David Cantero comparteix professió i cadena amb un dels seus tres fills. | CatalunyaDiari\nDavid Cantero amaga el seu fill, un famós de Telecinco que no duu el seu cognom\nDavid Cantero se sent molt orgullós d'Álvaro Berro\nper María Merino 20/05/2022 11:33h\nDavid Cantero és una de les cares més conegudes de Telecinco i és un dels periodistes més respectats pel públic. Presenta els informatius amb Isabel Jiménez en aquesta cadena, en què també s'ha fet molt rellevant el seu fill. Un jove reporter, anomenat Álvaro Berro, que ha decidit no fer servir el cognom del seu pare per fer la seva pròpia carrera.\nHa pres aquesta decisió perquè no pensin que el presentador l'ha endollat o li ha facilitat la feina. Vol llaurar-se el seu camí per si mateix, encara que, per descomptat, sent un enorme orgull del seu progenitor, que és tot un referent per a ell.\nÁlvaro és una cara coneguda de Mediaset. | Mediaset\nDavid Cantero comparteix professió amb Álvaro Berro\nDavid Cantero té tres fills. Dos, Alejandro i Adriano, són fruit del seu matrimoni actual amb Berta Caballero. I el tercer, el més gran, és Álvaro Berro, que va néixer al si de la seva relació amb la productora Carmen Berro.\nÁlvaro Berro, tenint dos pares treballant al món de la comunicació, es va decantar per compartir professió amb ells. Va estudiar Periodisme a Madrid i només acabar la seva carrera va començar a treballar en mitjans reconeguts del nostre país. Així, ha passat per RTVE, Atresmedia, Movistar i Europa Press.\nEl 2019 va ser quan va 'aterrar' a Mediaset, on ha desenvolupat tasques com a redactor i fins i tot com a col·laborador. Tot i això, la seva 'fama' li va arribar en el moment que va començar a exercir com a reporter als informatius. Una tasca que l'ha portat a coincidir en directe amb David més d'una vegada.\nAixò sí, des d'octubre de 2020 exerceix com a tal al programa Cuatro al día, que és presentat per Joaquín Prat a Cuatro.\nÁlvaro Berro ha optat per utilitzar laboralment el cognom de la seva mare. Ha estat la seva manera de desenvolupar la seva carrera sense ser qualificat en tot moment com a 'fill de'.\nDavid Cantero i Álvaro Berro són companys de feina. | GTRES\nDavid Cantero en més d'una ocasió ha fet servir les xarxes socials per mostrar com n'està d'orgullós del seu fill i de la seva professionalitat. Per exemple, el setembre de l'any passat va compartir una foto d'Álvaro Berro cobrint la notícia del volcà a Cumbre Vieja. Aquesta imatge la va acompanyar del text següent: «Ell vivint-lo de prop i jo orgullós que sigui un bon reporter i una bona persona».\nDavid Cantero i Álvaro Berro, passions comunes\nÁlvaro Berro, que també ha treballat com a reporter gràfic, no només té en comú amb el seu fill la seva professió sinó també diferents aficions. D'aquesta manera, com demostren a les seves xarxes socials, sabem que tots dos són uns apassionats de l'art en general.\nPerò encara n'hi ha més. A tots dos els fascina el món de les motos i l'esport en general. Per aquesta raó, tots dos no dubten a compartir imatges gaudint d'aquestes activitats i de la resta de plaers per a ells.\nPer descomptat, no podem passar per alt que David Cantero i Álvaro Berro comparteixen una altra cosa més i és el seu atractiu físic. El primer, s'ha convertit en un dels que més passions desperta en l'àmbit televisiu. I el segon, que presumeix de cos als seus perfils, ha arribat fins i tot a exercir puntualment de model.\nA més hi ha una altra cosa que també els uneix i és que són força protectors de la seva vida privada. Per això intenten mantenir-la en tot moment allunyada del focus mediàtic. Volen continuar gaudint de la seva faceta personal com qualsevol ciutadà anònim, sense tenir les càmeres al davant.\n▶ Primeras imágenes del rey emérito Juan Carlos I al llegar a España\nEmma García, amb xoc en descobrir l'engany més gran de la seva vida


Catalans al Rànquing Mundial de Horseball – elgarrotxi.cat\nCatalans al Rànquing Mundial de Horseball\n4 novembre, 2016 Redacció COMARQUES, GARROTXA 0\nLa Federació Internacional de Horseball ha publicat el World Horseball Ranking 2016, on un cop més representants catalans formen part del Hall of Fame.\nEl WHR va sortir publicat per primera vegada el 2013 en diferents categories, millors jugadors en un rànquing històric i també de l’any en curs, millors jugadors en actiu dels darrers 8 anys, millors nacions de la història, millors clubs de la història i de l’any, millors entrenadors històricament i de l’any i millors cavalls de l’any.\nEl Hall of Fame 2016 hi trobem com a millor jugadora del món a la francesa Justine Ammann, que en la passada temporada va jugar al HCC-GT de Vic i que a més de guanyar amb la selecció francesa el campionat del món va aconseguir la plata a la Champions League Femenina i l’or a l’Open Alforges amb l’equip català. En la present temporada juga al Centre Hípic Banyoles. Els segon i tercer millors jugadors en la màxima categoria de pro elit de l’any segons el WHR són l’olotí Marià Clavell i el garriguenc Gil Carbonés del Club d’Equitació Esportiva Cardedeu. Ambdós jugadors varen guanyar el subcampionat del món amb la selecció espanyola i la Champions League. Clavell aquesta temporada jugarà amb el Horseball Malla Club. Carbonés compaginarà el horseball català amb Lo Scrivia d’Itàlia.\nFins a cinc clubs catalans estan entre els deu primers millors clubs de l’any. Les Alforges de Banyoles i l’HCC-GT de Vic han ocupat el segon i tercer lloc del rànquing; el Malla la cinquena posició, el CEEC de Cardedeu la sisena i el Serrat de Moià la vuitena. El CEEC continua essent considerat el millor club de tota la història del horseball, després de ser el club que més èxits ha aconseguit en la història recent del horseball, amb nada menys que cinc Champions League.\nJordi Serra de Banyoles es considerat el segon millor entrenador de l’any i el millor del rànquing històric, després de ser durant els darrers anys el seleccionador espanyol de totes les categories puntuables al WHR. Serra, que és també entrenador del Club Alforges de Banyoles, amb el seu equip de Sub 16, van arribar enguany a disputar la final de la Champions League.\nMiquel Julià del CEEC i Irene Menéndez són un any més els millors en categoria pro elit i en femenina respectivament del rànquing dels millors jugadors en actiu dels darrers vuit anys. Dani Marfà és el segon millor en categoria Sub 16.\nFinalment els cavalls Bonanza Lauriere de la jugadora Justine Ammann i Djebbond del jugador Marià Clavell son el segon i tercer millors de l’any 2016.\n“El World Horseball Ranking, permet certificar, quantificar i escriure la història del horseball. Des de la Federació Internacional de Horseball -explica el seu President Frederico Cannas- volem treballar per fer professionals de l’esport i per a això necessitem un llenguatge comú que es diu Rànquing Mundial de Horseball, que no és altra cosa que un sistema de mesura i de quantificació del horseball, basat en les classificacions i sense apreciacions subjectives , que posen en valor als nostres jugadors, clubs, cavalls, entrenadors i àrbitres”.\nJo me’n faig responsable de la part que em toca com a autor que en sóc\nVÍDEO: Aquest dissabte “ÚLTIM CONCERT” de la gira Tornem a Sau


James Tiberius Kirk. Article de l'Enciclopèdia. | le Koncept\nJames Tiberius Kirk (Català)\nAquest article tracta sobre un personatge de ficció\nConec el meu dolor i de el dolor em aliment\na 22 març 2233 a Iowa, Estats Units\nJames Tiberius Kirk és un personatge de l’univers de ficció Star Trek (Viatge a les estrelles). Va ser interpretat originalment per William Shatner. En la pel·lícula Star Trek XI, el paper de el jove Kirk era interpretat per Chris Pine.\nPoc se sap sobre els orígens de Kirk, tret que va néixer a Iowa, en els actuals Estats Units. Un altre dels llocs de naixement que s’estudia com a possible per Kirk és Riverside, encara que molts altres pobles d’Iowa s’han proclamat com el futur lloc de naixement del més carismàtic capità de l’Enterprise.\nLa seva data de naixement tampoc ha estat establerta, però s’ha suggerit com a possible el 22 de març de 2233 a la data estel·lar 1277.1, basant-se en l’edat i data de naixement reals de l’actor William Shatner. El seu pare, és el comandant George Kirk, interpretat en Star Trek XI (2009) per l’actor Chris Hemsworth. La seva mare és Winona Kirk i el seu germà George Samuel Kirk.\nDurant la seva joventut en Tarsus IV, va ser un dels nou únics supervivents i testimonis de la massacre de 4000 colons a causa de l’extermini útil dut a terme per Kodos l’executor perquè la colònia pogués sobreposar-se a una fam. George Samuel i Aurelan Kirk, el germà gran i la cunyada de Kirk, van morir en la invasió dels paràsits neuronals en Deneva, en 2267. El nebot de Kirk, Peter Kirk, va sobreviure.\nVa desenvolupar una distingida carrera a l’Acadèmia de la Flota Estel·lar, sent la primera persona a superar la prova d’el Kobayashi Maru que havia reprovat a cadets durant moltes dècades. Atès que el simulador estava preparat perquè qualsevol acció dels cadets acabés en fracàs, Kirk es va decidir a re-escriure el programa per permetre rescatar la tripulació de l’Kobayashi Maru, cosa que va fer tres vegades consecutives davant la sorpresa del seu instructor. Li van felicitar pel seu pensament original. El seu número de sèrie de la Flota és el SC 937-0176 CEC.\nKirk va començar en la flota com cadet en 2250. Quan encara era un estudiant de l’Acadèmia, va obtenir un ascens a alferes i un lloc per a continuar els seus estudis a bord de l’USS Republic a l’any 2251. Va ascendir novament a sotstinent en 2253 i va tornar a l’Acadèmia de la Flota com a instructor. Kirk es va guanyar la reputació de “Enciclopèdia Errant” i es comenta que en les seves classes … “o pensaves o pensaves”.\nFins a la seva graduació a la Flota Estel·lar en 2254, Kirk va ascendir a tinent i va servir a bord de la USS Farragut (NCC-1647). Kirk va obtenir una enorme quantitat d’experiència en la Farragut, dirigint la seva primera exploració planetària i sortint viu d’un atac mortal perpetrat per un ens gasós anomenat Beta XII a, en què va morir gran part de la tripulació de la Farragut, inclòs el seu capità Garrovik.\nLes aventures de James Kirk entre 2254 i 2263 mai s’han esmentat en Star Trek, però conjectures de fans estableixen que va ascendir a tinent comandant en 2255. Teories posteriors sostenen que Kirk va ascendir a comandant en 2260 i va ser assignat com a oficial a el càrrec per al recondicionament de l’Enterprise, quan la nau va passar deu anys a càrrec de capità Christopher Pike. Aquestes tasques van forjar en Kirk la idea de poder convertir-se en el pròxim com errant de l’Enterprise, reforçada pel seu ascens a capità en 2263, alhora que Pike es retirava de la Flota.\nKirk es va convertir en el capità de la USS Enterprise (NCC-1701). Segons la sèrie animada que no es considera canònica, però, va ser el tercer, succeint a el capità Robert April que va heretar de Pike el comandament de la nau. Però fins que una sèrie amb personatges reals o alguna de les pel·lícules corrobori l’existència d’April, qualsevol informació a l’respecte es considera fanon, no cànon. Algunes fonts diuen haver observat que el capità April va ser el primer comandant de l’Enterprise en una llista apareguda com a fons d’escena en algun episodi de Star Trek: la nova generació, però està sense confirmar.\nKirk va comandar la Enterprise a la seva històrica missió de 5 anys, des de 2264-2269.A l’completar la missió li van ascendir a almirall (saltant-se el rang de comodor) i va ser assignat com a Cap d’operacions de la Flota, mentre l’Enterprise va estar en un perióde de 2½ anys de recondicionament.\nEn 2272, per superar la crisi sorgida amb V’Ger, l’almirall Kirk va prendre el comandament temporal de l’Enterprise, rellevant a el capità Willard Decker. Després de la desaparició de Decker, aparentment Kirk va tornar a estar a l’comandament de la nau. S’ha rumorejat molt entre els fans, que una nova missió de cinc anys va tenir lloc després a bord de l’Enterprise, però ni aquest fet, ni les especulacions sobre una degradació voluntària de Kirk a el rang de capità per seguir a l’comandament en comptes de ser oficial de major graduació, són canòniques. Entre 2272 i 2284, els detalls de la cursa de Kirk són desconeguts. El que és segur és que al voltant de 2282 Kirk va abandonar la Flota Estel·lar (vist en Star Trek VII: La propera generació) i va tornar a ella, com almirall, en 2284 (Segons algunes fonts, entre ells els productors de la pel·lícula i el departament de vestuari, el rang de Kirk és en realitat el de vice-almirall. No obstant això això és extraoficial, i segons el cànon Kirk és almirall).\nen 2284 Kirk estava a el comandament de l’departament d’entrenament de la Acadèmia de la Flota Estel·lar i eventualment va prendre el comandament de l’Enterprise amb intenció de vèncer al seu vell enemic Khan Noonieng Singh. Va mantenir el comandament de la nau després de la mort de l’actual capità Spock. Com a conseqüència d’haver segrestat l’Enterprise i sabotejat la USS Excelsior (NX-2000) en 2285 per intentar ressuscitar a Spock, va ser degradat a capità. Posteriorment, i arran d’haver salvat a la Terra de la destrucció total per part d’una sonda alienígena que buscava contacte amb balenes grises, a Kirk se li va lliurar el comandament d’una nova USS Enterprise, la NCC-1701-A, que va capitanejar fins a prop de 2293.\nva tenir un fill, anomenat David, amb la Dra. Carol Marcus, però va ser assassinat pels klingon en 2285. en el seu diari personal, anys després gravaria que mai perdonaria als klingon la mort del seu fill. Aquest enregistrament es va usar en contra durant un judici en una Cort Klingon en la qual se li acusava d’assassinar a el canceller Klingon Gorkon en 2293; va ser condemnat a cadena perpètua en les mines presó de Gulag Rura Penthe, però va ser rescatat i es va demostrar la seva innocència.\nEn 2294 va desaparèixer (donant-li per mort) quan la USS Enterprise (NCC-1701-B) va resultar danyada a l’entrar dins el Nexus. En el pla d’existència dins de l’Nexus, va conèixer a el capità Picard, qui li va insistir per tornar amb ell a la planeta Veridian III en l’any 2371 de l’univers real i aturar l’intent de Tolian Soran per tornar a l’Nexus, evitant així la mort dels 283 milions d’habitants de Veridian IV. En aquesta última batalla contra Soran, Kirk es va sacrificar per aturar el pla de Soran, i les seves restes van ser enterrats en aquest planeta per Picard.\nLes seves tàctiques i aventures són llegendàries i ben conegudes en els quadrants Alfa i Beta i encara són esmentats al segle XXIV.\nStar Trek – La pel·lícula (1979)\nStar Trek III – A la recerca de Spock (1984)\nStar Trek IV – missió: salvar la Terra (1986)\nStar Trek: la nova generació (1987-1994)\nStar Trek V – l’última frontera (1989)\nStar Trek VI – Aquell país desconegut (1991)\n← Jardineria i paisatge: Consells d’un professional.\nLa importància de revisar les audiòfons després de l’estiu →


Sempre solem posar excuses per contestar a la pregunta de: per què no fas exercici? La més utilitzada sol ser: perquè no tinc temps.A vegades és veritat que el dia a dia, amb les seves 8 hores de treball i els seus quefers infinits, ens deixa un petit marge per dedicar a exercir el nostre cos. (En altres són més aviat una excusa); però això s’agreuja si el teu lloc de treball requereix estar assegut davant d’un ordinador, ja que podria ocasionar alguns problemes en el futur. Per això, anem a veure quins exercicis podem fer a l’oficina per enfortir els músculs.\nEn el nostre dia a dia passem al voltant de sis hores, asseguts en el lloc de treball i el millor que pots fer per contrarestar-lo és tenir una postura correcta. D’aquesta forma evitaràs certs dolors i malalties a llarg termini.Ha d’ocupar tot el seient disponible, mantenir el tronc argüit, les espatlles el més enrere possible i la columna recta, recolzant-la sobre el respatller de la cadira. A més a més, les cames han d’estar col·locades lleugerament cap endavant, recolzades sobre el reposapeus i amb els peus en angle recte a la cama. Els braços descansats formant un angle de 90° entre braç i avantbraç. Per últim, relaxa les mans.\nUn exercici a l’oficina que pot anar molt bé per la teva rutina diària és el d’exercitar les cervicals, ja que aquestes són les causants de molts de mals de cap després d’un dia a la feina. Aquí, algunes pautes aconsellables:- Girar el cap lleugerament cap a un costat i l’altre, parar uns segons i repetir-ho cinc vegades més.- Inclinar el cap lentament, com si volguessis que la teva orella toqués la teva espatlla, cap a un costat i cap a l’altre. Para uns segons i repeteixo cinc vegades.- Moure el cap, cap avall, amb la direcció de la teva mirada cap al pit, després fas el mateix, però cap amunt, realitzant una extensió de cap. Parar i repetir-ho cinc vegades.- Fer cercles amb les espatlles cap endavant i cap enrere. Parar i repetir-ho. Pujar les espatlles cap amunt i després cap avall, parar i repetir-ho.\nDesprés d’unes quantes hores assegut, és hora de dinar, però abans, portarem a terme un fàcil exercici de braços. Si, entrenar els braços és molt important a la teva rutina diària, ja que encara que creguis que estan sempre descansant sobre la taula, realment aquesta posició ens debilita, sobretot durant tantes hores.- Col·loca els braços en posició de 90° recolzats a la taula amb els palmells de les mans cap avall, realitza una petita pressió cap avall, com si volguessis recolzar-te a la taula per aixecar-te. Compta fins a 20. Ara realitzarem el mateix exercici d’oficina però amb els braços sota la taula, com si volguessis aixecar la taula, Mantén la pressió durant 20 segons.\nÒbviament el millor seria que curant aquest temps que estàs treballant, aprofitis cada hora per aixecar-te de la cadira i donar una volta, encara que sigui a la teva taula. És la millor opció per evitar que la musculatura del gluti i de les cames es debilitin provocant que tinguis mals de maluc en un futur. Si per causes majors o per oblit no t’has parat a aixecar-te o donar aquest lleuger tomb, anem a veure un exercici de glutis i un altre de cama perquè, almenys, mentre respons e-mails importants o entrenes la teva memòria, exercitis aquests músculs.- Pel gluti, un exercici a l’oficina molt senzill és: amb l’esquena en posició recta, contraure el múscul uns segons i deixar anar. Repeteixo de tant en tant…- Per les cames, aixecarem ambdós fins que es trobin en paral·lel amb els nostres malucs i aguantarem uns segons. Les baixarem lentament i repetirem l’exercici a l’oficina un parell de cops mes. Amb aquest moviment no només movem les nostres cames, sinó que també estem millorant la circulació.Amb aquests exercicis pots millorar la teva musculatura, però també pots relaxar-te a l’oficina amb aquests senzills passos.En definitiva, és important que apliquis en el teu dia a dia alguns exercicis de l’oficina i que tractis de prioritzar el teu ben estar personal.


REPORTATGE | 'ED - LA REVISTA D'EL DIARI DE L'EDUCACIÓ'\nLa identitat no sempre té a veure amb el sexe que ens ve assignat, a vegades des de ben petits. L’aliança entre família i escola és fonamental perquè nens i joves transsexuals puguin viure la seva identitat amb plenitud\nANÀLISI | 'Homofòbia a les aules', per Antonio Arroyo Gil\nUna parella de mares clama contra un cas d'homofòbia en una escola\n26.06.2015 - 19:22\nLa Franceska jugant al sofà amb la seva filla / Foto: ENRIC CATALÀ\nAquest és un article que hem publicat a la revista ‘Ed – La Revista d’El Diari de l’Educació’, que regalem als socis.\nQue jugués amb nines, que es volgués vestir de nena… van ser els primers indicis que els van fer dubtar. Fins que, ja en una edat en què començava a articular les primeres paraules amb sentit, el fill d’en Nacho i la Franceska es va identificar com una nena. Poc important era que, en el moment de néixer, se li assignés un nom i uns atributs físics masculins, perquè ella se sentia una nena, expliquen els seus pares, que a partir d’aquell moment es van començar a informar per acabar assimilant que el seu fill, a partir de llavors filla, era transsexual, i que el millor que podien fer era acompanyar-la ja des de ben petita en la seva cerca d’una identitat de gènere amb la qual se sentís còmoda. Un camí que han recorregut molts infants i joves, i que sovint és ple d’obstacles imposats per una societat –i en aquest cas unes institucions educatives– que no sempre han sabut lidiar amb la diversitat, ja sigui sexual o de qualsevol altre tipus.\nDels senyals d’identitat que emetia la filla d’en Nacho i la Franceska no en fa tant, recorden els seus pares. Ara té set anys i fa segon de primària en una escola on tot just a finals del curs passat van introduir la seva particularitat. “Ho van fer amb tota naturalitat”, recorda la Franceska. Al juny va completar el que s’anomena el trànsit –l’assumpció oberta per part del noi o noia de la seva identitat sexual sentida–, i segons els seus pares ara se sent molt a gust. “És normal, es pot expressar tal com és allà on va, què hi ha més important que això per a una persona?” es pregunta la mare.\nLa transsexualitat no és amiga de les etiquetes i les definicions, més aviat dels matisos i la diversitat, i encara hi ha molta polèmica a l’entorn de la seva sovint excessiva patologització, però si en alguna cosa coincideixen experts, metges i famílies és que el que cal és facilitar les condicions perquè les persones, tinguin l’edat que tinguin, desenvolupin la seva identitat amb naturalitat.\n“No sempre passa que des que tenen ús de raó veuen clar quina és la seva sexualitat sentida; m’he trobat amb casos de majors de 65 anys, el que passa és que llavors miren enrere i s’adonen que sempre hi havia hagut alguna cosa que no els quadrava”, explica la sexòloga Rosa Almirall, que assenyala l’entorn com un element crucial, capaç del millor i del pitjor: des de facilitar la lliure expressió dels transsexuals fins a tapar-la amb prohibicions, intolerància o fins i tot discriminació.\nEl cas de la filla d’en Nacho i la Franceska és un clar exemple d’escalf i suport familiar, que a més ha comptat amb el suport d’una figura determinant: l’escola. “Els mestres ja s’ho havien plantejat, quan els ho vam comentar”, recorda la Franceska. Visiblement agraïda, rememora com la tutora de la seva filla va explicar aquell dia un conte a tota la classe amb què abordava la importància de ser un mateix i relativitzava els rols i els estereotips de gènere.\nPerò no sempre es troba receptivitat als centres educatius. “El professorat no està format, i a vegades prefereix ignorar-ho, depèn sempre de la sensibilitat de cada mestre”, detalla Natalia Aventín, presidenta del col·lectiu Chrysallis, que agrupa uns 150 pares i mares amb fills transsexuals, una autèntica xarxa familiar de suport i d’intercanvi d’informació i consells a la qual pertanyen també la Franceska i en Nacho.\nDe poc serveix que les lleis reconeguin la diversitat afectiva i sexual si, quan obres els llibres de text, veus que només incorporen definicions d’home i dona amb les quals molts nens no encaixen. “A l’escola els ensenyem que existeixen homes de totes les ètnies, de totes les religions, però no els expliquem la diversitat sexual, no incloem els grisos al currículum”, constata Aventín.\nEl dia que va fer el trànsit, la seva tutora va explicar a tota la classe un conte que relativitzava els rols de gènere / Foto: ENRIC CATALÀ\nPer Gerard Coll-Planas, professor de la Universitat de Vic i expert en sociologia del gènere i la sexualitat, la incorporació de materials i activitats escolars que tinguin en compte la diversitat sexual ha de ser una eina per “permetre que cadascú vagi trobant el seu lloc i construint la seva identitat”. En la seva opinió, el més important no és etiquetar els nois i noies, tinguin clara o no la seva identitat sexual: “Hem de relaxar les normes i pressions sobre el gènere, només així beneficiarem tothom qui no se sent còmode amb el que li imposen”, reflexiona.\nTambé ha estudiat les qüestions de gènere en l’àmbit escolar Lucas Platero, professor de la Universidad Autónoma de Madrid (UAM), que opina que sovint a l’escola “el que surt de la norma és percebut com un problema”. “Hem d’aconseguir desmuntar certes rigideses, només així evitarem no només situacions de transfòbia, sinó de qualsevol tipus de discriminació”, comenta. Platero també lamenta que els avenços en aquest sentit sempre “recauen sobre les espatlles dels professors més motivats”. Per això ha publicat recentment un llibre, Trans*exualidades, en el qual, a més de fer un repàs a tot el que envolta la realitat de les persones transgènere, aporta tot un seguit de recomanacions per a mestres i activitats per treballar en escoles i instituts.\nI és que el pas per l’escola no sempre és un camí planer com el de la filla d’en Nacho i la Franceska, i en molts casos els joves transsexuals, sobretot en la pubertat –quan les diferències entre nois i noies s’accentuen–, ho passen malament. No hi ha dades sobre la discriminació que pateixen, però Platero apunta que en algunes ocasions condueix, per exemple, a l’absentisme escolar. “L’escola pot arribar a ser un lloc molt hostil quan es nega a reconèixer-te tal com ets. Perquè quan ets adult pots agafar i marxar dels llocs, però a l’escola hi has d’anar cada matí”, evoca Platero. Una recomanació que fa aquest sociòleg, més enllà d’activitats i materials, és escoltar els alumnes. “Que se sentin escoltats, que tinguin la sensació que l’escola hi és per al que necessiten, és fonamental”, remarca Platero.\n“Els amics em van donar molt suport”\nTenia nou o deu anys, recorda, quan li va confessar per primera vegada a una noia que li agradava. Amb un cos de nena, en Quim va tastar per primera vegada el rebuig per part d’una persona desitjada. “Vaig quedar-me amb la sensació d’haver fet una cosa mal feta”, recorda ara, havent complert recentment la majoria d’edat.\nEls records d’en Quim de la seva etapa escolar i d’institut el condueixen cap a algunes situacions d’incomoditat o de vergonya, però en general la valora positivament. “A primer d’ESO ho vaig explicar al meu millor amic, després a la família, i de seguida a d’altres amigues. Tots van reaccionar molt bé, amb molta curiositat, i des del principi em van donar molt de suport”, explica.\nEn el seu cas, se li fa difícil expressar un punt en la seva vida en què prengués consciència definitiva de la seva identitat, i el trànsit el va fer en plena etapa d’institut. “Tot és molt personal, cada noi i noia és un món, i jo no sé si m’adonava de qui realment era, perquè tampoc no tenia ni idea de com definir-me”, detalla en Quim.\nQuan va deixar-ho anar al seu millor amic, va començar també a buscar informació a internet: “Ha estat una eina de gran ajuda, al YouTube hi ha molt material…” Internet ha sigut una eina important per aportar llum a les ombres que socialment han planat sobre la diversitat sexual, consideren també els experts.\nPel que fa a l’entorn, igual que amb la filla de la Franceska i en Nacho, per en Quim l’actitud oberta del centre educatiu també va ser de gran ajuda per sentir-se còmode amb el trànsit. Recorda especialment un dia en què, quan feia tercer d’ESO, va rebre una xerrada sobre sexualitat. “Els que la feien eren una noia lesbiana i un noi transsexual. Jo en aquella època encara no estava gaire preparat per parlar-ne, però va estar molt bé. Els qui alguna vegada fan comentaris ofensius, en tenir una persona disposada a parlar-los obertament al davant sobre aquests temes, acaben optant per fer preguntes i resoldre els seus dubtes”, opina en Quim, que recorda que va ser així. Fins i tot al cap d’un any, quan ell estava passant per alguns problemes personals, la seva tutora li va proporcionar el telèfon dels protagonistes de la xerrada, encara que mai no els va acabar contactant.\nEn Quim fa prop d’un any que té nòvia, amb qui a més de relació amorosa comparteix classes en un cicle de formació professional. Per a aquest reportatge ha donat un nom fals. Tot i que la seva parella està al corrent de la seva transsexualitat i l’accepta tal com és, prefereix no identificar-se obertament per qüestions personals.\nEn Nacho i la Franceska estan molt satisfets amb com l’escola ha naturalitzat la situació de la seva filla. (Foto: ENRIC CATALÀ)\nPassos endavant d’una nova llei catalana\nRepassant el seu passat recent escolar, en Quim apunta alguna situació d’incomoditat que, al seu parer, es podria haver estalviat amb polítiques més tolerants amb la diversitat sexual. Per exemple, quan va iniciar el curs de FP, ara fa un any i mig, es va trobar que, tot i haver completat el trànsit durant la seva etapa a l’institut, el seu tutor el seguia anomenant pel nom que constava al seu DNI. “Va ser una pena. M’hauria agradat encetar aquella nova etapa, envoltat de persones noves a la meva vida, sense haver de passar pel moment en què el professor et cita pel nom i, en aixecar-te, veus que tothom et mira sorprès”, explica.\nVal a dir que el tutor va canviar el seu nom a la llista de classe tan bon punt en Quim l’hi va demanar. Però els obstacles administratius per als joves transsexuals són continus. L’Administració espanyola no preveu encara el canvi de nom ni de gènere dels menors en el document d’identitat, per exemple, encara que en aquest punt Chrysallis assegura que les justícia els ha donat la raó fins a 11 vegades, i que depèn sovint de la interpretació que fan els jutges de la llei.\nEn aquest sentit, a Catalunya s’ha fet un pas endavant amb l’aprovació de la nova llei per garantir els drets de les lesbianes, gais, bisexuals, transgèneres i intersexuals, també coneguda com la llei contra l’homofòbia. A l’espera que es desplegui aquest 2015, la norma recull algunes de les reivindicacions històriques del col·lectiu LGBT, que vetllen perquè tothom pugui conviure amb naturalitat amb la seva identitat sentida.\nEn Quim, per exemple, podria haver tingut mala la sort de topar amb un professor que es negués a adaptar el seu nom a les llistes de classe i a les avaluacions. Però amb la nova llei ja no podrà ser així, perquè estipula que “les administracions públiques de Catalunya, especialment en l’àmbit educatiu i universitari, han d’establir per reglament les condicions perquè les persones transgènere i intersexuals siguin tractades i anomenades d’acord amb el nom de gènere amb què s’identifiquen, encara que siguin menors d’edat”.\nEl sociòleg Platero celebra aquesta mesura no només per com ajuda els transsexuals, sinó també a qualsevol persona que no se senti identificada amb el nom que li consta al document d’identitat. “Tinc un amic que es diu Curro, però al seu DNI hi posa Francisco. Pot semblar una tonteria, però també ell hauria de poder demanar a l’escola que li diguin pel seu nom. Al final les mesures que atenen la diversitat beneficien tothom”, diu.\nUn altre aspecte que afecta els menors transsexuals, i que sovint és un viacrucis per a molts d’ells, segons constata Aventín, és el fet que puguin accedir als banys o les dutxes d’acord amb la seva identitat sexual. Fins ara, com sol passar en aquests casos, depenia de la sensibilitat de centres educatius i esportius. La filla de la Franceska i en Nacho, per exemple, que practica la natació a les tardes, “es canvia als vestidors de les nenes, en un lloc amb certa intimitat”, relata la Franceska, que diu que així és com ho vol ella. La llei, en aquest sentit, estableix que als equipaments i espais on es diferencia per sexes, les persones transsexuals tenen dret a fer ús de l’espai per al seu sexe sentit. I el que és més important, segons els col·lectius LGBT, tots aquests drets es poden exercir sense que calgui acreditar “cap diagnòstic de disfòria de gènere ni cap tractament mèdic”, tal com queda recollit explícitament al text.\nMare i filla revisen l’agenda de l’escola. / Foto: ENRIC CATALÀ\nFre a la pubertat?\nNo hi ha cap dubte, a la vista de qualsevol, que la filla d’en Nacho i la Franceska és una nena –i feliç de ser-ho, per a més senyes–. Però a l’horitzó de tots els nois i noies transsexuals hi ha un escull inevitable, la pubertat, en què les hormones floreixen i les diferències corporals entre ells i elles s’accentuen. En el cas dels adolescents transsexuals, el seu cos es desenvolupa en una direcció contrària a la que ells voldrien. Per frenar-ho, actualment es compta amb tractaments de bloquejadors hormonals, encara que no sempre estan recomanats pels professionals de la salut.\nNo és l’objectiu d’aquest reportatge entrar en el debat professional sobre la idoneïtat d’aquests tractaments i l’edat en què s’han d’iniciar, sinó centrar-se en la inclusió educativa dels transsexuals. Però és una realitat controvertida que tampoc no es pot obviar.\nLa sexòloga Rosa Almirall accepta que molts joves transsexuals pateixen quan constaten el seu desenvolupament sexual en la pubertat, però a la vegada alerta també que cal evitar les presses a l’hora de decidir si s’inicien tractaments de bloqueig hormonal, que frenen el desenvolupament físic propi de l’adolescència, o directament d’hormonació: “La medicina a vegades no té clar que s’hagi d’hormonar a edats prematures, i hi ha casos de joves que opten per acceptar la seva realitat i esperen a fer el tractament a una edat més avançada”.\nEl missatge d’Almirall, sigui com sigui, és similar al que transmeten la Franceska i en Nacho, en Quim i els experts consultat: “acompanyar”. El procés dels nois i noies transsexuals no és senzill, el seu pas per la infantesa i l’adolescència és plena encara de dificultats que han de salvar amb la pròpia fortalesa i amb el suport de les seves persones més properes, sobretot la família.\n“A nosaltres ens tranquil·litza molt que la nostra filla estigui podent viure amb plenitud la seva identitat i que tingui una autoestima saludable, perquè és la base més sòlida per garantir que tindrà un bon futur. I pel que fa a nosaltres, és evident que hi serem sempre per ajudar-la a ser qui és”, conclou la Franceska.\nLa conversa amb aquests pares arriba al seu final i la filla decideix pujar cap a l’habitació a jugar una estona abans de dinar. A la seva porta s’hi llegeix, amb lletres roses: “La princesa més guapa”. Si ella ho diu, així serà.


Va de teca: .@vic_turisme Tast Lactium: "Literatura creativa"\n- Formatgeria de Clua\nEn aquesta formatgeria artesana elaboren formatges amb llet de cabra del seu propi ramat.\nNosaltres hem tastat el seu Roig de Clua.\n- Formatges Mas d'Eroles\nD'aquesta formatgeria vam tastar l'Ermessenda, un formatge fet a partir de llet crua de vaca que té un mínim de maduració de 90 dies i amb una particularitat molt interessant, mentre madura es renta la crosta amb una salmorra per tal d'afavorir els llevats enlloc dels fongs, donant una crosta ataronjada, humida i enganxosa.\nLa seva pasta és de color groguenca, amb força ulls petits i irregulars distribuïts homogèniament.\nEn boca és un formatge potent i persistent, amb retrogust llarg i agradable.\n- Mas Marcè\nUn formatge que ja conèixem, doncs és de l'Empordà (Siurana d'Empordà) i hem pogut anar a visitar-la i tot i fer una complerta degustació de tots els seus formatges, que després també ens hem endut a casa :)\nD'ells hem tastat el Marí.\nD'aquesta formatgeria de Terradelles (Girona) hem tastat el seu formatge Terròs.\nfoto extreta de https://masalba.cat\nEs tracta d'un formatge elaborat amb pasta cuita de llet cabra amb coagulació enzimàtica amb quall animal.\nLa seva maduració es fa en una cova un mínim de vuit mesos, li agrada la humitat, i es raspalla i neteja l'escorça setmanalment. El seu exterior és de color terra, vet aquí el seu nom.\nLa seva roda fa uns 30 kg pels quals es necessiten 300 litres de llet.\nPublicat per Lídia a 9:45:00


Calders - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nPer a altres significats, vegeu «Calders (desambiguació)».\n41° 47′ 26″ N, 1° 59′ 16″ E / 41.790555555556°N,1.9877777777778°E / 41.790555555556; 1.9877777777778\nEstà situat a l'extrem sud-occidental de l'altiplà del Moianès, a prop del Pla de Bages a la zona de Navarcles i Artés.\nPertany al Bisbat de Vic i al Partit Judicial de Manresa, ciutat de la qual també depèn des del punt de vista de l'Administració d'Hisenda.\n1.1 Perímetre del terme de Calders\n1.1.1 Termenal amb Moià\n1.1.2 Termenal amb Avinyó\n1.1.3 Termenal amb Artés\n1.1.4 Termenal amb Navarcles\n1.1.5 Termenal amb Talamanca\n1.1.6 Termenal amb Monistrol de Calders\n1.2 Les unitats del territori de Calders\n1.2.1 La parròquia de Sant Vicenç de Calders\n1.2.2 La sufragània de Sant Andreu de Calders\n1.2.3 La parròquia de Sant Pere de Viladecavalls\n2.2.1.3 Legislatura 2015 - 2019\nArtés i Avinyó\nTalamanca Monistrol de Calders\nPerímetre del terme de CaldersModifica\nPer començar aquesta descripció cal situar-se al Pla de Puntogaina, a l'extrem nord-est del terme, a llevant de la masia de la Grossa i al sud-oest de Serramitja.\nTermenal amb MoiàModifica\nDes del punt anterior, el termenal s'adreça cap al nord-nord-oest, per arribar a l'extrem est del Camp Gran, on torna a girar, ara cap al nord-est, fins a l'extrem sud-est del Camp Solà, on torna a girar cap al nord-nord-oest. Al cap de 225 metres arriba a la paret occidental de la capella de la Mare de Déu dels Dolors de la Grossa, que és en terme de Moià, i passa separant la capella de la masia de la Grossa i passar entre la masia, que queda en territori de Calders. En aquest lloc continua en la mateixa direcció cap al Camp de la Bassa, on torç cap al nord-oest, deixant al nord-est la Bastona i el Pla de la Bassa, i acaba d'arribar ran de la carretera N-141c, en el punt quilomètric 20,775, on es troben els termes municipals de Calders, Moià i Avinyó.\nEs tracta d'un termenal d'1,7 quilòmetres, que deixen pel costat de Moià terres de la Grossa, de Vilaterçana i de Sabruneta, i pel de Calders, de les dues primeres masies esmentades.\nTermenal amb AvinyóModifica\nLa línia de terme entre Calders i Avinyó és molt curta, pràcticament tota definida per la carretera o els seus entorns. Arrenca del punt anterior, i continua cap a ponent per la N-141c, fins que, al revolt situat a llevant de la petita urbanització i restaurant d'Urbisol, al lloc on hi hagué la Caseta d'en Ponça, convertida en l'esmentat restaurant. Des del revolt, seguint sempre cap a ponent, el termenal va a buscar l'angle sud-oest de la Caseta d'en Ponça, a 150 metres de la qual es troben els termes municipals de Calders, Avinyó i Artés.\nÉs un termenal curt, d'uns 750 metres, que passa per terres de la Grossa i de Vilaterçana, pel costat de Calders, i de la Caseta d'en Ponça i el Berenguer, pel d'Avinyó.\nTermenal amb ArtésModifica\nDes de la Caseta d'en Ponça el termenal amb Artés marca una línia quasi del tot recta en direcció oest-sud-oest. Segueix un tros la carretera ja esmentada, fins que, ran de la benzinera de Calders, comença a separar-se'n per tal d'anar a buscar el vessant nord de la carena on es troba el poble de Calders. Deixant al nord el Racó del Jordi i el Pla d'Ascó, passa al nord del Pla del Mas, per la Roca Dotzena, la Baga del Bosquet i pel capdamunt de la Baga de la Vall, per anar a cercar l'extrem oriental de la urbanització Vista Pirineu, on segueix l'extrem meridional de la urbanització, que queda tota en terme d'Artés.\nA partir de les darreres cases de la urbanització, i sempre per la carena, el termenal passa pel mig de les edificacions del mas Torrecabota, s'enfila al Puig Presseguer, i segueix la Serra de Can Vila, un tros per la carena i després anant a cercar-ne el vessant nord. Passa pel nord de la Font de les Tàpies i de la masia de les Tàpies, i va a trobar la Serra de Salavés, que segueix cap a ponent fins al final, arribant a tocar el Llobregat just al nord del Pont de Cabrianes. En aquest lloc es troben els termes de Calders, Artés i Navarcles.\nÉs una línia de 10,2 quilòmetres, molt recta, que deixa en terres de Calders les heretats de Vilaterçana, Reixac, Trullars, Cal Reguant, Cal Vilaró, la Guàrdia, la Domènega, la Vila, Torrecabota, Mont-ros, les Quingles, les Tàpies i l'Oller. Pel costat d'Artés es troben les terres de Vilarmau, Ribatallada, el Mas, la Ponça, la Vall, la Sala, Malla, Torrecabota, la Paloma, Can Vila i Sant Hilari Nou.\nTermenal amb NavarclesModifica\nEn aquest lloc, antigament el termenal seguia el curs del Llobregat cap al sud, pràcticament fins a Navarcles, però des del primer terç del segle xx, les antigues terres del Galobard foren segregades de Calders i afegides a Navarcles. En l'actualitat, el termenal en tocar el Llobregat torna enrere, formant una falca; segueix un torrent cap a llevant, fins que al cap de quasi 700 metres marca un angle recte cap al sud-sud-est, per anar a cercar l'extrem oriental del Serrat del Galobard. Torç cap a llevant fent un angle recte, i torna a fer al cap de poc un altre angle recte per tal de tòrcer cap al sud, altre cop, deixant a llevant les terres de l'Oller. En la mateixa direcció, travessa la carretera N-141c pel punt quilomètric 9,5, i davalla en línia recta fins al torrent de la Deu. Un cop troba aquest curs d'aigua, el segueix aigües avall fins a abocar-se en el Calders, al sud-est de la Pólvora, a llevant del nucli de Navarcles.\nEn aquest lloc la línia de terme remunta el Calders al llarg de dos meandres molt tancats del riu, i a la cinglera sota, i a llevant, de la Granja el Turó, a l'est del Pla del Cos, va a buscar el Serrat de l'Angle, que segueix un tros cap al sud-est. Cap a la meitat del serrat, gira cap al sud, fins al costat del punt de trobada de la riera de Navarcles amb la riera de Solervicenç, on torna a girar, ara cap al sud-est, en una línia no ben bé recta. Passa a llevant de les terres del Mas Solervicenç i dels Quatre Termes, fins que s'enfila al Serrat de la Torre, on troba la fita tritermenal entre Calders, Navarcles i Talamanca.\nÉs una línia de 5,7 quilòmetres, que discorre per terres de les Tàpies, l'Oller, l'Angle, Puigmartí i les Oliveres, en terme de Calders, i del Galobard, la Pólvora, la Cura i El Solervicens, en el terme de Navarcles.\nTermenal amb TalamancaModifica\nA partir d'aquest serrat, la divisòria entre Calders i Talamanca discorre del tot per la carena de tres serrats: el primer, el ja esmentat Serrat de ña Torre, que en el seu extrem oriental enllaça amb el Serrat dels Alous. Aquest segon serrat enllaça a llevant amb el Serrat del Vintró, a l'extrem est del qual es troba la fita tritermenal entre Calders, Talamanca i Monistrol de Calders, al sud-oest de la Cremada del Vintró i al nord-oest de la Vinya Vella de Mussarra.\nÉs una línia de 4,7 quilòmetres, que deixa en terme de Talamanca terres de la Tatgera, del Mas de Santa Magdalena, del Cingle i del Molí del Menut, i en terres de Calders, totes elles de l'antic poble de Viladecavalls de Calders, les propietats de Puigmartí, les Oliveres, l'Estrada i el Vintró.\nTermenal amb Monistrol de CaldersModifica\nLa Serra de les Abrines, pel costat de Monistrol de Calders\nAquest termenal abans del 1934 no existia, ja que Calders i Monistrol de Calders formaven una sola unitat administrativa, amb el nom de Calders. Des del punt anterior, el termenal torç cap al nord, per anar a buscar la Carena de la Font de la Bauma que segueix cap a l'est-nord-est. En arribar al punt més alt d'aquest serradet, gira de sobte cap al nord-nord-est, per baixar de dret a trobar el torrent de Mussarra just en el lloc que s'uneix a aquest torrent el torrent de la Baga de la Corriola. En aquest lloc, el termenal segueix cap al nord-oest el torrent de Mussarra, fins que arriba al lloc on s'aboca en el torrent de Bellveí. Des d'aquí, remunta cap al nord la muntanya existent en aquest lloc, fins a arribar al cim del Turó del Jep Dó, on trenca cap a llevant, seguint la Serra de Mas Pujol, de primer per la carena, fins al Collet del Benet, i després pel vessant septentrional, per la Baga de Bellveí fins a la capçalera del torrent de la Baga de Bellveí. Monistrol de Calders\nEn aquell punt trenca cap al nord, anant a buscar el capdamunt del Serrat de Sant Andreu, al lloc on aquest serrat s'uneix a la Serra de les Abrines, que seguirà un bon tros cap al nord, passant pel Coll de les Abrines. Quan arriba al punt més alt del Serrat de les Abrines, el termenal torna a tòrcer, ara cap al nord-est, baixant pel dret fins al mateix riu Calders al costat de ponent de la fàbrica de Pinsos Ponsa. Des d'aquí, ressegueix aigües amunt el Calders, cap a llevant i després cap al nord-est, uns 400 metres. Just davant de l'afluència al Calders per la dreta del torrent del Vilar el termenal abandona el riu per anar cap a llevant, fins a trobar el camí que travessa el lloc del Vilar, i el termenal emprèn pel centre del camí fins que arriba a trobar altre cop el Calders. El travessa pel dret cap al nord, deixant el camí anterior, i arriba a l'eix de la carretera B-124, on torna a trencar, ara cap a ponent, per seguir la carretera en direcció a ponent durant quasi 300 metres.\nEls Cingles del Vilar i el Vilar\nEn aquest lloc, que és l'extrem occidental dels Cingles del Vilar, el termenal s'enfila cap a la carena superior de la cinglera, la Serra de la Malesa, que va seguint cap a llevant fins al punt més alt, a la Rovira de Sant Amanç, ran d'una barraca de vinya que domina els camps de conreu de Sant Amanç; continua cap a llevant fins a la vora del penya-segat de la cinglera, d'on comença a davallar, ara cap al sud-est, per travessar la vall del torrent de Vilaterçana i enfilar-se, davant per davant, a la Carena del Peter, extrem meridional del Serrat de la Tirolena, just al nord de la pedrera d'extracció de graves que hi ha en aquest lloc. Tota la pedrera queda dins del terme monistrolenc.\nEl termenal careneja cap amunt el Serrat de la Tirolena fins a la Punta del Barco, el seu punt més elevat, on abandona la carena i comença a discórrer pel seu vessant oriental, límit de ponent de la vall del torrent de la Baga Cerdana, anomenada Riera de l'Om pels de Moià. La línia de terme va resseguint la carena superior d'aquesta vall, aproximadament a la cota 620/625, fins que arriba a llevant del Pla de Puntogaina, on troba el triterme de Calders, Monistrol de Calders i Moià, on ha començat aquesta descripció.\nÉs el termenal més llarg, d'uns 10 quilòmetres de llargària, que passa per terres del Vintró, Rubió de l'Alzina, Bellveí, Malniu, el Molí del Castell, Sant Amanç, Vilaterçana i la Grossa, del terme municipal de Calders, i Mussarra, el Bosc, La Païssa i la Coma, dins del terme monistrolenc.\nLes unitats del territori de CaldersModifica\nViladecavalls de Calders 83\nLa parròquia de Sant Vicenç de CaldersModifica\nEl poble de Calders, situat en una carena que separa les valls de la riera de Malrubí i del Calders, és el principal nucli de població del municipi, que compta també amb notables masies escampades per tot el terme, situat en el punt de contacte entre les terres planes del Bages i l'altiplà del Moianès.\nLes masies pertanyents al poble de Calders i a la parròquia de Sant Vicenç són La Calzina, La Domènega, L'Erola, La Grossa, La Guàrdia, Mont-ros, Cal Reguant, Reixac, Sant Amanç, Can Serra, Torrecabota, Trullars, La Vila, Cal Vilaró i Vilaterçana.\nLa sufragània de Sant Andreu de CaldersModifica\nSituada a prop al sud-oest del poble de Calders, l'església de Sant Andreu de Calders centra un tros de la vall del Calders, entre el castell i el poble rural de Viladecavalls de Calders. A part de l'església i la rectoria adjunta, pertanyien a Sant Andreu de Calders les masies de Bellveí, Casa Gran de Bellveí, Comelles, Malniu, El Molí del Castell, Rubió de l'Alzina i Serramelera.\nLa parròquia de Sant Pere de ViladecavallsModifica\nAquesta parròquia, o poble de Viladecavalls de Calders, constitueix tot el racó de l'extrem de ponent del terme, a banda i banda del Calders. Tot i que originalment era una parròquia rural d'hàbitat dispers, la construcció, a darreries del segle xix, de la Colònia Jorba, o el Manganell, va crear un petit nucli de població, actualment encara habitat, malgrat que la fàbrica tèxtil fa anys que va tancar les portes.\nAixí mateix, l'església vella de Sant Pere, que ja estava en mal estat, fou abandonada i se'n construí una de nova, també advicada a Sant Pere, més a prop del Manganell i de la Colònia Jorba.\nLes masies pertanyents a aquesta parròquia són l'Angle, el Canadell, l'Estrada, el Galobard (que fou traspassada a Navarcles a principis del segle XX), el Llucià, el Manganell, la Mira, les Oliveres, l'Oller, Puigmartí, les Quingles, el Soler, les Tàpies i el Vintró.\nEl terme municipal de Calders es forma a partir del territori de la baronia de Calders, domini del Castell de Calders, les ruïnes del qual encara es conserven. El terme de la baronia era, aproximadament, el dels actuals termes municipals de Calders i de Monistrol de Calders.\nPascual Madoz parla de Calders en el seu Diccionario geográfico... del 1845. S'hi refereix dient que està situat en una serra, combatut a l'estiu pels vents del sud, i a l'hivern pels del nord i l'oest; té un clima sa. Unes 60 cases formaven en aquell moment el poble, amb casa per a reunions de l'ajuntament i presó, a més de fonda pública. El terme era tot muntanyós i pedregós, sense boscos i regat per una riera (el Calders que dóna força a dos molins fariners. La producció era sobretot d'ordi i de vi, amb una mica de bestiar de llana i caça de perdius i conills. 78 veïns de cadastre (caps de casa) i 406 ànimes (habitants) en formaven la població. En aquell moment Viladecavalls de Calders tenia ajuntament propi.\nA la Geografia General de Catalunya dirigida per Francesc Carreras i Candi i publicada el 1910, Cels Gomis, encarregat del volum dedicat a la província de Barcelona, dedica un apartat a Calders. S'hi pot llegir que és un poble de 137 cases, amb 569 habitants de fet i 590 de dret. El 1910, hi cita com a agregats Monistrol de Calders, Viladecavalls i el caseriu de la Fàbrica d'en Golobart, i 92 cases escampades. En total, reuneix 420 edificis, amb 1.654 habitants de fet i 1.703 de dret. Parla de l'església parroquial de Sant Vicenç i de la sufragània de Sant Andreu, hi ha un estudi i una costura municipals, a més d'un convent de Dominiques, dedicades a l'ensenyament. Fa referència a la Festa Major, a la segona setmana de setembre, i al servei diari de cotxes amb destinació a Manresa, Moià i Vic.\nEsmenta quatre fàbriques de teixits de cotó a Calders, a més de cinc molins de farina. El territori és muntanyós i fred, però saludable, i s'hi cull blat, sègol, ordi, patates, verdura i vi; també s'hi criava bestiar. Acaba dient que el castell i el terme eren reialencs.\nJordi Escaler i Terme (1979 - 1987)\nAntoni Maria Cabra i Vilalta (1987 - 1991)\nJaume Carné i Coll (1995-1999)\nEduard Sànchez i Campoy (1999 - 2003)\nJaume Perarnau i Llorens (2003 - 2011)\nLluís Cerarols i Cortina (2011 - 2015)\nEduard Sànchez i Campoy (2015 - )\nDes del 1979, Calders ha tingut els regidors següents: Pere Aguilar i Vall, Josep Badosa i Vallver, Antoni Maria Cabra i Vilalta, Conxita Capsada i Palomas, Jaume Carné i Coll, Josep Maria Casacuberta i Roma, Olga Casajuana i Tarrés, Pere Casajuana i Vall, Maria Lourdes Castells i Centellas, Maria Montserrat Castells i Centellas, Esteve Castells i Pont, Joan Cerarols i Cortina, Lluís Cerarols i Cortina, Pere Cerarols i Cortina, Sacha Cervera i Serrat, Celestí Ciuró i Guardiola, Rosa Maria Coll i Ponsa, Enriqueta Costa i Bou, Xavier Costa i Segarra, Jordi Escaler i Terme, Josep Fàbrega i Selva, David Muñoz i Robleda, Roser Oduber i Muntañola, Teresa Pagès i Pascual, Jaume Perarnau i Llorens, Pere Pérez i Aguirre, Pere Pérez i Rodríguez, Francesc Xavier Picañol i Rius, Sergi Pich i Cañisà, Elena Planas i Coll, Josep Maria Puigdomènech i Clapers, Josep Pujol i Dordal, Pere Purtí i Ortiz, Ester Ruiz i Zafra, Martí Saladelafont i Galí, Antoni Saladelafont i Rodé, Eduard Sànchez i Campoy, Sagrari Sánchez i Garcia, Just Serra i Coma, Lluís Torrescasana i Ciuró, Carme Torrescasana i Sangrà, Judit Vall i Puigmartí i Francesc Xavier Valldeperas i Nuri.\nResultats electorals - Calders, 2015\nCiU Eduard Sánchez Campoy 285 4 54,81\nJpC-AM Carme Torrescasana i Sangrà 215 3 41,35\nEduard Sánchez Campoy (CiU), alcalde\nTeresa Pagès Pascual (CiU), regidora\nJosep Pujol Dordal (CiU), regidor\nSagrari Sánchez Garcia (CiU), regidora\nCarme Torrescasana i Sangrà (JpC-AM), regidora\nSacha Cervera i Serrat (JpC-AM), regidor\nJust Serra i Coma (JpC-AM), regidor.\nSituat en la via directa de les comunicacions entre Manresa i Vic, a peu de la carretera N-141c, Calders té també carretera que l'uneix amb Artés, la B-431, i, a través de Monistrol de Calders amb el Vallès Occidental per la B-124.\nUna petita xarxa de pistes rurals comunica també Calders amb tots els pobles veïns, per vies alternatives a les carreteres oficials.\nPel que fa al transport públic, Calders disposa de dues línies que la comuniquen amb l'exterior. D'una banda, hi ha un servei regular d'autobusos que l'enllacen amb Manresa i Monistrol de Calders a través d'Artés, Torroella de Baix i Sant Fruitós de Bages, amb una freqüencia d'un enllaç cada dues hores. Quan passa mitja hora de les hores parelles, surt de Manresa cap a Monistrol de Calders, i el viatge invers arrenca quan passa mitja hora de les hores senars de Monistrol de Calders, i passa uns deu minuts després per Calders. De l'altra, la línia, també de transport regular, de Manresa a Moià i Castellterçol, amb cinc serveis diaris els dies feiners i un de sol els festius en direcció a Moià, i set diaris en dies feiners i un de sol els dies de festa, en direcció a Manresa. A més, hi ha el transport escolar organitzat pel Consell Comarcal, que duu els adolescents de Calders a l'institut de secundària i batxillerat d'Artés.\nPoble essencialment rural tradicionalment, Calders conserva una certa activitat en el sector primari, tot i que en l'actualitat una part important de la seva població treballa a fora (principalment a Moià i a Manresa).\nEls conreus principals són els propis del secà: cereals i vinya, molt més important anys enrere que no pas ara, que és quasi testimonial. Pel que fa a la ramaderia, hi destaca el sector porcí i l'oví.\nDes de darreries del segle xix i fins als anys vuitanta del segle xx, Calders va tenir en funcionament fins a tres fàbriques tèxtils. Una al poble mateix, l'altra a Bellveí, i la tercera, la Colònia Jorba, a Viladecavalls de Calders. Ara romanen les tres tancades i abandonades. A més, Calders és dels pocs pobles de Catalunya que no disposa de polígon industrial.\nProp del poble hi ha el castell de Calders, arruïnat, bastit damunt un turó encerclat per un antic meandre de la riera de Calders.\nEl municipi comprèn, a més, el poble disseminat de Viladecavalls de Calders i tot de masies que suposen un ampli hàbitat rural, amb l'església romànica de Sant Salvador del Canadell. Prop del poble hi ha la urbanització la Guàrdia, un centre turístic de vacances i caps de setmana, al voltant del mas de la Guàrdia.\nA la vora del poble, al peus del Calders, hi ha la colònia Jorba, una colònia tèxtil construïda l'any 1892 per l'empresari manresà Pere Jorba i Gassó.\nDins del terme es troba el dolmen de Sant Amanç.\nEl paratge de la Font de les Tàpies.\n27 11 20 457 535 1.713 1.472 1.683 1.654 1.758\n1.763 1.619 720 754 661 550 477 545 590 590\n647 698 763 788 803 833 914 934 955\n946 - - - - - - - -\nEl 1787 incorpora Monistrol de Calders, que recupera la independència municipal entre 1812 i 1827, i el 1934 se'n torna a desagregar; el 1857 incorpora Viladecavalls de Calders, que entre 1812 i 1827 forma ajuntament propi amb Monistrol de Calders.\nSant Antolí de Cal Reguant.\n↑ Document oficial de la delimitació vigent entre els termes municipals de Calders i Monistrol de Calders\n↑ Madoz 1848 (1985)\nGomis, Cels. «Provincia de Barcelona». A: Geografia general de Catalunya dirigida per Francesch Carreras y Candi. Barcelona: Establiment Editorial de Albert Martín, 1914, p. 237-238. ISBN No en té.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Calders\nPàgina de l'Ajuntament de Calders\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Calders&oldid=25462650»\nDarrera modificació: 18 nov 2020 a les 10:22\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 18 nov 2020 a les 10:22.


Paisatge aproximat - -5% en libros | FNAC\nUn poble noruec al nord del cercle polar. Aquí, a la fi del món, viu la Kathrine, empleada de la duana. Té vint-i-vuit anys i un fill del seu primer matrimoni. Dia rera dia controla els vaixells de pesca que arriben al port. Només es trenca aquesta fosca monotonia els dies d?abril, quan per fi el sol escampa de nou la seva llum difusa sobre el vast paisatge nevat.\nOpiniones de clientes Paisatge aproximat


Jornades - POSPOSADA: Visita al Liceu | Associació d’Enginyers de Catalunya\nJornades - POSPOSADA: Visita al Liceu\nPOSPOSADA: Visita al Liceu\nDescripció: PROPERAMENT INFORMAREM DE LA DATA DE CELEBRACIÓ\nVisita tècnica al Liceu, enfocada a la gestió logística interna.\nL'escenari del Liceu és l'àrea més gran de tot el conjunt del Teatre i el nucli al voltant del qual s'organitza tot l'edifici. És el cor d'una gran torre escènica que s'eleva 40 metres per damunt del nivell d'escena i s'enfonsa 24 metres per sota d'aquest nivell.\nEstà dotat d'uns equipaments de gran envergadura i complexitat que permeten una gran agilitat en el muntatge i desmuntatge de les produccions, en el canvi d'escena i, alhora, en l'alternança de títols en la programació.\nL'estructura té forma de creu. Al centre, hi ha l'escenari pròpiament dit, i, als laterals i al fons, uns espais annexes, on pot haver-hi els decorats muntats d'altres representacions.\nLa boca de l'escenari (el marc), fa 14m d'amplada i l'escenari té 15m d'amplada i 16m de profunditat (que és el que veu l'espectador). Aquest espai està format per dues grans plataformes amb moviment ascendent i descendent que treballen com ascensors.\nDamunt l'escenari, és a dir el nivell zero, s'eleva la gran torre escènica de 33m d'alçada fins a la pinta, i 7m més fins dalt de la teulada. S'enfonsa 16m + 8m per donar cabuda a les plataformes per sota d'aquest nivell zero.\nHi ha un accés de camions tràiler des de les Rambles que els permet entrar dins de l'edifici i un muntacàrregues els fa descendir fins el nivell zero per les operacions de càrrega i descàrrega.\nEs recomana portar calçat còmode. La visita no inclou espais públics. No es podran fer fotografies ni filmar cap zona de treball. Per causes tècniques i/o artístiques d'última hora, alguns dels espais que es visiten poden romandre tancats al públic. No recomanable per persones amb problemes de mobilitat.\nDates: Dilluns, 12 de març de 2018\nHorari: De les 9.30 h a les 12 h al Gran Teatre del Liceu, La Rambla, 51-59, 08002 Barcelona\nPreu: Assistència: 20 euros per associat/col·legiat


El Centre de Congressos s'omple amb les finals del Xic & Dans - FÒRUM.ad\nEl Centre de Congressos s’omple amb les finals del Xic & Dans\nOn: 29/05/16 21:01\nJornada de ball al Centre de Congressos d´Andorra la Vella, amb les finals del programa formatiu de dansa Xic & Dans. Aquesta tarda s’han pogut veure els millors grups i, fins i tot, uns convidats d’excepció, provinents del programa Got telent España.\nUn Centre de Congressos ple ha acollit les representacions dels millors grups d’aquesta edició del Xic and Dans. S´ha pogut veure a l´escenari cant, ball, fins i tot algunes piruetes… Tot plegat, amb unes coreografies i un vestuari cuidat al detall i amb una música que en tot moment ha comptat amb la complicitat del públic.\nEl concurs, que aquesta tarda ha fet pujar a l’escenari els millors artistes, pretén fomentar l´aprenentatge d´una forma divertida i fomentar valors com ara l’esforç o el treball en equip. Enguany, amb alumnes dels tres sistemes educatius, així com també d´escoles de Catalunya, la Catalunya del Nord o les Illes Balears.\nXic & Dans arriba, així, a la tercera edició amb la retransmissió dels programes que es podran veure per Andorra Televisió. Començaran el 9 de juny i s´emetran durant set divendres, després de l’Informatiu Vespre. Aquesta tarda, entre el repertori, hi ha hagut uns convidats d’excepció, els germans Nayara i Nassim, de Got talent España.\nPrevious Post: Alta afluència a l’Andoflora més participativa\nNext Post: Tanca el TIM Pirineus amb un bon balanç per als equips andorrans


Ràdio Mogent: les primeres càpsules de 5è i 6è – Escola Mogent\nRàdio Mogent: les primeres càpsules de 5è i 6è\n29 de gener de 2019 Cinquè, Portada, Sisè\nAquest curs la graella de Ràdio Mogent s’omple amb les càpsules que realitzen els nois i noies de 5è i 6è. Les càpsules són talls d’uns 2 minuts de durada que conformen una petita unitat d’un gènere radiofònic concret. De moment n’hem fet de 4 tipus:\nConverses diverses (entrevista)\nFes-me’n cinc cèntims (reportatge)\n…i com va anar? (crònica)\nNou daus fan una història (narrativa de ficció)\nDurant les sessions de ràdio, per grups de 4, els alumnes trien una d’aquestes càpsules, fan una pluja d’idees per triar-ne el tema, la redacten i, un cop tenen el guió, assagen i la graven. Així ja queda quasi llesta. Només hi falta el toc que hi donen els alumnes de 4t, que hi posen la veu en off del títol i els noms dels alumnes de 5è i 6è que l’han realitzat.\nA continuació podeu escoltar les càpsules realitzades durant el primer trimestre d’aquest curs, que ja fa setmanes que sonen per antena a radio.mogent.cat.\nCàpsules de 5è:\nCàpsules de 6è:


Pedro Martínez: "Aquest partit és de vital importància" | Valencia Extra\nPedro Martínez: "Aquest partit és de vital importància"\nEl tècnic vol vol fer de la Fonteta un fortí començant pel partit de hui\nPedro Martínez sap de la importància del partit d’esta vesprada doncs és conscient que una victòria a casa pot donar o llevar la classificació a la següent ronda, com ja passara la temporada anterior. Per açò, considera aconseguir una victòria en el partit davant l’ALBA Berlin de vital importància. “La victòria a Zagreb de la setmana passada és molt important, però ara cal consolidar-la en els partits de casa. L’única trobada que tenim a casa en esta primera volta de la liguilla és el de matí (per avui), amb la qual cosa la seua importància és capital, decisiva. Anem a veure si aconseguim guanyar-ho amb l’energia dels nostres afeccionats i amb l’esforç de l’equip”, assenyalava el tècnic en la prèvia del partit.\nPer a esta trobada, Pedro Martínez comptarà amb tots els seus homes doncs tal com explicava el mateix entrenador, “Slava Kravtsov ha superat ja els seus problemes. El dilluns va entrenar amb aparent normalitat i este matí (per ahir) també així que considere que és un tema superat. Ara ha de recuperar una miqueta el timing i el ritme de joc després d’estar deu dies entrant i eixint i perdent-se entrenos i sense jugar, però estarà bé. I la resta estan tots en condicions”.\nPer la seua banda, el rival d’esta vesprada també recupera a un dels seus millors jugadors i el segon millor anotador de la 7DAYS Eurocup, el bosnià Elmedin Kikanovic. Pedro Martínez s’ha referit a este jugador en la prèvia. “És el seu jugador estadísticament més determinant, està fent una temporada fantàstica. És un jugador difícil de defensar perquè té molts punts i perquè tira de fora, juga bé prop de canastra, rebota, corre bé la pista. És un quatre i mitjà, un jugador diferent de Kravtsov. És un jugador molt perillós, anem a parar-li esment, però no solament a ell. Milisalvjevic és també un focus d’atenció molt gran, Peyton Siva és un jugador amb molta capacitat per a generar joc i per a anotar. Tenen un molt bon equip i òbviament ens hem de preparar per a un partit molt difícil”, apuntava el tècnic taronja.


Enric Nomdedéu: “L'Ajuntament ha de subscriure el que diu la Fundació Huguet sobre el tancament de RTVV”\nEl portaveu de Compromís per Castelló a l'Ajuntament, Enric Nomdedéu, ha explicat avui que “després que la Fundació Huguet, de la qual forma part l'Ajuntament i que és presidida per l'alcalde de Castelló, en la seua reunió ordinària de 30 de novembre, acordara fer públic un comunicat sobre el tancament de RTVV, entenem que el consistori ha de fer seua aquesta postura i subscriure allò que planteja la Fundació”.\nLa Fundació va acordar el següent text: La Fundació Huguet, sempre defensora de l’ús i la dignificació de la llengua dels valencians, “el nostre català” com deia Enric Valor, davant el tancament de la RTVV, manifesta:\n1.- Que aquest tancament comporta un perjudici molt greu per al conreu del valencià, la vertebració del país i la cohesió social.\n2.- La seua solidaritat amb els treballadors i treballadores de RTVV i la seua preocupació pel futur dels professionals de la llengua (periodistes, tècnics...) i el sector audiovisual a la nostra comunitat.\nLa Fundació Huguet considera totalment necessària l’existència de mitjans audiovisuals públics per a la continuïtat i el ple ús social de la llengua”.\nEnric Nomdedéu ha explicat que “entenem que aquesta postura, emesa per una Fundació a l'arrelament històric de la Huguet, i sobre una qüestió tan rellevant per a la nostra societat, llengua i cultura com és el tancament de RTVV, ha de ser subscrita per l'Ajuntament. Per això presentem una declaració institucional per al proper plenari en la qual plantegem que el consistori subscriga plenament el fons i forma del comunicat emés per la Fundació Huguet relatiu al tancament de RTVV”.


Comunicat Oficial del Govern sobre l'aturada de la construcció de l’heliport nacional al Roc del Patapou - FÒRUM.ad\nComunicat Oficial del Govern sobre l’aturada de la construcció de l’heliport nacional al Roc del Patapou\nEl 04/12/12 17:49\nEl cap de Govern, Antoni Martí, i el ministre d’Economia i Territori, Jordi Alcobé, han comparegut aquest dimarts en roda de premsa per anunciar l’aturada del projecte de l’heliport Nacional al Roc de Patapou.\nLa decisió de l’executiu es produeix arran de l’informe del tècnic aeronàutic francès, Patrick Disset, que avala la construcció de l’heliport en aquest indret d’Andorra la Vella i les garanties de seguretat, però constata les dificultats tècniques per implantar el vol instrumental, un requisit que el plec de bases preveu aplicar en un termini de cinc anys des de la posta en marxa de l’heliport.\nEl cap de Govern ha assegurat que l’informe “demostra que el Govern no va jugar amb la seguretat de les persones i els tècnics van treballar el dossier a consciència”, alhora que remarca que l’oportunitat de demanar un informe a l’Aviació Civil de la República Francesa davant els dubtes “que havien sorgit amb posterioritat a l’adjudicació del concurs i relacionats amb el procés a seguir”, uns dubtes que, ha assenyalat Martí, calia esvair.\nL’informe tècnic assenyala que el Roc del Patapou pot acollir tràfic d’helicòpters en vol a vista d’acord amb el projecte presentat i els estudis complementaris necessaris. Assenyala, no obstant, les dificultats per implantar el vol instrumental, unes dificultats que no van en detriment de la seguretat dels vols, però que en condicionarien la regularitat, en obligar a suspendre determinades operacions per raons de visibilitat.\n“El Govern va optar pel rigor a l’hora de redactar un plec de bases exigent, va optar per la transparència quan va demanar un informe a l’Aviació Civil i opta per la prudència ara en descartar un projecte que podria presentar algunes dificultats per complir amb el plec de bases, especialment pel que fa al vol instrumental”, ha destacat Martí.\nEl ministre Alcobé ha estat l’encarregat d’aportar el detalls tècnics. El ministre d’Economia i Territori ha apuntat que la majoria d’heliports funcionen amb la màxima seguretat només amb el procediment visual, però que l’informe assenyala que pel que fa al vol instrumental, “hi ha la possibilitat d’incomplir el plec de bases”. “L’argument ens sembla prou important”, ha assenyalat el ministre, que ha precisat que el Govern està convençut de la necessitat de disposar d’un heliport i de línies regulars i que hi continuarà treballant amb fermesa.\nEl cap de Govern ha informat que juntament amb el ministres s’han entrevistat amb un representant de l’adjudicatari del concurs, la UTE Heliand-Cat Helicòpters, per informar-lo de la decisió del Govern. “Vull agrair la comprensió que ha mostrat en la decisió que adoptarà el consell de ministres demà al matí, així com l’actitud constructiva i prudent que ha tingut en els últims mesos”.\nAntoni Martí també ha felicitat els tècnics del ministeri d’Economia i Territori i el ministre Jordi Alcobé “pel magnífic treball que han dut a terme i pels seus esforços en pro de la transparència i el consens”.\nNotícia Anterior: L’heliport no es farà al Roc del Patapou\nSegüent Notícia: El Govern assegura que estava assabentat de l’operació de Monitor però que no afecta en res a Andorra\nAquest joan que manifesta tanta animadversió per la Sra. Cònsol Major de la Parròquia d’Andorra la Vella deu esperar añgun favor personal dels xicotets de Da que estan fent de ministres. No tens ni idea del que estàs tractant i segurament que no ets pas resident a Andorra la Vella; si ho fossis no crec pas que t’hauria agradat tenir helicòpters volant damunt del teu cap… I no diguis atntes ruqueries. Si es va tancar la guarderia que dius, va ser per estalviar diners i afavorir la canalleta. Del què dius dels euros “gastats” en informes, hauries pogut oferirte tu sense cobrar, de tan intel·ligent. Ets un mentider mal intencionat: el qeu fa de cap de govern cobra molt més que la cònsol. T’hauries de fotre un tap a l’esquella.\nRep el nom de Regles de Vol Instrumental (més conegut per les seues sigles en anglès, IFR -Instrumental/ Flight Rules), el conjunt de normes i procediments arreplegats en el Reglament de Circulació Aèria, que regulen el pilotatge d’aeronaus en condicions de visibilitat reduïda. Es tracta del mètode de navegació alternatiu a les Regles de Vol Visual o VFR -Visual/ Flight Rules\nFelicitats govern. Al menys tenim l’informe que la Roseta nomes valorava el vol. Qui ha de dimitir es ella. Va plegar del PS per continuar, h intentat carregar-se l’heliport, insisteixo, el lloc es bo, i ha tancat la guarderia i s’ha gastat 6000 amb un estudi. Guanya mes q el cap de govern í te consellers a poques hores a 2400€. Plega.\nJo no sóc massa intruïda, però… Què vol dir amb lo “del vol instrumental”?, Que toquen música quant s’enlairen o aterren?


60 anys d’emocions i un somni col·lectiu\nCarta oberta del president Josep Maria Bartomeu sobre el 60è aniversari del Camp Nou\nAvui, quan celebrem seixanta anys de la inauguració del Camp Nou, una fita decisiva en la nostra història, vull expressar, en nom del Club, l’agraïment a totes les persones que han fet possible aquesta extraordinària història d’èxit. Socis, penyistes, aficionats, jugadors, directius, arquitectes, tècnics i empleats, gràcies per viure intensament l’Estadi, l’escenari privilegiat de tantes i tantes emocions.\nLa història del Barça ha estat sempre vinculada a la dels seus estadis, des del camp del carrer Indústria, la nostra primera casa estable i on el Club va iniciar la seva consolidació, i, més endavant, el camp de les Corts, on el futbol es va convertir en un gran espectacle popular. Cada estadi respon a una etapa del Barça i del món del futbol.\nA la dècada dels 50 la Junta Directiva presidida per Agustí Montal i Galobart va fer una aposta valenta, comprar els terrenys on actualment s’ubica el Camp Nou, una decisió que va ser ratificada pels socis en referèndum, un exemple més de la vocació democràtica i participativa del nostre club. Aquella va ser una acció amb una enorme visió de futur, ja que es van adquirir més terrenys dels necessaris, que anys més tard van permetre la construcció del Palau i la Pista de Gel, refermant l’aposta poliesportiva del Club.\nLa construcció del Camp Nou també la devem a la determinació de la Junta presidida per Francesc Miró-Sans, que va encarregar l’obra als arquitectes Francesc Mitjans, Josep Soteras i Lorenzo García-Barbón. La gran visió de futur d’aquests arquitectes va permetre projectar un estadi modern i funcional, que posteriorment s’ha pogut adaptar a les exigències dels nous temps, com, per exemple, l’ampliació amb la tercera graderia, l’any 1982, sota la presidència de Josep Lluís Núñez. I també permetrà escometre la profunda remodelació prevista en el projecte de l’Espai Barça, per convertir el Camp Nou en un estadi de referència mundial al segle XXI.\nEl Camp Nou és i continuarà sent casa nostra. On tots els barcelonistes tenim algun record particular, on s’han viscut moments de glòria i de tristor, i on els nostres tècnics i jugadors han escrit la nostra història esportiva, des d’aquell primer gol d’Eulogio Martínez, en el partit inaugural, amb l’equip que liderava Ladislau Kubala, fins al darrer pòquer de gols de Messi davant l’Eibar.\nEl Camp Nou fa avui 60 anys. Durant aquest temps ha anat adequant-se a necessitats impensables de quan es va construir. La base és ben sòlida, però és natural que després de tants anys sigui necessari una reforma tan ambiciosa com la que va fer possible la seva construcció. Per aquest motiu, l’any 2014 vam impulsar l’Espai Barça, un projecte ratificat de nou pels socis en referèndum, que inclou la transformació de totes les instal·lacions que el Club té al barri de les Corts, amb la remodelació del Camp Nou, la construcció d’un nou Palau Blaugrana i el Campus Barça, i la construcció de l’Estadi Johan Cruyff a la Ciutat Esportiva Joan Gamper, que ja ha donat el tret de sortida amb la col·locació de la primera pedra el 14 de setembre.\nAquest somni col·lectiu de tots els barcelonistes ens permetrà seguir creixent i convertir les nostres instal·lacions en el millor complex esportiu del món al centre d’una gran ciutat. Ja esperem amb il·lusió la celebració del 125è aniversari del nostre club, l’any 2024, al futur Estadi i amb el somni de l’Espai Barça convertit en realitat.\nLlarga vida al Camp Nou!


Presó provisional sense fiança pel pare que presumptament va maltractar al seu nadó de dos mesos\nEl Jutjat d'Instrucció 3 d'Arenys de Mar (Barcelona) ha decretat aquest dijous presó provisional comunicada i sense fiança per a l'home investigat per la mort del seu nadó de dos mesos, a qui presumptament va maltractar.\nMor el nadó presumptament maltractat pel seu pare a l'Hospital Vall d'Hebron\nPassa a disposició judicial el pare detingut per apallissar el seu nadó\nSegons ha informat el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC), el delicte es tipificarà a mesura que avanci la causa i el rang va d'homicidi imprudent o dolós fins assassinat amb traïdoria.\nEl investigat havia estat citat al jutjat per aquest mateix dijous per estudiar la modificació de la seva situació personal.\nEl Jutjat va acceptar aquest dimecres la personació de la Generalitat com a acusació particular i la de l'Ajuntament de Pineda de Mar (Barcelona) com a acusació popular en la causa per la mort del nadó, que es va produir dilluns a l'Hospital Vall d'Hebron de Barcelona, on estava ingressat pels presumptes maltractaments.\nLa Fiscalia de l'Àrea de Mataró i Arenys de Mar va presentar un escrit al matí de dimarts al jutjat interessant una nova compareixença del pare investigat per presumptament maltractar el nadó i va avançar que anava a demanar el seu ingrés a la presó preventiva, tal com havia fet en una anterior compareixença judicial després de la detenció de l'home, que després va quedar en llibertat provisional.


Mesa Sectorial extraordinària d'avui divendres 4 de desembre | Noticia -\nMESA SECTORIAL EXTRAORDINÀRIA DE DIVENDRES 4 DE DESEMBRE\nA la mesa sectorial extraordinària d’avui divendres 4 de desembre, hem tractat l’anàlisi de l’inici de curs escolar.\nPer començar el Conseller d’educació ens ha fet arribar tota aquesta documentació explicant les actuacions de la Conselleria d’Educació al llarg de la pandèmia, i la seva intenció de treballar una proposta d’Acord sobre millores sociolaborals per treballar al mes de gener.\nAl nostre torn de paraula, des d’ANPE hem agraït a l’administració aquesta Mesa d’anàlisi i valoració d’aquest inici de curs. Hem expressat que la nostra línia d’actuació és traslladar la veu dels docents, fer crítiques de les mancances detectades i realitzar aportacions constructives per millorar el dia a dia de la vida als centres educatius. Hem traslladat al Sr. Martí March, la nostra valoració sobre l’inici del curs escolar fent servir les enquestes realitzades als centres, recollint l’opinió del professorat de l’ensenyament públic. Hem fet saber que hem fet dos repartiments de material sanitari, amb 100.000 mascaretes quirúrgiques, 40.000 FFP2, 27000 gels hidroalcohòlics, 20.000 pantalles facials i pòsters COVID pels col·legis.\nLes reivindicacions i la quantitat de notes de premsa que hem fet des del mes de Març han tingut la finalitat de posar l’educació i el paper dels mestres en primera línia, ja que constituïm un dels pilars essencials de la societat del benestar.\nPer començar hem criticat la descoordinació entre el Ministeri i la comunitat autònoma, des de l’inici de la pandèmia.\nDesprés d’analitzar els formularis realitzats podem confirmar les següents conclusions:\nMés del 50% dels docents ha vist modificat el seu horari de treball en un increment d’hores lectives, i fent docència d’especialitats que no li corresponen.\nDe manera generalitzada, els IES han perdut professorat respecte a l’any anterior.\nMalgrat que s’ha reforçat el suport, els alumnes amb necessitats especials estan més desatesos perquè els mestres de suport s’han reconvertit en tutors.\nLa majoria de docents reclama la importància de disposar d’un infermer@ escolar a cada centre educatiu.\nFan falta nous espais per baixar la ràtio d’alguns centres, on trobam aules que superen els 20 alumnes.\nA les escoles falta material EPI, sobretot mascaretes FFP2 (per docents vulnerables i mestres d’infantil). No sabem quan arribarà el material que s’ha adquirit per Educació.\nLa majoria dels centres han pogut adaptar els espais suficients per fer desdoblaments necessaris, la qual cosa posa de manifest el treball efectiu fet pels equips directius a l’hora d’organitzar els centres i dur endavant els plans de contingència.\nAra que s’ha iniciat aquest nou curs, des d’ANPE volem advertir que:\n- El 93% dels docents reclamen la implantació de la figura d’una infermer@ escolar a cada centre educatiu.\n- La reconversió dels mestres especialistes i de suport en tutors fa que els alumnes amb necessitats estiguin més desatesos i el currículum de matèries com música, plàstica, educació física o altres, es vegin afectats.\n- Els romanents que es varen llevar als centres públics, amb 1,8 milions d’euros el mes de gener, els hauria fet falta per comprar material sanitari des del març passat o per pagar l’increment de despesa en calefacció per tenir les finestres obertes.\n- Amb la quantitat d’hores extres que fan els docents, adaptant les programacions als canvis d’escenari del confinament passat o a l’escenari B d’enguany, el marcatge horari determinaria que se’ls ha d’abonar un “complement extra” per les tasques fetes, i no llevar el 2,9% que els hi correspon per llei, on som l’única CA que no actualitza aquesta retribució.\n- Alguns professors tutors substituts encara no han cobrat el complement de tutoria que se’ls va prometre.\n- S’ha traslladat moltes responsabilitats als equips directius i al professorat, amb manca d’instruccions clares per part de Conselleria. Com per exemple amb els criteris de promoció i titulació, deixant als equips docents la decisió de promoció i/o titulació amb matèries suspeses, o amb l’obtenció del títol de graduat amb menys d’un 5.\n- Els Instituts ens han informat que han perdut professorat si es comparen amb l’any anterior, on es pot concloure que hi ha hagut un traspàs de docents dels instituts cap als centres d’educació d’infantil i primària que no s’ha negociat en Mesa Sectorial. Aquest fet s’ha confirmat amb l’augment a 19 hores lectives que varen detectar a les enquestes fetes des d’ANPE i altres mesures de repartiment d’horaris.\n- Els majors de 55 anys segueixen sense la reducció de les 3 hores lectives setmanals, especialment si són interins, perquè canvien de centre.\n- Han faltat espais per baixar les ràtios d’alguns centres, i ja vàrem proposar que es podien haver llogat aules modulars.\n- Ha faltat previsió quant a la formació digital, ja que s’ha començat una vegada iniciat el curs per abastir a 8000 docents, quan tenim més del doble en actiu. Hem tingut la sort que les dades de contagi no hagin suposat un nou confinament que generin una bretxa educativa.\n- Ha faltat un pla de repàs dels continguts del darrer trimestre del curs anterior, per tal de minvar aquesta bretxa en les matèries.\n- El que sí ha funcionat són els grups de substitució ràpida COVID, les 2000 substitucions fetes fins ara. També ha estat un èxit els tràmits urgents per cobrir ràpidament les baixes del professorat, encara que es disposi de docents sense tots els requisits, ja que no podem deixar els alumnes sense professor.\n- Fa falta un fons social compensatori per cobrir el permís habilitat pel personal docent quan es vol fer cura d’un familiar, ja que els fills de molts de docents es poden veure obligat a estar confinats per ser contacte estret, obligant a un dels progenitors a acollir-se a aquest permís de manera periòdica sense cap compensació.\n- Pel que fa als EPIs, s’ha cercat un altre proveïdor de mascaretes de tela? Ja que no es poden planxar i no disposen de doble capa per poder posar-hi un filtre TNT, i no s’ha entregat FPP2 a tot el personal vulnerable\n- Pel que fa al reforç de neteja, les contractacions extres amb durada de 6 mesos s’allargaran fins a final de curs?\n- El professorat està esgotat, i estam preocupats per si poden mantenir el ritme després del nadal.\n- El nou escenari que preveu la Conselleria de presencialitat a 2n d’ESO i 2n de batxillerat, s’ha tingut en compte que molts de docents que imparteixen batxillerat són de risc i fan teletreball? S’ha previst la seva possible baixa? S’ha previst que la seva substitució per nous docents no experimentats en aquest nivell pot afectar a les properes proves EBAU?\n- Volem manifestar que la Mesa Sectorial està legitimada per la negociació, on no sempre es té en compte, com per exemple al Consell de Govern de divendres passat (27 de novembre) pel qual s’estableixen els nivells d’alerta sanitària, s’han aprovat noves ràtios i mesures que no han passat per la Mesa Sectorial d’Educació i afecten les condicions sociolaborals dels docents de manera indirecta. “Tenim preguntes com: Qui estableix el nivell de risc? A partir de quan s’aplica un nivell de risc? Qui decideix quan es canvia de nivell de risc? Qui reverteix aquesta situació? Les mesures de seguretat es garanteixen als espais comuns amb més alumnes? S’han plantejat lloguers d’aules prefabricades als Instituts si no basten els espais? S’ha plantejat Educació que molts de docents del batxillerat són de risc? Hi haurà personal experimentat suficient per cobrir amb substitucions de batxillerat si aquests docents es posen de baixa?”\nFinalment, hem reclamat una altra Mesa d’anàlisi i valoració al proper trimestre, per tal de poder detectar les mancances, escoltar les demandes del nostre professorat i establir les millores necessàries per poder continuar amb un curs sanitàriament i educativament segur. El conseller d'educació ha suggerit fer una mesa el mes de gener per iniciar una negociació sociolaboral amb temes d’oposicions, interins i carrera professional, entre d’altres aspectes.\nAls documents adjunts podeu descarregar l'informe explicatiu sobre l'inici de curs elaborat per la Conselleria d'Educació, Universitat i Recerca.


ÚLTIMA HORA: Un home mor en un incendi a un habitatge del carrer Major - Revista Cambrils\nÚLTIMA HORA: Un home mor en un incendi a un habitatge del carrer Major\nPublicat el Divendres, 23 de desembre de 2011 17:20h\nL'incendi s'ha produït en el primer pis del número 22 del carrer Major\nCap a les 12.40 hores d'aquest migdia s'ha declarat un incendi en el primer pis d'un habitatge de tres plantes situat en el número 22 del carrer Major, al Barri Antic. Al accedir a l'interior de l'habitatge, efectius dels bombers han localitzat a un home d'edat avançada i amb mobilitat reduïda i, l'han evacuat a l'exterior on les dues unitats del Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM) li han estat realitzant, sense èxit, maniobres de reanimació però finalment ha mort.\nEn les tasques d'extinció de l'incendi i evacuació hi han participat quatre dotacions de bombers, la Policia Local de Cambrils, els Mossos d'Esquadra que es faran càrrec de la investigació, dues ambulàncies i els serveis tècnics municipals. De moment es desconeixen les causes de l'origen del foc. L'habitatge ha quedat ple de fum i cap a les 14 hores s'ha donat per extingit l'incendi. Els serveis tècnics municipals i els bombers estan acabant de revisar i ventilar la zona afectada i analitzant l'estat de l'edifici i el possible origen de l'incendi. Quatre famílies han estat evacuades i se'ls hi ha ofert dinar en un restaurant proper.\nCap a les dues del migdia s'ha donat per extingit l'incendi


dilluns, 4 de febrer de 2019 12:52\nUn agent de la policia local va resultar lesionat la matinada d'ahir en intentar detenir un home que, presumptament, havia agredit la seva parella. Els fets van ocórrer la quarts de dues, quan la sala del 092 va rebre una comunicació informant que en un domicili del Nucli Històric s'estava produint una baralla.\nEn arribar una patrulla al domicili en qüestió, van trobar l'habitatge amb signes de violència, i un home que tenia restes de sant i que presentava un estat important de nerviosisme, qui va referir que acabava de tenir una discussió amb la seva parella i que aquesta havia marxat de casa.\nParal·lelament, la sala del 092 va tenir coneixement que una patrulla del Cos de Mossos d'Esquadra havia trobat una dona caminant pel carrer, que presentava esgarrapades i cops als braços i abdomen , la qual els va manifestar que acabava de ser agredida per la seva parella i que per aquell motiu havia marxat de casa.\nFetes comprovacions amb el cos de Mossos d'Esquadr, es va saber que la dona en qüestió era la parella del home abans referit, motiu pel qual els agents van comunicar-li que haurien de procedir a detenir-lo, moment en el que l'home es va posar agressiu i va escometre contra els agents, resultant un d'ells lesionat amb una fissura a les costelles, motiu pel qual, a més del delicte de violència sobre la dona, se li va imputar un altre d'atemptat a agents de l'autoritat.\nDarrera actualització de dilluns, 1 d'abril de 2019 22:10


Tònic regenerador Matarrania | El Rebost\nInici / Botiga / Higiene / Higiene personal facial / Tònic regenerador Matarrania\nTònic regenerador per pell madura 100% ecològic\n100% Natural i Bio * No comedogen * 32% ingredients km0 * Vegà * Raw * Sense alcohol\nEspecialment formulat per a la pell madura amb principis actius de flors que ofereixen una cura i protecció antioxidant intensa. Tonifica, refresca i restaura el pH de la pell, regenera la dermis i atenua les arrugues. Formulat sense alcohol. No es recomana per a pells molt sensibles.\nquantitat de Tònic regenerador Matarrania\n*de cultivu ecològico (100% ingredients)\nMode d'ús: Agitar abans d'usar (fins que les dues fases s'uneixin). Aplicar generosament per tot el rostre i coll, després de la loció netejadora bio (si hi ha maquillatge) o un mousse de sabó bio. Després aplicar el sèrum facial regenerador bio.\nSigueu els primers a ressenyar “Tònic regenerador Matarrania” Cancel·la les respostes\n18,95 € / ud Afegeix


Retorn a la 7DAYS Eurocup amb la visita a la pista del Umana Reyer Venezia\nValencia Basket torna a la competició europea tres setmanes després del seu últim compromís en la 7DAYS EuroCup per a tractar de refer-se de la seua derrota en Liga Endesa i mantindre la seua bona dinàmica en el torneig continental visitant la pista del Umana Reyer Venezia (dimarts 7, 20:00h, Palasport Taliercio, DAZN/Movistar+ dial 59) en un encontre corresponent a la jornada 6 del grup B. El possible retorn a les pistes del pivot Mike Tobey, absent des del 18 de setembre per una lesió de pubis, és un dels principals al·licients en un encontre que enfronta a una de les millors ofensives de la competició, la taronja amb 89,2 punts de mitjana, contra un dels millors equips defensius del torneig (el quadre italià no ha permés més de 70 punts a cap dels seus rivals en la seua pròpia pista). El base belga Sam Van Rossom, que va donar positiu per COVID-19 en un test posterior al partit a Fuenlabrada, causarà baixa per a este encontre i s'unix a les absències ja conegudes de Víctor Claver (esquinç migtarsià al peu esquerre) i Neno Dimitrijevic (trencament en la musculatura isquiotibial de la cama dreta). Valencia Basket és actualment quart classificat en el grup B de la 7DAYS Eurocup amb un balanç de 3-2.\nUna posició per davall, amb un 2-3 en el seu caseller, apareix un Umana Reyer Venezia que també ve de caure en el seu partit en la lliga domèstica, en el seu cas per 80-69 en la pista del Germani Brescia, encara que s'ha mostrat fort com a local en el Taliercio, on ha guanyat 5 dels 7 partits que ha disputat i on en la seua última trobada de competició continental li va infringir la seua primera derrota en este torneig al Buducnost Voli per 72-67. L'ala-pivot Austin Daye es va perdre la derrota del seu equip en la Lega per un problema a l'esquena i la seua participació és dubtosa per a demà.\nEl tècnic taronja assenyalava en la prèvia del partit que “jugar a Venècia sempre és complicat, és un equip que a Europa ho fa molt bé. Un equip perillós, amb jugadors desequilibrants a nivell individual i amb els quals haurem de tindre atenció. I un equip que defensivament també encaixa pocs punts. Un partit, com tots els d'Eurocup quan jugues de visitant, en el qual caldrà fer bé les coses. Desgraciadament quasi no és notícia però aquesta baixa de Sam ens afebleix en la generació de joc dels exteriors. Però com tenim ja l'experiència d'aquests mesos esperem notar-la el menys possible si bé és cert que haurem de sobrecarregar amb algun minut de més a Martin i tenim tant l'aportació de Guillem com de Klemen per a ajudar en aqueixa faceta”.\nMike Tobey podria estrenar-se en la 7DAYS Eurocup\nL’encontre del dimarts podria suposar el retorn a les pistes del pivot nord-americà Mike Tobey. Recuperat ja de la lesió de pubis que l’ha tingut allunyat de les pistes des del 18 de setembre, el pivot nord-americà ja va entrar en la convocatòria del partit del dissabte davant el Urbas Fuenlabrada encara que finalment no va disposar de minuts després de només una setmana d'entrenaments amb l'equip. Demà en el Taliercio podria donar carpetada definitiva a esta lesió tornant a les pistes. El que s'unix a la llista d'absències és el base Sam Van Rossom, que va donar positiu en el test PCR posterior a l’encontre del dissabte i es manté aïllat en el seu domicili. L'absència del director de joc belga s'unix a la de l'aler Víctor Claver (que des de finals de novembre està seguint un tractament readaptat per a tractar de millorar de l'esquinç migtarsià que patix al peu esquerre) i Neno Dimitrijevic (trencament en la musculatura isquiotibial de la cama dreta).\nSegona visita a Venezia en Eurocup\nLa de demà serà la segona ocasió en la qual Valencia Basket visite el Palasport Taliercio per a un partit de competició europea. Per a trobar la primera vegada de l'equip taronja a Venècia és necessari remuntar-se a la temporada a la temporada 2015-16 en esta mateixa competició. El 9 de desembre de 2015, en trobada de la novena jornada de la primera fase de grups, Valencia Basket es va imposar en esta pista per 58-62 en una trobada en el qual l'únic jugador taronja que repetix, el capità Bojan Dubljevic, va ser clau amb 16 punts, 8 rebots i 21 de valoració, amb el suport d'un Jordi Trias que es va anar a 11 de valoració en 10 minuts sobre la pista. En l'equip italià es mantenen Bramos i Tonut en l'actual plantilla del conjunt venecià.\nL'equip taronja va trencar en Bologna la seua mala ratxa a Itàlia\nValencia Basket va començar la seua trajectòria europea amb mals resultats contra equips italians lluny de la Fonteta, perdent en les seues primeres quatre visites a pistes d'este país i perdent dues finals europees contra equips d'esta nacionalitat en camp neutral. Després, entre 2005 i 2018, l'equip taronja li va donar la volta per complet a eixa dinàmica i va encadenar set triomfs en les seues visites a equips italians en competició europea. Eixa bona ratxa es va trencar en les últimes visites a la pista de l'Olímpia Milà en l'Eurolliga, amb derrotes per 78-71 en la temporada 2019-20 i per 95-80 la campanya passada, però l'equip taronja va tornar a sumar a Itàlia amb la seua remuntada per a acabar guanyant en la pista de la Virtus Segafredo Bologna per 96-97 del passat 10 de novembre. Amb eixe triomf, l'equip taronja manté el seu balanç positiu en les seues visites a Itàlia per a disputar partits oficials, amb 8 victòries i 6 derrotes.\nLa competició del ritme serà clau\nEl dimarts s'enfronten sobre les taules del Taliercio dos equips que estan presentant virtuts diferents en este inici de la 7DAYS Eurocup i que proposaran un xoc d'estils en el qual l'equip que aconseguisca imposar el seu ritme tindrà un punt al seu favor. Valencia Basket destaca molt en les facetes ofensives, sent el més valorat de la competició (106,6 crèdits) i el tercer millor atac (89,2 punts per trobada), mentre que els italians són el conjunt que menys anota en el grup (74,8) i el tercer pitjor en el global de la competició. Valencia Basket és el millor del torneig en rebots ofensius (12,8), el que més triples fica (11,2) amb el tercer millor percentatge (39,16%), el que més tirs lliures fica (17,2) amb el millor percentatge des de la línia de personal (81,9%) i el tercer millor conjunt en els llançaments de dos punts (57,83%). L'eficàcia està sent la gran diferència entre dos equips que tenen una selecció de tir similar, tots dos són dels quals menys tirs de dos intenten i dels quals més aposten per llançar de tres punts, encara que el quadre taronja és segon en l'estadística de True Shooting (51,5%) i el quadre italià el tercer pitjor (45,78%). En l'altre costat, Umana Reyer Venezia és la cinquena millor defensa de la competició (74,8 punts encaixats) i no ha permés a cap dels seus rivals anotar més de 70 en la seua pista. El quadre italià és el segon equip que menys assistències permet als seus rivals (14,8), el tercer en recuperacions (10), el quart que més pèrdues provoca als seus rivals (16,6) i el cinqué en taps (3).\nEl conjunt italià té en el pivot Michael Watt al seu principal referent ofensiu (12,8 punts i 5,6 rebots per a 12,4 de valoració) i al costat d'ell ixen d'inici de manera freqüent la parella d'alers internacionals italians que formen Stefano Tonut (9,8 punts, 3,6 rebots i 2,8 assistències per a 11 de valoració) i Michele Vitali (9,2 punts, 3,4 rebots i 1,8 assistències per a 13,4 crèdits per trobada). La direcció de joc se la reparteixen Tarik Phillip (7,2 punts i 3 assistències) i Julyan Stone (3,2 punts, 3,2 rebots i 2 assistències), amb Jeff Brooks (6,6 punts i 3,8 rebots) i Valerio Mazzola (4,5 punts i 1,8 rebots) repartint-se com a parella titular de Watt. El principal manteniment ofensiu dels italians des de la banqueta, l'ala-pivot Austin Daye (10,8 punts i 4,4 rebots) va causar baixa en el partit del dissabte per una lesió a l'esquena i és dubte per a demà en un joc interior que completa Martinas Echodas (3,3 punts i 2,7 rebots). Per fora, l'escorta nord-americà Victor Sanders (6,2 punts) afig més fusta a una rotació exterior en la qual després de la baixa de Charalampopoulos, Cerella i De Nicolao han de guanyar protagonisme.\nÀRBITRES: BOLTAUZER, ZAMOJSKI, LAVRUKHIN


Des del Consell Comarcal del Maresme s’està duent a terme el programa Fem Ocupació per a Joves, que ofereix experiència laboral mitjançant un contracte de mínim de sis mesos, formació a mida professionalitzadora d’entre 90 a 150 hores gratuïta i acompanyament i tutorització per part dels tècnics del Consell Comarcal.\nEls requisits per accedir-hi són tenir entre 18 i 29 anys, residir al Maresme, estar en recerca de feina i disposar del títol de l’ESO, CFGM o Batxillerat.\nLes persones interessades s’hi han d’inscriure mitjançant correu electrònic a victoria.garcia@ccmaresme.cat o xavier.munoz@ccmaresme.cat; també mitjançant el telèfon 674 011 473.\nPodeu consultar les ofertes laborals actives en aquest enllaç.\nPer tal d’agilitzar el procés d’atenció als joves, cada setmana s’organitza una sessió informativa en què s’explica com funciona el programa, quines són les ofertes vigents i es valora amb el/la jove quines ofertes poden encaixar millor amb el seu perfil i interessos. En aquest enllaç trobareu el formulari d’inscripció a les sessions informatives.