Contacte Responsable acadèmic:\nDr. Josep M. Bech Preinscripció en línia Oferta d’assignatures 2016-17\nDades generals Objectius formatius Accés i admissió Sortides professionals Accés al doctorat Professorat Pla d'estudis Web Versió contínua Dades generals Nom del màster Màster en Dret de Danys\nÀmbit Dret, Economia i Empresa\nUnitat d'adscripció Institut de Dret Privat Europeu i Comparat\nSecretaria acadèmica Facultat de Dret\nDurada 60 ECTS (42 de docència i 18 del TFM)\nCalendari i horari Programa intensiu (42 ECTS de docència): 14 setmanes, els mesos de gener a abril. Horari: tardes, de 15 h a 21 h. Es recomana fer el TFM el curs acadèmic següent.\nRègim i modalitat Temps complet; Presencial\nNombre màxim de places 30\nPreu (curs 2016-17) Preinscripció: 30,21 euros. Reserva de plaça: 500 euros (a compte de la matrícula). Matrícula: 46,11 euros / crèdit (ciutadans de països de fora de la Unió Europea, no residents a l’Estat espanyol: 65,87 euros / crèdit). Més informació\nPla d'acció tutorial Objectius formatius El Máster en Dret de Danys té dues especialitats, una en Dret privat de la responsabilitat contractual i extracontractual, i l’altra en Fonaments per a l’anàlisi del Dret privat, i està pensat per vertebrar un perfil investigador rigorós, basat en la recerca avançada sobre el Dret de danys europeu i comparat, en particular en l’àmbit de la responsabilitat civil extracontractual. La proposta ofereix a l’estudiant un plus de formació, en basar la seva metodologia docent tant en el Dret intern com en el Dret privat europeu i comparat. A més, es proporciona una formació en fonaments per a l’anàlisi dels principis que articulen el Dret privat, amb especial atenció a les diferents tesis que proposa la Teoria del Dret contemporània.\nAccés i admissió Requisits d’accés\nTenir un títol de llicenciat/ada o graduat/ada en Dret o en una matèria afí que inclogui una formació en Dret privat i que permeti realitzar estudis de postgrau. Tenint en compte l’enfocament internacional del programa, no hi ha reserva específica de places per a estudiants estrangers (de l’EEES amb títol de grau o titulats de sistemes educatius estrangers fora de l’EEES, sense necessitat d’homologació, amb comprovació prèvia que acrediten un nivell de formació equivalent als títols espanyols de grau corresponents i que facultin, en el país expedidor, per accedir a estudis de postgrau). En qualsevol cas, tindran accés preferent els candidats que disposin de formació universitària en Dret. Més informació » Accés a màsters Sortides professionals La formació que proposa aquest màster és especialment útil per a les persones que volen seguir una carrera professional internacional, ja sigui en despatxos professionals, ja sigui en institucions o en organitzacions no governamentals. Des del punt de vista acadèmic, la formació en Dret privat europeu i comparat és també un bagatge imprescindible de qualsevol investigador especialitzat en Dret privat, ja que dóna una visió crítica i coneixements sobre les raons estructurals de les diferències entre els diversos sistemes i models.\nAccés al doctorat La superació d’aquest màster permet accedir al període de recerca d’un programa de doctorat, tenint en compte que cada programa pot establir requisits i criteris addicionals per a la selecció i admissió dels estudiants, com ara l’exigència de complements de formació específics. Més informació » Accés a programes de doctorat\nPla d'estudis Primer curs: 42 ECTS, formació presencial obligatòria i optativa. Segon curs: 18 ECTS en la modalitat de treball de recerca.


Els activistes egipcis es preparen per a un dia de reivindicacions de suport a la revolta tunisiana\nManifestacions contra el govern\nL'oposició informa que el govern ha promès detencions si els Germans Musulmans participen en les protestes. Els manifestants demanen suprimir de la llei d'emergència\nAGÈNCIES El Caire 25/01/2011 12:59\nEgipte es prepara per a un dia de protestes generalitzades. Els activistes antigovernamentals consideren que la manifestació d'avui ha de ser “un dia de revolta en contra de les tortures, la pobresa, la corrupció i l'atur” i s'inspiren en el model de revolta seguit a Tunísia.\nEls diferents actes a la capital, el Caire, s'han coordinat a través de la xarxa social Facebook, on ja donen suport a la protesta desenes de milions de persones. Segons els organitzadors, la manifestació ha de ser també “el final del silenci i la submissió. Serà l'inici d'una nova plana en la històra d'Egipte”.\nEls Germans Musulmans, el principal grup de l'oposició egípcia, han informat que la Seguretat de l'Estat ha convocat alguns dirigents de l'organització i els ha advertit que si se sumen a les protestes seran arrestats immediatament.


Recuperen una falcata, una espasa ibera a la venda a internet amb 202 peces més\nLa falcata ibera té un gran valor perquè no ha estat inutilitzada segons el ritual funerari (EFE/CNP)\nL'espasa, d'entre el segle III i II aC, té un gran valor arqueològic perquè no ha estat inutilitzada segons el ritual funerari\n25/11/2021 - 12.59 Actualitzat 25/11/2021 - 14.05\nLa Policia Nacional ha recuperat una espasa ibera --una falcata-- de gran valor històric i que havia estat espoliada. Ha detingut la persona que la tenia, un home de Jaén, i s'han recuperat 202 peces arqueològiques més que, juntament amb la falcata, intentava vendre per internet.\nLa falcata data d'entre els segles III i II abans de Crist i s'ha pogut localitzar a través de la xarxes socials. El detingut està acusat de delicte contra el patrimoni històric i apropiació indeguda.\n Policía Nacional (@policia) November 24, 2021\nLa investigació va començar arran de la publicació en una coneguda xarxa social de la consulta d'un usuari sobre una falcata ibera amb empunyadura en forma d'au, i que la policia va reconèixer que procedia d'un espoli.\nDesprés de confirmar l'existència de la peça arqueològica, en van determinar la ubicació per recuperar-la. Els investigadors van identificar la persona que havia posat la falcata a la venda, un home que residia en una localitat de Jaén.\nEl sospitós no només tenia la falcata, sinó 202 peces més posades a la venda i que també es van poder recuperar.\nEs van recuperar 202 peces arqueològiques més en poder del detingut (EuPress/CPN)\nUna falcata sense amortitzar\nLa falcata és la peça més valuosa del conjunt recuperat. Té una empunyadura en forma d'au, restes de plata a la fulla i es troba en molt bon estat, però el seu valor és encara més gran perquè és una espasa que no ha estat amortitzada.\nAixò vol dir que no ha estat inutilitzada, com es feia en morir el guerrer que la brandava. Per fer-ho doblegaven la fulla, generalment a cops, i després l'enterraven amb el seu propietari perquè ningú més la pogués utilitzar. Per aquest motiu, és poc habitual trobar aquestes peces en bon estat, cosa que en fa augmentar el valor.\nArqueologia Patrimoni Policia Nacional Xarxes socials Internet


Reunió entre els diputats delegats de Cultura de les Diputacions de València i Barcelona\nEl diputat de Cultura, Xavier Rius, visita el diputat de Cultura de Barcelona, Juanjo Puigcorbé, en una trobada per a intercanviar coneixements i experiències en la gestió cultural\nRius: «Cal una comunicació més fluida entre administracions anàlogues que comparteixen objectius»\nEl diputat de l’Àrea de Cultura, Xavier Rius, ha visitat el diputat de Cultura Juanjo Puigcorbé. Aquesta visita s’ha produït en la jornada del dimarts a la seu de la Diputació de Barcelona, per tal d’intercanviar punts de vista i experiències al voltant de les polítiques culturals de totes dues diputacions.\nAmbdós diputats han manifestat la seua satisfacció per poder realitzar aquesta trobada i debatre les qüestions culturals que afecten llurs competències i les orientacions als diferents programes de suport que aborda cadascuna de les dues diputacions. Rius i Puigcorbé s’han compromès a estudiar les possibilitats de realitzar alguna activitat cultural conjunta de cara al futur, ja que el potencial cultural de les dues diputacions troba punts en confluència en alguns programes.\nPer a Xavier Rius, «trobades de treball com aquesta serveixen per a establir una comunicació més fluida entre administracions anàlogues, i estudiar les possibles vies de col·laboració de cara al futur». El diputat Rius també ha desitjat que «reunions com la de hui es puguen produir amb major freqüència, ja que ens trobem en un moment procliu al diàleg i a l’obertura cap a altres administracions», ha indicat. En eixe sentit, ha afirmat Rius que «la nova corporació està mirant d’establir un marc de normalitat entre ambdues institucions molt properes física i culturalment».\nRius també s’ha congratulat per l’arribada d’aquest període d’obertura cap a l’exterior, «ja que és voluntat de la Diputació mantenir ponts de cooperació amb qualsevol administració competent en matèria de Cultura», ha conclòs.


" Les articulacions que uneixen les vertebres entre si, tenen un cartílag que es degenera I això provoca dolor" | Clínica Ntra. Sra. del Remei\nEl Dr. Roussos, ens parla sobre el mal d'esquena al programa Vademecum, de Ràdio Estel\nAudio: Entrevista al Dr. Roussos al programa Vademecum, de Ràdio Estel\nQuan podem passar a dir que patim un dolor d'esquena a una lumbàlgia?\nEl dolor d’esquena és un dolor que és referit a tota la columna vertebral, cervical o dorsal. La lumbàlgia es un dolor localitzat a la part baixa de la columna\nLa lumbàlgia té unes característiques molt típiques, un dolor de moderat a intens, localitzat a la zona baixa de la columna vertebral, les lumbars. A vegades pot irradiar cap a l’engonal o a la part baixa de la natja. En casos molts concrets pot irradiar a una de les cames, anomenada com a lumbociàtica.\nQue afavoreix l'aparició d'una lumbàlgia?\nLa més senzilla son les males postures que normalment tenim quan estem treballant, quan estem asseguts a casa, estirats al sofà o conduint. Això pot produir una sobrecarrega muscular que provoca lumbàlgia.\nDesprés tenim altres causes que poden ser més estructurals com l’ Hernia Discal o un Síndrome Facetari. Aquest últim és més freqüent i és una degeneració de les articulacions interapofisaries. Es a dir, les articulacions que uneixen les vertebres entre si, tenen un revestiment que és un cartílag que es degenera per molts motius ( edad, carregues) , les vertebres entre si tenen un moviment anòmal per la falta de cartilag i això provoca dolor.\nEls nens/es que van a escola amb motxilles carregades son candidats de patir lumbàlgies prematures?\nEl nen depenent del seu pes corporal, la seva estatura i la seva edat hauria de portar una motxilla amb un pes acord. Normalment van molt carregats i si, això pot provocar contractures musculars.\nQuin és el tractament habitual d'una lumbàlgia?\nQuan es tracta d’una lumbàlgia tipus muscular , tenim tractaments fisioteràpics (rehabilitació), tractament d’higiene postural ( aprendre a seure, quan estem asseguts la columna ha d’estar recta), evitar el sedentarisme. En casos de dolors més forts podem utilitzar analgèsia, inflamatoris o relaxants musculars.\nSi es tracta d’una Hernia Discal, el tractament s’ha de començar per rehabilitació, i si no millora, podem passar a tractament farmacològic. També tenim la ozonoteràpia intradiscal per tractar les hernies. L’últim terme quan tot això falla, és la cirurgia.\nUn cop l'hem patit , afavoreix a una futura reaparició?\nLa lumbàlgia és normalment crònica, podem tenir en períodes de dolor lumbar i períodes de tranquil·litat sense dolor. Una hernia discal quan s’opera normalment es cura, però, si tenim costums dolentes, es pot anar repetint.\nPel Síndrome Facetari tenim un tractament molt específic amb radio freqüència. Normalment té un èxit importat d’un 80% que pot alleujar els dolors durant mesos o anys. És un tractament no invasiu, amb molt bons resultats.


Parlem als fills del seu diagnòstic?\nAmagar informació suposa generar inquietud i certes pors als nens, de manera que conèixer el problema evitarà que se sentin inferiors davant els altres\nQuan els pares reben l'informe final del seu fill en un procés d'avaluació i diagnòstic, és molt comú que es plantegin aquesta qüestió. Li hem de dir el resultat de les proves?\nAlguns pares creuen que amagar la informació als fills amb TDAH, dislèxia o discalcúlia anirà més bé per no fer-los mal. Quan em demanen l'opinió, sempre responc que no crec que aquesta sigui la millor idea, perquè el fill té tot el dret del món a saber què li passa i sobretot perquè això l'ajudarà a implicar-se en el seu propi tractament, a saber quines són les dificultats i com afrontar-les.\nAmagar la informació per no fer-li mal té efectes col·laterals que a la llarga poden resultar molt més nocius que el patiment que al principi es volia evitar. A part d'això, sovint no hi pensem però cal tenir en compte que els infants són molt més llestos del que ens pensem i sempre estan atents a les nostres converses encara que sembli que no escolten. Si no és a causa del que pugui sentir a casa, serà a l'escola, però tard o d'hora el nen s'assabentarà del que té.\nAls pares sempre els recordaria que val més que se n'assabenti per ells i com més aviat millor perquè més endavant sempre els podrà tirar en cara que no li hagin dit la veritat al seu moment. A més, es podria arribar a magnificar excessivament el fet de no haver explicat tota la veritat.\nQuè passa si ho amaguem?\nEn primer lloc, amagar informació suposa generar inquietud i certes pors als nostres fills –"si no m'ho han dit, és que és una cosa greu"–. Els nens, encara que siguin petits, ja s'observen a ells mateixos i es comparen constantment amb els altres alumnes de classe i ben aviat saben si el seu rendiment és el que toca o hi ha alguna cosa que no va bé en el seu aprenentatge. Conèixer el problema evitarà que pugui pensar que és poc intel·ligent i se senti inferior davant els altres.\nEn segon lloc, i encara que de vegades no resulti prou evident, no els estem ensenyant a fer front a les dificultats de la vida. I això, encara que sigui amb tota la bona intenció del món, no els ajudarà a fer-se forts davant tots els reptes als quals s'hauran d'enfrontar durant l'etapa escolar.\nAmagar el cap sota l'ala\nMantenir aquesta mentida piadosa en el temps per no fer mal produeix un efecte de bola de neu. Per als pares, a mesura que passa el temps, es torna més difícil no només mantenir aquesta mentida, sinó també afrontar la veritat i no troben mai el moment de plantejar al seu fill les coses com realment són. Comencen a tenir por de la seva reacció i aquesta por va creixent amb el temps, i el fill va prenent més consciència del que passa al seu voltant.\nD'altra banda, els nens no són beneits. Van creixent i, tard o d'hora, comencen a qüestionar els pares i els exigeixen respostes.\nOn és l'oportunitat?\nAmagar el cap sota l'ala com fan els estruços fa que es desaprofiti una gran oportunitat per compartir en família allò que és bo i allò que és dolent. Fa que es perdi una oportunitat d'afrontar els reptes conjuntament, d'ajudar-se mútuament i que es puguin celebrar els èxits i aprendre de tots dels fracassos.\nParlar d'això amb els nostres fills, i també de les capacitats i les potencialitats que posseeixen malgrat el trastorn, és fer el camí junts, és ajudar-los a madurar, a créixer, a refermar la seva personalitat, a avançar i que sentin que els fem costat fermament perquè superin les seves dificultats.\nSuperar un trastorn del neurodesenvolupament és una tasca llarga i gens fàcil que requerirà un gran esforç per part de tothom i sempre serà millor si aquest camí es fa en conjunt, sense mentides i amb orgull.\nQuè s'ha de fer, doncs?\nCal fer servir el sentit comú, abans de res. Dir mentides, mai. Amagar informació, tampoc. En tot cas, el que cal és dosificar aquesta informació en funció de l'edat i vigilar molt bé què es transmet i, sobretot, com es transmet.\nEn moltes ocasions pot ser bo que sigui el terapeuta del vostre fill qui us recomani què és allò que podeu dir i com ho heu de fer, a part que també podrà fer un acompanyament en aquest procés parlant amb l'infant directament.\nAixí mateix, pot resultar molt beneficiós que es faci una xerrada davant tota la classe per explicar, per exemple, en què consisteix la dislèxia i quines són les adaptacions que necessita el vostre fill. D'aquesta manera evitarem suspicàcies i susceptibilitats dels altres alumnes quan se li adaptin els exàmens o els criteris de correcció.\nTot es pot dir, però és molt important com es diu perquè això farà que el nen rebi les coses d'una manera o una altra. El que es digui i com es digui dependrà de l'edat de l'afectat.\nBernat Coll és psicòleg


La pugna per l’hegemonia mundial entre els EEUU i la Xina s’extèn per tots els continents i a tots els fronts de les relacions internacionals, aguditzada per la crisi capitalista. El règim xinès intenta taponar els forats oberts per la sobreproducció, expressada en l’enorme sobrecapacitat productiva i un creixement descontrolat per la bombolla especulativa, al mateix temps que l’economia nord-americana segueix sense assolir una recuperació sòlida i sostinguda en el temps, malgrat haver injectat als darrers set anys bilions de dòlars per salvar el sistema financer i estimular la producció, una veritable muntanya de liquiditat amb tipus d’interès zero. En un escenari de creixents pressions, ambdues potències tracten de superar els seus problemes interns amb una intervenció agressiva cap a l’exterior.\nEls tractats de ‘lliure comerç’ i la lluita interimperialista\nLa Xina necessita assegurar nous mercats per donar sortida al seu excés de producció i sostenir sectors que mostren signes evidents de sobrecapacitat productiva. Per aquest motiu estan posant sobre la taula un munt de projectes arreu del món, recolzant-se ademés en els prop de quatre bilions de dòlars en reserves monetàries de les quals desposa el seu govern. Entre les iniciatives plantejades destaquen algunes de gran valor estratègic com l’anomenada “nova ruta de la seda”, una xarxa enorme de transport que connectaria la Xina amb Europa passant per l’Àsia Central i l’Orient Mitjà, o la construcció d’un canal que uneixi el Pacífic i l’Atlàntic travessant Nicaragua. En aquesta mateixa línia es troba la recent creació –amb el lideratge de Pekín- del Banc Asiàtic d’Inversió en Infraestructura, que conta amb la participació de 57 països, molts d’ells aliats clau dels EEUU com el Regne Unit, Alemanya i França. Una institució que no amaga la seva intenció de competir amb d’altres sota el control nord-americà, com el Banc Asiàtic de Desenvolupament (BAD) o el Banc Mundial.\nTot això enllaça també amb la necessitat de la Xina de posar el yuan com a moneda de referència a nivell mundial, una moneda amb la que només es realitzen actualment un 2% de les transaccions comercials, envers el 44% que es realitzen en dòlars. La Xina vol guanyar pes dintre del FMI i que aquest reconegui la seva moneda com a part del cistell de divises utilitzables pels membres de l’entitat, en igualtat de condicions amb el dòlar, l’euro, la lliura o el ien, ja que això obriria enormes possibilitats d’expansió a les grans multinacionals xineses.\nAquestes pretensions expansionistes no fan més que assenyalar el fort creixement del capital imperialista xinès, que ha multiplicat la seva ofensiva a l’Amèrica Llatina, l’Àsia i l’Àfrica en els últims deu anys. Una amenaça directa i molt seriosa envers l’imperialisme nord-americà, que per la seva banda no s’ha quedat de braços creuats i ha contestat amb plans igualment agressius. El més important és la gestació, després d’uns quants anys de negociacions pràcticament secretes, de l’Acord d’Associació Transpacífic, o TTP segons les seves inicials en anglès, i que ajuntarà diversos països (Austràlia, Brunei, Canadà, Xile, Japó, Malàisia, Mèxic, Nova Zelanda, Perú, Singapur, EEUU i el Vietnam), les economies dels quals suposen gairebé el 40% del PIB mundial. Aquest acord significarà un important retrocés en tot tipus de drets socials, mediambientals i laborals, privilegiant els interessos de les grans multinacionals, principalment les nord-americanes, envers els treballadors. Però el principal objectiu que els EEUU busquen amb la firma d’aquest tractat és generar un marc jurídic i polític que li permeti establir una posició de control sobre les relacions comercials a tota la zona del Sud-est Asiàtic i el Pacífic, posant amb això fre a les aspiracions xineses. El president Obama ho explicava perfectament al declarar que “quan més del 95% dels nostres potencials clients viuen fora de les nostres fronteres no podem permetre que països com la Xina escriguin les normes de l’economia global”.\nEls Estats Units busquen tancar també altres acords de “lliure comerç” amb objectius semblants, com és el cas del TTIP a Europa, tractat les negociacions del qual es troben en un estat d’estancament, bàsicament per les reticències franceses i alemanyes. Aquí també tenim moviments de l’imperialisme nord-americà per posar al seu lloc als seus aliats europeus, la qual cosa ha quedat de manifest amb el cas Volkswagen, que va destapar l’Agència Mediambiental dels EEUU, i que més enllà d’un assumpte purament tècnic suposa un avís clar al govern alemany i a altres països europeus de fins a on estan disposats a arribar els nord-americans per defensar els seus interessos.\nAugment de les tensions al terreny militar\nLa crisi imperialista no només es manifesta per la via purament comercial sinò que també té una tendència a fer-se més gran en el plànol militar. Els Estats Units han intensificat la seva col·laboració militar amb alguns països del Sud-est asiàtic, especialment el Japó i Corea del Sur (que també s’espera que es sumi pròximament al TTIP), amb els quals de manera habitual realitza maniobres militars, al mateix temps que pretén situar el 60% de la seva flota naval a la zona del Pacífic a partir de l’any 2020. Aquesta esglaonada militar d’intimidació envers la Xina va donar un important pas endavant amb l’enviament d’un destructor llença-míssils a les rodalies de l’escull de Subi, a l’arxipèlag de les illes Spratly al mar del Sud de la Xina, la sobirania del qual es troba reclamada per Pekín i al qual s’han construït tot d’illes artificials, a on s’estan situant instal·lacions militars. La possessió d’aquest arxipèlag, que també es troba reclamada per Vietnam, Taiwan, Malàisia, Filipines i Brunei, és vital per enfrontar el control del trànsit de mercaderies a una regió per la qual circula un terç del total del comerç mundial.\nLa Xina està canviant també els seus objectius estratègics al plànol militar, que han deixat de centrar-se només en la defensa del seu territori. Per tal de demostrar als EEUU que han arribat per quedar-se, els capitalistes xinesos han augmentat la capacitat d’intervenció del seu exèrcit fora de les seves fronteres, sobretot per defensar les rutes navals que són clau per a la seva activitat comercial. Deixant clar que no es deixarà intimidar pels EEUU, el govern de Pekín va organitzar una immensa desfilada amb motiu del 70è aniversari de la victòria xinesa contra el Japó, al final de la Segona Guerra Mundial, i a on l’Exèrcit Popular va mostrar un equipament militar de darrera generació, que no és tan sols una anècdota. Per arrodonir el desafiament, l’invitat d’honor a la llotja d’autoritats va ser Vladímir Putin. Precisament l’aliança amb Rússia és una altra de les bases fonamentals pel govern de Xi Jinping, que ha recolzat sense amagar-se tots els moviments dels russos, tant al conflicte d’Ucraïna com a la seva recent intervenció militar a Síria, al mateix temps que també els necessita com a aliats fonamentals, per controlar l’Àsia Central.\nLa situació que va permetre durant un període de temps que xinesos i nord-americans mantinguessin un cert equilibri als seus interessos –amb EEUU com a gran importador de productes xinesos i amb la Xina comprant cent de milers de milions de dòlars en bons del Tresor i tot tipus d’actius financers per garantir l’estabilitat americana-, es troba a la picota. Amb l’esclat de la gran recessió i la ruptura generalitzada de l’equilibri capitalista, ambdós països tenen objectius estratègics que els enfronten cada cop més. La pròpia dinàmica imperialista aguditza les tensions entre les dos grans potències del segle XXI per la supremacia mundial, pel control d’uns mercats massa estrets per poder satisfer les necessitat d’ambdues potències.


Warner Bros indemnitzarà un empresari valencià per incloure la seua foto en una pel·lícula i associar-la a un mafiós - À Punt\nWarner Bros indemnitzarà un empresari valencià per incloure la seua foto en una pel·lícula i associar-la a un mafiós\nLa productora va al·legar en un jutjat de València que la imatge li la va donar l’FBI.\nImatge de la pel·lícula ‘El comptable’ / Warner Bros\n13 de desembre 2020 - 13:56\nUn jutjat de primera instància de València ha condemnat Warner Bros Entertainment Espanya i Warner Bros Pictures a indemnitzar amb 25.000 euros un home per incloure una fotografia seua en la pel·lícula El comptable i associar-la a un delinqüent. L'afectat, un empresari que resideix a la ciutat de València, estima que s’ha vulnerat el seu dret a l’honor i a la pròpia imatge.\nLes mercantils cinematogràfiques es van oposar a aquesta pretensió argumentant que la imatge els la va proporcionar una autoritat estatunidenca (FBI), la qual pertanyia a una orde de crida i cerca emesa el 2004 per una presumpta comissió d’un delicte d’estafa informàtica. A més, Warner va al·legar que la fotografia no era important en la pel·lícula i que no s’havia lesionat el seu honor.\nDesprés d’estudiar els fets, el jutge veu provada l’aparició de la imatge sense cap tipus de consentiment, ni exprés ni tàcit i arreplega que es veu durant un segon en un panell de fotografies en blanc i negre davall d’un rètol on diu “presumptes associats de la família Gambino”. Per tant, estima que hi ha una intromissió il·legítima a la pròxima imatge del demandant i que en situar la foto al costat de delinqüents es vulnera el dret a l’honor.


La ministra de Transports responsabilitza el Govern de tirar endavant el tren de Llevant\nRaquel Sánchez no concreta si l'executiu espanyol considera fer cap inversió en aquesta infraestructura\nInterior d'un dels trens de Serveis Ferroviaris de Mallorca. Isaac Buj\nPalmaLa ministra de Transports, Raquel Sánchez, ha deixat clar que a hores d'ara el govern espanyol no es planteja invertir perquè el tren de Llevant sigui una realitat. Sánchez ha respost una pregunta del senador autonòmic de MÉS per Mallorca, Vicenç Vidal, durant la sessió de control a l'executiu de la Cambra Alta. "Reprendran les obres? Compliran amb el Llevant de Mallorca? Les finançaran abans que acabi la legislatura?", ha demanat Vidal.\n"Correspon al Govern establir les prioritats d'inversió per als pròxims anys", ha respost la ministra, que no ha concretat res respecte de la participació del govern espanyol en aquesta infraestructura. "Estic disposada a preveure aquesta inversió quan tingui el finançament possible i la maduresa tècnica necessària", ha afegit.\nVidal ha recordat a la ministra que Pedro Sánchez "va adquirir el compromís de finançar un gran conveni ferroviari amb les Illes Balears" i que els acords de Bellver "preveuen aquesta infraestructura". "De la seva resposta deduesc que el compromís amb el tren de Llevant dels meus companys de Pacte no és tan fort com el de MÉS per Mallorca. Ministra, ho complirà aquesta legislatura?", hi ha insistit Vidal.\nCal tenir present que encara no fa un any que el llavors conseller de Mobilitat i Habitatge, Marc Pons, es va comprometre a reactivar aquest projecte. "El tren de Llevant és una prioritat del Govern", va assegurar Pons l'1 de desembre del 2020, quan es va reunir amb els batles d'Artà, Capdepera, Manacor, Sant Llorenç i Son Servera. De fet, fins i tot va arribar a anunciar que es plantejava la possibilitat que el tren arribàs fins a Cala Millor. En aquella trobada, Pons també va remarcar que l'Executiu no tenia recursos propis per enllestir el projecte i que l'hauria de finançar amb doblers del govern espanyol o dels fons europeus.\nEl Govern vol modificar el projecte del tren de Llevant perquè passi per Cala Millor\nDes de llavors, no s'ha fet cap passa concreta per tirar endavant aquest projecte. De fet, MÉS per Mallorca va presentar el juny una proposició no de llei perquè els pressupostos de l'Estat per al 2022 incloguessin el finançament necessari, una petició que no s'ha satisfet als comptes de l'executiu de Sánchez per a l'any que ve.\nTren de Llevant Més per Mallorca Vicenç Vidal Senat ministeri de transports govern espanyol Marc Pons Conselleria de Mobilitat i Habitatge


鈻稪osep Antoni Alberola rescata de l'oblit el m煤sic Manuel Climent 馃搶\nEst谩s aqu铆: Inicio / Real de Gand铆a / Josep Antoni Alberola rescata de l’oblit el m煤sic Manuel Climent\nJosep Antoni Alberola rescata de l’oblit el m煤sic Manuel Climent\nUna biografia essencial, un llibre excel路lent i molt ben redactat i estructurat, de lectura amena. Un treball d’investigaci贸 que reflecteix la personalitat del biografiat, per貌 tamb茅 del bi貌graf. 芦Manuel Climent, una biografia at铆pica d’un m煤sic del segle XIX禄 , de l’amic Josep Antoni Alberola, m煤sic i music貌leg, ens descobreix un compositor gandi脿 (fins ara) no massa conegut, que evolucion脿 del conservadurisme al liberalisme gr脿cies al seu exili a Par铆s.\nManuel Climent i Cavedo va ser un rom脿ntic que es que relacion脿 amb m煤sics de la talla de Bertini, Auber o Chopin. Format com a organista en la Col路legiata de Gandia i altres locals eclesi脿stics, va renunciar als h脿bits religiosos per casar-se. A partir de la mort de la seua esposa, s’allist脿 en l’ex猫rcit carl铆, s’exili脿 a Fran莽a i acab脿 els seus dies a Madrid. Va escriure una 芦Gram脿tica musical禄 i diverses obres, 芦sensuals i amb un marcat exhibicionisme t猫cnic禄, segons assenyal脿 el music貌leg Baltasar Saldoni.\nAl remat, es tracta d’una obra divulgativa que recomane a estudiosos de la m煤sica, historiadors, historiadores i p煤blic lector. Vull agrair a l’autor i amic la seua aportaci贸 a la musicologia i a la recuperaci贸 d’un m煤sic nostrat.


Alumnes de l’EMAD fan donació de les seves peces de final de curs a l’Asil Hospital | La Garriga Digital\nAquest dimecres 18 de maig a les 11:30 h s’ha fet un acte de presentació i donació de les peces del projecte Taula auxiliar del cicle formatiu de grau mitjà de Creació d’Objecte i Moble de les alumnes Mª del Mar Morilla i Sara Ruiz de l’EMAD Escola Municipal d’Art i Disseny als Jardins de la Fundació Asil Hospital La Garriga.\nLes peces que es presenten són projecte de l’EMAD, on es treballa la transversalitat i el coneixement de diverses realitats apropant l’alumnat al veïnat de la Garriga.\nEn aquest cas l’ EMAD ha treballat amb els usuaris i professionals de la Fundació Asil Hospital La Garriga, realitzant diverses visites i entrevistes per a poder saber les necessitats concretes per resoldre i/o proposar un tipus de mobiliari que els sigui útil.\nEl cicle formatiu de grau mitjà de Creació d’objecte i moble té com a objectiu formar a futurs dissenyadors\nL’EMAD és l’única escola d’Art i Disseny del Vallès Oriental i única de Catalunya que ofereix el Cicle formatiu de grau mitjà de Creació d’objecte i moble. Se centra en transmetre el procés de disseny necessari per crear una d’aquetes peces. La fusta és el nostre material per excel·lència i treballem el dibuix tècnic i artístic que, juntament amb maquetes i talla, es converteixen en eines de representació dels nostres dissenys.\nDissenys adaptats a l’usuari final que a través de l’entorn CAD detallem per acabar construint nosaltres mateixos a taller de fusteria.\nEntenem el cicle com un trampolí cap al disseny de producte, d’interiors, escenogràfic… i qualsevol altra disciplina de disseny, ja que ens ajudarà a tenir una mirada transversal i polivalent.\nL’EMAD obre les portes al poble amb diferents actes durant l’any\nEn aquest mes de maig ha realitzat exposicions com ara la dels tallers d’artístics d’adults a la Fundació Fornells Pla – Conxa Sisquella i l’exposició dels tallers dels infants a la Biblioteca Núria Albó.\nEl dia 1 de juny a les 19:00 h a Can Luna, l’EMAD i CCAM, Consorci de Comerç, Artesania i Moda de Catalunya, exposa la Mostra Internacional d’Audiovisual d’Artesania, juntament amb un col·loqui d’artesans i un piscolabis.\nDurant la setmana del 13 al 17 de juny es portaran a terme les exposicions dels projectes finals de cicle de grau mitjà (Assistent al producte gràfic interactiu i Creació d’objecte i moble) i de grau superior (Gràfica Publicitària i Gràfica Interactiva) a Can Luna.\nA més a més, fruit d’aquestes presentacions de projectes finals, s’està projectant una ruta de disseny per el proper dia 17 de juny a les 19:00 h davant de l’Ajuntament, coincidint amb La Nit dels aparadors a la Garriga, on s’exposaran peces realitzades pels alumnes en diferents negocis del poble com ara El Nou Trull, la llibreria Strogoff, La Circular, la botiga fotogràfica Eugènia Andreu i la perruqueria Pura Esencia entre d’altres.\nUn dels valors que té l’EMAD és la de la professionalització dels seus alumnes i una de les millors maneres és la de fer conèixer les necessitats més properes dels veïns de la Garriga.\nPer dinamitzar aquest acte l’EMAD ha demanat col·laboració a La Filanda, Espai de creació, que està treballant juntament amb l’Asil Hospital de la Garriga i la Biblioteca Núria Albó pel Club de Lectura “4 ulls”.\nAquest tàndem EMAD – LA FILANDA ja ha treballat en projectes com l’exposició KLEE al Teatre Auditori de Can Palots de Canovelles o la construcció de mòduls expositius… seguint la filosofia de crear teixit social.\nArticle anteriorEstrena de “Calda, la primera gota”, una cantata sobre la història de la Garriga\nArticle següentNova activitat a la biblioteca per als més petits\nCarme Plaza 18 de maig de 2022\tAt\t8:05 pm\nM’agrada molt el gest de la donació de les peces fetes de l’Imad de La Garriga per l’Asil Hospital, respecte i estimació del jovent per la Gent Gran de La Garriga.


26/01 Cinema documental i xerrada: «Economia col·lectiva» | La Cinètika\n26/01 Cinema documental i xerrada: «Economia col·lectiva»\n20 enero, 2017 ·\tpor lacinetika ·\ten Sin categoría\t· Deja un comentario\nDijous 26 de gener a les 20h projectarem el documental Economia col·lectiva. L’última revolució d’Europa (2014), presentat per la seva directora, Eulàlia Comas, i l’historiador Agustí Guillamón. Economia col·lectiva aprofundeix en un fet històric recent i poc conegut: l’expropiació i la gestió obrera del 80% de les indústries i serveis a Catalunya entre 1936 i 39. És una de les transformacions més radicals -d’arrel- i innovadores del segle XX. Entrada lliure.\nCatalunya, juliol de 1936. L’alçament feixista del general Francisco Franco fracassa a Barcelona en topar-se amb una classe obrera organitzada majoritàriament dins el moviment llibertari. Homes i dones, amb les armes preses a les forces d’ordre, fan recular l’exèrcit i aprofiten el buit de poder que genera aquesta situació per posar en pràctica els seus somnis.\nLa revolució, esperança dels més desfavorits, esclata. Els treballadors i treballadores, majoritàriament anarcosindicalistes, assumeixen la gestió i la direcció d’entre el 70 i el 80% de les indústries i serveis del país. S’organitzen horitzontalment. Creen un sistema de prestacions socials. Fan possible una de les transformacions socials i econòmiques més radicals del segle XX. És l’última revolució d’Europa.\nAixò és avui: 24/03/… en A LA CINÈTIKA, ESTEM:\n24/03/21 – Ses… en A LA CINÈTIKA, ESTEM:\nLa Cinètika serà un… en A LA CINÈTIKA, ESTEM:\n← 19/01 Cinema: «Les vacances de Monsieur Hulot»\n25/01 Xerrada: «Cuida tus rastros» + sopador solidari →


ELS PRIMERS GESTOS DEL VERD: Per les terres de l'Ebre i el Priorat (II)\nOh! És el segon cop que m'assabento que algú ha patit aquesta confusió! I és que a Girona corre un altre Siurana que segur que ha provocat més d'un mal de cap semblant!\nVas gaudir d'uns territoris i uns paisatges preciosos. El Priorat a mi em té el cor robat. És sens dubte una de les zones més belles i amb més caràcter del Principat!\nJa no em tornarà a passar, això segur. La veritat és que gaudírem molt pel Priorat: Cornudella, Siurana, Porrera... està ple de poblets amb essència encara de pobles. Per no parlar dels paisatges: sempre abraçats pel Montsant. Ara això sí, no ens donà temps per fer turisme del vi, però queda pendent.


Ausgang | Aina Mercader | Art : Més enllà de la foto\n'Pere Formiguera. Revisions 1974-2006' repassa, primer a Caja Madrid i després a Sant Cugat, la carrera artística del fotògraf que plagia, pinta i taca instantànies\nFoto: J. LOSADA\nPere Formiguera. Revisions 1974-2006, una mostra produïda pel Museu de Sant Cugat amb la col·laboració de l'Obra Social Caja Madrid, repassa la carrera del fotògraf. "Es tracta d'una antologia de les peces més significatives de Formiguera que serveix per veure l'evolució de la seva carrera i les connexions amb els grans corrents artístics dels darrers trenta anys", segons Joan Naranjo, comissari del muntatge.\nLa mostra, que es pot veure primer a l'espai de Caja Madrid i posteriorment a Sant Cugat, recull alguns dels seus primers treballs, que connecten amb els corrents de l'expressionisme abstracte i el surrealisme. Al seu inici, aquest fotògraf amb formació d'historiador de l'art va intervenir en les fotografies ratllant i deformant les imatges. D'aquest període incipient hi ha retrats fantasmagòrics com Autoretrat (1979) i Santi (1976).\nPrecisament, les seves darreres propostes fotogràfiques són també un intent de barrejar dibuix i fotografia mentre plagia els quadres dels grans pintors de la modernitat i es torna a carregar la idea d'obra única al pur estil postmodern. Arlequí amb fons vermell, segons Pablo Picasso (2005) i Natura morta amb calavera, segons Paul Cézanne (2005) són algunes de les intervencions amb les quals qüestiona els conceptes d'originalitat i autor.\nLa ironia i el joc són dos dels elements que envaeixen les seves sèries. Una de les juguesques que forma part de l'univers Formiguera -la Galeria Fidel Balaguer de Barcelona exposa Capses, amb les fotografies més recents- és qüestionar-se el mètode científic i el valor documental de l'exercici fotogràfic.\nEll i el també fotògraf Joan Fontcuberta van posar en crisi la idea de veracitat que s'associava a la fotografia, però sense caure en el fotomuntatge. La sèrie Fauna secreta, un conjunt de retrats d'animals dissecats fets a partir de fragments d'altres animals, sorprèn i indueix a confusió.\n"Per què crear més imatges si el món n'és ple?". Formiguera i un grapat d'artistes dels vuitanta es van preguntar això i la resposta va ser unànime: el plagi. Amb la sèrie Infàncies il·lustres (1985) es va començar a apropiar d'imatges d'altres fotògrafs. El resultat és una sèrie de retrats de nens com Víctor Català (Caterina Albert), Apel·les Fenosa i Josep Lluís Sert. En el procés de plagi va intervenir també sobre el retrat i fragment, va tancar o ampliar les imatges per introduir elements de la història de cada personatge.\nLa seva carrera té, a més, un episodi dedicat al retrat. Cronos (1991-2000) n'és el projecte més ambiciós: durant 10 anys va retratar 32 persones amb el mateix enquadrament i idèntica llum. "Així es contempla només l'evolució física", diu. Ulls clucs (1997-2000) és una sèrie de retrats de personatges "sense mirada", com Ana María Matute i Miquel Martí i Pol.\nArticle publicat al diari AVUI, pàgina 38. Dilluns, 18 de setembre del 2006\nTags: Diari Avui, Exposició, Fotografia, Museu de Sant Cugat, Obra Social Caja Madrid, Pere-Formiguera, Polaroid\nEl caos contemporani\nUna trinitat més enllà de l'art\nMACBA, canvi de mirada\nL'art de l'antic


«L'experiència és el millor entrenament» - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\n«L'experiència és el millor entrenament»\nL'atleta d´Avià parla de la seva relació amb Marc Coma i Núria Picas i del seu paper com a esportista i tècnic\nàlex alegre 09.08.2015 | 07:52\nBartoló en una de les darreres curses en què ha participat. Arxiu Particular\nNascut a Avià, Pau Bartoló és un apassionat de les curses de muntanya i un enamorat de la natura. Quan Núria Picas va decidir començar en aquesta disciplina, va acudir a ell perquè l´acompanyés en aquest projecte, com a entrenador personal. Junts han anat creixent, i Bartoló s´ha destapat com un dels millors corredors catalans, amb victòries de prestigi com la que va aconseguir el 2014 en la cursa de 101 quilòmetres de l´Ultratrail del Mont Blanc, la mítica Courmayeur-Champex-Chamonix. Fa uns dies va veure com Marc Coma, a qui entrenava des de fa anys, anunciava la retirada, però continua lligat al motor com a entrenador de l´igualadí Armand Monleón, una jove promesa que està cridat a ser el relleu de Coma. Fa unes setmanes una caiguda el va deixar fora de combat a la Buff Èpic Run d´Aigüestortes.\nCom va viure l´Èpic Run d´Aigüestortes?\nVaig començar molt bé, marcant el meu ritme, i cap al quilòmetre 60 tenia un avantatge d´uns 30 minuts respecte al segon. Però aleshores em vaig entrebancar i vaig picar contra un bloc de granit. Vaig continuar caminant, però als 15 minuts vaig veure que no podia seguir: faltaven 40 km i era impossible aguantar. És una espina que em queda clavada, perquè estava amb confiança i havia preparat molt bé la prova.\nEra el seu objectiu d´aquesta temporada?\nDes del maig, quan vam anar a Austràlia, que tenia aquesta cursa al pensament. Totes les proves en què vaig participar abans les vaig fer servir com a preparació, i hi vaig arribar en bona forma, després de guanyar la Berga Trail. A vegades quan et marques un objectiu molt clar et sorgeix un problema inesperat... ara espero treure´m aquesta espina amb una bona cursa.\nNúria Picas es va imposar a Aigüestortes, això compensa la seva caiguda?\nSempre em queda això. La Núria és un valor segur, és molt forta mentalment i acostuma a resoldre molt bé les curses. Vaig quedar amb un mal regust personal, però vaig acabar content del cap de setmana per la seva victòria. Tinc una gran relació amb ella, no només professional sinó també personal, i si ella està contenta jo també. Part de la seva victòria me la sento meva.\nLa seva relació ve d´anys enrere. Com va començar?\nFa 5 o 6 anys que ella em va dir que volia començar en les curses de muntanya i em va dir que l´ajudés, i ha acabat sent un projecte comú, per això part dels seus èxits els sento com a meus. He crescut molt al seu costat i estic molt orgullós de ser el seu entrenador.\nÉs complicat combinar la seva tasca d´entrenador amb la de corredor?\nNo, sempre dic que és molt compatible, sobretot amb la Núria perquè fem el mateix esport. Córrer em serveix per posar en pràctica en mi mateix moltes teories i sistemes que invento, ja que primer els provo i les sensacions que tinc després les puc transmetre als meus esportistes.\nEntrenar és una prioritat més important que córrer?\nNo, la clau és intentar fer sempre totes dues coses el millor possible, ben fetes. Penso que una cosa sense l´altra seria pitjor: com a entrenador, sense córrer, no aportaria tant als esportistes perquè no tindria aquesta perspectiva; i al revés igual, entrenar m´aporta moltes coses que puc aprofitar quan corro.\nFa anys que entrena a Marc Coma, com ha vist l´anunci de la seva retirada?\nHa estat una sorpresa per a tothom, per a mi també. Sabíem que la seva trajectòria dins les motos no seria llarga, com a molts dos anys més, però no ens pensàvem que acabaria així de sobte.\nDesprés de guanyar l´últim Dakar ens vam plantejar si continuar o no, i conjuntament vam decidir que continuar amb les motos era el millor en aquell moment. No ens hem d´enganyar, hi portava molts anys, i quan has guanyat tant costa trobar motivació. Cada vegada ens costava més innovar, perquè sempre eren les mateixes rutines i entrenaments... i quan has guanyat tant això pot cansar. Ara ha trobat una opció que el motiva i ha fet molt bé agafant-la. Ho ha deixat en el millor moment de la seva carrera, però no podia deixar passar el tren, una oportunitat així no la pots deixar escapar.\nContinuarà lligat al motor?\nSí, fa dos anys que també estic amb Armand Monleón, també de KTM, que és una promesa amb molt de talent. Ja va fer un segon lloc -davant de Coma- en la darrera prova del Mundial a Sardenya i aquest any també participarà en el Dakar.\nPer a Monleón deu ser positiu entrenar amb algú que ha portat tot un campió com Coma.\nÉs bo per a tots dos. Per a ell perquè té l´experiència d´un entrenador que ha portat un campió, i per a mi perquè és una gran motivació continuar en aquest món i fer-ho entrenant algú capdavanter i aportant el màxim.\nEn aquestes curses de llarga distància, què és més important: l´aspecte físic o el psicològic?\nCom més llarga és la cursa, més important és la part mental i menys la física. Córrer durant tanta estona fa que tinguis moments de tot i és molt important saber gestionar la cursa i controlar el ritme. Un exemple per veure la importància de l´aspecte mental és la Núria. Aquest any no té la forma física d´altres anys, ja que va estar al Nepal i durant dos mesos no es va entrenar, però mentalment és tan forta que fa els mateixos temps.\nI com s´entrena aquesta part psicològica?\nL´experiència és el millor entrenament. Com més en tens, més sensacions se´t fan familiars. Quan en una cursa tens una crisi, si ja n´has viscut prèviament, saps com gestionar-la, tens més eines per vèncer una situació difícil. Fer curses dures i llargues és el millor entrenament. Nosaltres el que fem és parlar d´aquestes situacions, com afrontar-les i buscar eines per superar-les.\nQuè significa córrer per a Pau Bartoló?\nCórrer és el dia a dia, és tenir una motivació quan em desperto, un objectiu que realment m´aporti. És la sensació de llibertat, de connectar amb la natura, sentir-te´n part, fer una cosa simple i fàcil. A vegades els humans ho oblidem: necessitem artefactes, diners, i moltes coses materials per ser feliços, i amb el sol fet de moure´t per la muntanya, entre la natura, pots ser feliç. Córrer és una activitat molt bonica i enriquidora.


Com fer networking de forma eficaç?\nPublicat per CEDEC el 30 setembre, 2020\nPublicado en: Direcció General i Estratègia,INFORMACIÓ D'INTERÈS.\tEtiquetado: cedec,Consultoría de Organización Estratégica,estratègia empresarial,excel·lència empresarial.\tDeixa un comentari\nEl networking permet crear una xarxa de contactes que ajuda a ampliar i desenvolupar noves oportunitats de negoci, i és una habilitat essencial que tot empresari ha de treballar. Potser els contactes no es materialitzaran en vendes directes, però serviran per conèixer millor la indústria, promoure la marca i detectar aliats potencials. Per això resulta fonamental que els empresaris sàpiguen com fer el primer pas per construir relacions productives.\nA CEDEC considerem que disposar d’una xarxa de contactes professionals sòlida és imprescindible per a l’èxit i l’estabilitat de qualsevol negoci, ja que contribueix a la captació de nous clients a més de millors col·laboradors, talent, inversió o aliances estratègiques amb altres empreses. Avui compartim aquest article de Cepyme News en què es donen algunes de les claus per fer networking de forma eficaç.\nCEDEC, consultoria d’organització estratègica d’empreses, signa un conveni de col·laboració amb la Federació Empresarial Espanyola de Seguretat\nPublicat per CEDEC el 2 abril, 2020\nPublicado en: CEDEC.\tEtiquetado: cedec,competitivitat,consultora estratègica,consultoria d'organització estratègica,excel·lència empresarial.\tDeixa un comentari\nLa consultoria d’organització estratègica d’empreses CEDEC, líder a Europa en gestió, direcció i organització per a empreses familiars, ha signat recentment un acord de col·laboració amb la Federació Empresarial Espanyola de Seguretat (FES).\nCreada el 1991 gràcies a la unió de diverses associacions provincials i regionals d’empreses de seguretat, a més d’empreses adherides directament, la funció principal de la FES és representar i defensar les empreses de seguretat del nostre país, especialment les pimes.\nPublicat per CEDEC el 26 març, 2020\nPublicado en: Direcció General i Estratègia,INFORMACIÓ D'INTERÈS.\tEtiquetado: cedec,consultoria d'organització estratègica,crisi,excel·lència empresarial,riscos.\tDeixa un comentari\nÉs inqüestionable que, des que naixem, les persones tenim la incertesa, conscient o inconscient, de les amenaces que ens envolten. Perdre, ja sigui parcialment o totalment, les nostres pertinences, la nostra qualitat de vida, el nostre nivell social o, fins i tot, el bé més preuat, la vida, ja sigui la nostra o la dels qui ens envolten, ens manté en alerta permanent.\nCom hem sentit i probablement dit mil i una vegades, “on hi ha el cos, hi ha el perill”.\nCom afecten els ERTO les empreses i els treballadors?\nPublicat per CEDEC el 24 març, 2020\nPublicado en: Administració i Finances,INFORMACIÓ D'INTERÈS.\tEtiquetado: cedec,consultoria d'organització estratègica,crisi,excel·lència empresarial,treballadors.\tDeixa un comentari\nLa crisi del coronavirus, així com les mesures adoptades per aconseguir contenir la pandèmia, han dut a una aturada econòmica sense precedents arreu del món. Les botigues físiques han hagut de tancar, el turisme s’ha reduït a zero, moltes indústries han suspès la producció per garantir la seguretat dels treballadors i, a moltes companyies, l’activitat s’ha limitat al mínim imprescindible, amb l’aplicació de torns o la reducció del nombre d’hores. Tot això suposa una pèrdua d’ingressos d’un valor incalculable a què poques empreses poden fer front, sobretot si la situació s’allarga unes quantes setmanes més. Entre les mesures anunciades pel Govern per fer front a aquesta crisi, els ERTO exprés seran, probablement, una de les primeres a què recorreran milions de negocis.\nA CEDEC sabem que l’estat d’alarma ha obligat moltes empreses, especialment les petites i mitjanes, a reaccionar de manera ràpida i a suprimir l’ocupació mentre duri aquesta situació excepcional. Així, són nombroses les companyies que ja s’han acollit, o que ho faran ben aviat, als expedients de regulació temporal d’ocupació. Per això compartim aquest article de Las Provincias en què s’explica què són els ERTO i com s’aplicaran.


SOM ESPECIALS!: Hem après a programar jocs amb l'Scratch!\nHem après a programar jocs amb l'Scratch!\nHola, em dic Ismael Torres Moreno, i faig 5è de primària a l'escola Mª Ángels Anglada. Aquest curs, amb l'Scratch, he fet tres simples jocs per aprendre una mica; i jo us convido a tothom qui entreu en aquest bloc a provar els jocs, que son els següents:\n-Pong: Aquest va ser el meu primer joc. Consisteix en moure la barra blava, que es mou movent el ratolí cap als costats amb l'objectiu d'anar comptant els tocs que fas, però nomes tens tres vides, i si se t'acaben,... GAME OVER!!\n-El joc de la sabana: En aquest joc ets el lleó i t'has de moure amb els cursors aconseguint menjar-te cinc vegades la zebra.\n-PacMan: Aquest joc consisteix en, també amb els cursors, moure't a través del laberint fins arribar a la plataforma lila. Has de procurar no tocar les parets verdes, si les toques tornaràs a començar el camí. Hi ha tres nivells, a veure si aconsegueixes passar-te'ls.\nAh, per començar a jugar heu de clicar sobre la bandereta verda!\nQue us divertiu!!!\nPublicat per SOM ESPECIALS a 4:14\nEtiquetes de comentaris: Jocs Scratch programació animació


Memòria d'activitats del 2017 i pla de feina pel 2018 - Grup de treball TECNOLOGIA OBERTA de la Fundació COAATT\nAl intentar adaptar l’informació dels cursos presencials al format web ens vam donar compte que ens mancaven moltes coses per que foren efectius i a l’abast de tothom.\nEntre d’altres coses:\nQue fora mixt, accessible i efectiu tant per persones sense com amb dificultats visuals (que no poden fer servir el ratolí i s’han de seguir les normes d’accessibilitat documental).\nDefinir un estil narratiu per explicar les coses sempre de la mateixa manera.\nTornar-los a redactar, despersonalitzar-los, que no fora estrictament necessari la presencia personal per obtenir aprofitament, sense descartar possibles cursos presencials per casos que requereixin de més ajut.\nPer corregir aquestes mancances, durant aquests mesos hem anat fent:\nElaborar un estil narratiu homogeni, com per exemple l’ús de taules per explicar les seqüencies i combinacions de tecles, que permeten la seva navegació amb el lector de pantalla d’una manera raonable, tal i com es pot veure a navegació per una taula.\nPer desenvolupar aquest estil narratiu, vam preferir començar per una guia de mida moderada, abans que fer-ho amb el nostre curs principal de Winguido, per poder experimentar-lo en la pràctica, i vam decidir començar per la Guia Word 7 amb tecles que ajuda a que tothom, incloses les persones amb dificultats visuals, pugui crear documents accessibles.\nFruit d’aquesta experiència, vam poder afrontar la creació de la guia d’ús de la nostre web, en aquest cas adreçada a les persones amb dificultats visuals, descrivint la millor manera d’accedir al nostres continguts amb el mínim esforç, que estem quasi finalitzant en aquest moment.\nSempre hem redactat els cursos i guies en castellà amb l’objecte de que puguin tenir un més gran abast d’aprofitament, el que ens ha obligat a duplicar algunes de les nostres pàgines redactant-les en castellà. Tenim pendent fer un índex de la part castellana de la web.\nA llarg d’aquests treballs ens hem anat trobant documents i llocs d’interès que hem anat recopilant en dues seccions:\nRecull de manuals i llocs d’interès sobre accessibilitat documental (amb una quarantena de referències)\nI el que hem anat trobant pel camí i no correspon a cap altre apartat de la web en Miscel·lània (amb una cinquantena de referències)\nTenim un índex general que relaciona tot el contingut de la web.\nPla de feina pel 2018\nFinalitzar la guia d’us, en el seu format per usuaris novells.\nNova redacció i adaptació al estil del curs de Winguido.\nCrear una pàgina amb l’índex de continguts en castellà\nGuies pràctiques amb tecles\nAdaptar Guia Word 7 amb tecles al programari lliure Libreoffice.\nDefinir dreceres de teclat bàsiques del lector de pantalla NVDA\nDefinir dreceres de teclat bàsiques del navegador d’Internet Firefox\nPromocionar amb organismes i entitats els cursos en línia i presencials\nEtiquetes: 2017, 2018, Memòries, Plans de feina, Sobre nosaltres


El Sant Gabriel troba el seu remei (0-1) | Diari de Sant Adrià\nEl Sant Gabriel troba el seu remei (0-1)\nEl Sant Gabrel reacciona I Foto: M.Expósito.\nL’equip de Carlos Romero comença el 2017 amb bon peu guanyant al camp d’un Sabadell que ha tingut l’empat en l’última jugada del partit.\n08/01/2017 – L’equip de Carlos Romero comença el 2017 amb bon peu guanyant al camp d’un Sabadell que ha tingut l’empat en l’última jugada del partit.\nA tocat patir més del compte, però el resultat que tota la plantilla del Santgra esperava per fi ha arribat. Les adrianenques venien de sumar només sis dels darrers 21 punts en joc i havien acumulat set encontres seguits encaixant gol abans de tancar l’any.\nPer obrir el 2017, el bloc del Ruiz Casado es desplaçava a Sabadell, escenari on la reacció blanca s’acabaria donant. El conjunt arlequinat deixaria que el Sant Gabriel dominés la pilota i sortís des del darrere sense massa complicacions. Això sí, en zona de finalització, les visitants tindrien dificultats per mostrar-se encertades.\nDurant el primer temps, el Santgra podria haver deixat el duel sentenciat, però els pals i la manca de punteria ho evitarien. Després d’enviar una rematada al travesser, les jugadores de Romero s’avançaven gràcies a un xut de Maria González, qui recollia una pilota morta estant atenta per reaccionar en un xoc entre Molet i una defensora arlequinada (0-1).\nA continuació, la defensa adrianenca cometia una mala cessió cap a Alba Sánchez, però Lilo acabaria enviant la seva rematada al pal quan ho tenia tot a favor per fer l’empat.\nAquest ensurt donaria ales al Santgra per obrir un període de partit d’absolut setge sobre l’àrea del Sabadell. A Galce li salvarien sobre la línia una rematada que era gol, Manau xutaria al travesser i Molet no sabria definir davant la portera en un mà a mà de llibre.\nJa en la represa, el Sant Gabriel tornaria a gaudir de tres situacions franques per sentenciar. Aquestes ocasions finalitzaven amb un nou impacte al travesser i amb dues grans aturades de la portera local.\nNo sentenciar li hauria pogut costar car a l’equip de Sant Adrià, ja que en l’última jugada del matx Alba Sánchez hauria de volar per aturar una rematada de les locals a la sortida d’un córner. Amb aquest ensurt final, el Santgra (21) suma tres punts que el consoliden en el setè lloc de la taula. Per fi la mala ratxa s’ha tallat.


Rajadell recull la memòria històrica del municipi a través de les seves cases centenàries – Castellvilarenc.info\nby Espai de Lletres 07/09/2020 07/09/2020\nFoto Portada Llibre: Editorial Zenobita\nZenobita edicions, per encàrrec de l’Ajuntament de Rajadell, acaba de publicar el primer volum de Cases i masos de Rajadell, una obra dividida en dos llibres que té per objectiu recórrer les edificacions centenàries d’aquest municipi del Bages dividit en quatre parròquies o pobles: Monistrolet, Rajadell, Sant Amanç i Vallformosa. El primer volum recull la història de les cases i masos del sector sud de Rajadell, límit marcat per la riera de Rajadell, que transcorre de ponent a llevant. Les cases que s’han documentat i estudiat són aquelles que tenen una antiguitat superior als cent anys i les històries que s’hi recullen abasten des dels orígens, si es coneixen, fins als propietaris actuals.\nSeguint aquests criteris històrics i geogràfics, les cases s’han agrupat en sis capítols encapçalats cada un amb un mapa amb la localització dels edificis analitzats i un esquema o arbre genealògic dels hereus o propietaris de les cases: El castell, El Veïnat, El Pla de les Cireres, El Racó, Valldòria i Les Casetes. El segon volum, que ha d’aparèixer el mes de gener del 2021, documentarà el sector nord de Rajadell, les cases i masos de Monistrolet, Vallformosa i Sant Amanç, i els masos medievals dels quatre pobles.\nL’autor, Ernest Molins Roca, ha publicat diverses obres amb Zenobita edicions, entre les quals Fals, les cases (2009), Fals, la història (2016) i Camps, les cases i la història(2019).\nEl diumenge 6 de setembre, organitzat per l’Ajuntament de Rajadell, s’ha fet la presentació del primer volum a l’espai a l’aire lliure del poliesportiu de la població amb gran assistència de públic.\nEl Sielu de Manresa acollirà un concert solidari


InfoAMPA – Novembre – AMPA L'Era de Dalt\nPàgina inicial/InfoAMPA/InfoAMPA – Novembre\nUs recordem que el proper divendres 21 farem l’assemblea ordinària de l’AMPA. La primera convocatòria és a les 21h però l’experiència ens diu que començarem a 21:30h.\nPassarem un vídeo presentant les monitores de menjador que ens explicaran les activitats que realitzen.\nAl finalitzar l’assemblea, farem un passe fotos de les activitats que fan els nostres fills i filles.\nRecordeu que el proper dilluns 24 comença el taller de nadal que ofereix Pakdart. La data límit per fer la inscripció és el divendres 21.\nEl divendres 28 de Novembre és el darrer dia per fer l’ingrés de la loteria de nadal. Si l’heu venut tota recordeu portar la matriu i el justificant d’ingrés a la secretaria de l’AMPA.\nSi no heu venut tot el talonari, porteu els números restants per tal de que els poguem oferir a altres persones que ens en demanen.


Ensenyament alternatiu, pensament crític - directa.cat\nCada vegada més famílies eviten el sistema tradicional d’escolarització i busquen centres educatius amb models alternatius que posen la mirada crítica al centre de la vida de xiquets i xiquetes\nHi ha qui tria el mètode Montessori, qui opta per la pedagogia d’Steiner, qui es basa en l’enfocament de Reggio Emilia, qui crea jardins d’infants en autogestió i qui aplica noves pedagogies a l’escola pública. Escoles, comunitat, experiències educatives que basen la seua ensenyança en les relacions igualitàries i en processos educatius basats en múltiples mètodes d’ensenyament: la democràcia directa i igualitària entre adults i infants en la presa de decisions, la participació i l’elecció compartida per definir els seus propis plans d’estudis i aprenentatge, la immersió àmplia i constant en l’entorn educatiu que l’envolta, l’activisme pedagògic, la integració entre el treball manual i intel·lectual, etc.\nLes denominades escoles lliures o amb ensenyança alternativa han experimentat un auge en els últims anys. D’acord amb les dades del portal web Ludus, als Països Catalans hi ha 269 centres que segueixen aquesta filosofia educativa. Entre ells hi ha l’IES Bovalar, una escola de titularitat pública que es troba a Castelló, al costat de la Universitat Jaume I. “El nostre centre és un institut públic amb la qualificació de CAES, que vol dir que tenim molt alumnat amb necessitats d’educació compensatòria. En origen, escolaritzàvem alumnat de barris perifèrics, amb moltes mancances a nivell socioeconòmic i familiar. Després de traslladar el centre al raval universitari de Castelló, l’escola ha crescut i s’ha convertit en un centre més heterogeni”, detalla Toni Solano, director de l’espai.\nL’actual projecte del centre va començar l’any 2016, quan va canviar l’equip directiu. Tot el claustre va decidir en aquell moment que seria l’ocasió ideal per a plantejar un projecte a llarg termini amb unes línies clares d’actuació sobre els problemes més greus que tenien, com reduir el fracàs escolar i fomentar la formació del professorat i la innovació educativa. Solano afirma que “les mesures més destacades del projecte són: un canvi metodològic amb la progressiva implantació de l’aprenentatge basat en projectes i altres mètodes actius; la reducció o supressió dels deures –vist el context familiar de molts alumnes, consideraven que els deures no ajudaven a l’èxit acadèmic–; la tutoria entre iguals, és a dir, la implantació del programa de tutoria dels alumnes de primer de l’ESO per part d’alumnat de tercer o quart i la implicació del centre en les institucions i associacions de la ciutat. Tres anys després podem afirmar que totes aquestes iniciatives han fet que el rendiment acadèmic millore i progressivament estem arribant a un descens del fracàs i abandó escolar”.\nEn el barri de Sants naixerà pròximament el projecte Arcàdia, “on nens i nenes aprendran a autoregular el seu aprenentatge”\nEn el barri de Sants de Barcelona naixerà pròximament el projecte Arcàdia, “on els nens i les nenes aprendran des de ben petites a autoregular el seu aprenentatge, a tindre una visió progressivament més ajustada d’elles mateixes, a tenir una bona autoestima, a saber parlar en públic i a treballar cooperativament”, com expliquen des de l’equip impulsor. L’escola encara no està en funcionament, però està dissenyada per a ser una escola-institut que cobresca dels 3 fins als 16 anys. El projecte neix l’any 2009 de “la inquietud militant de les seves components”, afegeixen. El nucli està compost per l’equip educatiu amb mestres de les diferents especialitats. A més, hi ha el grup de suport, format per famílies i activistes que creuen en el projecte. En una tercera anella hi trobem la xarxa de l’Arcàdia, la qual inclou el teixit territorial (Can Batlló, l’Assemblea del Barri de Sants o l’Impuls Cooperatiu de Sants), així com col·lectius militants més enllà del territori.\nFer el pas a l’escola lliure\nQuè espenta una família a triar una escola amb ensenyança alternativa? Segons Glòria Mestre –nom fictici, ja que no vol revelar la seua identitat perquè l’escolarització a casa no és legal en l’Estat espanyol, i no vol patir represàlies per part de les institucions–, “moltes famílies trien aquests mètodes alternatius perquè ja no reconeixen l’enfocament tradicional com un sistema capaç d’oferir una educació sòlida o una infància pacífica als seus fills. Sobretot nosaltres volíem per a les nostres filles una educació que no fora de fora cap a dins sinó de dins cap a fora. No un ensenyament clàssic on el mestre està dalt, on hi ha un llibre de text específic i on les alumnes havien de seguir fil per randa els dictàmens de l’escola, sinó un lloc on les sensibilitats de les xiquetes i les seues inquietuds pogueren ser desenvolupades per elles. Això no vol dir no tindre normes o que les nenes estiguen descontrolades. Vam preferir una ensenyança més horitzontal on les xiquetes podien plantejar problemes i on se’ls donaria la possibilitat de desenvolupar les pròpies capacitats d’acord amb les seues personalitats”. Mestre duu les seues filles a una homeschooling de la seua comarca. El concepte és educar els infants amb altres pares i mares en una llar. Per a totes les famílies que estan allí el factor comú és la creença que l’educació ha de respondre a un ventall de necessitats, interessos i estils individuals d’aprenentatge de cada infant.\nEdén Pérez va entrar a l’escola lliure Els Donyets quan tenia tres anys. Es troba en un poble de la comarca del Camp de Túria\nEdén Pérez va entrar a l’escola lliure Els Donyets quan tenia tres anys. L’escola es troba a Olocau, un poble de la comarca del Camp de Túria. “Una de les educadores em va contar que els primers mesos, quan em preguntaven si em venia de gust dibuixar, jo els responia que no un poc espantat”, destaca Pérez. “Tenia l’experiència de la guarderia en la qual hi havia ‘ratos para dibujar’ durant els quals tots els nens havien de realitzar aquesta activitat”. En Els Donyets, Pérez es va trobar que si deia a les educadores que no volia dibuixar, podia no fer-ho. Aquest tipus de coses defineixen bastant el que és una escola lliure, segons Pérez, “un espai on no hi ha un programa al qual tots els xiquets hagen de cenyir-se sinó que cadascun aprén al seu propi ritme. I sobretot aprenen altres coses a més de les que s’ensenyen en l’ensenyament tradicional”. Pérez conta que en situacions com quan dues nenes estan ocupant els gronxadors i no deixen jugar la resta, convocaven un rogle. Es reunien tots asseguts en cercle i parlaven del que passava. Tothom qui volia hi participava exposant la seua opinió. “Seguint amb l’exemple dels gronxadors, entre tots votàvem unes regles perquè tots poguérem usar-los i ningú els ocupés massa estona. En aquests cercles màgics vaig aprendre a expressar les meues idees i emocions, a escoltar les de les altres i a cooperar. En la mateixa rutina sorgien situacions que les educadores sabien llegir i guiar-nos en aquest aprenentatge”, conclou Pérez.\nDificultats entre cicles educatius\nMalgrat les experiències positives, les persones que s’eduquen amb les metodologies de les escoles lliures de vegades troben problemes en l’adaptació al sistema normatiu en els següents cicles de l’educació, com l’institut o la universitat. Garí Miró va entrar amb tres anys i mig a Els Donyets i va sortir-ne amb divuit. Quan va començar batxillerat va tindre algun problema: “Vaig estar a l’institut molt poquet temps, de fet després vaig anar a l’institut a distància. La diferència principal va ser la relació entre i amb la gent. Es notava molt la falta de familiaritat i companyonia entre totes”. A més, ell estava acostumat a anar a classe perquè volia. Quan va deixar l’institut i va entrar a una escola a distància va començar a aprovar sense cap problema i l’estudi era molt més profitós per a ell tant en temps com en motivació. “Jo crec que tant en l’àmbit emocional com de continguts educatius no he tingut mai cap problema. Malauradament, a l’escola clàssica molta gent hi va per obligació social i estudia sense ganes. No és culpa seua, sinó que jo crec que nosaltres vam tindre la sort de rebre eines que, en la meua experiència, a l’escola clàssica no es donen”, afegeix Miró.\nSegons l’equip d’Arcàdia, “veient l’entorn social actual, ens preguntem: aquestes veus dubitatives, no tenen dubtes garantistes sobre l’aplicació d’aquests valors bàsics aquí i ara? Quins han de ser aquests valors? I qui els ha de decidir? Es poden revisar? Si més no, per donar-hi dues voltes, oi?”. La proposta educativa d’Arcàdia és una proposta principalment ètica i sociopolítica. És una aposta per construir una societat més lliure i justa, basada en la igualtat, la solidaritat, el respecte, la cooperació i l’ajuda mútua. L’Arcàdia és una minisocietat autogestionada on els xiquets i les xiquetes aprenen a ser responsables en l’exercici de la llibertat col·lectiva i on desenvolupen unes fortes capacitats d’autoorganització.\nMoltes voltes les escoles públiques voldrien aplicar metodologies d’ensenyança alternativa però no poden assolir-ho per falta de recursos o de formació. Com explica Solano, “totes les escoles finançades amb fons públics haurien de garantir els principis constitucionals bàsics, i l’Estat espanyol hauria de vetlar perquè això es complira. Sabem que no sempre és així i per això apostaré sempre per un sistema públic de qualitat”. Encara falta molt de treball per arribar a un model que puga garantir una educació de qualitat per a tots, una escola que no segregue, que no deixe ningú sense atenció. “Si l’organització dels centres fora més flexible, crec que existiria una major llibertat per desenvolupar models d’educació alternativa, models degudament avaluats i supervisats”, postil·la Solano. Com explica Iris Martínez, llicenciada en Filosofia i especialitzada en l’àmbit de l’educació, “durant anys el sistema educatiu formal va tindre l’objectiu de formar ciutadanes útils per al sistema econòmic-productiu actual, per a qui allò important és el benefici econòmic, per la qual cosa no interessa educar en funció de les necessitats de cada ésser humà”.\nAlgunes escoles públiques voldrien aplicar metodologies alternatives però no poden assolir-ho per falta de recursos\nLes escoles lliures i l’ensenyança alternativa tenen cada dia més difusió i experiències, com la unió de mètodes diferents del sistema educatiu públic. Existeixen molts posicionaments, però tots conflueixen en models educatius que fomenten el pensament crític que vaja al fons de les coses, analitzant, problematitzant i qüestionant. Un procés d’aprenentatge actiu fundat en els valors de la solidaritat, la inclusió i la cooperació.\nDirecta 472 Educació lliure Ensenyament alternatiu pensament crític\n« La comunitat islàmica sufí senegalesa de Barcelona alça la veu contra un article “criminalitzador” d”El Periódico’\nNo Bezos, no Trump »


Un alcalde republicà per Barcelona\n20/05/2019 | 19:11\nEl darrer alcalde republicà de Barcelona se’l va endur la Guerra Civil. Hilari Salvadó Lari era l’alcalde la ciutat quan l’exèrcit de Franco va entrar a la capital de Catalunya. La família era d’origen valencià i els seus pares van ser pescadors a la Barceloneta. En Lari va ser fundador d’ERC, amb Macià i Companys. I com aquest va estar empresonat al vaixell Uruguay. En Lari era qui sempre rebia més visites i mostres de suport mentre va durar el captiveri, perquè els pescadors s’atansaven cada dia amb les seves barques a corejar el seu nom. Els pescadors l’estimaven, l’havien adoptat perquè el pare i quatre dels seus germans van perdre la vida feinejant, al mar, un dia que es va girar un temporal devastador.\nDes d’aleshores que no hi ha un alcalde republicà a Barcelona. No n’hi ha hagut perquè ERC va ser arrasada per la Guerra i perquè el franquisme va canviar sociològicament el país i la gent. Una de les victòries estratègiques de la reviscolada ERC ha estat dinamitar el país dual que havien construït convergents i socialistes, es repartien els papers i, fins tot, el país i les institucions. Durant molts anys va ser així. Fins que Pasqual Maragall, que va arribar a President gràcies a ERC, es va atrevir -empès per ERC i alhora perquè s’ho creia- a forçar una reforma de l’Estatut, la mateixa que Jordi Pujol mai no havia volgut. Aquella reforma va significar, a l’hora de la veritat, posar tothom davant el mirall i deixar en evidència les estretors del Règim del 78. Alhora va significar la implosió del PSC, els sectors més conservadors es van atrinxerar mentre els més catalanistes van trencar, entre ells persones de la vàlua de Joan Ignasi Elena, Fabian Mohedano, el maragallista Carlos de Pablo (sindicalista) i/o, entre d’altres, els Maragall.\nSom on som precisament perquè molts dels que participaven del consens de 1978 se n’han afartat\nEl cognom Maragall no és un cognom més. Avui, aquest cognom, entre moltes altres coses, explica i representa en bona mesura, l’auge de l’independentisme: la seva eclosió i triomf en la cursa cap a l’hegemonia social i política del republicanisme i de l’independentisme. Som on som precisament perquè molts dels que participaven del consens de 1978 se n’han afartat en veure esgotat tot marge de canvi dins el Regne d’Espanya. De fet, en rigor, el nacionalisme era en bona mesura hegemònic a Catalunya, amb el mandat de Pujol. I alhora aquest nacionalisme era ferotge defensor de l’statu quo i se li permetien llicències que després han passat una enorme factura. La conversió accelerada del nacionalisme a l’independentisme explica, sens dubte, l’auge d’aquest. Sense aquest trànsit no hauria estat possible l’1 d’Octubre. I tampoc l’actual diglòssia en l’àmbit de l’independentisme. Un de nouvingut, d’arrel nacionalista. I, un altre, de tradició republicana que ha sumat i integrat gent de diverses tradicions polítiques.\nPerò mentre en aquest trànsit l’espai postconvergent ha fet implosió en regnes de Taifes, el republicanisme s’ha cohesionat, ha sumat i atret nous sectors abans còmodes amb l’statu quo i ha incrementat exponencialment el seu capital polític, social i humà. Val a dir que la incorporació, amb plenitud, del que va significar Reagrupament i bona part de Solidaritat al món postconvergent han accentuat aquell nacionalisme fins a caracteritzar les senyes d’identitat d’aquest espai polític. Són dues maneres d’entendre i concebre el país i també, en bona mesura, és aquesta tradició dispar i l’evolució progressiva del món republicà, enfront de la mutació intempestiva d’un món nacionalista que no era independentista, el que explica les discrepàncies estratègiques actuals que també parteixen d’una diferent concepció i interpretació del país.\nLa tradició republicana ha entès que la praxi, per guanyar la República, no es pot bastir sobre la dualitat que existia a Catalunya durant el pujolisme. La tradició republicana interpreta el país des de Santa Coloma de Gramenet a Rupit. La tradició republicana ha entès que el principal problema del país no és de banderes ni llengües, el problema polític de debò és de sobirania. La tradició republicana ambiciona la República i sap que per aconseguir-la ens cal una implantació i suport territorial molt més homogeni, ens cal seduir més i generar el mínim rebuig possible, ens cal conciliar amb tots aquells sectors que no sent independentistes creuen que els catalans hem de poder decidir i que si l’única alternativa a la República Catalana és el Regne borbònic, triaran República. La tradició republicana ha entès i integrat que som un sol poble i que les dinàmiques de fronts nacionalistes, siguin del signe que siguin, només ens porten a fracturar el país en dues comunitats i a l’empat infinit en el millor dels casos.\nL’Ernest Maragall ho té a tocar per primer cop des que en Lari va deixar de ser alcalde de Barcelona\nLa batalla electoral europea és secundària davant la batalla de les municipals i, en especial de les grans ciutats i Barcelona que pel seu pes demogràfic, capitalitat i projecció internacional la fan una peça bàsica en la construcció d’un futur republicà. L’Ernest Maragall, els republicans, ho tenen a tocar per primer cop des que en Lari va deixar de ser alcalde de Barcelona. Les eleccions municipals són les més importants d’aquest cicle polític que culminarà el 26 de maig. És a ciutats com Rubí, Mollet del Vallès, Badalona, Sabadell, Terrassa, Mataró, Blanes, Roses, Tarragona o també Lleida, entre moltes altres, que ens hi juguem el futur. Perquè és aquí on podem consolidar (Sabadell) majories republicanes o obtenir-les per primera vegada. Aquestes eleccions municipals permeten albirar canvis en aquesta direcció. A més del que pot representar un gran avenç al Baix Llobregat, a Tarragona o a l’Hospitalet, on ERC podria arribar a ser segona força política. Si es materialitzen serà el canvi més important del darrer cicle polític. I, sens dubte, una passa imprescindible en el camí cap a una societat més justa i lliure, cap a la República Catalana.\nTambé això explica el nerviosisme del PSC i del conjunt del PSOE. El resultat de les eleccions espanyoles a Catalunya és l’única derrota que desdibuixa la gran victòria del PSOE a tot l’Estat. L’estratègia de l’Operació Pressupostos, buscant a ERC en el bloc del No per justificar l’avançament electoral, s’ha tornat a repetir ara amb l’afer Miquel Iceta impúdicament. En el seu dia, amb la crisi i caiguda de Navarro, el PSC va decidir atrinxerar-se en els seus bastions metropolitans. Ara, hi ha una força política que amenaça d’erosionar aquelles ciutats i territoris que el PSC considera la seva finca privada, el nucli dur del seu poder. El PSC sap que el món postconvergent no li fa pessigolles en aquest espai.\nPerò ERC no només podria conquerir l’Alcaldia de Barcelona. ERC pot fer trontollar els refugis d’hivern del PSC. Heus aquí la preocupació del PSC i heus aquí el motiu de la pantomima que ha protagonitzat Miquel Iceta, amb una doble voluntat, presentar ERC a Catalunya com una formació radical enfront del dialogant PSC i, de retruc, aparèixer a Espanya com les víctimes de la intolerància de l’independentisme. Win-win han presentat els estrategues del PSOE. Veurem si la política de victimització dels socialistes se sosté a Catalunya, si és tàctica davant una conjuntura electoral o si bé és estratègica i respon (com a mètode) a una falta d’escrúpols maquiavèl·lica i (de fons) a què el PSOE és la veritable argamassa de la restauració borbònica del 78.


El fiscal rebutja la posada en llibertat de Sànchez, que està obert a deixar la política\n21/03/2018 a les 08:30\nMentre que per ordre del fiscal general de l’Estat demana que Joaquim Forn pugui sortir ja de la presó || El jutge del Suprem decidirà previsiblement avui sobre el futur penitenciari de tots dos\n© Arribada del furgó de la Policia Nacional amb el president de l'Assemblea Nacional Catalana (ANC), Jordi Sànchez.\nLa Fiscalia del Tribunal Suprem va rebutjar ahir la posada en llibertat de Jordi Sànchez. Tanmateix, i seguint ordres de la Fiscalia General de l’Estat, sí que va demanar al magistrat del cas, Pablo Llarena, que permeti l’excarceració de l’exconseller Joaquim Forn, en aquest cas sota fiança de 100.000 euros per “raons humanitàries” a causa de l’“aparició de la tuberculina”, que és la prova utilitzada per diagnosticar si existeix infecció tuberculosa. Llarena prendrà previsiblement avui la decisió sobre el futur penitenciari de tots dos.\nL’advocat de Sànchez, Jordi Pina, va manifestar davant del Tribunal Suprem, durant la vista per revisar el seu recurs demanant la llibertat, que el seu client estaria disposat a renunciar a la seua acta de diputat, o fins i tot a més aspiracions polítiques, si fos necessari per no seguir en presó preventiva. El futur de Sànchez passaria així per tornar a la seua antiga ocupació al món de la docència. Aquesta decisió activaria l’anomenat “pla C”, que col·loca l’exconseller Jordi Turull com a presidenciable. De fet, el president del Parlament, Roger Torrent, té prevista avui una compareixença pública en la qual, previsiblement, anunciarà la posada en marxa d’una nova ronda de contactes prèvia a la presentació d’un nou candidat (vegeu més informació a la pàgina 18).\nLlarena demana proves a la Guàrdia Civil sobre despeses públiques dirigides a finançar l’1-O\nAbans d’aquesta declaració, a primera hora del matí de l’advocat de Sànchez, l’exconsellera d’Agricultura i dirigent d’Esquerra Republicana Meritxell Serret havia afirmat a TV3 que Junts per Catalunya ja havia proposat Turull com a candidat alternatiu a la investidura com a president. “Ahir (per dilluns) Junts per Catalunya va posar a sobre de la taula el nom de Jordi Turull per ser investit”, va afirmar Serret, que va qualificar de “bona notícia” aquesta proposta.\nLes paraules de Serret van generar cert enrenou a les files sobiranistes, la qual cosa va obligar l’exconsellera lleidatana a rectificar amb un tuit: “Ha estat una confusió meua fruit de les publicacions a la premsa. Creia que JxCat ho havia proposat formalment i per això he expressat la meua opinió sobre Jordi Turull. El candidat és qui proposa JxCat i és Jordi Sànchez.”\nMinuts després, el portaveu adjunt de Junts per Catalunya, Eduard Pujol, va intentar tallar d’arrel les especulacions i, a les portes del Tribunal Suprem, pendent de la vista sobre\n, va subratllar que aquest continuava sent, “ara mateix, el nostre candidat a president de la Generalitat”.\nAmb tot, ahir fonts de JxCat insistien que l’opció de Turull va “endavant”, per la qual cosa el ple d’investidura podria tenir lloc la setmana que ve. ERC ha convocat per demà una reunió extraordinària del seu consell nacional per valorar el nou candidat a la investidura que proposi JxCat.\nEn aquest context, el bloc sobiranista confia que abans de les vacances de Setmana Santa es pugui posar en marxa la investidura, clau per posar fi a l’aplicació per part de Mariano Rajoy de l’article 155.\nLa Fiscalia ha sol·licitat que el jutge del Tribunal Suprem Pablo Llarena reclami l’anul·lació de forma temporal de la “vigència i validesa” dels passaports de Carles Puigdemont i de la resta d’investigats en la causa pel procés i que es troben exiliats en diferents països europeus.\nLa intenció del Ministeri Públic és impedir que aquests sis investigats “utilitzin” els viatges que estan realitzant a altres països per continuar fent una “projecció i justificació internacional” dels delictes de rebel·lió i sedició pels quals estan imputats pel procés sobiranista. Així ho exposa la Fiscalia en un escrit presentat davant de Pablo Llarena, en el qual recorda que un passaport ordinari pot ser “retingut o retirat” si un jutge o tribunal ha acordat alguna resolució judicial privativa de llibertat – en el cas de Carles Puigdemont i els seus exconsellers Antoni Comín, Meritxell Serret, Lluís Puig i Clara Ponsatí.\nRespecte a la dirigent de la CUP Anna Gabriel, que es troba a Suïssa, remarca que existeix una ordre de detenció dictada pel mateix Pablo Llarena a causa de la seua incompareixença per declarar a l’alt tribunal el passat febrer.\nD’altra banda, el magistrat ha sol·licitat a la Guàrdia Civil l’aportació de documents i altres elements objectius que presten suport al contingut d’un informe ja entregat per aquest cos relatiu a les despeses públics orientats a la celebració de l’1 d’octubre.\nA la mateixa resolució, forma una nova peça separada que declara secreta un mes. La nova petició de proves per part es produeix després que Pablo Llarena hagi rebut unes diligències remeses pel Grup de Delinqüència Econòmica i Tecnològica de la Unitat de Policia Judicial de la zona de Catalunya dirigides a aclarir la participació dels investigats en els delictes de rebel·lió o sedició i de malversació que s’investiguen en aquest procediment.\nJunqueras: “No és hora de retrets, és el moment de formar govern”\nTorrent confirma la renúncia de Sànchez com a candidat i obre nova ronda de consultes\nEl Suprem processarà divendres a Turull i a la resta d‘imputats en el ’procés'\nJxCat, ERC i la CUP negocien celebrar demà la investidura de Jordi Turull\nEl Lleida derrota el Prat 2-0 i segueix en ratxa\nBorràs qualifica a Agramunt el compte enrere a la sentència de "degoteig emocional absolutament miserable"\nCaminada per commemorar el 25è aniversari de l’Associació d’Alcohòlics Rehabilitats de Lleida\nL'agència d'exportacions agroalimentàries insta el sector a crear un lobby davant de reptes com els aranzels de Trump, que a Lleida afecten sobretot l'oli\n1.El cost de fer una truita de patates es multiplica per set\n2.Mor un paracaigudista en un salt des de la presa de la Llosa del Cavall\n3.L'èxode rural cap a capitals amenaça un centenar de pobles de Lleida\n4.Usuaris habituals de l'Avant, indignats pel canvi de trens a pitjor i sense abaixar preus\n5.Lleida té pobles amb només un habitant i nuclis en lluita per no acabar desapareixent\n6.Quatre vins i un cava lleidatans, entre els millors de tot Catalunya\n7.Agramunt creix en productors de torró i fa d'aquest producte un atractiu turístic\n8.Tecnologia per netejar clavegueres de Lleida\n9.La Guàrdia Civil de Lleida ha intervingut mig milió en divises en només un any\n10.Grans superfícies i botigues de l'Eix, obertes\n2.La lleidatana Belén González protagonitza l'últim videoclip del cantant Alfred García\n4.En honor al ciclista Modest Capell Peiró\n5.Instagram elimina la pestanya per xafardejar\n6.Una jove denuncia un intent de segrest a Lleida per part de tres homes\n9.L'impost del CO2 a cotxes i furgonetes es cobrarà a partir del novembre del 2020\n8.Cinc exdiputats lleidatans cobren 80.000 euros d''atur' des del 2017\n1. El Lleida derrota el Prat 2-0 i segueix en ratxa\n2. Caminada per commemorar el 25è aniversari de l’Associació d’Alcohòlics Rehabilitats de Lle...\n3. Borràs qualifica a Agramunt el compte enrere a la sentència de "degoteig emocional a...\n4. Pícnic per la República protesta a l'estació de Sants hores abans de la sentència\n5. L'agència d'exportacions agroalimentàries insta el sector a crear un lobby davant de r...\n6. L’observatori del Montsec, en un projecte de la NASA\n7. El cor del bosc\n9. L'Escola del Treball s'uneix a la celebració Erasmus Days\n10. Augmenta la participació en la Fira Ramadera de Bellver de Cerdanya


El Consell Estatal d'Estudiants de Medicina (CEEM) sostenen que l'obertura de les noves Facultats aprofundeix en un problema ja existent com és l'excés de graduats en Medicina que no van a poder realitzar una formació com a especialistes, per aquest motiu demanen a les institucions competents que s'oposin a noves obertures com la de Vic a Catalunya, la de la Universitat d'Alacant o la Universitat Internacional de Canàries.\n"Els estudiants considerem que, davant l'actual situació, que porta sent la tònica dominant durant els últims anys, les institucions han de oposar-se a l'obertura d'aquest conjunt de noves Facultats d'acord amb l'objectiu d'aconseguir una medicina més humana, no només a nivell assistencial, sinó també a nivell formatiu ", assenyala Beatriz Atienza Carbonell, vicepresidenta d'Assumptes Externs del CEEM.\nActualment, el Sistema Nacional de Salut (SNS) calcula el nombre de places ofertes per a l'examen MIR en funció del nombre de metges que considera que seran necessaris en un termini de quatre anys. Aquest any el nombre de places MIR oferta s van ser 6.098, mentre que es van presentar 13.439 aspirant. "Això vol dir que hi ha 2,12 aspirants per cada plaça a ocupar, problema derivat d'un sistema en què es produeix un major nombre de metges del que podrà acollir el SNS".\n"Hem d'evitar entrar en un sistema viciat en què s'augmenti el nombre d'estudiants de Medicina a canvi de reduir la qualitat de la formació, el benestar dels pacients i, comptat i debatut, la humanitat del Sistema Sanitari", assenyala Atienza, qui recorda que "per cada nou centre de formació de nous metges s'aguditza un cercle viciós ja agonitzant, en el qual cada vegada entren més candidats en un sistema que no podrà acollir-los".


Mesures urgents d'igualtat entre homes i dones en treball i ocupació | Sensus Consultoria Manresa\n1.Elaboració, aplicació i registre de Plans d’igualtat per empreses de 50 o més treballadors. S’amplia el que establia la Llei Orgànica 3/2007, de 22 de març, per la igualtat efectiva entre dones i homes, la qual només afectava a empreses de mes de 250 treballadors. S’estableix un termini per l’aprovació dels Plans d’Igualtat en funció del nombre de persones treballadores de cada empresa i es recorda la consideració d’Infracció tipificada com a greu, per la falta d’aquestes mesures.\n2. S’estableix la nova regulació de la suspensió del contracte de treball del progenitor diferent a la mare biològica, que passats els períodes transitoris acabarà establint el gaudi de 16 setmanes. Des de la data de publicació s’estableix el període transitori següent:\nSetmanes obligatòries posteriors del part\n2 immediatament posteriors al part\n4 immediatament posteriors al part\n6 immediatament posteriors al part\n3. Obligació de l’empresa de dur a terme un registre amb els valors mitjos dels salaris, els complements salarials i les percepcions extrasalarials de la plantilla, disgregats per sexe i distribuït per grups professionals, categories o llocs de treball iguals o de igual valor.\nEn el cas de les empresa de menys 50 treballadors que la mitjana de de les retribucions d’un dels sexes superi en un 25% a l’altra sexe, s’haurà d’incloure en el registre una justificació que indiqui que no respon a motius relacionats amb el sexe de les persones treballadores.\n4. S’incorpora un nou punt en relació a la validesa del contracte on s’indica que en cas de nullitat per discriminació salarial sigui per raó de sexe, la persona treballadora tindrà dret a la retribució corresponent al treball igual o de igual valor.\n5. En relació al període de prova finalitzat a instància de l’empresari, serà considerat nul en el cas de treballadores si és per raó d’embaràs, des de l’inici de l’embaràs fins l’inici del període de suspensió per maternitat.\n6. S’integren noves regulacions per sollicitar adaptacions de durada i distribució de la jornada laboral, per fer efectiu el seu dret a la conciliació de la vida familiar i laboral, així com per reserva del lloc de treball en casos d’excedència per a famílies nombroses.\n7. La suspensió del contracte per motius de protecció a víctimes de violència de gènere tindrà una durada inicial de màxim 6 mesos, ampliable per decisió judicial fins màxim 18 mesos de durada.\n8. En el cas d’extinció del contracte, serà considerarà nul si no han transcorregut més de 12 mesos des de la reincorporació de la finalització del període de suspensió per naixement, adopció, guarda amb finalitat d’adopció o acolliment, no podrà ser acomiadada per aquestes causes,


El CEIP Montserrat Solà ocuparà l'illa entre el Camí Ral i els carrers d'Antonio de Solís i d'Enric Granados - Ajuntament de Mataró\nEl CEIP Montserrat Solà ocuparà l'illa entre el Camí Ral i els carrers d'Antonio de Solís i d'Enric Granados\ndimarts 27 març 2007\nLa regidora d'Obres, Montserrat López, i el president de l'Institut Municipal d'Educació, Josep Comas, han presentat avui en roda de premsa el projecte executiu del futur CEIP Montserrat Solà. El centre educatiu estarà ubicat a l'illa formada entre el Camí Ral, la ronda de Miguel de Cervantes i els carrers d'Enric Granados i d'Antonio de Solís.\nEl solar té una superfície de 4.115 m2.\nL'edifici estarà format per tres cossos i tindrà forma d'L. El cos lineal situat al llarg del carrer d'Antonio de Solís tindrà tres plantes, amb la planta baixa semisoterrada respecte al carrer, i acollirà les diferents aules. Un segon cos situat al carrer d'Enric Granados, que s'adaptarà al pendent de manera esglaonada, acollirà les dependències administratives del centre en la planta primera i, en la planta baixa, la cuina i el menjador. Per últim, el tercer cos tindrà una façana estreta pel carrer d'Enric Granados i quedarà situat al costat de les parets mitgeres dels habitatges del Camí Ral, amb façana cap al pati. Acollirà el gimnàs i els vestidors.\nL'accés principal de la futura escola estarà ubicat a la cantonada entre els carrers d'Enric Granados i d'Antonio de Solís, des d'on s'entrarà directament al primer pis. Hi haurà una segona entrada de serveis situada al carrer d'Enric Granados, per accedir directament al pati i a la planta baixa de l'edifici.\nL'impacte visual de l'edifici queda minimitzat atès que una planta es situarà per sota de la rasant del carrer. Les façanes seran de plaques prefabricades de formigó arquitectònic, amb ús en alguns llocs de formigó vist i remats de planxa d'acer inoxidable sense polir. La coberta es tractarà com una cinquena façana: l'acabat serà de graves seleccionades, per aconseguir al mateix temps un major grau de confort tèrmic i acomplir els objectius d'estalvi energètic.\nUna escola per a 450 alumnes\nEl CEIP Montserrat Solà serà de 2 línies i tindrà capacitat per a 450 alumnes. L'equipament disposarà de les dependències següents:\nEducació infantil: 6 aules (330 m2 en total), 1 aula de psicomotricitat (70,36 m2), 1 aula per a petits grups, despatx de tutoria, 3 lavabos per als alumnes, 1 lavabo per a professors, 3 magatzems.\nEducació primària: 12 aules (668,16 m2 en total), 4 aules per a petits grups, una aula de música-audiovisuals (57,11 m2), una aula d'informàtica (54,93 m2), una aula de plàstica (53,43 m2), una aula de suport (54, 93 m2), una biblioteca (63, 26 m2), 3 despatxos de tutoria, 3 lavabos per a professors, lavabos per als alumnes, 2 magatzems, una sala gimnàs (219, 83 m2) amb un escenari de 32,92 m2, 3 magatzems per al gimnàs i vestidors.\nAdministració: 1 despatx de direcció, 1 despatx de cap d'estudis, secretaria i arxiu, sala de professors (66,71 m2), despatx i lavabo per a l'AMPA, consergeria i reprografia.\nAltre serveis: menjador (265,80 m2), cuina (57,91 m2), 2 vestidors pel personal i l'espai necessari per a instal·lacions.\nL'escola tindrà patis diferenciats per nivells educatius. La zona de jocs ocupa una superfície de 1.839,65 m2. A més, el centre tindrà un porxo de 355,06 m2, i 6 aules exteriors (276 m2 en total).\nL'equipament ocuparà una superfície total construïda de 4.273,25 m2. La superfície útil serà de 3.642,80 m2.\nEl pressupost d'execució és de 4.694.891 euros. El termini d'execució previst és de 18 mesos.\nEl projecte es presentarà dilluns a la Junta de Govern Local per a la seva aprovació inicial. Després de l'aprovació inicial i abans no comencin les obres, el projecte haurà de superar els tràmits d'informació pública, aprovació definitiva, licitació i adjudicació a una empresa constructora.\nL'Ajuntament i el Departament d'Educació de la Generalitat de Catalunya van signar el passat 23 de novembre un conveni de cooperació per al finançament de les obres del centre educatiu. La Generalitat es compromet a aportar en diferents anualitats 3.990.000 euros a l'Ajuntament, que avançarà la inversió necessària per executar les obres.\nMentre no estiguin fetes les obres de l'equipament educatiu, el CEIP Montserrat Solà començarà a funcionar el proper curs 2007-2008 de manera provisional ocupant part de les aules de l'antic CEIP Anxaneta, ubicat al número 257 del Camí Ral, els alumnes del qual es traslladen en les properes setmanes al nou edifici.\nEn concret, el CEIP Montserrat Solà començarà amb 2 aules de P3. L'Ajuntament farà alguns treballs d'arranjament de l'antic Anxaneta perquè les instal·lacions estiguin a punt per l'inici de curs. Es preveu que el nou edifici estigui fet per al curs 2009-2010.


ccblanes | Punt Òmnia Blanes | Page 6\nInscripcions pel període Setembre – Desembre: dimarts 13 de Setembrea les 10 del matí. INFORMACIÓ IMPORTANTNo es faran inscripcions del taller de “CONÈIXER L’ORDINADOR”Aquest taller el realitzaran persones EN SITUACIÓ D’ATUR derivades directament del Departament de Promoció le la Ciutat de l’Ajuntament de Blanes (Avinguda de l’Estació, 43, 17300 Blanes).\nProgramació i horari SETEMBRE – DESEMBRE 2011\nPUNT ÒMNIA – BLANES CASAL CÍVIC CAN BORELL Programació del 26 de setembre al 16 de desembre. TALLERS CONÈIXER L’ORDINADOR Per adults que no han tingut cap contacte amb l’ordinador i volen iniciar-se a les noves tecnologies. Des de la iniciació al teclat i ratolí fins a la introducció als processadors de textos. […]\nDesprès de les merescudes vacances reprenem l’activitat al Punt Òmnia de Blanes amb forces renovades i amb moltes ganes de continuar donant un servei que creiem tant necessari al nostre poble. Malauradament durant aquest trimestre ens veurem obligats a reduir aquest servei que donem. Des del Departament de Benestar Social i Família de la Generalitat […]\nQue comenci la Festa Major!\nSi, avui comença la Festa Major de Blanes, Santa Anna 2011.Es el moment de gaudir i compartir amb els amics i familiars una setmana plena d’activitats, actuacions, concursos i focs! Us deixem el programa de festes i el cartell de Barrakes, que tingueu molt bona Festa Major!!!\nAprèn el funcionament de la teva càmera en 3 dies!\nInscripcions obertes! Taller de 3 dies per conèixer el funcionament i les utilitats de les càmeres digitals. Per inscriure-vos podeu passar pel Casal Cívic o trucar al telèfon 972 353 809..\nPrepara’t per obtenir l’acTIC\nA partir del 5 de juliol 18 de juliol el Departament de Promoció Econòmica de Blanes posa en marxa al Punt Òmnia de Blanes aula d’informàtica de l’Edifici Nou de Promoció Econòmica, tallers de formació i assessorament per a la preparació de l’examen d’acreditació acTIC. En aquests espais es resoldran dubtes, es faran dinàmiques de […]\n1r Concurs de “Gazpacho” Òmnia – Blanes 2011\nAprofitant les primeres calors i les bones mans que tenen per la cuina els Omnieros del taller d’Informàtica Bàsica, hem muntat el primer concurs de “gazpacho” del Punt Òmnia de Blanes. El concurs ha estat una bona excusa per treballar el processador de textos, o treballar el processador de textos ha estat l’excusa per fer […]\nAquí alguns grups (no tots) que han passat pel PO al primer quadrimestre del 2011. Han estat uns bons mesos, eh?! D’esquerra a dreta: Salva, Ricardo, Angela, MªCarmen, Gemma, Esther, Dolors i Miguel Angel. Ramón, Carmen, Julio, Dolores, Francisco, Ramona, Rafael, Joan, Juana i Luci. Joan, Ede, Rosa, Carmen, Jessica, MªCarmen, Isabel i Braulia. Gràcies […]\nINSCRIPCIONS SEGON QUADRIMESTRE 2011\nLes inscripcions pels tallers del Punt Òmnia pel proper quadrimestre es realitzaran el dimecres 27 d’abrila les 9 del matí. INFORMACIÓ IMPORTANTNo es faran inscripcions del taller de “NAVEGADORS i MISSATGERIA”Aquest taller el realitzaran persones EN SITUACIÓ D’ATUR derivades directament del Departament de Promoció Econòmica de l’Ajuntament de Blanes.\nHorari i programació ABRIL – JULIOL 2011\nAquí teniu l’horari i la programació del periode Abril – Juliol. Els tallers començaran el 2 d’abril Horari A sobre de “menu” i clic a “view fullscreen” per veure-ho a pantalla complerta. Programació Clic a “full” per veure-ho a pantalla complerta. .