això he escrit un petit llibre, que és com un annex, Pandemocracia.\n- Ens en pot fer un anticip?\n- Vull ajudar a fer intel·ligible el que ha passat. El llibre té tres parts. Una primera sorgeix de la pregunta de si estàvem preparats per això. Els nostres sistemes d'alerta, de la sanitat a la governança, estaven preparats? Una altra és el tipus de decisions que s'han de prendre davant la turbulència i analitzo el caràcter dramàtic de moltes d'aquestes decisions. La gran pregunta ens fem tots els que ens dediquem a l'estudi de la governança és si les democràcies són capaces d'afrontar crisi d'aquest estil, sense sacrificar valors essencials. I, en tercer lloc, faig una reflexió sobre el que vindrà després i les grans preguntes que ens fem: si canviarem, si aprendrem, què passarà amb la globalització.\n"A curt termini, la societat que surti del confinament serà més desigual"\n- Sobre això que esmenta de si n'aprendrem, enmig de la complexitat, veiem com propostes polítiques caracteritzades per la simplicitat troben ressò i poden triomfar. Com es pot combatre la simplicitat en crisis així?\n- A curt termini, aquell que ofereix una resposta simplificadora, té totes les de guanyar. És el cas de Donald Trump. Mirem com ha codificat això com si es tractés d'una guerra, com si fos una continuació de la Guerra Freda, quan és evident que això ja no és així. A Europa va passar una cosa semblant. En les primeres reunions dels caps de govern de la UE, els dirigents dels països del nord van interpretar aquesta crisi amb la plantilla de la crisi del 2008, que segons ells es va deure al mal comportament fiscal dels països del sud. Sobre això hi hauria molt a discutir. Però és que aquesta crisi és diferent i no té res a veure amb un mal govern dels països del sud.\n- No hi ha una "culpa italiana".\n- Les repercussions de la pandèmia seran més dures allí on hi hagi un sistema sanitari pitjor, per suposat, però la crisi entra per Itàlia per motius purament conjunturals, que no tenen res a veure amb el fet que Itàlia tingui un govern bo o dolent. Simplement, té major relació amb la Xina. I l'estil de vida del sud, amb més contacte de carrer, ens fa més vulnerables.\n- Com creu que afectarà la pandèmia a la força dels populismes?\n- Tots podem confondre el que creiem que passarà amb el que ens agradaria que passés. Però fent aquest esforç per no confondre'm, crec que el virus ha donat un cop molt dur al populisme. Altra cosa és que el populisme es reforci per una mala gestió de tots els altres, perquè es nodreix en bona part de la ràbia. Però el virus encaixa malament amb el discurs populista.\n- En quins aspectes?\n- En primer lloc, en la funció dels experts. Trump és l'exemple màxim, amb el seu menyspreu a la ciència i al coneixement. La crisi posa en evidència que el coneixement és un valor molt important. En segon lloc, la crisi reforça també el paper de les institucions. El populisme tendeix a entendre la política com una relació vertical, directa, entre el líder i el poble. Genera figures que es relacionen sense cap mediació entre líder i poble. Les societats que resisteixen millor una situació com aquesta són aquelles en què hi ha institucions fortes, on hi ha uns protocols que funcionen, i no on hi ha un líder suposadament molt bo o molt carismàtic. I encara una tercera qüestió: la pandèmia ha solidificat la idea de comunitat global, cosa que xoca amb els missatges del tipus America first. Els nostres interessos apareixen entrellaçats amb els interessos d'altres.\n- Una victòria de Trump el novembre o d'altres fórmules similars no desmentiria aquest optimisme?\n- No ho sé. Ara apareix un corrent molt poderós, que es detecta a les xarxes, apel·lant a la llibertat individual i criticant les mesures dels governs limitant-la, especialment el confinament. Hi ha fundacions i pensadors llançant aquesta idea, que troba certa acollida en gent que se sent rabiosa i que estigui comprensiblement molesta. Pot haver un debat sobre llibertats constitucionals, però podem contrastar-ho amb l'estat d'excepció de Viktor Orban a Hongria. No té res a veure quant a la temporalitat, els terminis o la seva limitació.\n"Els domicilis ens desigualen, el que ens iguala són les institucions comunes, com l'escola"\n- El confinament pot fer més visibles les desigualtats? Pot dur a més crispació social?\n- La crispació té origen en part en la desigualtat i està clar que la societat que surti del confinament serà una societat més desigual de la que va entrar-hi. Dependrà molt del període que duri. Els domicilis ens desigualen. El que ens iguala són les institucions comunes, com l'escola, que no és un instrument d'igualtat com hauria de ser, però els nois tenen els mateixos pupitres, tenen el mateix accés a internet, hi ha menjadors escolars. Mentre que a casa l'entorn pot ser molt diferent: cases plenes de llibres, amb banda ampla i jardí, enfront cases sense llibres o amb violència domèstica... L'immediat serà més desigualtat. Altra cosa són les mesures que es podran adoptar per contrarestar-ho, com la renda mínima.\n- Creu que la pandèmia ens farà millors?\n- Crec que anirem en una bona direcció, però no perquè els éssers humans siguem especialment bons o dòcils davant les ensenyances, sinó perquè aquestes crisis suposen una amenaça tan forta que ens obliga a certes reflexions. Ara bé, no està escrit que aquestes reflexions hagin d'anar pel bon camí.\n- No comparteix l'optimisme banal.\n- No, no comparteixo l'optimisme banal dels llibres d'autoajuda i el discurs que cada crisi és una oportunitat. Hi ha civilitzacions senceres que van desaparèixer com a conseqüència d'una crisi i ningú se'n recorda. El mateix ha passat a països, partits i organitzacions. Els moments de crisi són moments de decisions especialment arriscades i a vegades s'han comès errors gravíssims. Però fent una anàlisi comparativa, si ens fixem en les crisis que hi ha hagut a Europa des del 1945, des de la crisi de Suez a Maastricht, en general, es constata que Europa s'ha anat equipant cada vegada millor per afrontar les crisis següents. Però ho ha fet en un grau insuficient i amb una gran lentitud. Globalment, no és el progrés que somiaven els revolucionaris francesos, però és un cert progrés.\n"La resposta del govern espanyol a la crisi ha estat molt antiga, la verticalitat acaba sent poc intel·ligent"\n- La resposta del govern espanyol al coronavirus li ha semblat molt antiga?\n- Totalment. I amb tot el guarniment militar que era innecessari. Ho puc entendre en un moment concret, però no que es passi a una lògica neoestatal. La verticalitat en temps de crisi pot tenir en algun moment certa justificació, però acaba sent ser poc intel·ligent. En aquest cas, ha donat lloc a rectificacions sobre la marxa. Quan es prenen decisions de manera horitzontal, mancomunada, participativa, es protegeix davant dels errors d'una acció unilateral. Un exemple és el de la Xina i la seva horrorosa gestió de la crisi. Ens han donat una informació pèssima. Quan un règim polític no permet que la informació circuli lliurement, les decisions acaben sent dolentes. Quan defenso que una gestió més horitzontal de la crisi hagués estat més efectiva no ho faig per una professió de fe sobiranista, sinó per una qüestió d'utilitat i pragmatisme. Qui té la competència no la té només en termes de titularitat d'una sobirania, sinó que té una major vinculació sobre el territori.\n- No creu que la crisi ha reforçat els models autoritaris d'afrontar una situació com la pandèmia?\n- Jo penso més aviat el contrari. L'acció d'agents múltiples col·laborant ha superat a la pretensió de donar-li un format vertical i de comandament únic, i que la racionalitat ha vingut més aviat d'aquest contrast. Que sigui necessària una coordinació és obvi, tant a l'estat espanyol com en el marc europeu.\n- En una entrevista que li vam fer el juny del 2018, parlant sobre el conflicte polític a Catalunya, va dir que "l'Estat i el sobiranisme ja saben que l'altre és irreductible". Com veu el procés després de la pandèmia?\n- Una primera cosa que cal dir és que els que diuen que la pandèmia ha fet desaparèixer altres temes de l'agenda política s'equivoquen. Sí que els termes del problema es poden modificar. En aquests moments, la justificació de l'autogovern, per ser entesa pels ciutadans, ha d'estar vinculada a resultats efectius i a eficàcia, als béns públics de la gent. L'estat d'alarma ha interromput el procés de diàleg. Després de la pandèmia, probablement, alguns termes del problema s'hauran de replantejar. El que poden sortir afeblides d'aquesta crisi són les idees d'unilateralitat i d'imposició, i el que pot sortir reforçada és la idea que les oportunitats es construeixen d'una manera cooperativa i horitzontal.\n"D'aquesta crisi sortiran afeblides les idees d'unilateralitat i d'imposició"\n- Dibuixa una resolució sense victòria.\n- Jo ja ho pensava abans de la crisi sanitària, i no veig ara cap motiu per canviar d'opinió. Com deia Rilke en un poema que m'agrada molt, "qui parla de victòries? Tot és sobreposar-se". Quan hi ha una bona solució és perquè ningú ha vençut i tothom torna a casa raonablement insatisfet.\n- Però en política, hi ha alguna cosa millor que una victòria?\n- Moltes coses. Generalment, els grans pactes són millor. Perquè una victòria suposa que una part més poderosa ho guanya tot o quasi tot. En canvi, en els pactes aquesta proporció s'atenua. La clau d'una societat democràtica és configurar les institucions i els procediments de tal manera que ningú pugui guanyar del tot.\nImperdibles, El món després del coronavirus, Les entrevistes de NacióDigital, Societat, Daniel Innerarity, populisme, geopolítica, poder global, salut, NacióDigital, Covid-19, El món després de la pandèmia, coronavirus, entrevista\nPer ton c. el 10 de maig de 2020 a les 16:28\nhome estaría be, que l´estat espanyol el fitxes per donar lliçons a uns quants mestretites.\nDiu una tonteria rere una altra\nPer Anonim 1234 el 10 de maig de 2020 a les 13:35\nEs limita a dir què li agradaria que passés a partir d'ara, que (per desgracia) no té res a veure amb què passarà en realitat.


Amb la seguretat NO ES JUGA! | INS La Romànica\nAmb la seguretat NO ES JUGA!\nMaria Teresa Sánchez Costa09/11/17\nVolem informar a tota la comunitat educativa de què el dia 30 d’octubre es va procedir a la reparació de les portes de seguretat tallafocs.\nLa seva reparació ha costat al centre aproximadament 4.000 €. El motiu pel quan s’han hagut de reparar és el mal ús que alguns alumnes han fet d’aquest element de seguretat amb el què compta l’institut.\nDe tant en tant, sentim sonar l’alarma d’incendi de l’institut i les portes de seguretat tallafocs es tanquen. Altres vegades, trobem les portes tancades perquè l’alumnat les ha accionat per tancar-les. Altres, trobem desmontades les barres superiors…\nQuan hem esbrinat qui ha estat, la justificació sol ser que ha estat només una broma, que estaven jugant… La broma ens ha costat a prop de 4000 euros, uns diners que s’escolen i que ens dificulta, per exemple, poder cobrir altres despeses també necessàries (calefacció, neteja de vidres…).\nAbans de publicar aquest article ens han informat des de Secretaria del centre que una de les portes tallafocs del pis superior ha estat manipulada i espatllada per l’alumnat.\nL’institut és de totes les persones que l’utilitzem, per això el manteniment de les instal·lacions i dels elements de seguretat són imprescindibles. D’aquí que la finalitat d’aquest escrit sigui la d’informar-vos i d’ajudar-vos a prendre consciència de la necessitat de tenir cura del nostre centre.\nRecordeu, amb la seguretat no es juga!\nGeneral, Portada seguretat 0


Pla pilot per reduir la sobrepoblació de conills al Segrià i part de les Garrigues - Teleponent\nInici Agricultura i Ramaderia Pla pilot per reduir la sobrepoblació de conills al Segrià i part...\nPla pilot per reduir la sobrepoblació de conills al Segrià i part de les Garrigues\nEs concediran permisos als caçadors locals per abatre'ls ara que no es temporada i també s'obre la porta a la col·laboració de caçadors forans i dels agents rurals\nImatge d'un conill al terme de les Borges Blanques.\nEl Departament d’Agricultura, amb el suport d’ajuntaments, pagesos i caçadors, posarà en marxa un pla pilot per reduir la presència de conills al Segrià i part de les Garrigues, davant la sobrepoblació d’aquesta espècie en determinades zones d’ambdues comarques que està ocasionant danys en diferents cultius, sobretot en fruiters i cereal.\nArran de la declaració de l’emergència cinegètica en els municipis afectats, es concediran permisos als caçadors locals per dur terme batudes dins el vedat ara que no es temporada de caça dels conills però, en cas que aquesta mesura no sigui suficient, se’n poden autoritzar d’altres com ara la participació de caçadors forans i també dels agents rurals.\nSegons un estudi d’Agricultura, actualment la població de conills al Segrià és de 162 exemplars per cada quilòmetre quadrat quan només amb 50 ja es pot declarar l’emergència cinegètica.\nD’altra banda, Agricultura preveu implementar durant el març un pla similar al Pallars Sobirà per reduir la població de cèrvids i senglars, i també durant les pròximes setmanes un altre a l’Alt Urgell i la Cerdanya, en aquest cas, només per al seglar.\nEl desenvolupament de plans pilot de prevenció i mitigació dels danys a comarques amb problemàtiques específiques com la del conill al Segrià, és bàsic per poder equilibrar determinades poblacions de fauna cinegètica, segons ha explicat el director dels serveis territorials d’Agricultura a Lleida, Ferran de Noguera. Cal remarcar que a Osona ja hi ha en marxa un altre pla pilot similar però per al seglar.\nPel que fa a les comarques de Segrià i part de les Garrigues, mitjançant aquest pla pilot s’autoritza a les societats de caçadors poder caçar en aquests moments als respectius vedats malgrat no ser temporada de caça del conill i, poder furonar, si fos necessari.\nDe Noguera, d’aquí dues setmanes es tornarà a reunir la comissió tècnica de seguiment per analitzar els resultats de pla posat en marxa i valorar si les actuacions han permès reduir la població de conills.\nEn el cas que els caçadors locals no puguin fer front a la problemàtica, podran sol·licitar la participació de caçadors forans o bé dels mateixos agents rurals, per tal que duguin a terme aguiats nocturns.\nEn darrer terme, Agricultura podria decidir subsidiàriament la implementació d’altres mesures, si les batudes autoritzades no fossin suficients en aquelles zones més afectades.\nAl Segrià, alguns dels municipis més afectats pels danys que ocasiona l’elevada presència de conills són Rosselló, Alpicat, Almacelles, Alguaire, Torrefarrera i Lleida, i a les Garrigues, les Borges Blanques i municipis propers. Tot i això, alguns dels pagesos presents en la reunió han remarcat que les afectacions en l’agricultura es produeixen en zones concretes i no al conjunt del terme municipal.\nArticle anteriorActivada l’alerta del pla Neucat davant l’episodi de nevades que s’inicia aquest migdia\nArticle següentAlliberament d’una cigonya atrapada al davall de la xarxa de la Catedral Nova de Lleida


LES TIC I LA DISCAPACITAT: Moure's al Second Life amb la ment ja és possible\nMoure's al Second Life amb la ment ja és possible\nLa Universitat japonesa de Keio ha aconseguit que un home amb paràlisi aconsegueixi fer caminar al seu avatar a Second Life a través de les ones cerebrals. El pròxim pas serà escriure missatges de text tan sols pensant en les lletres.\nInvestigadors japonesos han aconseguit que un home amb paràlisi ha aconseguit moure un personatge virtual d'Internet mitjançant les ones cerebrals.\nL'experiment ha estat realitzat a la Universitat de Keio, on un home de 41 anys amb paràlisi des de fa més de 30 anys ha aconseguit, sense fer ús del ratolí ni del teclat, fer que un personatge de Second Life camini i parli amb un altre.\nDurant la prova, els investigadors van monitoritzar les ones del cervell relacionades amb les mans i les cames. Ja que l'home no pot moure les cames, només va haver d'imaginar que estava caminant perquè el seu avatar a Second Life es disposés a fer-ho.\nEls investigadors de la universitat asseguren que és la primera vegada que una persona amb paràlisi és capaç de conèixer una persona i que tenir una conversa en un món virtual.\nEl pròxim pas de la investigació és intentar que pacients amb paràlisi puguin crear missatges de text seleccionant les lletres en la ment.\nPublicat per Diversitat Funcional a 10:14


Wyniki dla Tricircuit Tossa de Mar 2016 — Sportmaniacs\n10 wrz 2016, Tossa de Mar\nTricircuit Tossa de Mar 2016\nRace book - Tricircuit Tossa\n10/09/2016 15:25 25.75km\n10/09/2016 15:00 55.5km\nEl triatló de Tossa és una prova organitzada per L’ajuntament de Tossa de Mar i el Club Esportiu Wefeel, que se celebrarà el dissabte 10 de Setembre de 2016 a les 15h a la platja Gran de Tossa de Mar.\nEl Triatló de Tossa de mar és una prova tutelada per la Federació Catalana de Triatló i segueix el reglament de competició d’aquesta federació.\n1. Tricircuit és un circuit que s’estableix en un format de Lliga, fet que incentiva la participació i premia l’assistència a més d’una prova.\n2. A cada triatleta li puntuaran les proves que hagi participat i finalitzat. Totes les proves valen el mateix.\n3. L’algorisme que s’aplica a l’hora de calcular la puntuació que li correspon a cada participant després de la realització de la prova ho pots trobar a l’apartat de sistema de puntuació\n4. Hi haurà 4 categories, tan per homes com per dones:\nSub23 | 1992 – 2000 (a partir de 15 anys)\nSénior | 1976 – 1991\nVeterans 1 | A partir de 1975 (40 – 49 anys)\nVeterans 2 | A partir de 1965 ( >50 anys)\n5. En cada una de les proves es donaran premis o trofeus als 3 primers classificats de cada categoria tan en categoria masculina com femenina.\n6. Un cop finalitzada la Lliga, s’atorgaran premis als 3 primers classificats de cada categoria tan masculines com femenines:\n1r. CLASSIFICAT/DA: Inscripcions gratuïtes al Tricircuit 2017.\n2n. CLASSIFICAT/DA: Lot NUTRISPORT + Inscripcions gratuïtes al Tricircuit 2017.\n3r. CLASSIFICAT/DA: Lot NUTRISPORT + Inscripcions gratuïtes al Tricircuit 2017.\n(*) Per optar als premis de la classificació general s’ha de participar com a mínim en dues de les proves del circuit\n7. La inscripció a cadascuna de les proves és personal i intransferible i suposa l’acceptació de tots els articles del present reglament, així com de les condicions de compra.\n8. Les inscripcions de cada seu es tancaran el dijous anterior a cada prova o l’arribar el límit de participants establerts.\n9. La inscripció a la Lliga, en qualsevol de les cinc proves que la conformen, significa la total acceptació d’aquest reglament. Allò que no hi estigui previst serà sotmès a la decisió de l’organització.\n10. Es prendran els temps parcials dels tres trams del triatló més els temps de les dues transicions mitjançant cronometratge per xip. Per facilitar el càlcul de resultats és obligatori l’ús del xip.\nEns el Triatlons de Cunit, Arenys de mar, Sant Pol de Mar i Vilanova i la Geltrú els Triatletes Federats faran ús del seu xip propi i dorsal de la Federació\nEn el Triatló de Tossa de mar Tots els participants, federats i no federats hauran de recollir el dorsal i xip que els hi proporcionarà l’Organització.\nEls Triaeltes No federats sempre hauran de recollir el casquet de natació, dorsal i xip abans de la prova.\n11. Els que no corrin alguna cursa amb el xip en qüestió no tindran dret a puntuar en aquesta cursa.\nNormativa per segments\n12. En el tram de natació, no es pot portar el dorsal, que sí és obligatori en ciclisme i carrera a peu.\n13. En el tram de ciclisme, no es permetrà participar a cap triatleta sense casc rígid amb els tres punts de subjecció. El participant l’haurà de portar posat sempre que vagi en contacte amb la bicicleta, ja sigui muntat o la porti a la mà. Dins la zona de transició no es podrà circular sobre la bicicleta. Està totalment prohibit portar cap tipus de suport o acoblament en el manillar de la bicicleta. Està permesa la participació de bicicletes de muntanya, però sense cap tipus de banyes o complement el manillar.\nParticipació i assegurança\n14. La participació en cada un dels triatlons que componen el circuit està oberta a esportistes de qualsevol nacionalitat, federats o no, i nascuts el 2000 o abans. Cada participant pren part en les proves sota la seva responsabilitat i disposa d’un nivell de condició física i domini tècnic suficient per afrontar-les.\n15. L’organització disposa d’una assegurança de responsabilitat civil segons la legislació vigent. Tots els participants no federats disposaran d’una assegurança d’accidents de dia contractada per l’organització.\n16. Un cop efectuada la inscripció a la prova no es realitzarà cap devolució de l’ import, tret que la prova es suspengui per decisió de l’organització i/o per causes imputables a la mateixa.\n17. Davant inclemències climatològiques que impossibilitin la celebració d’alguna de les proves amb la totalitat dels seus segments, l’organització portarà a terme una altra prova alternativa d’acord amb els jutges. En cap cas es posposarà a una altra data. Exemples:\nAnulació del tram de natació per mal estat del mar: duatló\nAnulació del tram de ciclisme per pluja: aquatló\nAnulació del tram de ciclisme i del de natació: cursa a peu\n18. L’organització no es fa responsable dels perjudicis per danys físics, morals i/o materials que puguin afectar els participants i/o espectadors durant la prova.\n19. El participant que no pugui assistir a una prova en la qual s’ha inscrit NO podrà traspassar-la a un altre participant sota cap supòsit.\n20. La seguretat en la via pública i el control del tràfic serà responsabilitat dels cossos de seguretat de cada municipi. En cadascun dels tres segments del triatló hi haurà assistència sanitària concorde a la normativa vigent, al nombre de participants i a l’elevat percentatge d’esportistes no experts en el circuit Tricircuit. Els serveis mèdics estaran autoritzats a retirar qualsevol participant per raons mèdiques.\n21. Serà motiu de desqualificació: Rebre ajuda externa fora dels espais autoritzats. No realitzar la totalitat del recorregut marcat per l’organització. No complir amb els horaris establerts. Superar els límits de temps marcats per l’organització. Embrutar l’itinerari. Tractar de manera perjudicial material propi o aliè. No mostrar-se respectuós amb el personal de l’organització i amb la resta de participants. No portar el dorsal en la part davantera de la roba i en un lloc de fàcil visualització. No prestar auxili a qualsevol participant que pugui patir algun tipus d’accident. Tenir una actitud que l’organització pugui considerar irresponsable i inadequada.\n22. Els vehicles motoritzats, bicicletes o patinadors que no pertanyin a l’organització no podran transitar pels circuits de cada prova. Els vehicles autoritzats que realitzin el seguiment de les proves, portaran una identificació visible en tot moment.\n23. Els participants de la lliga pel fet d’inscriure’s donen el seu consentiment per a què C.E. Wefeel , per sí mateix o mitjançant terceres entitats, tractin automàticament i amb finalitat exclusivament esportiva, promocional o comercial, les seves dades de caràcter personal. D’acord amb el que s’estableix a Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de Protecció de Dades de Caràcter Personal, el participant té el dret d’accedir a aquests fitxers amb l’objecte de rectificar o cancel·lar de forma total o parcial el seu contingut. Per a fer-ho, haurà de sol·licitar-ho per escrit al domicili social de C.E. Wefeel, amb NIF G66446790, Ronda del Guinardó 216, entresol 2ª, 08041 de Barcelona.\nTanmateix i d’acord amb els interessos esportius, de promoció i explotació (reproducció de fotografies del circuit, emissió de vídeos, publicació de classificacions, etc.) mitjançant qualsevol dispositiu (televisió, internet, publicitat gràfica, etc.) i sense límit temporal, els inscrits cedeixen de manera expressa a l’organització el dret a reproduir el seu nom i cognoms, el lloc obtingut a la classificació, les seves fotografies i els seus vídeos.


Intoxicació per fum en un pis de l’Avinguda Madrid - Terrassa Informa!\nInici » Notícies » Notícies Generals » Societat » Intoxicació per fum en un pis de l’Avinguda Madrid\n18 Setembre 2014 a 10:30\nBaralla al Carrer de Colom\nEl passat dimarts 16 de setembre a la nit, la Policia Municipal va rebre una trucada del 112 informant d’un incendi en un habitatge de l’Avinguda de Madrid.\nAutomàticament es van adreçar tres unitats al lloc dels fets. Els agents van informar que també hi havia les unitats de bombers així com dues ambulàncies. La causa de l’incendi havia estat l’oblit del menjar al foc del propietari del pis. Va quedar tot calcinat i va produir molt de fum.\nEls dos ocupants de l’immoble, pare i filla, van ser atesos, i el pare va ser traslladat a la mútua per inhalació de fum. Alguns dels veïns al baixar per les escales també van inhalar fum, i tres d’ells van haver de ser acompanyats a l’Hospital de Terrassa. Gairebé una hora més tard, una unitat en coordinació amb els bombers van permetre pujar als seus domicilis tots els veïns que havien baixat per iniciativa pròpia al veure els serveis d’emergència, i van reobrir el trànsit a l’últim tram de l’Avinguda de Madrid.\nDel pis va quedar-ne afectada tota la part de la cuina pel fum, i els armaris, la campana i la vitroceràmica pel foc. Els ocupants del pis van haver de pernoctar a casa d’uns familiars, mentre els quatre intoxicats pel fum van ser donats d’alta.\nEl mateix dimarts 16 a la tarda, es va rebre una trucada d’un particular informant que hi havia una baralla entre varies persones a la Carretera de Colom. Immediatament es van comissionar les dotacions que van informar que es tractava d’una baralla entre dues persones.\nEls agents van avisar l’ambulància ja que una de les parts sagnava pel nas. Quan va arribar l’ambulància es va traslladar al ferit a la Mútua de Terrassa. Una de les unitats va sol·licitar un patrulla per tal de traslladar als agressors a prefectura i un cop traslladats, els dos van ser imputats per una falta de lesions fins a tenir l’informe mèdic.\n#112 #ambulància #avinguda #avís #baralla #bombers #carrer #colom #ferit #fum #incendi #intoxicació #Madrid #municipal #particular #pis #policia #trucada


Nova ITV: Principals novetats i multes – Dues errades passen a ser greus\nNova ITV: Principals novetats i multes\nPoques setmanes abans que milers de vehicles surtin a les carreteres amb motiu de les vacances d’estiu, aquest dimarts, 1 de juny, entra en vigor la nova ITV, la inspecció tècnica de vehicles.\nS’hi introdueixen quatre canvis bàsics en la normativa, segons explica l’Associació Espanyola d’Entitats Col·laboradores de l’Administració en la Inspecció Tècnica de Vehicles (AECA-ITV). Els repassem.\nEls canvis a la ITV\nFallades als frens ABS. Fins ara, si es produïa una fallada al sistema ABS en els cotxes que no estan obligats a portar-lo, es considerava una falta lleu. A partir de l’1 de juny, si aquests vehicles tenen instal·lat el sistema de frenada, estan obligats que funcioni a la perfecció. Si no és així, ara es considerarà una falta greu i no se superarà la ITV.\nRetrovisors amb problemes. El despreniment dels miralls retrovisors passa a considerar-se també un defecte greu.\nPermís de circulació més fàcil de comprovar. Hi ha una altra modificació que va a favor dels conductors. Ara hi haurà la possibilitat que els operaris de les ITV puguin comprovar les dades del permís de circulació amb el Registre General de Vehicles de la DGT, si el conductor no el porta en el moment de la inspecció.\nCanvis pel Brexit. S’inclourà en la nova ITV un procés de matriculació per als vehicles procedents del Regne Unit, després de l’aplicació del Brexit.\nLes sancions es mantenen\nTots els conductors que no passin la ITV poden ser sancionats amb una multa d’entre 200 o 500 euros, com fins ara. Les sancions dependran del supòsit en el qual no s’hagi passat la ITV. Són tres els escenaris possibles:\nITV Caducada: és a dir, tan circular amb el vehicle com tenir-lo estacionat al pàrquing o al carrer sense haver passat la inspecció tècnica quan li corresponia implica una multa de 200 euros i l’obligació immediata de passar la ITV.\nITV Desfavorable: és a dir, continuar circulant amb el vehicle malgrat que li van detectar defectes greus que només li permetien desplaçar-se fins al lloc de reparació genera una multa de 200 euros.\nEn aquest supòsit, el titular del vehicle està obligat a reparar els defectes greus i tornar a l’estació d’ITV, en un termini màxim de dos mesos, per comprovar que s’hagin arreglat els defectes.\nITV Negativa: és a dir, continuar circulant amb el vehicle al qual se li han detectat defectes molt greus implica una sanció de 500 euros.\nEn aquests casos, el vehicle no està autoritzat a abandonar l’estació d’ITV per mitjans propis, sinó que haurà de fer-ho transportat per una grua fins al lloc de reparació i tornar a l’estació ITV, en un termini màxim de dos mesos, per comprovar l’esmena dels defectes.\nNou espònsor del primer equip femení del Futbol Sala Casserres\nDimecres dia 22 s’ha presentat a la seu del montepio a Berga, el conveni de col·laboració per convertir a Montepio en l’espònsor...\nFins el 15 de setembre ja pots consultar el padró definitiu de l’Impost sobre emissions de diòxid de carboni dels vehicles de tracció...\nL’edat mitjana del parc automobilístic espanyol supera els 13 anys\nDes del sector de l’automòbil, patronals com l’Associació Espanyola de Fabricants d’Automòbils i Camions (Anfac) insisteixen...


8TV, la Telecinco catalana? El canal estrena 'Trencadís' un programa de telebrossa\nTelevisióZPortada IzquierdaZResto 2 septiembre, 2015 Lluís Llaquet 4\nInici » Historic » 8TV, la Telecinco catalana?\nMediaset va comprar el maig d’aquest any el 40% de la cadena privada catalana del Grup Godó 8TV i les conseqüències no s’han fet esperar. La multinacional italiana, presidida per la família Berlusconi, que també gestiona la cadena Espanyola Telecinco, ha canviat substancialment la forma de fer que fins ara tenia el canal, instaurant un dels seus productes més característics i rendibles: la telebrossa.\nEl programa en qüestió s’anomena ‘Trencadís’ i està produït per l’experta a escala nacional d’aquest gènere: La fàbrica de la Tele, productora que també fa el ‘Sálvame’ en totes les seves variants, de diari i de cap de setmana.\nTal com destaca el conegut crític en televisió, Ferran Monegal, el programa respecta el “modus operandi d’aquesta fàbrica” i que és “consubstancial a ells”. Una realitat constatable per si sola observant el “plat fort del primer programa”, afegeix el crític.\nEl protagonista de l’escena va ser Carlos, un home que, després de jubilar-se als 67 anys, va decidir comprar-se roba femenina i passar a anomenar-se Carol. Un cas de transsexualisme tardà al qual van dedicar un total de 55 minuts, una eternitat en el món televisiu, més encara si considerem que és 1/3 del programa. Un cas que, segons Monegal “televisivament dóna per un flash de 3 minuts com a màxim”.\n“Però a La fàbrica del deluxe i del Sàlvame, aquests assumptes els exciten una barbaritat”, insisteix el crític, recordant, per més inri, com la setmana passada van omplir dos Deluxe “amb el cas de l’homosexualitat del jove Sema, un noi que van descobrir per casualitat en l’entorn de Chabelita Pantoja”, la filla de la coneguda cantant de copla espanyola.\nEl jove Sema al costat de «Chabelita», filla d’Isabel Pantoja\nUna fórmula que, sembla, els funciona molt bé i que “és la marca de la casa”, segons Monegal. Una realitat que planteja el dubte si 8TV, que té programes de gran qualitat com el de ‘8 al dia’ que presenta el reconegut periodista Josep Cuní, baixarà el llistó per convertir-se en el Telecinco català.\nMediaset i la telebrossa\nCal recordar que la multinacional italiana, que té nombroses cadenes arreu del món, és una gran experta en tots els gèneres que comprenen l’anomenada telebrossa. De fet és la que ha exportat arreu ‘realities’ com ‘Gran Hermano’ i la que més explota l’anomenada «premsa del cor» allà on hi és.\nI és que, també cal dir, aquests gèneres són dels més varats de fer i dels que més audiència i, per tant, diners, donen. Només es necessita un plató, un equip tècnic i uns quants col·laboradors ben pagats i disposats a vendre la seva vida privada. Un format que pot omplir hores i hores de pantalla amb xifres rècords de “share” sense haver de fer grans inversions en bones sèries de ficció, amb reconeguts i cars actors, o sense haver de gastar en programes informatius que obliguin a enviar equips de periodistes arreu del món. Programes de més qualitat però que requereixen més esforços i que no donen tan bons resultats pel que fa a la quota de pantalla.\n8TV2 Mediaset4 reality2 telebrossa1 Telecinco2


Imprimir Diputació - La Diputació de Barcelona destina 1.452.000 euros per a la prevenció d'incendis forestals en nuclis de població\nConvertir Diputació - La Diputació de Barcelona destina 1.452.000 euros per a la prevenció d'incendis forestals en nuclis de població a PDF\nDonaran resposta al cent per cent de les sol·licituds dels ajuntaments\nNucli de població. Autor: OTPMIF\nA l'abril d'aquest any, la Diputació de Barcelona va aprovar destinar a través del Catàleg de Serveis 2017 del Pla de Xarxa de Governs Locals 2016-2019 652.000 euros per fer prevenció d'incendis a les zones forestals properes a nuclis de població.\nLes actuacions que es financen consisteixen en l'obertura de franges perimetrals i treballs forestals a executar en parcel·les públiques interiors dels nuclis de població.\nAmb aquesta primera dotació econòmica s'ha pogut donar resposta al 30% de les sol·licituds enviades des dels ajuntaments.\nRecentment però, s'ha aprovat una ampliació econòmica per aquest fi amb un import extraordinari de 800.000 euros que permet poder donar resposta al cent per cent de les sol·licituds dels ajuntaments per al 2017.\nAixí doncs, es podrà treballar finalment en l'obertura de 56 franges perimetrals i en l'execució de tractaments forestals d'unes dues-centes parcel·les interiors de propietat pública.\nPer ampliar aquesta informació, podeu consultar el llistat d’ajuntaments beneficiaris.\nPodeu consultar les notícies de l'Oficina Tècnica de Prevenció Municipal d'Incendis Forestals a les seves pàgines web: www.diba.cat/incendis · www.diba.cat/biomassa.\nLlista d'ajuntaments beneficiaris\nNotícies de l'Oficina Tècnica de Prevenció Municipal d'Incendis Forestals (OTPMIF)


Creix el públic de fora de Girona al Festival del Circ i ja arriba al 35% - Empordà\nLes 16 sessions van sumar 33.297 espectadors i una ocupació del 94,8% · Els hotels van estar diversos dies al 100% tot i ser al febrer · El director de l'esdeveniment remarca que el 71% dels ingressos venen de privats, entrades i marxandatge\nEls organitzadors del Festival Internacional del Circ Elefant d'Or van fer balanç ahir dels sis dies d'espetacles a la la carpa de la Devesa i van posar de relleu el creixement del públic de fora de la ciutat i de fora de les comarques gironines. Un fet que accentua l'impacte ecomònic del festival a la capital gironina. En concret, per les 16 sessions hi van passar 33.297 espectadors (amb una ocupació del 94,8%), xifra que suposa un nou rècord d'assistència. Dins d'aquesta xifra, el 28 % eren, segons una enquesta feta pel Festival, de la ciutat de Girona. I un 10% més de la resta del Gironès. De la resta de la demarcació, hi va haver el 27% d'assistents. El 35% restant era de fora de les comarques gironines, dels quals el 28%, de la resta de Catalunya, sobretot de Barcelona. Un 2% eren de la resta de l'Estat i el 5% que falta, de l'estranger, sobretot de França, però també del Japó i Rússia.\nTot plegat va provocar que aquells dies hi hagués una ocupació hotelera «inusual», per a un mes de febrer a Girona i a Salt, segons el mateix gremi. Va haver-hi alguns dies amb les habitacions al 100%. L'any passat, el Patronat de Turisme va establir un impacte econòmic per a la ciutat d'aproximadament 1,5 milions d'euros, que, segons la vicepresidenta de la Diputació, Maria Àngels Planas, enguany se superarà. Pel que fa als organitzadors, van reservar 1.006 pernoctacions per a artistes, personal i jurats.\nQuins ingressos té?\nEl director del festival, Genís Matabosch, va posar de relleu que hi ha 117 empreses, entitats i institucions que col·laboren en l'èxit de l'esdeveniment. Això sí, va posar els números sobre la taula perquè es veiés com es financia el festival, que té un cost de 651.039 euros. Un 28,6% dels ingressos prové de subvencions públiques (65.000 euros l'Ajuntament de Girona, 62.000 euros la Generalitat i 60.000 euros la Diputació). Els 464.039 euros restants (71,28%) corren a risc del promotor. Segons Matabosch s'han aconseguit amb vendes d'entrades, les cafeteries i el marxandatge (384.815 euros) i amb patrocinis de privats (79.224 euros).\nPel que fa a l'alcaldessa, Marta Madrenas, va mostrar-se molt satisfeta perquè l'esdeveniment es faci a Girona i va remarcar que és important remarcar que a la ciutat hi ha diverses apostes per exercir de capital cultural. Va indicar que la cultura i l'educació són dos pilars per fer que la ciutadania sigui més «culta i crítica» i es va mostrar molt satsifeta perquè pel circ hi han passat 8.021 nens. «Han consumit aquesta fórmula de cultura i potser alguns ara buscaran altres aventures culturals», va explicar, per deixar clar que hi ha molts tipus de cultures i que d'un tipus d'art es pot passar a un altre.


Un espai per a l’esperança | Montserrat Nebrera | Política | El Punt Avui\nUn espai per a l’esperança Un espai per a l’esperança Un espai per a l’esperança Un espai per a l’esperança + Un espai per a l’esperança E-mail\n26 agost 2019 2.00 h\nUn espai per a l’esperança.\nSánchez i Torra es donen la mà a l’entrada del Palau de Pedralbes ANDREU DALMAU / EFE.\nUn espai per a l’esperança Un espai per a l’esperança Un espai per a l’esperança Un espai per a l’esperança Un espai per a l’esperança E-mail\n“Si alguna cosa no canvia en la relació entre l’independentisme esbojarrat i l’Estat profund, el problema romandrà enquistat\nDiverses veus i projectes s’han aixecat en els últims temps reivindicant un catalanisme que, pel fet de ser-ho, no pregunti a qui s’hi vulgui apropar sobre el seu sentiment de pertinença. El temps dirà si són capaços d’unir-se sota una sola referència fent realitat, també en aquest nivell, la dita que “la unió fa la força”. Ara per ara les raons per les quals no ho haurien de fer són imperceptibles, sobretot perquè ja són massa les evidències de l’espai ideològic abandonat per la resta de formacions polítiques.\nLes enquestes diuen de forma recurrent que a Catalunya majoritàriament la gent se sent tan catalana com espanyola. El més normal estadísticament parlant potser és també l’actitud sociopoliticament més tendent a la normalitat. Al cap i a la fi, el catalanisme és la manera catalana de ser espanyol, i per tant, la singularitat existeix, com de ben segur en molts altres indrets d’Espanya, fent-ne una realitat política complexa on romandre en la unitat implica el respecte per la diferència de les parts i la lleialtat sincera en el tot.\nPel que fa a Catalunya, ben cert és que hi ha gent entestada a pensar Espanya com a sinònim de repressió, com també ho és el fet que hi ha qui assimila Catalunya amb una voluntat unànime d’encetar projecte propi. Però per molt que es capfiquin els bàndols enfrontats i se’n faci ressò una premsa que viu de la notícia (la notícia, com la novel·la, atrau més quan no l’espatlla la veritat), el cert és que hi ha una majoria sentimentalment arrelada a la idea de la convivència i més o menys compromesa amb l’ideal de la concòrdia.\nAquesta gent haurà pogut votar en el passat partits polítics diversos i per ben diverses raons: deixar-se endur per l’onada, intentar contrarestar-la, patir la por que guanyi l’altre. Tothom és susceptible de caure en el parany de la basarda, de la indignació irracional, de la creença en fórmules màgiques tan immediates com reclama la pressa present. “Tenim pressa”, es diu tot i saber que sol ser dolenta com a companya de viatge per a les coses importants.\nIgual que cal parar atenció al que es desitja perquè es pot aconseguir, també fora necessària l’avaluació global d’una jugada per tal que no acabi rebotant l’arma llancívola sobre els nostres caps. Vull dir amb això que per tal que Catalunya guanyi el futur amb la dignitat i riquesa que ha caracteritzat bona part de la seva història, caldrà que tothom hi perdi una mica. Per començar, han de perdre protagonisme els partits que en aquest assumpte han tingut el paper més destacat en l’incendi que amenaça de calcinar les nostres esperances de reconciliació, uns partits que tothom pot ubicar i identificar, per molt que en algun cas ara vulguin fer veure que no hi eren, o no van dir, o que no van avalar la radical criminalització de l’altre pel fet de pensar diferent. No sé si es pot dir fractura al que a Catalunya vivim des de fa uns anys, però hi ha una baralla sostinguda entre els que a cada bàndol consideren traïdors els integrants de l’altre, sense cap autocrítica, sense cap compassió. “Ni oblit ni perdó”, diuen. I ho diuen a tots dos fronts, de vegades en la mateixa llengua.\nTanmateix el que defenso no es pot qualificar d’equidistància, perquè hi ha un bàndol que de manera expressa i antipedagògica ha dit a la gent que a “cop de falç” arribaria a l’Arcàdia feliç, afirmant que hi ha una possibilitat de saltar-se la llei dins del sistema. La mateixa gent que ara davant el Tribunal Suprem ha de dir que tot era una pantomima, o que des de fora d’Espanya o de la presó continua fent creure que la república és un fet o que està a tocar. Però també és cert que, dia rere dia, una part del que podríem anomenar “l’Estat profund” ha manifestat de forma poc elegant la seva finalitat comprensible: que el propi estat romangui unit. Com si ho pogués ser a qualsevol preu, com en altre temps el combat contra el terrorisme negre va arribar a la justificació dels GAL.\nI vet aquí el quid de la qüestió: si alguna cosa no canvia en la relació entre l’independentisme esbojarrat i l’Estat profund, el problema romandrà enquistat a risc fins i tot que el bàndol amb voluntat de marxar obtingui majories per fer impossible continuar parlant de la unió. Una unió tan necessària com satisfactòria si es fa des de la llibertat. Una unió impossible des de la imposició. Caldrà molt temps d’altres missatges de mestres, periodistes i polítics, caldran altres actituds. Si una alternativa de govern es vol aixecar a Catalunya per a la seva reforma i l’impuls d’un nou concepte d’unitat, cal que abans que res sigui capaç de demostrar la seva pròpia unió. Hi ha un espai per a l’esperança, i desitjo de tot cor que la gent que l’ha de bastir estigui a l’alçada.\nEl Punt Avui. Girona 26-08-2019, Pàgina 12\nEl Punt Avui. Nacional 26-08-2019, Pàgina 12