Jordi Finestres - A propòsit de Víctor Grífols | NacióDigital\n«La Catalunya del demà serà la dels empresaris que treballen i la dels treballadors que emprenen»\nper Jordi Finestres , 3 de juny de 2015 a les 00:00 |\nMassa sovint certs sectors de la societat han estigmatitzat l’empresari amb un seguit de tòpics de carraca obsoleta que no es corresponen a la realitat. Hi ha bons empresaris i empresaris dolents com hi ha assalariats honestos i n’hi ha de barruts. La condició humana mesura la bondat o a la maldat de les persones a partir de fets i actituds, però no pas pel fet de pertànyer a una classe social determinada ni tan sols per nivells de riquesa. Hi ha gent bona i gent dolenta.\nI si parlem de bona gent i de bons empresaris cal parlar de Víctor Grífols, que dilluns ens va deixar a l’edat de 95 anys. Grífols ha estat un dels empresaris de més èxit de l’economia catalana, un defensor de la capacitat exportadora de l’empresa de casa nostra i un exemple de compromís amb la seva feina i amb la seva gent. També amb el país com va deixar palès el seu fill, Víctor Grífols, quan el mes de març del 2014 va dir: “Una empresa que ho té clar, no ha de dubtar de la seva determinació. Sé que ho està passant malament, però si té determinació, tiri endavant, no s'arronsi". Són paraules pronunciades davant el president Mas en moments, com ara, d’incerteses davant el repte històric que viu Catalunya.\nVíctor Grífols i Lucas fou un bona persona que va guiar la seva trajectòria professional per valors irrenunciables com l’honradesa, la transparència, la perseverança i el coratge, principis que conformaren la seva visió bioètica de la vida, avui defensada i projectada per la fundació que porta el seu nom. Ja en la seva primera joventut va estudiar Farmàcia i Ciències Químiques tot i que de qui més va aprendre va ser del seu pare, reconegut hematòleg i analista, en les tasques i secrets d'un laboratori d'anàlisis clíniques.\nSoci fundador de Laboratoris Grifols des del 1940, Víctor Grífols va ser un emprenedor avançat en el temps a l’hora de promoure nous procediments científics en hematologia i diagnòstic. Els laboratoris van esdevenir un hòlding que es va estendre per mig món amb la idea de compartir "idees i inversions per al desenvolupament i creixement de l'empresa", un fet reconegut pel Govern de Catalunya amb el premi a la Internacionalització de l'Economia Catalana (1995), la Creu de Sant Jordi (2000) i la Medalla al Mèrit al Treball el 2009. Avui en dia Grífols és una multinacional que dóna feina a 14.000 persones i que va tancar l’exercici del 2014 amb una xifra de negoci de més de 3.355 milions d’euros.\nLa desaparició del fundador del hòlding Grífols m’ha fet tornar a pensar que si volem assolir la plena sobirania de Catalunya ens cal projectar-nos com una societat agraïda amb les persones que han estat capaços de generar riquesa, treball i prosperitat a milers de famílies. I reconèixer, de la mateixa manera, la feina de milions de treballadors que amb el seu esforç han fet grans aquestes empreses. És com funcionen els països pròspers: lleialtat entre l’empresari i el treballador. Confiança i respecte. I és així com Catalunya se’n sortirà, confiant en el teixit de grans empreses com Grífols i amb la vitalitat de les petites i mitjanes empreses que representen més del 99% del total d’empreses catalanes que donen feina a més de 70% dels ocupats, generant el 65% del PIB del sector privat. La Catalunya del demà serà la dels empresaris que treballen i la dels treballadors que emprenen.\nPer Anònim el 4 de juny de 2015 a les 22:06\nSom molts i seran molts els qui haurem de donar les gràcies a gent emprenedora i de tremp com en Víctor Grífols; gent que han posat l'empresa catalana en primera línia mundial sense renegar de Catalunya.\nNecessitem molts Victors Grífols\nPer Quim B. el 4 de juny de 2015 a les 18:38\nSí, Catalunya en necessita molts com ell, empresaris que fabriquin, que investiguin, que creïn riquesa, no especuladors i intermediaris de compra i venda, que no deixen res al país.\nGràcies, Finestres, per l'article ressenya del Sr. Grifols\nPer JORDI LLEYDA el 3 de juny de 2015 a les 18:32\nSincerament, gràcies, i enhorabona per l'article,que comparteixo totalment. Podem tenir discrepàncies sobre els vostres articles relatius a l'entorn blaugrana,pero us agraeixo molt l'article sobre el Senyor Victor Grifols, un autentic senyor català i gran empresari.\nPer Anònim el 3 de juny de 2015 a les 18:21\nQué artículo "15'29 ------------------- ya no quedan catalanes como los de antes , dentro de poco ,,, la miseria.\nJO NO ESTC D'ACORD AMB EN FINESTRES\nPer Anònim el 3 de juny de 2015 a les 17:03\nNo sé que té a veure que " empresaris treballin i els treballadors emprenguin" amb Grifols ni la Catalunya del futur. El que cal és que els empresaris i treballadors siguin els mateixos\nPer Anònim el 3 de juny de 2015 a les 15:29\nEm pregunto on son aquests empresaris com Grifols.i els empresaris que viuen per la continuitat de l'empresa El que jo conec,quan les coses van mal dades només pensen en abandonar o vendre no fos c as que haguessin de treure diners dels que ja tenen a la butxaca. L'obrer ,pistes de sol i caps de setmana .Els sindicats plens de vividors que el que mes els preocupa es preservar el càrrec..Elque dius seria collonut però dels valors que et va inculcar el teu pare i que hem fèt els de la seva generació en queda ben poc\nPer Joan Crosta el 3 de juny de 2015 a les 15:13\nMoltes gràcies a la família Grifols i el seu esforç constat per les descobertes mèdiques i per col·laborar en la riquesa del nostre país, Catalunya, i donar-lo a conèixer arreu del mon.


PROVA DURANT 100 NITS UN GRAN MATALÀS - MoblesPrat Interiorisme - La teva botiga de mobles a Alcoletge (Lleida)\nPROVA DURANT 100 NITS UN GRAN MATALÀS\nL’elecció d’un matalàs no és gens fàcil. Et podem assessorar el millor possible amb els nostres experts en descans, també tenim un gran estock per a que t’hi puguis agitar i provar el confort i la qualitat de cadascun d’ells, però tots sabem que amb 5 minuts tombats no n’hi ha suficient per saber que és el vostre matalàs.\nPer aquest motiu MOBLES PRAT d’Alcoletge us dóna la possibilitat de provar durant 100 nits un dels millors matalassos del mercat. Si, ho heu llegit bé, 100 nits de prova per quedar ben convençuts i satisfets que el matalàs elegit és el correcte.\nConsulteu les condicions de la promoció a la nostra botiga.


«Radio Gaga» torna aquesta nit a buscar històries i emocions - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\n«Radio Gaga» torna aquesta nit a buscar històries i emocions\nQuique Peinado i Manuel Burque estrenen la quarta temporada del programa a Movistar +\nddg 26.10.2019 | 23:58\n«Radio Gaga» torna aquesta nit a buscar històries i emocions Regió7\nQuique Peinado i Manuel Burque tornen a la carretera a la recerca d'aquestes històries que poques vegades ocupen les portades dels grans diaris i donen veu a persones que lluiten per superar les complicades circumstàncies de les quals parteixen. La nova temporada de Radio Gaga, que el canal #0 de Movistar + estrena avui a partir de les 22 h, seguirà sorprenent amb les històries, llocs, temes i comunitats que es tracten i visiten. La violència de gènere, l'educació, els temporers, les addiccions, la discapacitat intel·lectual, la immigració, la vida a la Cañada Real i l'amor són alguns dels temes que s'abordaran dins de la caravana aquesta temporada.\nDestruint prejudicis, sense acomodar-se i fugint dels clixés, Manuel Burque i Quique Peinado intentaran mostrar la complexitat de la vida, des d'una perspectiva propera i real, sense trampes, segons assenyala la plataforma en un comunicat. I ho faran, com han fet sempre, des de l'empatia, l'humor i la tendresa.\nEn el primer capítol, Supervivientes, Quique i Burque posen rumb al sud, en concret a Mairena de Aljarafe, a Sevilla, per conèixer el dur relat d'un grup de dones, i dels fills d'algunes d'elles, que han sobreviscut als maltractaments. Dones supervivents, no víctimes, que un dia van trencar el silenci que les lligava a les seves parelles i van tirar endavant gràcies, entre altres coses, a l'acollida que van trobar a la Fundació Ana Bella.\nAquesta edició, que tindrà vuit capítols, dos més del que és habitual, es tancarà amb un capítol especial en què els presentadors tornaran a visitar alguns dels personatges mítics d'aquestes tres temporades. Què se n'ha fet? Com els va afectar participar en el programa? Molts segueixen lluitant per tirar endavant; altres han aconseguit superar el problema que tenien quan van pujar a la caravana... En l'especial La vida sigue, els espectadors podran conèixer el que gairebé mai s'explica a la televisió: com han continuat amb les seves vides els protagonistes de programes anteriors.\nCom sempre, tota la música del programa, part fonamental i fil conductor de cada història i cada capítol, estarà recollida en el perfil de Spotify de Movistar +. Radio Gaga és una producció de Movistar + en col·laboració amb DLO/Magnolia.


El Barça femení queda eliminat de la Supercopa als penals (1-1)\nBarcelona. Dijous, 14 de Gener 2021. 00:09\nActualitzat: Dijous, 14 de Gener 2021. 00:10\nEl Barça no ha pogut endur-se una disputada semifinal de la Supercopa d'Espanya femenina davant de l'Atlètic de Madrid. El conjunt blaugrana, que defensava el títol conquerit la temporada passada a Salamanca, ha aconseguit empatar el partit al minut 89 gràcies a un golàs de falta directa d'Alèxia Putellas. Un partit que, després de 120 minuts, ha arribat a una tanda de penals fatídica per a les blaugrana (1-1 el resultat final i 3-1 als penals).\nLes matalasseres han donat la sorpresa davant d'un Barça entestat a l'atac i es classifiquen per a la final de la Supercopa, on s'enfrontaran al Llevant, també a l'Estadi Juegos del Mediterráneo d'Almeria. L'equip valencià va derrotar 3-1 el dimarts al Logronyo en la primera semifinal.\nEl conjunt madrileny arribava al partit amb la novetat del seu entrenador, José Luis Sánchez Vera, que ha tornat al club després de la destitució de Dani González i que ha afrontat la Supercopa amb només un entrenament amb les jugadores. De fet, ambdós equips han pogut entrenar poc o gens des de divendres, ja que el Barça es va quedar tres nits atrapat a l'hotel de Madrid per la nevada, sense poder jugar davant del Madrid CFF a la Lliga.\nAlèxia Putellas, celebrant el gol de falta que ha permès empatar el partit / @FCBfemeni\nEl Barça ha estat superior durant els 120 minuts\nL'Atlètic no ha sigut superior, ha marcat un gol de penal a l'hora de partit i el Barça ha aconseguit empatar abans d'arribar al 90. Un vigent campió que ha estat millor i que ha tingut opcions a la pròrroga per endur-se la semifinal, però la loteria dels penals els hi ha girat la cara.\nLes de Lluís Cortés han estat millors durant els 120 minuts, però la falta de punteria, els errors arbitrals i el cansament a la pròrroga les ha portat a una tanda horrible.\nMalgrat tot, Alèxia segueix fent història\nAmb el golàs de falta que ha aconseguit al minut 89, Alèxia Putellas ha superat a Sonia Bermúdez com la segona màxima golejadora de la història del Barça Femení (124), just per darrere de Jennifer Hermoso.\nLa de Mollet del Vallès segueix fent història a Can Barça. De fet, la capitana va anotar fa pocs dies en el derbi el primer gol de la història al Camp Nou del conjunt femení. Recordem que ja va ser la primera autoria d'un gol de la secció femenina a l'Estadi Johan Cruyff.\nImatge principal: Aitana Bonmatí durant el partit d'avui / @FCBfemeni\nSupercopa d'Espanya El Barça elimina la Reial Societat als penals a la Supercopa d'Espanya (1-1) Bernat Aguilar


La cura del cant coral | Clara Ribas | Articles | El Punt Avui\nLa cura del cant coral La cura del cant coral La cura del cant coral La cura del cant coral + La cura del cant coral E-mail\nLa cura del cant coral\nLa cura del cant coral La cura del cant coral La cura del cant coral La cura del cant coral La cura del cant coral E-mail\nAmb la tardor, l’orfebreria per quadrar assajos desemboca en concerts corals\nNo cal parlar del que hem viscut. Perquè tots ho hem viscut, de millor o de pitjor manera. Ho hem anat fent com ens ha sortit, una vegada molt bé, una altra a empentes i rodolons. Però hem anat passant dies, mesos, més d’un any. I l’aigua que baixa.\nPer resistir, cadascú ha fet servir les eines que tenia a l’abast. L’esport, la lectura, la costura, cuinar... i el cant. Enmig de totes les idees, recursos i quimeres que hem presenciat, hem vist el cant. Nens, jubilats, mares i joves, cantant. Des del rebedor de casa seva, des de l’habitació, o darrere el taulell de la cuina. I hem vist com registraven la seva peça, i la seva gravació s’unia a centenars, milers d’altres veus fins que es convertia en una gran simfonia coral.\nEl cantaire. Aquell personatge que, un dia, s’uneix a un cor i s’hi queda, s’hi compromet, s’hi baralla i s’hi llueix en els concerts a les esglésies, als centres cívics, o als grans auditoris, si hi ha sort. I ho fa desinteressadament, però no del tot, perquè el que rep a canvi és música, companyia, nervis i, per tant, vida. Tota aquella gent que té el cant coral com a company de viatge ha viscut, també, això que hem viscut tots. I, després de fer front al que tots hem afrontat, al fer de cada dia, ha esperat –i venerat– el moment per assajar, sol a casa, i interpretar la seva petita part de música per poder tenir a punt la filmació que havia d’encavalcar-se amb la dels seus amics de cor. Després els assajos han tornat, però a mitges. S’han fet per veus, en grups de sis, en grups de dotze, des de casa de nou, via telemàtica, al jardí de casa del director –fet real, d’un grup de gòspel–. Altres han recorregut a amics i coneguts que tenien naus de mida industrial, per poder assajar. Asseguts, amb mascareta i amb distància, i sense abraçades ni petons, però per poder assajar. Junts.\nAmb la tardor, aquesta orfebreria en quadrar assajos i preparar repertori amb les majors dificultats possibles donarà fruit. I totes les hores en soledat o en trobades gairebé clandestines desembocaran en concerts. L’11 de setembre hi ha una cita a l’Auditori. El proper dia 19 de setembre, una altra a El Canal de Salt. Per Tots Sants torna el tradicional concert coral i ja s’anuncien diversos recitals, des de grans peces de Verdi fins a les nadales més tradicionals. La cultura és segura i cura. I el cant coral és un bàlsam per a l’ànima de qui canta i també per a qui escolta. Aneu-hi i comproveu-ho.


El Blog de la Josefina: El comú català. La història dels que no surten a la història ...Descobrir la història ocultada per les elits\nEl comú català. La història dels que no surten a la història ...Descobrir la història ocultada per les elits\nAlgarra, i també Blai Dalmau, van coincidir en el fet que aquesta època d’autoorganització i l’autogestió dels anomenats béns comunals (rius, forests, prades, molins, fargues, forns…) dibuixa una època de llibertat i d’igualtat que ha estat molt poc estudiada o, majoritàriament, ocultada des de la història oficial.\nSortosament, però, ja comença a haver-hi diversos treballs publicats que fan recerca en aquestes mateixes línies i que ens aporten una visió molt diferent pel que fa a les formes de vida catalanes.\nEn aquest sentit Algarra va explicar la seva experiència d’espigolament etnogràfica del Costumari Català de Joan Amades tot afirmant que «des de l’etnografia i, ara, sovint, també, des de l’antropologia es troben moltes pistes sobre aquestes formes de vida».\nBlai Dalmau, per la seva banda, va introduir la visió que avui hi ha una «revolució silenciosa», que no surt als mitjans, però que ja comença a ser objecte d’estudi, en relació al retorn d’aquelles assemblees populars i els comuns i que, en certa mesura, estan portant a terme les ecoxarxes.\nPer a Dalmau, aquestes assemblees populars confederades haurien de ser el fonament de la Catalunya independent. ben allunyats de la visió «estatista» que, de fet, comporta un més del mateix quant al capitalismes: individualisme, consumisme, control de la població i dependència, en summa.\n«Les assemblees dels comuns se celebraven invariablement sota un arbre i, al final de la trobada, la gent s’ajuntava al voltant d’aquest arbre i ballaven i cantaven», explicà Algarra, que intueix que molta de la repressió que es perpetrà des del Papat i la Inquisició contra el que en deien bruixeria i aquelarres, no eren cap altra cosa que atacs directes cap a aquestes formes de llibertat, d’autoorganització i celebració popular.\nLa història l’escriu qui guanya i té el poder, però aquesta història d’autogovern és fonamentalment oral i se’n serva poca constància documental, com del dret consuetudinari (costums i usos) que representava aquest sistema. Sobreviuen, doncs, com a memòria col·lectiva, centenars d’arbres que donen fe d’una cultura que s’esvaeix com el pi de Can Torres, sota el qual les poblacions dels actuals municipis de Parets, Mollet i Gallecs feien les seves assemblees abans de 1900. (podeu seguir aquest fil en l’article «Els béns comuns, segles de resistència contra lleis i mesures polítiques de privatització»).


Atraquen a punta de pistola una empresa de Siurana i els enxampen a l'AP7 a Medinyà - Empordà\nViolència i intimidació\nAtraquen a punta de pistola una empresa de Siurana i els enxampen a l'AP7 a Medinyà\nEls detinguts són dos nois, un de 21 anys i veí de Viladamat i l'altre, un menor d'edat\nDDG 21.07.2015 | 18:08\nEls Mossos d'Esquadra van detenir el dia 17 de juliol a Medinyà, dos nois, un de 21 anys, de nacionalitat espanyola i veí de Viladamat i l'altre, menor d'edat, com a presumptes autors d'un robatori amb violència i intimidació.\nEls fets va ocórrer quan faltaven cinc minuts per les onze del matí del mateix dia 17, en una empresa de la població de Siurana (Alt Empordà). Un home va entrar a l'empresa i, després d'amenaçar als treballadors amb una arma de foc, va sostreure una quantitat indeterminada de diners. Tot seguit, va marxar cap a fora on un segon home l'estava esperant en un cotxe.\nEls mossos ràpidament van muntar un dispositiu per tal de localitzar els autors i, cap a un quart de dotze del matí, els van localitzar al punt quilomètric 50 de l'AP-7, circulant en sentit sud.\nEls agents van aturar el vehicle, van identificar els dos nois que hi viatjaven i van escorcollar el vehicle. A dins hi van trobar 1.670 euros en efectiu amagats sota del seient del darrera, una arma de foc i un passamuntanyes.\nMentrestant, una altra patrulla va localitzar al voral de la mateixa autopista uns guants i uns pantalons de xandall, que els nois haurien llançat per la finestra durant la fugida.\nEls policies van detenir aquestes dues persones com a presumptes autores d'un delicte de robatori amb violència i intimidació.\nEl detingut major d'edat va passar el dia 18 de juliol a disposició del jutjat d'instrucció en funcions de guàrdia de Girona, el qual en va decretar la seva llibertat amb càrrecs, mentre que el menor d'edat va comparèixer davant de la fiscalia de menors i va ingressar a un centre tutelat.


Universitat i professorat de secundària, reunits per actualitzar coneixements de Química i millorar la seua comprensió entre els estudiants\nCentenars de professors d’ESO i Batxillerat han participat en la V Jornada de Química celebrada dissabte 17 d’abril, en directe des del canal Youtube del Parc Científic de la Universitat de València. La jornada pretén posar el professorat al dia dels avanços científics en les matèries que imparteixen i cercar nous patrons per a millorar la comprensió de la Química entre els estudiants.\nEn aquesta edició, la jornada ha atès a tres continguts centrals –els processos redox, els combustibles verds i l’oxigen–, i ho ha fet a partir de les ponències de tres experts: José María Moratal, catedràtic de Química Inorgànica de la Universitat de València, qui ha aportat noves vies per abordar des de la docència els complicats processos redox; José Ramón Galán, professor ICREA a l’Institut Català d’Investigació Química (ICIQ), qui ha parlat de fotosíntesi artificial i emmagatzemament d’energia en forma de combustibles verds de cara a la pròxima transició energètica; i Álvaro Martínez, investigador a l’Institut de Ciència Molecular (ICMol) de la Universitat de la València i guanyador del Premi Europeu de Divulgació Científica ‘Estudi General’ 2020, qui s'ha detingut en la molècula d’oxigen per explicar el seu important paper en processos com el desenvolupament de malalties neurodegeneratives o el seu ús per a l’eliminació de tumors, entre altres.\nLa Jornada ha comptat amb les intervencions de la vicerectora d’Ocupació i Programes Formatius de la Universitat de València, M. Adela Valero; la vicerectora de Planificació i Prospectiva de la Universitat Politècnica de València, M. Consuelo Jiménez, i la presidenta de la Real Sociedad Española de Química (RSEQ)-secció territorial València, Carmen Ramírez de Arellano.\nEmmarcada dins el 125 Aniversari de la Facultat de Química, la sessió s'ha realitzat al llarg del matí, en línia i en directe des del canal Youtube del Parc Científic de la Universitat de València. Es pot accedir al vídeo de la Jornada ací:\nL'acte ha estat organitzat per la Universitat de València i la Universitat Politècnica de València, amb la col·laboració de la Delegació per a la Incorporació a la Universitat i el vicerectorat d’Ocupació i Programes Formatius de la UV, la RSEQ-secció territorial València i el Parc Científic de la UV.


El CB Constantí Black cau davant del Bàsquet Rapitenc en el seu debut a Tercera Catalana (66-89) – Constantí Ràdio\nEl CB Constantí Black cau davant del Bàsquet Rapitenc en el seu debut a Tercera Catalana (66-89)\nEl CB Constantí Black ha debutat aquest cap de setmana a Tercera Catalana enfrontant-se al Bàsquet Rapitenc,equip que també feia el seu debut a la categoria. El Rapitenc s’ha endut la victòria justament, en tenir més ritme que el Constantí Black, que ha hagut de superar moltes limitacions en els entrenaments, que no li estan permetent preparar-se adequadament.\nEls primers minuts de partit han estat de tempteig, en alternatives als dos costats de la pista, on el Rapitenc intentava imposar el seu joc ràpid i amb jugadors molt baixos, mentre que el Constantí intentava imposar el seu, amb més força interior. S’ha arribat al minut 6, amb un resultat de 16 a 15. Però, en aquest moment, hi ha hagut un primer trencament del partit, i un parcial de 2 a 11 en els últims 4 minuts de quart han fet que s’acabés 18 a 26, amb sensacions no massa bones per al Constantí.\nAl principi del segon quart, ha canviat el sentit del joc, ja que després d’una cistella visitant, els locals posaven un parcial de 13 a 0, i agafarien el que seria el seu màxim avantatge per 3 punts (31 a 28, minut 14). Novament, al final del segon quart, el joc ràpid del Rapitenc, i errades del Constantí, han fet capgirar el marcador i al descans el resultat era de 37 a 41. El tercer període ha estat el pitjor pels interessos del Constantí. Amb el cansament acumulat, han augmentat les errades en atac, i el Rapitenc no baixava el seu ritme ràpid a tota pista. Amb un parcial de 6 a 24, es posaven 43 a 65 al final, i ja deixava sentenciat el partit.\nEn el darrer quart, s’ha ajustat una mica més el joc. El Constantí ha pogut lligar algunes jugades consecutives en atac, tenint més opcions per a buscar cistella i anotar. També en aquest darrer quart, se li han assenyalat més faltes a favor al Constantí, podent tirar 15 tirs lliures (mentre que en els tres primers quarts només havia llençat 13), i malgrat no tenir un percentatge massa bo, no ha permès que la diferència augmentés al final, reduint a 23 després que s’arribés fins a 30 punts (56 a 86, minut 39). L’entrenador del CB Constantí Black, Jordi Juanpere, ha fet balanç del partit.\nDiumenge 27 de març, el CB Constantí Black torna a jugar contra el Rapitenc en partit que es disputarà a les set de la tarda a Sant Carles de la Ràpita.\nEl CB Constantí Green simposa al Rocabruna (80-31)\nPel que fa al CB Constantí Green, s’ha imposat per 80 a 31 davant del Rocabruna. Amb aquest resultat, el Green ha tornat a la competició de la millorar manera, situant-se líder a la classificació. Aquest dissabte, el Green es tornarà a veure les cares amb el Rocabruna. El partit es disputarà a les set de la tarda, a la pista de Les Borges del Camp.\nLes patinadores d'iniciació del Club Patí Constantí tornen a la competició amb bons resultats en l'Interclubs de l'Ametlla de Mar\nUn gol al minut 89 dóna la victòria al Constantí (2-3) al camp del Pla de Santa Maria


EL PETIT TROMPISTA, Volum 2 - GTE Música\nLes diverses unitats del mètode s’estructuren de la següent manera. En primer lloc, apareix un exercici amb la nota o les notes noves que es presenten, seguit d’un exercici per practicar amb el broquet. Seguidament, hi ha un exercici d’escalfament i un de punteria, en què l’alumne aprendrà a atacar les notes amb pauses intermèdies. A continuació, hi ha un seguit d’exercicis on es posen en pràctica diverses activitats tècniques, com ara escales, cromatismes, intervals o melodies en mi bemoll per practicar el transport. El següent apartat està dedicat als estudis, és a dir, petites melodies que recullen les notes i els ritmes que s’han presentat en la unitat. El darrer estudi de cada unitat sempre és a mode de concentració, on alumne i professor interpretaran una melodia tradicional de forma compartida. Per últim, hi figura un duet que té com a objectiu principal proporcionar experiència en la interpretació de grup. Les unitats Anem de concert de cada bloc estan formades per estudis i duets que treballen la interpretació amb els coneixements que s’han adquirit en les unitats prèvies. En aquest segon volum hem introduït estudis pensats per a l’avaluació de l’alumne. Les característiques de tots aquests exercicis es presenten detalladament en la Guia del professor.\nSKU: M-07003 Categoría: Trompa\nNeix el 1991 a la Sénia. El 1999 comença els estudis de trompa a l'escola de música de l'Agrupació Musical Senienca, amb el professor Lluís Baiges. El 2009 es trasllada a Tarragona per exercir els seus estudis universitaris i continuar els estudis musicals. El 2013 es gradua en Llengua i Literatura Catalanes, per la Universitat Rovira i Virgili. Ha cursat el Grau Professional amb l'especialitat de trompa al Conservatori de Música de Grau Professional de la Diputació de Tarragona, amb el professor Raül Garrido. El 2014, juntament amb ell, publica el primer volum del mètode de trompa per a alumnes de Grau Elemental El Petit Trompista. El 2017 obté el títol del Máster de Professorat de Secundária per la Universitat Autònoma de Barcelona. Ha realitzat diversos cursos de direcció de banda amb directors de gran renom, com ara el valenciá José Rafael Pascual Vilaplana o l'alemany Toni Scholl. Actualment exerceix de professor de Catalá a l'Institut Bisbe Berenguer de l'Hospitalet de Llobregat i de professor de trompa a l'Associació Escola de Música de la Sénia. És també membre de la banda de música de l'Agrupació Musical Senienca.\nNatural de La Llosa de Ranes (Valencia), estudia en los conservatorios de Carcaixent, Valencia, CSMM de Barcelona, Sweelinck Conservatorium de Ámsterdam y ESMUC (Barcelona). Ha sido profesor de trompa a los conservatorios de: Sabadell, Reus y Tortosa y actualmente es profesor de trompa en el Conservatorio de la Diputación de Tarragona. Es coautor de dos métodos para la enseñanza elemental de la trompa llamados EL PEQUEÑO TROMPISTA Vol. 1 y Vol. 2.\nSé el primero en valorar “EL PETIT TROMPISTA, Volum 2” Cancelar la respuesta


El Consell Comarcal de la Ribera d’Ebre posa a disposició del teixit empresarial comarcal el programa Reempresa | Reempresa\nActualidad › Actividad › El Consell Comarcal de la Ribera d’Ebre posa a disposició del teixit empresarial comarcal el programa Reempresa\nEl Consell Comarcal de la Ribera d’Ebre ha presentat aquest matí el programa Reempresa de la Diputació de Tarragona, que posa en contacte empresaris que volen vendre el seu negoci amb emprenedors disposats a comprar-lo. Reempresa és un projecte que s’està implementant a les comarques de Tarragona fruit d’un conveni de col·laboració entre la Diputació i la patronal Cecot i presentat el passat mes de novembre. La implementació del programa s’està duent a terme a través de les àrees de promoció econòmica dels Consells Comarcals de les Terres de l’Ebre i el Camp de Tarragona.\nLa presentació d’avui ha comptat amb la participació de Jordi Jardí, president del Consell Comarcal de la Ribera d’Ebre; Antoni Abad, president de la patronal Cecot i del Centre de Reempresa de Catalunya; Mercè Smith, cap de secció de la Unitat d’Ocupació i Promoció Econòmica de la Diputació de Tarragona, i Albert Colomer, director del Centre de Reempresa de Catalunya.\nReempresa a les comarques de Tarragona\nActualment, les comarques tarragonines ja tenen més de 165 empreses inscrites al programa. Els motius de cessió d’aquestes empreses són diversos. En termes relatius, el 30% de les empreses cerquen relleu per jubilació del propietari/a, el 20% per canvi de professió, el 20% per motius personals, el 15% per canvi de domicili i el 11% per problemes de salut, entre d’altres. En quant a reemprenedors, ara mateix hi ha més de 210 persones a la demarcació interessades en el procés de reempresa.\nEl preu mig efectiu pagat per la reempresa d’empreses a través del Centre de Reempresa de Catalunya és de 66.000€, tot i que varia substancialment depenent del sector i activitat.\nActualment a la demarcació tarragonina ja s’han produït 26 transmissions, el que ha permès la generació de més de 523.000€ d’inversió induïda.


El viatge de Heisenberg arriba al final a TV3 - Sèries en blog - TV3.cat\nDilluns s'emet l'últim episodi de "Breaking Bad" a TV3. A les 23.35h!\nLa condició de "Breaking Bad" com com una metamorfosi seriada, com un viatge iniciàtic en què el protagonista es transforma a mesura que s'endinsa en el món criminal, s'ha fet més evident que mai en l'últim tram de la sèrie. La ficció ens ha recordat, a través de paisatges comuns i referències en segon pla, que en Heisenberg va ser un dia en Walter White, i que el viatge kafkià que va emprendre el personatge, esdevenint un antiheroi que finalment s'ha revelat com a vocacional, acabarà quan ja no quedi res per enfonsar.\nEn la seva traslació del bé cap al mal, en Walter White ha aconseguit sentir-se complet, atrapar una felicitat i una satisfacció personal que li havia estat negada. Però al mateix temps ha deixat enrere emocionalment i moralment allò que justificava aquest canvi: la seva família. Al mateix temps que el protagonista de "Breaking Bad" s'anava convertint en Heisenberg i s'enfonsava en una pobresa ètica i d'esperit que li ha acabat passant factura, l'Skyler i el Junior s'han mantingut en el mateix lloc exacte en què es trobaven.\nLa sèrie ha estat molt intel·ligent situant el punt d'empatia en el protagonista i focalitzant la nostra mirada en la d'en Walter White. Però per l'Skyler i, en últim moment, per en Junior, el que ha passat és que de cop i volta la persona que coneixien -el marit, el pare- ha desaparegut. La llar ocupada ara per un monstre. Un monstre amb qui comparteixes cereals i llet per esmorzar, amb qui comparteixes llençols quan te'n vas a dormir. La realització d'aquesta realitat sobre si mateix és la derrota última del personatge. Ara és del tot conscient de les conseqüències provocades per la seva transformació i experimenta la sol·litud del rei que per arribar a ser-ho ha hagut d'inspirar terror als seus súbdits i enemics.\nLa corona de Heisenberg ve acompanyada de la pèrdua del seu altre imperi, el familiar. Pot ser que el Walter White dels inicis fos una persona infeliç, però tenia un tresor en l'àmbit domèstic. Conscient de que es tracta d'un tresor irrecuperable, el personatge decideix tornar a la civilització per, almenys, intentar redimir parcialment els seus actes. Fer el que és correcte. No és que el protagonista de "Breaking Bad" necessiti redimir-se a última hora, però sí que es troba amb la necessitat de recuperar els seus objectius inicials.\nÉs per això que l'últim episodi de "Breaking Bad", que TV3 estrena aquest dilluns a les 23.35h, arrenca amb un pla magistral que el que busca en el fons és que el personatge pugui fer les paus amb tothom: amb la família a la que en el seu dia va voler protegir (i aquí podríem incloure en Jesse), i amb l'espectador que ha seguit la seva caiguda a l'abisme i que ha hagut d'afrontar amb actitud estoica algunes decisions més que reprovables que han posat a prova el seu perdó permanent i sistemàtic. És el moment de recordar en Hank o en Brock. També de fer les paus amb si mateix. De veure amb una llum diferent el camí que va decidir emprendre quan va començar a traficar amb metanfetamina.\nL'últim episodi no és un dels millors de la sèrie (aquesta mateixa temporada ha tingut episodis més brillants, més poètics, més creatius, amb solucions narratives més sorprenents, amb moments amb una resonancia dramàtica més poderosa) però és que no ho vol ser. És l'episodi en què Walter White/Heisenberg vol dir adéu, i és deutor del viatge que ha estructurat la sèrie temporada a temporada i que finalment ens ha portat fins aquí. Ara toca seure al sofà i gaudir de la rebel·lió final d'un personatge que ha portat la contrària des del principi.\nMarisa Ciria Gorina ha escrit:\nUNA SERIE FANTÀSTICA......MOLT BONA!!!!!


Arcadi Navarro i Cuartiellas, nou secretari d'Universitats i Recerca\nArcadi Navarro i Cuartiellas, nou secretari d’Universitats i Recerca\nACN Barcelona.-El primer Consell de Govern ha aprovat aquest dimarts el nomenament d’Arcadi Navarro i Cuartiellas com a nou secretari d’Universitats i Recerca. Navarro (Sabadell, 1969) és llicenciat en Biologia i doctorat en Genètica per la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB). Actualment és professor ICREA al departament de Ciències Experimentals i de la Salut de la Universitat Pompeu Fabra (UPF), del qual n’és el director i on lidera un grup de recerca en Genòmica Evolutiva. A més, dirigeix el node de Genòmica de Poblacions de l’Institut Nacional de Bioinformàtica (INB), amb seu a Madrid. La conselleria s’organitzarà en dos grans àmbits temàtics: la Secretaria d’Empresa i Competitivitat i la Secretaria d’Universitats i Recerca.\nAixí mateix, Arcadi Navarro des de l’any 2013, col·labora amb el Centre de Regulació Genòmica (CRG) dirigint el Projecte EGA@Barcelona, la instal·lació a Barcelona de la base de dades de l’European Genome-phenome Archive.Anteriorment, i després d’un temps al sector privat, va treballar a la University of Edinburgh (1999) en genètica de poblacions. L’any 2002 es va incorporar a la UPF com a investigador del Programa Ramón y Cajal i el 2006 s’hi va establir com a professor ICREA. L’any 2010 va passar a ser catedràtic de Genètica. Durant el període 2009-2013 va ser vicedirector de l’Institut de Biologia Evolutiva (UPF-CSIC) i, durant el 2009-2013, coordinador del Programa de Biologia Evolutiva i Sistemes Complexos del departament de Ciències Experimentals i de la Salut. També, és autor de més de 100 articles i llibres sobre genòmica i evolució.L’Executiu també ha aprovat el nomenament de Maria Assumpta Farran i Poca com a directora de l’Institut Català d’Energia. Nascuda a Barcelona l’any 1968, és llicenciada en Ciències Físiques en l’especialitat de Física de l’Atmosfera i Geofísica per la Universitat de Barcelona. Ha cursat un màster en Enginyeria Ambiental per l’Institut Català de Tecnologia i té un postgrau en química de l’atmosfera per la Universitat Nacional a Distància.Actualment és directora general de Qualitat Ambiental. Des de l’any 1998 fins al gener del 2011, ha desenvolupat la seva carrera professional a l’Institut Català d’Energia, on ha estat coordinadora tècnica d’estalvi, eficiència energètica i renovables d’Edificis i Serveis així com, i des de l’any 2004, responsable del programa transport, responsable del 40% del consum energètic del país, en què ha tirat endavant, entre d’altres, els programes de desenvolupament del vehicle elèctric, la conducció eficient, el programa d’eficiència per a vehicles industrials, el desenvolupament d’infraestructura de recàrrega en combustibles alternatius.Reestructuració del DepartamentEn la reunió, també s’ha donat el vistiplau al decret d’estructura del Departament d’Empresa i Coneixement, que s’adapta a la determinació competencial derivada de l’organització del nou Executiu. La conselleria s’organitzarà en tres secretaries: la Secretaria d’Empresa i Competitivitat, la Secretaria d’Universitats i Recerca i la Secretaria General.La Secretaria d’Empresa i Competitivitat agruparà aquells àmbits d’actuació del Govern relacionats amb el comerç interior i l’artesania, el consum, el turisme, la indústria, la seguretat industrial, la innovació, energia i mines, la internacionalització de l’empresa catalana i l’emprenedoria. Aquesta secretaria manté les labors d’impuls i promoció d’iniciatives en l’àmbit de l’empresa que siguin d’interès per a la competitivitat de l’economia catalana, i les de planificació, seguiment i coordinació de l’activitat de les unitats que en depenen.Els organismes adscrits a aquesta secretaria seran l’Agència Catalana de Turisme (ACT), l’Agència per a la Competitivitat de l’Empresa (ACCIÓ), l’Institut Català d’Energia (ICAEN), el Consorci de Comerç, Artesania i Moda (CCAM), l’Agència Catalana del Consum (ACC), i el Consorci de Formació Professional de l’Automoció.Per la seva banda, la secretaria d’Universitats i Recerca es responsabilitzarà dels afers relacionats amb les universitats, la qualitat del sistema universitari, el foment de la recerca i aquelles beques que no siguin competència del departament d’Ensenyament. Aquesta secretaria serà la responsable de la planificació, direcció i execució de les polítiques del Govern en aquests àmbits. Aquesta secretaria tindrà com a ens adscrits l’Agència per a la Qualitat del Sistema Universitari de Catalunya i l’Agència de Gestió d’Ajuts Universitaris i Recerca (AGAUR).


Escola Moragas: d’abril 2015\nEspai de "llum negra"\nEls grups del GAE 1 i 2 aquest curs estem treballant com a projecte “Els 4 elements de la natura” i durant aquestes setmanes hem tractat l'element “AIRE”.\nEmmarcat dins aquest treball hem anat a l'aula multisensorial de l'escola i hem pogut observar i gaudir de la “llum negra”. Treballant en un ambient completament fosc on només hi ha aquest tipus de llum que fa que es reflecteixin el color blanc i aquells tints i pigments cromàtics que són essencialment fluorescents.\nEls nois han pogut prémer el commutador per tal de fer funcionar el ventilador amb cintes de color blanc, tocar i observar papers de color blanc que hi havia dins una capsa, estirar cintes de color blanc penjades de la paret…\nHem gaudit molt d'aquestes noves sensacions “a les fosques” il·luminant-se només tot el material de color blanc.\nEtiquetes de comentaris: AULA MULTISENSORIAL, GAE-1, GAE-2\nAquí teniu la gran festa del 3r trimestre:\nEls nois i noies del GAE, primària i secundària han fet com cada any la representació de "La llegenda de Sant Jordi". Ho han fet molt i molt bé i tot el públic n'ha quedat molt content i també sorprès!\nI com ja és costum, els més grans de l'escola, han venut roses i cors de ceràmica a les parades del Restaurant Jardí de l'Abadessa i davant la porta del centre. Amb cada rosa han regalat el punt de llibre fet durant la setmana cultural, amb 3 càmeres fotogràfiques dibuixades pels guanyadors del concurs de punts de llibre, la Rosario Crispín, el Francesc Folch i la Carla Jiménez.\nUna diada més per recordar, i que compartim amb vosaltres a continuació amb aquest vídeo:\nPlantada de Primavera de padrins i fillols.\nPer fi ha arribat la primavera!\nPer celebrar-ho com cal, divendres passat els nois de Cicle Inicial vam trobar-nos amb els nostres padrins, els nois de la TVA2, per fer la plantada de primavera al jardí de l’escola.\nVa ser un matí molt divertit! Vam gaudir molt tocant la terra, plantant, regant les nostres plantes… Però sobretot compartint una bona estona amb els nostres padrins, que ens ensenyen moltes coses i amb els que sempre ens ho passem d’allò més bé!\nAra tenim la feina de cuidar les nostres plantetes i veure com poc a poc van creixent. Ens ha quedat un jardinet molt bonic!\nGrup C. Inicial i TVA2\nGaudim al teatre\nAvui els més joves de l'escola, C.Inicial, GAE-1 i Primària, hem anat al Teatre Tantarantana per veure la representació de la companyia "Fes-t'ho com vulguis": AQUAREL·LA (si voleu veure part de l'obra, cliqueu l'enllaç)\nEns ha agradat molt i hem pogut gaudir d'un espectacle de música, llums i ombres, aprofitant que les llums i les ombres han estat uns dels temes que hem estat treballant durant aquest curs per celebrar "l'Any Internacional de la Llum"\nEtiquetes de comentaris: C.INICIAL, GAE-1, PRIMÀRIA, SORTIDES\nBenvinguts Izan i Álex !\nComencem aquest tercer trimestre a l'escola amb dos nous alumnes:\nL'Izan s'incorpora dos dies al grup de la Primària en modalitat d'escolaritat compartida i l'Àlex forma part del grup de la TVA1.\nEstem molt contents de que estigueu amb nosaltres i de que ens anem coneixent d'ara a final de curs!\nBenvinguts nois i families a l'Escola Moragas!\nEtiquetes de comentaris: NOTÍCIES, PRIMÀRIA, TVA-1\nTornem de Setmana Santa amb empenta per engegar l'última etapa del curs!\nDe moment al calendari d'abril trobareu...\nI per agafar amb forces el tercer trimestre, dinarem...


Venda Gran casa moderna en Vall.llobrega amb gran terreny i piscina privada. Girona Baix Empordà\nGran casa moderna en Vall.llobrega amb gran terreny i piscina privada.\nEsta espaiosa casa ha estat construïda amb els més alts estàndards de qualitat en una gran parcel·la, en Vall.llobrega, un poble tranquil, a molt poca distància de Palamós i de les bonitas platges de la Costa Brava. La casa té una superfície de 380m2 distribuïda en dues plantes i amb tres habitacions dobles, a més de tres banys i un bany. La planta baixa cuenta amb una espaiosa zona de saló i comedor, una cuina molt moderna, una zona de lavadero, una sala i, a més, una sala d'estar amb chimenea. A la planta de dalt trobem les tres habitacions, totes elles amb terrassa i lavabo, a més de vestir en dos d'elles. La casa disposa a més d'ascensor. Es tracta d'una casa d'alt standing amb tots els detalls per gaudir de la tranquil·litat i la comoditat.


L'artista Daniel G. Andújar aborda les paradoxes de l'observador | Barcelona Cultura\nPer a altres horaris, concerteu visita\nL'artista Daniel G. Andújar aborda les paradoxes de l'observador\nExposa fins al mes de juny a la galeria Àngels Barcelona.\nEl gat de Schrödinger. La superposició d'estats i la paradoxa de l'observador és el títol que l'artista visual alacantí Daniel G. Andújar ha posat al seu nou projecte, un seguit de peces i vídeos a través dels quals tracta la "incapacitat de navegar per un paisatge visual absolutament contaminat", en paraules de la galeria Àngels Barcelona, que acull la mostra fins al 22 de juny.\nA l'exposició s'hi poden veure múltiples referències a la capital catalana, però la crítica de l'artista o proposta de reflexió es pot fer extensible a totes les grans ciutats i molt més enllà. Per exemple, Andújar planteja models alternatius d'escultures públiques, o qüestiona la ciutat contemporània com l'espai públic que els veïns poden apropiar-se de maneres diverses i que en canvi actua com a mecanisme de descomposició en què es materialitza el costat més ferotge del capitalisme. La mostra toca temes com la gentrificació dels barris, el turisme massiu, l'ocupació d'edificis o el flux incessant de persones que entren i surten de ciutats globals.\nDaniel G. Andújar va néixer a Almoradí, Alacant, el 1966, si bé viu i treballa a Barcelona, i a més d'artista visual és teòric i activista. Els seus projectes giren al voltant de qüestions com la democràcia i la desigualtat en la societat de la informació, i a través de la ironia qüestiona, per exemple, com les noves tecnologies ens afecten transformant la nostra experiència quotidiana. Va ser un dels dos únics artistes espanyols presents a la passada edició de Documenta, i aquest 2018 té una atapeïda agenda d'exposicions individuals i col·lectives.\nData de publicació: Dijous, 26 Abril 2018\nLorenzo Cambin cerca l'equilibri a Àmbit Galeria d'Art\nL'artista suís hi exposa 25 anys després d'haver-ho fet per primera vegada.\nObres petites per a un gran recorregut per l'art\nLa galeria Marc Domènech presenta en una mateixa exposició peces de Juan Gris, Eduard Alcoy, Joan Miró,...\nL'artista veneçolà Antonio Lazo exposa a la galeria L&B\n'Al·lusions' és una mostra analògica que convida al diàleg.


La Guàrdia Civil investiga el Santander pel cas de blanqueig de l’HSBC que va destapar Falciani | Espanya | EL PAÍS Catalunya\nBlanqueig de l'HSBC\nLa Guàrdia Civil investiga el Santander pel cas de blanqueig de l’HSBC que va destapar Falciani\nL’UCO ha acudit a les oficines de Boadilla del banc per ordre de l’Audiència Nacional\nMadrid 3 JUN 2016 - 12:04\tCEST\nUna oficina de l'HSBC. F. AUGSTEIN AP\nFalciani: “Seria més rendible multar els bancs i no els clients”\nLa Guàrdia Civil s'ha personat aquest divendres al matí a la seu central del Banco de Santander, a la localitat madrilenya de Boadilla del Monte, per demanar informació pel cas de blanqueig relacionat amb l'HSBC que es va destapar amb l'anomenada llista Falciani, segons han confirmat fonts del cos. El requeriment pretén recollir dades sobre "determinats comptes corrents". El Santander de moment no farà declaracions sobre el tema, segons han assenyalat fonts del banc a EL PAÍS.\nL'operació, que està duent a terme la Unitat Central Operativa (UCO) de la Guàrdia Civil, ha estat ordenada pel jutge de l'Audiència Nacional José de la Mata, a petició de la Fiscalia Anticorrupció. En cas que el banc no atengués el requeriment, el document signat pel magistrat facilita de manera subsidiària escorcollar l'entitat requerida.\nLa llista Falciani va ser revelada per l'informàtic italofrancès Hervé Falciani amb els noms de 130.000 presumptes evasors fiscals de l'HSBC de Ginebra. D'ells, 659 eren espanyols —que tenien fins a 6.000 milions d'euros en aquest banc—, que estan sent investigats i fins i tot alguns ja han estat condemnats.\nDe la Mata investiga l'HSBC a Espanya per blanqueig de capitals i exercici il·legal de la seva activitat al país, és a dir, per determinar si va col·laborar o va ajudar els seus clients a perpetrar el presumpte blanqueig. El cas s'anomena Diligències Prèvies 63/2013 del jutjat central d'instrucció núm. 5 per delictes contra la Hisenda pública i el blanqueig de capitals (HSBC, cas Falciani).\nL'Agència Tributària espanyola atribueix a l'HSBC la seva participació directa en la creació i el control de societats pantalla en paradisos fiscals "constituïdes per amagar encara més la veritable identitat del titular dels fons i evitar així l'aplicació de la Directiva Europea de l'Estalvi del 2005", que implicava el pagament d'impostos sobre els rendiments dels comptes o la identificació del titular.


Foc amic Foc amic – El Món\nRamón Cotarelo 11/02/2020 7:39 pm\nEncara no s’ha iniciat la precampanya de la precampanya electoral i ja ens trobem sota foc granejat. No ho dic jo, que sóc un beneit, sinó els molt més avesats comentaristes, analistes i tertulians aguerrits a millers de conflictes a tot arreu. Fins i tot, els mateixos protagonistes es lamenten sovint amb escàndol i grans veus, com Sancho Panza, que es faci foc dins les pròpies trinxeres.\nHem d’estar segurs, però, que, en parlar de les pròpies trinxeres, parlem de trinxeres i de les mateixes trinxeres. No sigui que algú li passi pel cap fer com l’ocell Tero del gaucho Martín Fierro, que pon els ous d’un costat i fa els crits de l’altre. Després toca recordar la naturalesa humana. L’experiència històrica conté alguns casos d’heroics defensors de places i castells, caiguts en combat, però abatuts per l’esquerda, òbviament dins la mateixa trinxera.\nAh, però això és la naturalesa humana, una xicota tan consistent com l’unicorn! No cal pujar els conflictes fins a extrems tràgics! El nostre món detesta la tragèdia; viu confortablement instal·lat a una pacífica i una mica avorrida quotidianitat. La suau inèrcia del dia a dia. Així, un dilluns qualsevol, al matí, ERC trenca el seu anterior compromís, fa costat a l’arbitrària JEC espanyola i despulla al MHP Torra de la seva condició de diputat. El mateix qualsevol dilluns, a la tarda, el portaveu dels que l’havien despullat al matí, Sergi Sabrià, fa saber al despullat que ells no són els seus enemics sinó els seus aliats. Doncs al matí, foc amic; a la tarda, l’amic del foc. No és una tragèdia sinó la tragicomèdia de la hipocresia. Però és.\nLa idea de “sacrificar” el MHP Puigdemont i el mateix verb triat, “sacrificar” (fi del “homo sacer” d’Agamben) mostra una mentalitat cristiana i piadosa, amb la idea de la víctima propiciatòria, el xai de Déu que talla els pecats del món. I el cristianisme és religió d’amor. Com creure si no és per a inspiració del maligne, que aquest sacrifici no estigui dictat per l’amor? El mateix amor amb qui els franquistes afusellaven republicans, segons Ortega Smith.\nFoc granejat al compàs de la veu de la portaveu Vilalta, capaç d’explicar la realitat en termes que ni la realitat comprèn. Afirma Vilalta amb magnanimitat que ells no es deixaran arrossegar al fang i no contestaran amb retrets als retrets que reben, cosa lògica atès que no en reben. I, com que l’esperit és fort però la carn és feble, la magnanimitat de la portaveu dispara una allau de crítiques i retrets de l'”espai republicà” a l’acte del 29 en Perpinyà, catalogat, velis nolis, com un míting de JxC i com si, en cas de ser-ho, que no ho és, JxC no tingués dret a fer els mítings on i quan li roti.\nL’escuma de la quotidianitat: el mateix dia que la portaveu renuncia generosament a la llei del Talió, el VP Junqueras es defensa de les acusacions de projectar un tripartit amb un “i tu més” d’arrel tuiter. Aquí els únics que han pactat amb el PSC són els “juntaires” a la DIBA! La DIBA és el forat negre de l'”espai convergent”. Tan negre i tan forat, que fa desaparèixer fins i tot el pacte dels pactes, veritable origen d’aquestes turbulències, el pacte amb el PSOE que ha fet possible un nou govern a Espanya.\nL’esperit sacrificial que embeu l’acció d’ERC, es corona amb l’aparició de l’enviat, el VP Aragonès, proclamant haver carregat en solitari, com el xai del Senyor, amb el “desgast” de la taula de negociació. La víctima propiciatòria, deixant clar que els altres es fan l’orni (i no cal assenyalar, oi?), tranquil·litza la penya dient que els beneficis seran per a tota la comunitat de creients. Això l’enforteix espiritualment per reclamar un lloc a la taula de negociació, com l’ha fet el seu homòleg espanyol, Pablo Iglesias. Si, senyor, la taula ha de reflectir la composició doble dels dos governs de coalició i ha de tenir quatre potes, com totes les taules del món.\nSi, amb el seu plantejament d’inici, la taula era una cosa confusa, absurda i inútil, amb la nova composició esdevindrà el més semblant a una tele-tertúlia. La societat de l’espectacle farà oblidar que no es tractaran les qüestions substantives del referèndum d’autodeterminació i l’anul·lació del judici/farsa. Ho intentarà amb la contumàcia i parsimònia que promet l’oferta d’ Iglesias de “diàleg, diàleg, diàleg”, esgarrifosament similar a l’anguitista de “programa, programa, programa”. I sense relator ni cap mitjà de controlar la verbositat nou-estatutària.\nNo han entès res. La independència és qüestió d’aquí i ara. A tot esperar fins les pròximes eleccions.


Publiquem els catàlegs generals de RehaFit i RehaPro 2021 - Rehagirona\nPubliquem els catàlegs generals de RehaFit i RehaPro 2021\nAmb l’objectiu d’oferir una eina per mostrar l’ampli ventall d’ajudes tècniques de les que disposem, donant la informació bàsica de cadascuna d’elles, hem publicat els catàlegs generals de RehaFit i RehaPro 2021 de Rehagirona, disponibles a l’apartat de Descàrregues.\nHi apareixen les solucions solucions que oferim, agrupades per categories i subcategories. A més, en el de RehaFit apareixen els personatges de la RehaFamily, que vam presentar recentment i donen consells sobre posicionament, sedestació, deambulació, bipedestació…\nCom vam anunciar recentment, hem creat les marques RehaFit i RehaPro basant-nos en les nostres línies de productes, amb l’objectiu d’adequar els serveis que oferim i facilitar l’accés als nostres productes.\nA través de RehaFit oferim solucions integrals per a persones amb PCI i patologies afins, siguin nens, adolescents o adults.\nPel que fa a RehaPro, oferim solucions integrals per a la mobilitat activa, siguin nens, adolescents o adults.\nPer a més informació sobre aquestes dues marques podeu consultar la notícia Creem RehaFit i RehaPro, dues noves marques per aportar més valor i facilitar la segmentació dels nostres productes.


Acord entre el Consell Comarcal de la Selva i l'AMPA del Centre d'Educació Especial Ventijol - El Gerió Digital\nAcord entre el Consell Comarcal de la Selva i l'AMPA del Centre d'Educació Especial Ventijol\nEs realitzaran activitats al casal d'estiu\nDimarts, 19 de juliol de 2016 15:28h\nEl Consell Comarcal de la Selva ha signat un conveni de col•laboració amb l’Associació de Mares i Pares (AMPA) del Centre d’Educació Especial Ventijol de Blanes per a l’activitat del casal d’estiu 2016. Aquest acord permetrà que els alumnes provinents de diversos municipis de la comarca de la Selva amb discapacitats cognitives i motrius que els impedeixen assistir a l’escola ordinària dels seus pobles puguin gaudir d’un casal d’estiu durant els mesos de vacances escolars. Aquest casal però, atesa la situació dels alumnes, requereix més recursos humans i econòmics que la resta de centres per a la realització d’activitats pedagògiques. Per això, amb la signatura d’aquest conveni, que s’ha fet aquest dimarts, 19 de juliol, tant el Consell Comarcal de la Selva com diversos ajuntaments de la comarca han manifestat la voluntat expressa de contribuir amb el Centre d’Educació Especial Ventijol per tal d’assegurar el manteniment d’aquestes activitats que beneficien els seus alumnes.\nLa signatura del conveni ha anat a càrrec del president del Consell Comarcal de la Selva, Salvador Balliu i de la presidenta de l’Associació de Mares i Pares de l’Escola d’Educació Especial Ventijol (AMPA), Crisitna Garrido. Tots dos representants han destacat la voluntat que hi va haver des del primer moment per part del Consell Comarcal de la Selva i, també, per part de la majoria d’ajuntaments de la comarca de la Selva perquè aquests nens i nenes de diverses poblacions de la comarca amb discapacitats cognitives i motrius poguessin gaudir d’una activitat d’aquestes característiques durant les vacances d’estiu. Per això, des del Consell, tal com ha recordat Balliu: “ En el Consell d’Alcaldes del mes de març es va acordar poder donar resposta a la petició que l’AMPA d’aquesta escola ens havia fet arribar per tal que aquests joves no es quedessin sense casal d’estiu.” Finalment, això ha estat possible i a més del Consell Comarcal hi col•laboren diversos ajuntaments de la comarca.\nTant Salvador Balliu com Cristina Garrido han mostrat la seva satisfacció per haver aconseguit tirar endavant aquest conveni que contribuirà favorablement en l’aprenentatge d’aquests alumnes i de les seves famílies.\nAixí, el Consell Comarcal de la Selva aportarà de 400 € per alumne i usuari del casal d’estiu durant el període de juliol i agost –200 euros mensuals-. El pagament d’aquesta aportació es farà durant el mes de juliol de cada any per part del Consell Comarcal de la Selva. A més, l’ens comarcal també es farà càrrec de la contractació i del cost del servei de taxi necessari per al transport dels alumnes de la zona interior de la comarca que assisteixin al casal, des de la seva residència fins al centre d’educació especial. Pel que fa als ajuntaments, aportaran anualment al Consell Comarcal 300 € per alumne empadronat en el seu municipi per al funcionament del casal d’estiu durant el període de juliol i agost –150 € mensuals.\nA més, el Consell Comarcal de la Selva serà l’encarregat de la coordinació entre els ajuntaments i l’AMPA del Centre d’Educació Especial Ventijol com a gestora del casal d’estiu 2016. Així mateix, realitzarà el pagament centralitzat a l’AMPA d’aquest Centre de totes les aportacions econòmiques destinades a aquesta activitat, tant les aportades directament pel mateix Consell Comarcal com les rebudes dels diversos ajuntaments de la comarca.\nPer la seva part, l’AMPA de l’Escola d’Educació Especial Ventijol facilitarà tota la informació requerida pel Consell Comarcal de la Selva i destinarà les aportacions econòmiques rebudes a les activitats pròpies del casal d’estiu de juliol i agost 2016.\nEn l’acte d’aquest dimarts al migdia hi ha participat també la consellera d’Ensenyament, M. Àngela Cuatrecases; el director del Centre d’Educació Especial Ventijol, Xavier Hernáez i la tresorera, així com el gerent del Consell Comarcal de la Selva, Martí Pujals i els tècnics d’ensenyament.


“L’entrada de la murta, alegra els nostres cors” – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\n“L’entrada de la murta, alegra…\nCada any, el dia 11 d’agost, Bétera viu “L’entrada de la murta” com un esdeveniment que anuncia que les Festes Majors del nostre municipi ja han arribat. Doncs, és el dia d’abans de la presentació oficial dels màxims representants de la festa del present exercici.\nUna ullada cap el passat\nCom a curiositat, cal mencionar que en 1903 els fundadors de la Banda Municipal de València, desitjaven que la sessió inaugural de la Banda, eixint al carrer, anara interpretant una obra de Salvador Giner, Director Honorari d’aquesta. Per aquest motiu, li van encarregar que componguera algun pasdoble per a aquesta solemnitat. Segons conta la història, aquest no tenia tema per a compondre la cançó, però mentre passava per la porta de la seua casa a Massarrojos l’entrada de la murta amb motiu dels Sants de la Pedra li vingué l’inspiració. Així, el 8 de desembre de 1903, la Banda Municipal de València estrenava aquesta obra musical en la plaça de Bous de la ciutat:


Aprovat el Pla de Millora d’Aigües Residuals de Benidorm, proposat per Compromís - Mes Benidorm\n28 de desembre de 2016 + Benidorm 0 Comments Aigües Residuals, ajuntament, Compromís Per Benidorm, Josep Bigorra, Millora, Pla, ple, Proposta\nPer unanimitat el ple de Benidorm s’ha aprovat la moció de Compromís Los Verdes per crear un Pla Director del Cicle Integral de l’Aigua, que inclou un Pla de Millora de les Aigües Residuals i Pluvials, com així demanava el departament d’Enginyeria de l’Ajuntament en un informe de maig de 2015. El regidor de Compromís i portaveu del grup municipal, Josep Bigorra, considera que este pla “ha de donar resposta als problemes de conductivitat de l’aigua, provocats per la concentració de sals, que tenen les aigües residuals de la nostra ciutat i que poden afectar mediambientalment i econòmicament a la nostra ciutat”.\nEl portaveu ha agraït el vot favorable de la corporació municipal en ple per crear este “demandat” Pla de Millora de les Aigües Residuals i Pluvials de Benidorm. Es referix a què tant la Comunitat de Regants del Canal Baix de l’Algar i l’Entitat Pública de Sanejament d’Aigües Residuals de la Comunitat Valenciana (EPSAR) van advertir a finals de 2014 a l’Ajuntament de l’increment de la conductivitat en les aigües residuals de l’Estació Depuradora d’Aigües Residuals de Benidorm (EDAR), reclamant accions concretes. En eixe sentit, a pesar de que s’havien pres mesures, el departament d’Enginyeria de l’Ajuntament de Benidorm reclamava en maig de 2015 en un informe la creació d’este pla per donar una solució global.\n“Era necessari crear este pla perquè, si se sobrepassen els límits permesos, es produïx una excessiva salinitat de l’aigua, i això pot provocar danys als cultius, problemes de permeabilitat en el sòl, o incrementar els sobrecostos d’explotació del tractament de la dessalinització de l’aigua; és a dir, que afectaria mediambientalment i econòmicament a la ciutat”, va subratllar Bigorra. En eixe sentit, el portaveu indicava que, d’acord amb els informes d’Enginyeria, les aigües residuals de Benidorm es troben per poc en els límits permesos per la llei. Les filtracions d’aigua marina o salada a la xarxa de clavegueram, la falta de canalització dels barrancs, les filtracions d’aigües pluvials a la xarxa d’aigües residuals, l’ús de descalcificadors o equips d’osmosi, els consums procedents de pous i, especialment, l’aigua que prové de soterranis de diferents edificis de la ciutat, que es troben per baix de la capa freàtica són els principals problemes a solucionar.\nA més d’estes accions necessàries, la moció considera que també caldria advocar per un millor ús de l’aigua i d’una més àmplia conscienciació i això passa per la realització de campanyes de conscienciació, per promoure la reutilització de les aigües emprades a les piscines i altres llocs d’emmagatzemament d’aigua, tant de propietats turístiques com de particulars, o la neteja dels carrers amb aigua no potable, cosa que es fa de manera parcial.\nPer últim, durant el debat que s’ha produït, davant les paraules del portaveu de govern que ha assenyalat la falta de finançament autonòmic a la depuradora de Benidorm, Bigorra ha explicat que recentment la Generalitat ha licitat per valor de quasi 7 milions d’euros (sense comptar l’IVA) els servicis de funcionament i manteniment del sistema de sanejament i depuració d’aigües residuals i que, a més a més, l’EDAR de Benidorm es beneficiarà de la participació del projecte europeu LIFE-Empore, valorat en 1,7 milions d’euros, que prendrà mostres a la depuradora de la ciutat i hi instal·larà una planta pilot per al tractament de contaminants emergents.\n← Bigorra: “El PP permet que Benidorm perda diners amb les autoritzacions del cursos del Palau d’Esports”\nBigorra critica l’escassa aportació de l’últim informe sobre el carril bici de Benidorm →


JULIOL-2018-LES TASQUES DE PREVENCIÓ D’INCENDI. DEL PAPER A LA PRÀCTICA Notícies - Consell Comarcal Baix Empordà\nInici - Notícies - JULIOL-2018-LES TASQUES DE PREVENCIÓ...\nJa són 10 els ajuntaments que han signat conveni amb el Consell Comarcal pel servei de gestió de prevenció d’incendis forestals, i ja s’han executat més de 12 ha. de neteges de franges de prevenció d’incendis.\nEl Consell Comarcal del Baix Empordà, juntament amb la col·laboració de la Diputació de Girona i l’impuls del Departament d’Interior de la Generalitat de Catalunya ha creat el servei de gestió de prevenció d’incendis per tirar endavant els projectes i executar les franges de prevenció que han de tenir tots els nuclis, urbanitzacions i elements aïllats, d’acord amb la normativa vigent.\nDes de l’inici del servei s’han realitzat 16 xerrades als municipis de la comarca, juntament amb el bombers i agents rurals per explicar als ciutadans en què consisteix una franja perimetral de prevenció d’incendis i com actua per protegir el nostre habitatge o edificació.\nDesprés de redactar els plànols de delimitació de tots els municipis de la comarca, també s’han realitzat diversos projectes d’execució: Albons, Corçà, Cruïlles, La Pera, Ullà, Vall-llobrega, i el darrer ha estat el del municipi de Begur. Eines imprescindibles per començar a executar les franges, amb les autoritzacions dels propietaris corresponents i amb la coordinació dels Agents Rurals.\nDurant el primer semestre de l’any es va contractar una brigada forestal mitjançant el programa ocupacional Treball i Formació destinat a persones desocupades majors de 45 anys i persones perceptores de la renda mínima. El Pla d’Ocupació, subvencionat i cofinançat pel Ministerio de Empleo y Seguridad Social, el Servei d’Ocupació de Catalunya, el Fons Social Europeu i la Generalitat de Catalunya, va permetre netejar manualment al municipi de Cruïlles part de la urbanització i de la riera de Puigventós i la de Monells, així com al voltant de la llar d’infants. A Vall-llobrega es va treballar a les Urbanitzacions Mas Falquet, el Raval de dalt i els Vilars. A Pals la zona del Mas Tomasí, a Can Pou de Ses Garites, la Pineda, camí vell de Begur, i la zona de riera a la confluència entre el c/Font amb c/ dels Pedrers. A Corçà es va actuar al voltant de la llar d’infants en la urbanització de Santa Cristina i part del Torrent de Santa Cristina. A Verges i La Pera es va actuar a la riera, i al voltant de l’escola. En total s’ha treballat en més de 6 Ha en zones on requerien treballs no aptes per maquinària.\nActualment s’està treballant amb l’empresa Fitor Forestal a Vall-llobrega per acabar d’executar bona part de la totalitat de les franges amb l’ajut que l’ajuntament va obtenir de la Generalitat de Catalunya, i que permetrà la neteja de més de 8 ha. de franja al voltant de les urbanitzacions del municipi.\nLa coordinació tècnica des del Consell Comarcal del Baix Empordà ha estat imprescindible per poder tirar endavant l’execució de les franges: disposar del projecte executiu, les notificacions i l’autorització dels propietaris afectats, la tramitació dels contractes i d’ajuts d’altres administracions, la direcció de la brigada, la coordinació amb els agents rurals, etc.\nEl Consell Comarcal té previst continuar treballant en aquesta línia que ha resultat molt efectiva i ajudar als municipis on la massa forestal és molt important, a la tramitació dels requeriments a propietaris per la neteja de les parcel·les interiors, així com l’establiment de taxes per poder finançar el cost de l’execució de les franges perimetrals.


El general Félix Sanz Roldán ahir durant la seva xerrada al Cercle d’Economia. MANOLO GARCÍA\nBarcelonaÉs un general condecoradíssim i amb tota seguretat l’home més ben informat de l’estat espanyol. Però es presenta amb l’actitud que tindria un tiet que ha vist tant de món que et podria portar a dinar en una fonda amb tovalles impecables i explicar-te mil anècdotes de les que estan a l’abast de poca gent. Així és Félix Sanz Roldán, director del CNI des de fa set anys.\nParlem del general perquè ha vingut a Barcelona a fer un exercici de “transparència” que es veu que ara fan els serveis secrets espanyols seguint consells d’entesos nord-americans.\n"Fem a Catalunya el mateix que a Castella-la Manxa"\nLa cita és al Cercle d’Economia, i a primera fila Sanz Roldán hi troba representants tan variats de la societat catalana com el notari López Burniol, l’exdiputada Anna Balletbò, l’exdirector de Seguretat Ciutadana Miquel Sellarès -l’home que diuen que voldria ser el seu homòleg a Catalunya si Catalunya tingués serveis secrets- i l’ex primer secretari del PSC Pere Navarro, vivament interessat en el tema de la coordinació entre països.\nEl 'poli bo' de la seguretat de l’Estat\nAbans de veure Sanz Roldán, sabíem que el CNI té fama de coordinar-se bé amb altres. Almenys a Catalunya, és el poli bo dels cossos de la seguretat de l’Estat, amb bon rotllo amb els Mossos d’Esquadra, mentre que el CNP s’hi estira els cabells.\nDes del primer moment, el general es fa amo de l’escenari. No sabem si ha fet algun dels cursos de lideratge que s’imparteixen a la fàbrica de xòumans que són els EUA –admet que s'ha format allà en molts àmbits–, però desplega amb tota naturalitat una simpatia combinada amb solemnitat que deu ser allò que en castellà se’n diu ser campechano. Fa bromes i jocs de paraules. “El servei secret té més de servei que de secret”, anuncia. I jura que són hiperdiscrets -“mai deuen haver vist una filtració del CNI”- i que els jutges els collen perquè no es passin més del que és “imprescindible” en el secretisme i en la vulneració de drets constitucionals, com ara punxar telèfons i altres mètodes d’aquesta mena.\nNo triga gaire a confessar la clau del seu èxit: “Si vaig sovint a trucar a la porta d’un altre cos i sempre demano informació, diran que sóc un pesat. Algun dia hi haig d’anar amb un pernil [entès com a informació que ofereix en lloc de demanar-la] perquè quan em vegin per l’espiell tinguin ganes d’obrir-me”. Heus ací d’on li ve la mania de col·laborar, fins i tot amb els Mossos. Queda al marge el debat sobre la qualitat del pernil en cadascuna d'aquestes visites: hauríem de preguntar què en pensen els que l'han rebut.\nEl general encadena metàfores, deixar anar informació dosificada d'una manera que et fa creure que estàs accedint a dades ocultes per a la majoria, i juga amb la complicitat de la imatge cinematogràfica de la seva professió cada vegada que li convé, tot i que en altres moments afirmarà amb rotunditat que la realitat no imita les pel·lícules.\nS'ho passa bé. És obvi. Només se li escapa l’agror quan parla del “deslleial” Snowden i dels que filtren dades a Wikileaks. Ni hi veu cap gràcia. Com a exemple local del que no es pot permetre de cap manera, afegeix amb aquella alegria que un exagent del CNI compleix dotze anys de presó “per alta traïció, un delicte que no sabia que existia en temps de pau”. I torna a somriure, tan campechano.


Amposta estrena el curs escolar amb l’ampliació de l’escola Agustí Barberà a Institut-Escola | Amposta.info\nAmposta estrena el curs escolar amb l'ampliació de l'escola Agustí Barberà a Institut-Escola\nProp de 6.900 alumnes han iniciat avui curs a la capital del Montsià\nFins a 50 alumnes de primer d'ESO han començat aquest dijous 12 de setembre les classes al centre Agustí Barberà, que des d'aquest curs 2019- 2020 passa a ser un Institut-Escola, amb dues línies de primer d'ESO. L'alcalde d'Amposta, Adam Tomàs, i la regidora d'Educació, Núria Marco, han acompanyat a la directora de Serveis Territorials d'Ensenyament, Montse Perelló, en l'estrena del nou curs a totes les Terres de l'Ebre, que enguany s'ha fet des del centre ampostí. I és que aquesta és la principal novetat del curs escolar no només a la capital de Montsià, sinó també al conjunt del territori.\nMés enllà d'aquesta novetat, a Amposta el curs escolar ha començat amb normalitat per als prop de 6.900 alumnes de llars d'infants, escoles i instituts. D'aquests, 184 s'han estrenat a l'educació infantil, a P3; mentre que 298 ho han fet a secundària, a 1r d'ESO. 138, per la seua banda, han començat a primer de Batxillerat.\nPel que fa als centres municipals, 168 infants acudiran enguany a les dues llars municipals (86 a la Sequieta i 82 a la Gruneta), mentre que 73 seguiran els seus estudis a algun dels cicles de grau mitjà i de grau superior de l'Escola d'Art i Disseny d'Amposta (ESARDI).


Per què l'OTAN és incapaç d'aturar Gaddafi (Marc Vidal)\n20 dies de bombardejos han donat ben poc resultat\nMARC VIDAL 08/04/2011 00:00\n260x366 Per què l'OTAN és incapaç d'aturar Gaddafi / MAURIZIO GAMBARINI / EFE Per què l'OTAN és incapaç d'aturar Gaddafi / MAURIZIO GAMBARINI / EFE\nEls nervis al quarter general de l'OTAN a Brussel·les estan a flor de pell. La campanya aliada a Líbia no dóna resultats i ningú veu el final del túnel d'una intervenció que ja fa 20 dies que dura. Això per no parlar de la incomoditat que l'operació provoca a països com Alemanya i Turquia, membres de l'Aliança. I per si tot això no fos prou, les crítiques dels rebels libis que se senten abandonats i els bombardejos -per error- contra ells han disparat totes les alarmes.\nSe'n surt l'OTAN? Els atacs aeris no aconsegueixen fer caure el règim de Gaddafi\nNomés una ràpida ullada a la situació sobre el terreny mostra clarament que les forces de Gaddafi fan literalment el que volen. A l'oest, tenen sotmesa la ciutat de Misurata a un setge dramàtic que ja fa 43 dies que dura i que ha causat una catàstrofe humanitària. Milers de persones estan atrapades en aquesta ciutat, on la vida és cada dia més difícil. A l'est del país, l'exèrcit libi fa avançar i retrocedir al seu gust el front de guerra on els rebels, més voluntariosos que res, ho tenen tot perdut. L'OTAN assegura que no ha afluixat gens i que mantenen el ritme de bombardejos cada dia. Però cada cop és més evident que els atacs aeris no aconsegueixen fer tombar la balança a favor dels rebels.\nI les forces de Gaddafi? Es refugien a les ciutats per protegir-se de les bombes\nDesprés20 dies de bombardejos l'exèrcit de Gaddafi ha canviat d'estratègia. Els seus tancs han deixat de passejar-se pel desert a la recerca dels rebels -objectiu fàcil des de l'aire- i s'han refugiat a les ciutats per estar segurs que les forces de la coalició no els atacaran. Són els escuts humans que l'OTAN denuncia que Gaddafi fa servir. Alguns experts militars asseguren que als països que ara lideren els atacs contra Gaddafi -França i el Regne Unit- els falta un tipus de caça més petit i molt més precís que es podria fer servir per atacar posicions de l'exèrcit libi fins i tot a l'interior de les ciutats. Però els rebels asseguren que els tancs de Gaddafi que envolten Misurata i mantenen el setge no són al centre de la ciutat i ni així els avions de la coalició no els ataquen.\nQuè fan els rebels? S'organitzen militarment però sembla impossible que avancin\nEls primers dies de la revolta, l'objectiu dels rebels era arribar a Trípoli i derrocar des d'allà Muammar al-Gaddafi. Amb l'entrada en acció de la coalició internacional des de l'aire, això va semblar una possibilitat real. Però ara ja és evident que això quedarà en un somni irrealitzable. Els rebels, per molt organitzats militarment que aconsegueixin estar algun dia, ho tenen molt difícil per avançar per terra amb els seus vehicles reconvertits en tancs improvisats.\nUna intervenció per terra? No ho preveu l'ONU i tampoc no ho desitja ningú\nEls experts militars asseguren que només una intervenció per terra d'un exèrcit professional podria revertir la situació, ara clarament favorable a l'exèrcit libi. Però aquesta és una opció que no preveu la resolució de l'ONU que va facilitar l'operació aèria en marxa. I de fet, voler-la, no la vol ningú. Ni els països de la coalició -els EUA tenen ja prou fronts de guerra oberts al món-, ni tampoc els mateixos rebels que ho considerarien una invasió estrangera molt difícil de justificar. A més, una intervenció terrestre requeriria una nova resolució de l'ONU sobre la qual no seria fàcil aconseguir el consens.\nUn acord amb Gaddafi? Amb el bloqueig, la coalició acceptaria qualsevol pla\nVist l'actual bloqueig, diversos analistes internacionals coincideixen que els països de la coalició han accelerat l'ofensiva diplomàtica per trobar una sortida i estarien disposats a acceptar gairebé qualsevol acord. Fins i tot que la mateixa família Gaddafi mantingui el poder. Dos dels fills de l'actual president, Saïf i Saadi, ja fa dies que treballen en un pla per fer fora el seu pare del poder. I la proposta podria acabar convencent els països de la coalició. Amb el risc evident, però, que no convenci gens ni mica els rebels.\nEl PP acusa el PSIB d'"abaixar-se els calçons" davant MÉS i Podem pel PIAT\nVueling guanya un premi tot i la polèmica\nEl PP acusa el Govern i Armengol d'impulsar la turismofòbia\nInvestigadors i diputats protagonitzaran la primera jornada científica en el...\nUna decisió inèdita que deixa els exiliats amb llibertat de moviments fora del...\n"El Consell congela el creixement urbanístic de tretze zones costaneres", portada a 'Ultima Hora'\n"Llarena perd la fe en la UE i deixa en fuga permanent Puigdemont", portada a 'El Mundo'\nL'Associació de Turisme Actiu es mostra preocupada pel decret que prohibirà als segways circular per les voreres\nDavid Cano:“A vegades, els entrevistats m’han de donar ànims a mi”


La filla de Rocío Carrasco es venja a través de la participació de Glòria Camila a 'Supervivientes'\nRocío Flores va parlar amb la concursant perquè desemmascarés a Rociíto\nGloria Camila i Flores. | Instagram / @rotrece\nRocío Carrasco es veurà més perjudicada del que ella s'esperava tornant al punt de mira mediàtic. 'Supervivientes' servirà perquè diverses persones que van formar i formen part del seu entorn familiar parlin de la seva relació amb Rociíto, com és el cas de la seva germanastra, Glòria Camila, actual concursant, i el seu exmarit Antonio David Flores, col·laborador del programa. Segons el portal 'ESdiario', la participació en el reality de Glòria Camila servirà per posar al seu lloc i desemmascarar la filla gran de Rocío Jurado. Suposadament, a la filla de Rociíto, Rocío Flores, li sembla bé que la concursant parli a 'Supervivientes' sobre la seva mare sense restriccions, ja que és un bon moment per poder fer públic tot el que opina sobre ella.\nRo busca venjar-se de la seva mare per tot el mal que li ha causat, i per això, Glòria i ella ja van parlar sobre les paraules que dirien de Rociíto en el programa, com ara les que ja ha deixat anar la supervivent: «Només tinc dos germans. Per a mi, Rocío Carrasco no és ningú. No crec que sigui una bona mare». A més, en altres ocasions, els seus 'familiars' també han manifestat l'equivocació de Rocío Carrasco respecte als seus fills, com és el cas d'Amador Mohedano. El germà de Rocío Jurado va explicar que la cantant mirava cap a un altre costat amb algunes actituds que tenia Rociíto, per no discutir amb ella. A més, el periodista Jesús Mariñas va dir que Jurado li va confessar: «Jo tinc un càncer i la meva filla un altre», referint-se a la seva parella Fidel Albiac.


Les obres del nou centre de dia per a persones grans amb dependència, a Muro, estaran enllestides a finals de setembre\nDarrera actualització: 05 agost 2019\nEl nou centre s’està construint a la planta baixa de la Residència Reina Sofia i oferirà 15 places per a persones grans del municipi\nEl conveni de col·laboració signat per la Conselleria d’Afers Socials i Esports i l’Ajuntament de Muro és de 150.000 €, que financen al 50 % les dues institucions\nLa consellera d’Afers Socials i Esports, Fina Santiago, acompanyada del director general de Planificació, Equipaments i Formació, Juan Manuel Rosa; el gerent del Consorci de Construcció de Serveis Sociosanitaris, Juan Manuel Martínez; el batle de Muro, Antoni Serra, i altres representants municipals, han visitat avui les obres del que serà el nou centre de dia de Muro, que estarà situat a la Residència Municipal Reina Sofia.\nAquest nou equipament d’estades diürnes s’ubica a la planta baixa de la Residència i ocuparà un espai de 145 m2.\nLes obres de reforma i adaptació de l’actual edifici van començar el passat mes d’octubre de 2018 i es preveu que estiguin enllestides el proper mes de setembre. El conveni de col·laboració signat per la Conselleria d’Afers Socials i Esports i l’Ajuntament de Muro és de 150.000 €, que financen al 50 % les dues institucions. El cost total del projecte de reforma és de 106.755 €, als quals s’hauran d’afegir els costs de l’equipament i la tramitació.\nPrimer del municipi\nAquest nou equipament d’estades diürnes és el primer al municipi i es preveu que pugui oferir 15 places, que es destinaran a persones grans en situació de dependència i persones grans del municipi. La posada en marxa del centre de dia permetrà als usuaris de Muro no haver-se de desplaçar a cap altra població, com passa actualment.\nA més de les obres, la Conselleria d’Afers Socials i Esports també concertarà totes les places de centre de dia que l’Ajuntament ofereixi, perquè s’integrin a la Xarxa Pública d’Atenció a la Dependència.\nAugment de places a la Residència\nD’altra banda, la Residència Municipal Reina Sofia de Muro ha estat una de les que més han augmentat les places per a persones amb dependència durant l’anterior legislatura. L’estiu de l’any 2016, la Conselleria i l’Ajuntament ja signaren una ampliació del nombre de places concertades, que passà de 12 a 20 disponibles. En total, la Conselleria d’Afers Socials i Esports destina 401.780 € a finançar aquestes 20 places.\nLa construcció d’un nou centre de dia a Muro és un projecte inclòs en el Pla d’Ampliació de la Xarxa Pública de Serveis Socials 2017-2021 de la Conselleria d’Afers Socials i Esports, que preveu la creació de noves places de dependència, tant de centre de dia com de residència.\nImatge 1: Visita nou centre de dia de Muro jpg - 2816Kb\nImatge 2: Visita nou centre de dia de Muro jpg - 3520Kb\nImatge 3: Visita nou centre de dia de Muro jpg - 2208Kb\nImatge 4: Visita nou centre de dia de Muro jpg - 1920Kb\nImatge 5: Visita nou centre de dia de Muro jpg - 2176Kb\nImatge 6: Visita nou centre de dia de Muro jpg - 2464Kb


Els miners aconsegueixen ser portada a mig món\nÀ.G.M. BARCELONA. 13/07/2012 00:00\nEls cascos dels miners que es manifestaven dimecres per Madrid van ser la foto principal de portada de The New York Times per il·lustrar la peça titulada "Espanya prepara mesures d'austeritat més dures enmig de protestes". Però no només van ocupar la primera pàgina de l'anomenada Dama Gris: la manifestació dels miners va servir com a imatge de les retallades en diaris de mig món. Il Corriere della Sera titulava "Espanya sense paga extra i batalla als carrers", mentre que l'econòmic Financial Times apostava pel titular: "Protesta minera: tensió mentre Madrid revela més austeritat".\nAltres rotatius com el Kathimerini (principal diari conservador grec) optaven per posar èmfasi en la xifra: "Retallada de 65.000 milions a Espanya". El belga L'Écho ho enfocava en el trasllat de la pressió a la via pública: "Els miners envaeixen els carrers de Madrid per denunciar l'austeritat". En tot cas, és significatiu que els diaris internacionals hagin triat instantànies de les protestes i que cap de les capçaleres de referència retrati el president Mariano Rajoy.\nTambé Alemanya està pendent de l'evolució de l'economia espanyola. Així, el Frankfurter Allgemeine reflectia el tema a la portada, sense foto en aquest cas, i amb un lacònic: "Rajoy presenta el programa d'austeritat".


Dr. Manguel & Mr. Stevenson | Cultura | EL PAÍS Catalunya\nDr. Manguel & Mr. Stevenson\nL’argentí adopta les gràcies del mestre i mostra que al paisatge polinesi hi ha maldat humana\n3 MAI 2018 - 10:45\tCEST\nL'escriptor argentí Alberto Manguel. Álvaro García\nAliada amb el somni, l’opi o la febre, la literatura britànica ha despertat talents immensos. Un d’ells, Robert Louis Stevenson (1850-1894). Nascut a Edimburg, fill d’un enginyer de fars, la malaltia el va afligir tota la vida i el va empènyer cap a climes més amables. Que els cossos dèbils són més propensos a la imaginació és una d’aquelles suposicions discutibles que, en tot cas, sí que s’ajusta al cas de l’autor escocès.\nHi ha una famosa anècdota, en la biografia de Stevenson, que es transforma segons qui l’expliqui (hi ballen les dades, però l’essència es manté): una matinada de la tardor de 1885, l’escriptor es desperta cridant. La seva esposa, Fanny, tracta de consolar-lo, però l’escena horrible que ell ha intuït és inesborrable. Estirant del fil d’aquest malson, sense moure’s del llit, en poc més de tres dies Stevenson redacta l’esborrany d’El cas misteriós de Dr. Jekyll i Mr. Hyde (1886). Fanny, però, troba que el resultat no aprofundeix en els clarobscurs de la ment humana. No passa de ser un relat gòtic, com tants altres, i el manuscrit acaba al foc. De seguida, Stevenson el recomença i, malgrat les hemorràgies pulmonars que el mortifiquen, ultima el text en tres dies més d’escriptura febril. L’impulsa saber quin bon material té entre les mans, segur, així com la cocaïna farmacèutica amb què es tracta la tuberculosi.\nGairebé des dels inicis, les seves obres van comptar amb la devoció dels lectors. I més tard, entre els escriptors, se n’ha prodigat l’elogi: Vladímir Nabókov assaboria la prosa de Stevenson en una de les seves famoses lliçons de literatura, i Jorge Luis Borges es va afartar de citar-lo cada cop que volia jutjar l’obra dels altres... Amb el que Stevenson no ha tingut gaire sort és amb les cobertes dels seus llibres. De fa anys que certes editorials s’entesten a pintar-nos Hyde com un monstre caraverd i berrugós, malgrat que la novel·la defuig la grolleria de tancar la descripció; als testimonis dels actes de Hyde els costa trobar paraules per descriure l’aparença d’aquest malànima. El mateix passa amb un clàssic d’aventures com L’illa del tresor (1883). En més d’una edició, a la coberta s’hi anuncien volcans, cocoters i papagais, quan el cert és que Long John Silver i el petit Jim Hawkins atraquen en una illa de latituds més boreals, plena de pins grisos, roures de Virgínia i serps de cascavell. Qui vulgui palmeres i tebiors tropicals hauria de llegir els apunts viatgers on Stevenson reporta el seu pas per les illes Hawaii i les Marqueses, o les narracions de The Beach of Falesá (1893) o The Ebb-Tide (1894).\nA Stevenson sota les palmeres, Alberto Manguel (Buenos Aires, 1948) s’apropa a la figura d’aquell escriptor. No només l’honra fent-lo protagonista de la narració, sinó que, fins i tot, cedeix als seus temes distintius: la dualitat moral de les persones i el també dual tema del doble. Manguel escriu com un lector agraït que, a banda, ha entès i adoptat les gràcies del mestre. Dedica aquesta novel·la curta als últims dies de l’escriptor tísic: recordem-ho, va morir als 44 anys, a Vailima (Samoa), on s’havia guanyant la confiança dels nadius i havia adoptat el nom de Tusitala, El-qui-conta-contes.\nEl paisatge polinesi pot semblar-nos mandrós i inofensiu, però no és lliure de la maldat humana. Una adolescent és violada i assassinada. El crim posa en perill la integritat de Stevenson. Alguns sospiten que ell en podria ser el responsable, cosa que també desperta sospites en el lector fantasiós, que es tem un desdoblament fatal com el de Jekyll... Entre els personatges que alternen amb Stevenson, a banda de la mateixa Fanny, hi ha un misteriós predicador escocès, el senyor Baker, a qui la intransigència cristiana col·loca al caire de la bogeria. Baker i Stevenson són la nit i el dia. Dobles antagonistes. Per al predicador, la llum radiant del tròpic no és cap altra que “la brillantor abrusadora de l’infern”.\nAmb Stevenson sota les palmeres, s’estrena l’editorial illenca Quid Pro Quo. Bona idea que Dolors Udina, que ja havia traduït En els mars del sud del mateix Stevenson a Edicions del Salobre, dupliqui en català aquest llibret-homenatge, una seixantena de pàgines, impecables, on la precisió del llenguatge no exclou les ambivalències pròpies d’un relat sobre dobles, en consonància amb Jekyll i Hyde.


Propostes per descobrir i gaudir del silenci – La Iogateca\nlaiogateca/ enero 31, 2019/ acompanyament respectuós, atenció plena, Blog, educar el cor, educar la ment, General, jocs, meditació creativa, natura\nÉs molt habitual veure als adolescents fent els deures amb la TV de fons, el mòbil a un costat i la pantalla de l’ordinador davant, osil·lant ràpidament d’un estímul a un altre.\nPassen els dies, les setmanes i els mesos, sense que probablement hagin gaudit d’uns minuts de silenci, de pau, ja que molts d’ells fins i tot s’adormen amb la TV, la ràdio o la pantalla de l’ordinador encesa.\nEl soroll ens perjudica més del que ens pot semblar. Els nens i nenes (i també els adults) exposats a ell constantment tenen tendència a ser més irritables, més inquiets i agressius. A més, en general, tenen menys capacitat de concentració i un menor rendiment, no només escolar. Els infants d’avui son totalment digitals, estan acostumats a atendre a diferents estímuls al mateix temps i a rebre i processar una gran quantitat d’informació.\nActualment produïm en dos dies la mateixa quantitat d’informació que abans requeria uns 5000 anys. Per això, més que mai, hem d’ensenyar als més petits a detenir l’allau d’estímuls als quals estan exposats i a gaudir de la quietud i la calma de tant en tant.\nBeneficis del silenci:\npotencia la creativitat, la concentració i l’empatia\nens ajuda a conèixer-nos a nosaltres mateixos, a valorar-nos i a prendre decisions\ntranquil·litza el cos, la ment i l’esperit\npermet i afavoreix la regeneració neuronal\npermet al nostre cervell assimilar totes les experiències que vivim\nproporciona salut mental i emocional, millorant la nostra qualitat de vida\nés necessari per a l’assimilació de continguts i la reflexió, per tant és fonamental per als processos d’aprenentatge\nés una eina sanadora\nAixí doncs, com podem ajudar als nens i nenes a gaudir del silenci?\nEl primer de tot és que com a adults en siguem conscients i no exposem als petits a més estímuls dels que ja suporten dia a dia, l’ús de les noves tecnologies ha de ser raonable i recorda que tu ets el seu exemple.\nPer mi una de les principals respostes a tot això és natura, i és que el contacte amb l’aire fresc, amb les plantes, els arbres, els tresors que amaguen el bosc, la platja, la muntanya… és com una bombolla de pau dins d’aquest món atabalat en el que vivim.\nD’acord que no és silenci absolut, que si estem atents sentirem el vent entre les fulles, els ocells que canten, les onades del mar… però son sons que més enllà d’hiperestimular-nos ens conectes amb la nostra essència. Així doncs, el meu consell número 1 és que intenteu passar el màxim de temps possible en contacte amb la natura (tinc pendent parlar-ne més extensament un altre dia).\nTambé et vull parlar del Joc del Silenci, un joc d’origen Montessori on els nens i nenes s’asseuen en cercle, al terra o en cadires, en un entorn tranquil (sempre que sigui possible. Per als més petits amb 30 segons en tindrem prou, els més grans poden jugar fins a 5 minuts.\nEs tracta de mantenir-nos en silenci i escoltar atentament que se sent al nostre voltant. Per iniciar el joc podem fer sonar una campaneta o algun instrument metàl·lic, igual que per acabar. També podem col·locar al centre una espelma encesa mentre dura el joc o un rellotge de sorra que ens marqui el temps a estar en silenci.\nQuan acabem, comentarem el que hem pogut escoltar en el silenci, i és que no es tracta d’estar callats i prou, es tracta d’escoltar el silenci, de gaudir-lo. En aquest enllaç teniu més informació sobre aquest joc.\nUna altra proposta és la de crear un racó de la calma (aquí te’n parlo més extensament), un espai on els nens i nenes puguin gaudir del silenci i de la pau, un lloc per estar amb ells mateixos llegint un conte, pintant mandales, observant el pot de la calma… un refugi\nCrec que si ensenyem als nens i nenes la saviesa que amaga el silenci, els facilitarem un camí per a poder viure desperts i conscients del seu interior. Doncs ara ja només et queda posar-ho en pràctica!\n← Contes per a practicar asana Connectar-nos a través dels massatges →