El blat de la Marina - Revista Mètode\nUn grup de llauradors membres de l'Associació Mercat del Riurau treballa el blat./ Font: Associació Sociocultural Mercat del Riurau\nEn el principi era l’aigua. I l’aigua discorria, serena o cabalosa, pura i cristal·lina, pels rius, fertilitzant les terres circumdants per què passava, irradiant-les de vida. En l’època antiga floriren quatre grans civilitzacions fluvials: l’índia, entorn dels rius Indo i Ganges; la xinesa, amb el Huang He i el Iang-Tsé com a senyors incontestables; l’egípcia, entorn del Nil, magnànim, i la Mesopotàmica, a redós de l’Eufrates i del Tigris. A les dues primeres civilitzacions va correspondre un cereal per excel·lència, l’arròs. A les altres dues, el blat. I, més enllà del «món conegut», la dacsa o panís, dit també blat de moro, cacic colossal de les Amèriques. Amb el temps tots tres cereals –arròs, blat i dacsa– es van escampar pel món; van aprendre a compartir terres de llaurança i collites abundants, amb oscil·lacions en la producció de cadascun d’aquests cereals i retrocessos aparentment definitius en alguns territoris, contrades o grans extensions supranacionals.\nLes primeres mostres de blat aparegueren, doncs, a Mesopotàmia, l’any 6.700 aC, en l’anomenat Creixent Fèrtil. S’estengueren per Egipte i d’ací transcendiren a tot Europa, sembrant-la d’or trenat i espigues de sol enlluernador. El gra que se n’extreia feia possible el pa de cada dia, un progrés inaudit i una prosperitat demogràfica insòlita per a un homínid que fins al moment no havia passat d’uns pocs centenars de milers d’individus disseminats per tot el planeta. Només al segle XX s’ha produït una davallada de la producció d’aquest cereal, sobretot al nostre territori. Val a dir que el País Valencià no n’ha estat mai un gran productor. Tampoc, Catalunya. A la franja mediterrània occidental, el blat es conreava a bastament a les comarques d’Urgell i la Segarra. A la resta del territori al·ludit ha estat també present, ni que siga per a consum domèstic i quotidià, sense suposar una veritable exportació a l’engròs. Per això es comprava blat a Aragó, i fins i tot es recorria a Sicília. Tot i aquest dèficit, històric, no cal endarrerir-se massa dècades per a trobar pertot arreu bancals reservats a la plantació de blat. Una producció que a la comarca valenciana de la Marina Alta arribava a ser quantiosa, fins al punt d’abastir les comarques contigües. I, tanmateix, en relativament poc temps el blat ha desaparegut quasi del tot a la vella taifa de Diània.\nPer la diversitat biològica i agrícola\nDes de fa un parell de dècades, però, hi ha un moviment en favor de la recuperació dels blats autòctons, i també dels productes agrícoles tradicionals i de proximitat. Una reacció inserida en una altra de més gran abast, que mira de revertir l’accelerat empobriment de les espècies naturals, vegetals i animals, imposat per una globalització sotmesa als ritmes de producció industrial. «Llavors d’ací», per exemple, és una associació que treballa des de l’any 2007 en la promoció i conservació de la biodiversitat agrària del País Valencià i dels seus coneixements i cultura associada. L’Escola Agrària de Manresa també es troba en aquesta línia de preservació de la diversitat biològica, amb la creació, l’any 2006, d’un banc de llavors i una aposta ferma per l’agricultura ecològica i de proximitat.\nEl blat torna a la Marina\nMés recentment, a la Marina Alta, va nàixer l’associació sociocultural Mercat del Riurau, i dins d’aquesta el projecte Blat de la Marina. Sorgí inicialment per a recuperar la Festa del Batre, una tradició que en aquesta comarca servia per a commemorar el final de la collita del blat, la més abundant de totes les comarques d’Alacant fins al segle XVIII. Com que no van trobar prou de blat per a l’ocasió, van decidir plantar-ne. Van començar amb un bancal de sis fanecades, propietat de Joan Fornés, actual gerent de l’associació, i després van estendre la producció a altres bancals de Jesús Pobre, un llogaret pertanyent a Dénia. Actualment, ja hi ha un centenar de fanecades de blat i continuen ampliant les terres destinades a aquest cereal, en diverses varietats: Rodrigo, proporcionada pel mateix Joan Fornés; rojal i fartó, gràcies a Carlos Banyuls, de Benissa, que també els va vendre un molí de gra. Per la seua part, Leo Gómez, de Benilloba, els hi va fer arribar un poc de blat de la varietat assolacambres, i els donà a conèixer l’amorós blanc i l’amorós colorat. També la varietat xeixa, un poc més tard. A poc a poc, han anat ampliant tant les varietats de blat com la superfície destinada a un conreu que antany era predominant en aquesta contrada; d’ací la quantitat de molins de gra que encara s’hi poden ataüllar, fins a 37, distribuïts per les poblacions de Xàbia, Dénia, Gata, Benissa, Teulada i Calp.\nUn llaurador de blat treballant al peu del Montgó/ Foto: Associació Blat de la Marina.\nMés tard, va arribar l’adquisició d’una segadora de segona mà a través d’una campanya de crowdfunding. A més a més, Carles Hostalet (membre de l’associació Mercat del Riurau) explica que Pep Romany, cuiner de gran anomenada a la Marina, ha introduït la varietat del blat assolacambres en la paella. I l’olleta de blat picat és un plat que empra també aquesta varietat. Cal dir que Josep Gordillo, un altre dels membres de l’associació, es va fer amb un molí fariner per tal de produir artesanalment cervesa de blat, de les varietats amorós blanc, amorós colorat, fartó i assolacambres. Encara que el blat quasi havia desaparegut a la Marina, sempre s’ha cuinat el blat picat, un plat tradicional que es pot trobar encara, com una varietat gastronòmica endèmica, a la Vall de Gallinera i al poble saforenc de Vilallonga. El blat picat és una reminiscència dels musulmans que habitaren aquestes terres fins a l’expulsió dels moriscos, l’any 1609.\nTot plegat s’emmarca en un projecte que tracta de recuperar les varietats autòctones de blat i proveir els llauradors d’un preu just per a la venda de la seua producció. L’actual president, Andreu Costa, parla del naixement de l’associació sociocultural Mercat del Riurau de Jesús Pobre com «un projecte sostenible i autogestionat sense ànim de lucre, creat l’any 2013, que gestiona un mercat de proximitat que se celebra tots els diumenges i que dona oportunitat a tots els agricultors veïns». «Al principi la Festa del Batre es feia amb garbes portades de fora, perquè no n’hi havia, de blat», explica Vicent Mahiques, un altre dels impulsors del projecte. I afegeix: «L’associació ha volgut completar el projecte creant un jardí botànic amb diverses varietats de blat que s’han aconseguit de l’INIA (Institut Nacional d’Investigació Agrària), i de Víctor Garcia, especialista en el blat. Són llavors de tothom i no tenen patent».\nEntrevista a Carles Hostalet (associació Mercat del Riurau)\nCarles Hostalet és membre de l’associació Mercat del Riurau i coordinador del projecte Blat de la Marina. Nascut a Silla, fa anys que es va instal·lar a Jesús Pobre, un llogaret de Dénia molt pròxim a Gata. És jardiner de professió i una de les persones implicades en el projecte de recuperació dels blats autòctons, estretament vinculat al Mercat de proximitat de Jesús Pobre.\nCom va nàixer la idea de recuperar el blat?\nVa eixir del mercat. Vam recuperar la Festa del Blat, l’any 2017, que és una representació de com se segava el blat abans. Aquell any vam portar garbes de blat de Carrícola, a la Vall d’Albaida. Al tercer any que anàvem pegant bacs buscant les garbes, algú va pensar que potser pagava la pena sembrar blat nosaltres mateixos. I l’any següent, a la quarta festa, ja teníem blat nostre. Vam convidar la gent major a segar-lo a mà i li vam donar una dimensió més gran a la festa. En segar les garbes ens va sobrar prou de blat, mitja tona, i aleshores amb el gra sobrant vam començar a fer proves de farina en un molí casolà, i així vam començar…\nCarles Hostalet, membre de l’associació Mercat del Riurau i coordinador del projecte Blat de la Marina. /Foto: Associació Blat de la Marina.\nDe fet, encara hi ha molts molins a la comarca.\nEls molins són molt presents en aquesta comarca perquè és una zona de vents diaris, la qual cosa va permetre desenvolupar una indústria molinera important, almenys fins al segle XVIII. Jesús Pobre té tres molins; Gata, dos; Pedreguer, dos més; a Xàbia n’hi ha dotze, d’una tirada…\nAmb quines varietats de blat treballeu?\nEn un principi, vam començar amb un blat convencional, modern i productiu. Però un altre soci, Leo Gómez, que és un llaurador de Benilloba (el Comtat) ens va donar unes llavors de blat antic que havia demanat a l’Institut Nacional d’Investigació Agrària. I és així com vam decidir que, si havíem de recuperar el blat, havia de ser amb el blat antic, no amb el modern. I és que el blat modern no suporta bé les condicions desfavorables; en canvi, el blat antic s’hi adapta molt bé. Els blats antics són els que treballaven els nostres avantpassats. Eren uns blats adaptats a la climatologia. Són blats que fan molta palla i poc de gra, però competeixen molt bé amb les herbes perquè agafen altura i tenen resistència a la sequera. Són singulars perquè ja ningú no els conreava. I ara els hem recuperat. Hem recuperat les varietats amorós blanc, amorós colorat, fartó i assolacambres. Cal tenir en compte que en aquesta comarca no arribava l’arròs amb tanta facilitat i la gent menjava blat, d’ací la varietat de blats que tenim. També hem recuperat la varietat xeixa, que l’hem portada de Mallorca, que també se’n feia ací antigament. I la rojal, que ens l’ha passada un llaurador de Benissa. Són blats antics i de molt d’interés.\nQuins són els progressos que heu assolit en aquests pocs anys de projecte?\nEns hem dedicat a multiplicar llavors i a vincular-nos amb la gent que es dedica a elaborar farines i a fényer pa. Els forners s’han adonat que els blats antics tenen molt poca proteïna, molt poc de gluten. És per això que en el seu moment els van abandonar perquè són poc productius, però tenen un sabor increïble. Els forners de nova planta estan molt qualificats i tenen molt d’interés de treballar amb aquest tipus de farines. A més a més, els blats tradicionals són més sans i estan molt més equilibrats estructuralment, no estan modificats genèticament. A l’hora de fer el pa, els processos d’elaboració són més lents i naturals, es dona més temps a la fermentació, les coccions són més lentes.\nHi ha, també, una dimensió mediambiental, en el conreu d’aquest tipus de blat, veritat?\nLa gent que consumeix aquest tipus de farines contribueix a mantenir l’entorn i el paisatge; també la fauna. Hem recuperat bancals que estaven abandonats, la major part de Jesús Pobre, perquè ens interessa concentrar la producció, però en tenim algun també a Xàbia. Volem fer viable el projecte des del punt de vista econòmic i empresarial, tot i que l’associació és sense ànim de lucre. Volem fer sostenible una economia vinculada al territori i d’impacte local i comarcal. De fet, el mercat suposa ja una font d’ingressos per als firaires que acudeixen cada diumenge a Jesús Pobre.\nEl Mercat del Riurau i el projecte Blat de la Marina són coses diferents?\nSón dos projectes que naixen de la mateixa matriu, que estan íntimament vinculats i que s’han consolidat. En el projecte del Blat de la Marina hi ha sinergies entre els llauradors, forners i gent interessada de l’àmbit de la gastronomia, amb cuiners de nomenada com ara Pep Romany, i també biòlegs com ara Miguel Ángel Civera, de reconegut prestigi, impulsor de la reserva marina al Parc Natural del Montgó. També hi ha una empresa de cervesa artesanal, Gateros, que fan cervesa amb el blat de la Marina.\nQuina producció heu arribat a fer?\nL’última collita ha estat de 10.000 quilos de blat, que cal transformar i convertir en farina. Tenim cent fanecades conreades en diversos bancals. El blat aguanta molt. Però nosaltres no li llevem el germen, fem la molta amb tot el component del cereal, perquè en el germen és on està el millor. Això li lleva un poc la perdurabilitat, però la qualitat és millor.\nQuines perspectives teniu amb el projecte?\nAra volem consolidar la demanda amb la complicitat de forners, cuiners i consumidors. Pensem que és viable i que no és car, sobretot si tenim en compte que la qualitat i el sabor dels nostres blats són infinitament millors que els blats convencionals, i a més a més són compatibles amb el medi natural, perquè el respecten i el potencien. Voldríem, això sí, una ajuda científica per part d’algun biòleg que ens assessore tècnicament. I la tindrem perquè comptem amb el suport per part de l’Ajuntament de Dénia i de la Conselleria d’Agricultura.


Deu anys d'il.lustració a la Massana: Muntatge\nEls alumnes que cursem actualment el segon any d'il·lustració, amb la supervisió de l'Arnal i el Pep, vem posar les publicacions sobre els vells bancs en els que els homenatjats alguna vegada es van asseure i sobre els quals van donar llum a les seves idees.\nVem cobrir una paret amb els noms de tots aquells alumnes que s'han graduat d'il·lustració, des de les primeres generacions fins a la nostra, destacant el nom dels 26 il·lustradors que en aquesta ocasió exposen.\nDins de la sala muntem una il·luminació particular i íntima que convida a asseure's, llegir i mirar les animacions que es projecten sobre la paret.\nEls originals van ser protegits i col·locats en el seu lloc juntament amb les seves respectives fitxes i els cartells van ser muntats a la paret. Va ser un muntatge llaurat amb amistat i bones intencions, encara que la sort també hi va ajudar.\nPublicado por "el molinillo de viento" en 17:00


Els joves de l’Institut de Roda de Berà organitzen el seu Gran Recapte particular | Diari de Tarragona\n¿Alguien ha comprado los terrenos de Hard Rock en Salou y Vila-seca?\nPiden cárcel a una mujer por pegar a una enfermera de Salou\nUn grup de set amics van recollir més de 200 quilos d’aliments i productes de primera necessitat\n14 de Diciembre de 2018 - 20:12 hs\nFOTO: Aj. Roda de Berà\nLa Regina, l’Unai, el Xavi, el Tomás, el Cristian, el Juan i la Laura, alumnes de l’Institut Roda de Berà, van pensar que seria bona idea organitzar, en el marc de la campanya solidària nacional el Gran Recapte d’Aliments, un recapte particular, dins del propi centre.\nAmb l’ajuda del coordinador, Josep Maria Fortuny, i de la professora Estela Simó, així com amb la implicació de la resta del professorat i de tot l’alumnat, van organitzar la campanya solidària com si d’un concurs es tractés, per tal d’incentivar la participació. Fins i tot van editar un vídeo el qual va ser difós a través de les xarxes socials per convidar a tots a participar-hi.\nCada aliment i producte d’higiene tenia un valor diferent, per exemple, un pot de cigrons valia un punt; l’escuma d’afaitar dos punts; i els bolquers, els potitos infantils o el xampú tenien un valor màxim de tres punts. Totes les classes van competir entre elles portant el màxim de productes per esdevenir les guanyadores, i finalment van ser les classes de 1rA i 3rC les millors.\nEn total es van aconseguir recaptar més de 200 quilos d’aliments i productes de primera necessitat, els quals han estat donats al Punt de Distribució d’Aliments de Roda de Berà.\nAquesta setmana, la regidora d’Acció Social, Teresa Ferré, va ser-hi amb els impulsors d’aquesta acció, així com amb els delegats de les classes guanyadores, Judith Muñiz, de 1rA, i Claudia Sánchez i Álex García, de 3rC, i amb els seus tutors, Joan Roig i Magda Juan, per tal de donar-les-hi les gràcies a tots i totes per posar en marxa aquesta gran iniciativa solidària.\nVídeo: Guerra de banderes a Altafulla\nAixí és el nou cartipàs de l'Ajuntament de Tortosa


Feina | Canal UGT\n2015, afiliació, afiliación, atur, camil ros, Canal UGT, contractació, contratación, feina, informe, ocupació, ocupación, paro, seguretat social, seguridad social, temporal\nEl 80% de la contractació a Catalunya és de tres mesos o menys\n26/08/15 – Notícies – Canal UGT\nLa UGT de Catalunya ha presentat l’Informe d’ocupació 2007-2015 sobre les dades de cotització a la Seguretat Social i contractació a Catalunya. Una de les dades més rellevants de l’informe és que encara que l’atur a Catalunya s’hagi reduït hi ha 399.501 llocs de treball menys que l’any 2007, així doncs, no podem parlar encara d’una recuperació econòmica.\n2014, Afra Blanco, Avalot, contractació, contratación, emancipació, emancipación, empleo, feina, jóvenes, joves, ocupació, parcialidad, parcialitat, precariedad, precarietat, temporalidad, temporalitat\n19/08/14 – Notícies – Canal UGT\nL’Avalot – Joves de la UGT de Catalunya ha presentat un informe sobre contractació temporal juvenil, sota el títol “Joves mes a mes”. L’any 2013 es van realitzar a Catalunya un total de 841.354 contractes a joves fins a 29 anys, dels quals 766.615 van ser temporals, el que representa el 91,1%. L’informe denuncia la precarietat laboral i vital que suposa la contractació temporal, sobretot quan ens fixem en la durada d’aquests contractes: 336.680 eren d’un mes o una durada inferior. Aquestes dades signifiquen que el 40% dels joves catalans menors de 30 anys amb feina tenen un contracte que dura com a màxim un mes. En el cas de la franja d’edat de 20 a 24 anys, el percentatge s’enfila fins al 42,1%.\n2012, Canal UGT, Consuelo Chacartegui, crisi, crisis, discriminació múltiple, Dona, dones, feina, FMAC, gènere, homosexualitat, lesbianes, maria aurèlia capmany, Mujer, versió sindical\n2008, Avalot, Canal UGT, Chakir El Homrani, desfilada, epi, equip, feina, jóvenes, joves, moda, prevenció de riscos, protecció, salut, seguretat, seguretat en l'empresa, sinistralitat


Un assaig reflexiona sobre la influència del porno i com repercuteix en les relacions - Diari de Girona\nUn assaig reflexiona sobre la influència del porno i com repercuteix en les relacions\nLa societat s'ha "pornificat" independentment del lloc del planeta a causa del porno 'online', en streaming, gratuït i disponible les 24 hores\neuropa press | madrid 29.03.2018 | 10:32\nAnalía Iglesias i Matha Zein han publicat 'Lo que esconde el agujero. El porno en tiempos obscenos' (Cataracta), un assaig que reflexiona sobre la manera en la qual la pornografia reprodueix les relacions de l'actual model econòmic, i explica com aquesta indústria ha afectat a les relacions sexoafectives de la societat en haver colonitzat l'imaginari eròtic de diverses generacions.\nD'aquesta manera, més enllà d'abordar "la creixent tendència" a deixar l'educació sexual dels adolescents en mans de la indústria pornogràfica i de la "falta d'empatia que promou enfront de l'explotació femenina", el llibre pretén descobrir quins llaços profunds lliguen al porno amb l'actual sistema econòmic.\nPer a les autores, la societat s'ha "pornificat" independentment del lloc del planeta o la cultura religiosa en la qual es visqui a causa del porno 'online', en streaming, gratuït i disponible les 24 hores.\n"El negoci pornogràfic s'ha desenvolupat en paral·lel amb les diferents etapes del capitalisme financer, des dels anys 70, i és una peça fonamental de l'actual indústria de l'entreteniment; però, a més, porta les identitats creades pel neoliberalisme als nostres cossos i a les nostres relacions afectives. El desig és una altra mercaderia de la societat de consum d'experiències", expliquen.\nPer escriure l'assaig les autores han reflexionat sobre qüestions com què amaga el "forat negre del porno" i quins interessos estan en joc; si gravar-se practicant sexe explícit és una forma voluntària d'aconseguir "impacte" o és un imperatiu de la societat de consum; o si la societat es resignarà als estralls de la pornografia o per contra prefereix trobar altres maneres d'expressar la seva sexualitat.\nA més, assenyalen que per contribuir a "els límits del llenguatge" han optat per crear els neologismes 'pornoliberalisme' i 'pornonatius', que els han ajudat a situar aquesta indústria i encertar "amb la seva veritable dimensió".\nAixí, "pornoliberalisme" és el terme que serveix per assenyalar que el porno no impedeix la productivitat i el rendiment sinó que els encoratja. Per la seva banda, "pornonatiu" -que juga amb el concepte del "nadiu digital"- designa aquelles persones que van accedir abans a la pornografia audiovisual que a la seva pròpia sexualitat.\nAixí mateix, 'Lo que esconde el agujero' posa l'accent en el benefici creixent del mercat, que procura productes més intensos, fins i tot violents, i innovadors, segons les autores del llibre, cosa que expliquen a través de l'oferta gratuïta, en Internet, d'un catàleg de gèneres.\nEl llibre també brinda informació històrica, dades i xifres actuals sobre el negoci. A més, les reflexions se sustenten en pensadors clàssics i contemporanis de l'àmbit de la filosofia, l'antropologia, el psicoanàlisi i la biologia com Giorgio Agamben, Byung-Chul Han, John Berger, Marina Garcés, Rita Segato, Paul B. Preuat o Gail Dines, entre altres. Es tracta així d'un assaig estructurat en cinc seccions i un epíleg, i consta, així mateix, d'un glossari per orientar al lector en "el laberint pornogràfic".\nFinalment, en l'epíleg, les autores formulen propostes per reflexionar sobre "la possibilitat d'erigir noves relacions interpersonals i formes d'erotisme basades en el respecte al cos com a part indissoluble de la persona".


Publicat per Jordi a 0:41 2 comentaris:\nPublicat per Jordi a 20:05 2 comentaris:\n"Ja són 110 els pobles catalans “moralment exclosos” de la Constitució"\nI molts ciutadans...\nLa vaga dels controladors implica un problema multi-dimensional que marca un abans i un després:\nPrimer toc d'atenció: Treballadors que perjudiquen treballadors. Una de les conseqüències és la pèrdua de la llibertat per a viatjar de molts treballadors. Ja estiguin treballant, com intentant gaudir d'unes vacances que s'han pagat a costa d'hores de treball molt més barates que les dels controladors , ja sigui per les cent mil raons que existeixen.\nSegon toc d'atenció: La més que coneguda desigualtat exagerada a la societat. Desigualtat de drets i no només entre diferents classes socials sinó també dins de la treballadora.\nTercer toc d'atenció: treballadors contra treballadors. Aquest tipus d'acció que perjudica d'altres treballadors implica afavorir els enfrontaments entre ells i que els enemics de tots s'estiguin enfoten. És cert que aquest col·lectiu té uns drets exagerats i que cal corregir-ho però el pitjor de tot és l'actitud general que adopta la gent, treballadors, de demanar la reducció de drets, siguin el que siguin: “si jo estic malament, tothom ha d'estar malament”. Estem en una societat que només es mira el melic.\nQuart toc d'atenció: Hi ha una llei anomenada de prevenció de riscos laborals. Sembla clar que els límits de temps de treball i organització de les tasques estaria, en aquest cas, sota la prevenció dels riscos ergonòmics d'aquests treballadors que, a més, inclouen el perill a terceres persones. Són els especialistes en ergonomia els que haurien d'indicar quin són els horaris adequats per a aquests llocs de treball. No pot ser que es marquin per interessos de les empreses o que siguin baixos i que es facin hores extres de manera habitual.\nCinquè toc d'atenció: Els militars s'han posat per sobre de la població civil. Això hauria de ser intolerable. Hauria d'haver estat al revés. Utilitzar militars (controladors) com a civils en substitució per a garantir la llibertat de moviment. Ara tenim un civils sota jurisdicció militar. S'ha obert la caixa de Pandora: on és el límit per militaritzar la societat? Hi ha coses que saps on comencen però no on acaben. I el pitjor és que aquesta mesura ha estat aplaudida per la gent. Els hi agradaria que quan tornin a fer una vaga a la seva empresa es presentin militars per de obligar-los a treballar i si es neguen ser arrestats i acabar davant d'un jutge militar?\nAixò és una prova més del que he comentat altres vegades respecte al que anomenen PSOE, que avui és el PE, fa molt de temps que va canviar de costat.\n[Altres proves: reunió del seu president només amb empreses grans: Les empreses que produeixen un 40% del PIB donant feina a un milió de persones (de 23 mil·lions de població activa aproximadament), quant les PIME (60% del PIB) donen la resta de la feina. I privatització d'empreses després d'aquesta reunió]\nUna de les principals raons per les que la gent està en contra d'aquesta limitació de velocitat és, simplement, el voler corre més.\nS'ha proposat diferents raons algunes de les quals només poden ser valorades a partir d'informes científics-tècnics com poden ser: la reducció del consum de combustibles, la reducció d'emissions, la reducció del nombre d'accidents i la fluïdesa del trànsit.\nAquests aspectes a part, una raó per la qual jo estic a favor d'aquesta limitació, almenys quant hi ha una certa densitat de trànsit, és el fet de que als voltants de Barcelona, els carrils d'acceleració són curts i a més, hi ha llocs on és necessari creuar uns quants carrils per a agafar la direcció desitjada. Des de que hi ha aquesta limitació, m'és més fàcil accedir a les vies ràpides doncs, per arribar als 80 km/h i incorporar-se des d'aquests carrils curts és més fàcil. A més, no tens un seguit de cotxes a 120 km/h pel carril de la dreta que obliguen a aturar-se i fer cues als accessos. En el cas d'haver d'aturar-se, també és molt més senzill incorporar-se amb vehicles que venen a 80 km/h que a 120 km/h.\nI quan un entra pel carril de la dreta i ha de canviar carrils cap a l'esquerra, amb aquest límit resulta molt més fàcil i no et trobes el típic que ve fent llums perquè no et posis davant i no molestis al "senyor de la carretera".\nAra toca dir a deu a aquesta limitació, si més no perquè el nou Gobern de la Generalitat pugui complir com a mínim, una de les seves promeses electorals.\nUna de les primeres coses per les que els miners xilens, atrapats a 700 m de profunditat i d'on trigaran en sortir uns mesos, volien saber és que havia passat amb els companys que eren més amunt quan va haver l'ensorrament. Eren conscients del que havia passat i on eren els altres. Quan els van dir que tots havien sortir i eren vius van esclatar en aplaudiments i crits d'alegria. Una lliçó d'humanitat, de companyerisme... que molts haurien d'aprendre.\nPublicat per Jordi a 19:22 Cap comentari:\nPublicat per Jordi a 23:17 Cap comentari:


El president covard - El Dietari del Procés - Blogs de l'indirecte!cat\nDietari 2014 Dimecres, 14.6.2017. 22:39 h\nEl president covard\nPodemos es deixa autoenganyar per aquesta il·lusió òptica. Rajoy ha imposat la seva majoria i seguirà com a president. Només la cupaire Boya l'encertava: la propera moció de censura serà la de l'1 d'octubre\nCarles Campuzano tenia molta raó en l’argumentari que va exposar ahir al Congrés, i avui en una entrevista radiofònica a Catalunya Ràdio. El diputat del PDECat que substitueix Homs ha certificat amb claredat que no tenia cap sentit donar suport a una moció de censura de Podemos que estava condemnada al fracàs, ja que no buscava la censura real a Rajoy, si no la investidura d’Iglesias. De fet, la Constitució es refereix així a aquest recurs.\nCamouzano ha anat llençant crítiques velades a ERC per haver «regalat» els seus vots de manera entusiasta a Podemos a canvi de res. La moció, efectivament, ni ha servit per treure Rajoy del Govern espanyol, ni tampoc perquè s’aconsegueixi cap referèndum per Catalunya. A més, el diputat dels demòcrates europeus (i catalans) ha afirmat que Iglesias ha utilitzat simplement la causa catalana per arremetre contra Rajoy en base a interessos personals. Si el líder de Podemos hagués volgut, Pedro Sánchez hauria estat investit quan es va presentar. En canvi, avui ha estat el dia de la demagògia: Podemos celebrava que el PP hagi perdut la moció, perquè el Sí a la moció combinada amb l’abstenció sumaven més que el No, però en realitat, això no era més que una il·lusió òptica, perquè la moció s’ha perdut igualment i això ha reforçat un victoriós Mariano Rajoy.\nTot això és cert, tanmateix, els republicans han preferit aquesta vegada estendre de manera gairebé babosa la mà als comuns catalans i espanyols per mira d’obtenir a canvi suport en la unilateralitat. Això serà difícil, malgrat Puigdemont no deixa de trucar-los per tenir-los informats de tot i incloure’ls. La setmana vinent, el president català es reunirà amb Domènech per seguir exercint la pressió.\nEls comuns es fan de pregar, mentre el Podemos català de Fachín ha anunciat que l’opció més votada en les consultes internes, ha estat la de fer un nou 9N. Això sí que és una decisió estèril. Per què repetir una cosa que ja s’ha fet? No eren els abanderats de no repetir una cosa així? Encara és aviat per saber quin serà el postulat final d’aquest col·lectiu tant dispar. El qui sí que ho tenen ben clar són Albiol i Iceta, que han reclamat a Puigdemont que dugui al Parlament tota la informació que tingui sobre el referèndum. «vostè té por al TC» deia Iceta. «vostè és un covard» li retreia Albiol.\nNo cola. El que estan esperant, com els ha respost el 130è president de la Generalitat, és que el Govern obri la boca o dugui qualsevol cosa al Parlament per impugnar-ho al Constitucional. Aquesta és la solució que ells i Inés Arrimadas proposen per solucionar el conflicte polític.\nPerò la determinació d’aquest Govern, aliat amb la CUP és molt gran. El president ha anunciat en la sessió de control al Govern d’avui que s’han homologat quatre empreses per a la construcció d’urnes, i que a final de mes se sabran més detalls de la organització de la consulta i la llei de transitorietat. De fet, la normativa serà exactament la mateixa que en els processos electorals dels darrers 30 anys. I no hi haurà problemes amb els funcionaris, ja que la Constitució Espanyola i les lleis derivades no exigeixen més que persones autoritzades pels respectius governs per desenvolupar les funcions funcionarials d’organització d’un procés electoral. Així, només caldrà preocupar-se del cens i de poder obrir els col·legis electorals en els municipis on el govern local posi traves.\nEl Govern de la Generalitat ha anunciat també que el cos de persones que desenvolupin aquestes tasques serà d’unes 76.000 persones, i que podran ser tant funcionaris voluntaris (apuntats en un registre) com també ciutadans normals. Potser aquells que s’omplen la boca d’insults i acusacions de por són els qui realment experimenten aquest sentiment.


L’illa del plaer (Xavi Coral)\nLA VOLTA AL MÓN EN 49 DIES (43)\nL’illa del plaer\nFlorida: a Orlando celebraven el Cap d’Any cada dia\n4 min. 25/08/2014 00:00\nLa capital de Florida és Tal-lahassee. Ni Miami, ni Orlando, ni Tampa. Tallahassee. Ho repeteixo sobretot per a mi perquè no me’n recordo mai i un dia em sortirà en un concurs de preguntes i fallaré. Segurament no me’n recordo perquè no té gaire res per recordar. En canvi, la resta de la península de Florida té moltíssims atractius. Començant per Miami, que és una d’aquelles ciutats on sembla que tothom està permanentment de vacances. Passant pel Cap Canaveral de la NASA, que és un dels llocs de la Terra on pots tocar més aparells que han voltat per fora de la Terra. I acabant pels aiguamolls del Parc Nacional dels Everglades, on pots planar a un pam de l’aigua amb una d’aquelles barques que tenen un gran ventilador al cul. Això sí, si voleu veure cocodrils no hi aneu al migdia, perquè fan la migdiada i no estan per visites.\nI després hi ha Orlando, la ciutat del món que té més parcs temàtics per metre quadrat.\nEls parcs temàtics se’ls van inventar els nord-americans per tenir entretinguda tota la família i sobretot perquè gastin sense parar. A Orlando un toca l’altre: Disney World, el de la Metro Goldwyn Mayer, el de l’Universal, l’Epcot de tecnologia i cultures del món, el zoo marí SeaWorld... És un festival d’atraccions i cartró pedra. Però el primer que crida l’atenció quan hi arribes no són només els decorats, sinó la gran quantitat de cadires de rodes que hi ha preparades a l’entrada de cada parc. A casa nostra les cadires de rodes són per als avis o per als invàlids. Allà també les fan servir aquests col·lectius, però aquestes que ofereixen els parcs són sobretot per als obesos. N’hi ha tants que ja està tot pensat perquè puguin fer vida normal. No és estrany que hi hagi tanta gent tan grassa perquè les temptacions són a cada cantonada. El menjar americà sempre ve de gust perquè és molt saborós, i ara una hamburguesa, ara un hot dog, ara una pizza, ara un gelat, tot ben regat amb begudes que no poden ser més dolces, i després passa el que passa.\nTots aquests parcs funcionen avui dia a ple rendiment però us volia parlar d’un que ja no existeix. El van tancar el 2008. Es deia Pleasure Island, l’illa del plaer.\nObria només de nit perquè era un parc temàtic de discoteques. Un carrer central i locals a banda i banda, cada un dedicat a una música diferent. Ara això ja no és tan estrany perquè s’han fet moltes zones d’oci nocturn on coincideixen ofertes diferents, però quan hi vaig anar jo fa vint-i-un anys, amb les hormones molt animades, ho vaig trobar el paradís. Als Estats Units és molt fàcil fer amics perquè són una gent molt extravertida. T’asseus al costat d’algú i és qüestió de minuts que no comenci a parlar amb tu com si et conegués de tota la vida. Primer se’t fa estrany perquè els catalans som de tarannà més aviat reservat, i que un desconegut et comenci a preguntar coses sense cap mania et posa en estat d’alerta, però si entres en el joc t’ho passes molt bé. Això sí, sempre tens la sensació que estan actuant, com si hi hagués una càmera invisible enfocant-los permanentment.\nPerò a part de l’ambient, el que més recordo de Pleasure Island és la nit de Cap d’Any. Era el mes de juliol quan hi vaig anar, però a l’illa del plaer, cada dia de l’any a les dotze en punt de la nit, a la plaça central del complex, davant d’un escenari on tocava un grup en directe, feien el compte enrere, disparaven un castell de focs i celebraven el Cap d’Any. Cada dia podies tornar a començar i fer nous propòsits. I això et treu molta pressió de sobre.


CUPCAKES DE TIRAMISÚ | De colors i sucre\nSou dels que viatjau molt? O no heu sortit mai com qui diu del vostre barri? Quan idealitzes un lloc afegeixes detalls pel teu compte que igual no s’avenen massa amb el lloc, però que per tu tenen un sentit.\nAquesta idealització també té a veure amb els prejudicis. Pensant en França, per exemple, el primer que em ve al cap és la Torre Eiffel o els macarons. La meva imaginació vola cap el (macro)Palau de Versailles i allà a dins va cap a les habitacions de Maria Antonieta. Veig els carrers de París, la gent, la diversitat de gent, els turistes, la massificació dels llocs… Però tot això és perquè he estat a París. Conec una mínima part del lloc, i això fa que ja no sigui tan idealitzat, que no vol dir que no sigui ideal, que ho és.\nEn canvi, pensant en altres llocs on no he estat i als que aniria de cap, com que no els conec, invent detalls trets de pel·lícules, cartells, revistes… o de la meva pròpia imaginació. Quan pens en Itàlia dins el meu cap roden homes un tant xulets (i bastant masclistes), no sé perquè els imagin amb gomina i, això sí, ben vestits. Les dones s’assemblen totes a na Sophia Loren (ja us dic, prejudicis basats en pel·lícules), vestides amb uns vestits divins dels anys 60, ben cenyits a la cintura i amb molt de vol a la falda. Els vestits són blancs amb lunars negres.\nI el paisatge italià? Idò depèn del lloc que m’imagini, si és urbà o no. Imagin el centre de Roma, per exemple, a rebentar de turistes, amb capitells i art en qualsevol cantó de qualsevol carrer. També, per què no dir-ho, tot una mica deixat. Però si el lloc imaginat és més d’estil rural, imagin més llocs amb vinyes, molt a l’estil de Sota el sol de la Toscana. No us passa? I per tot, tant en zona urbana com rural, plè de vespes i cotxes descapotables. Crec que part de tot el que imagin en pensar el Itàlia està reflectit en aquests cupcakes que esper que gaudiu! Anem cap a terra de Césars!\n200 g de farina amb llevat incorporat\n160 g d’oli de girasol\n1 “xupito” d’Amaretto\n45 g d’Amaretto\n45 g de cafè fort (infusió de cafè, no sec)\nCacau sense sucre en pols\n1- Començam preparant els cupcakes mesclant el sucre amb l’oli i després anam afegint els ous un a un fins que tot estigui ben integrat.\n2- Passam a afegir la farina i quan estigui ben integrada afegim el “xupito” d’Amaretto.\n3- Omplim les càpsules dels cupcakes fins no més de 3/4 parts i posam al forn a 175º, uns 20 minuts.\n4- Mentre els cupcakes estan al forn podem començar a preparar l’almívar. Posarem els tres ingredients al foc i els durem fins al 118º, en arribar a aquesta temperatura ho treurem del foc i deixam refredar un poc per no cremar-nos.\n5- Una vegada els cupcakes estiguin cuits, i en calent, els pinzellam amb l’almívar. També, si volem, omplim una xeringa amb aquest almívar i l’aplicam a l’interior de cada cupcake.\n6- Mentre els cupcakes es refreden preparam la cobertura mesclant amb les varetes elèctriques el formatge, la crème fraîche i el sucre en pols. Quan estigui un poc pujada la posam en una màniga pastissera i decoram amb ells els cupcakes.\n7- I ja per acabar, espolsam el cacau en pols per sobre amb l’ajuda d’un colador.\nSi Juli César va dir que veni, vidi, vinci… Podeu estar segurs que fareu el mateix amb aquests caupcakes: arribareu, els veuran i… els haureu vençut i captivat!\n9 de novembre de 2017\tper decolorsisucre


Biblioteca de Cunit: CLUB DE LECTURA. EL CARRERÓ DELS MIRACLES\nCLUB DE LECTURA. EL CARRERÓ DELS MIRACLES\nDes d'aquestes pàgines us convidem a la nova sessió del Club de Lectura que tindrà lloc aquest dilluns, 14 de març, a les 17.00 h.\n( El Caire, Egipte, 1911-2006). Als 10 anys de la seva mort, ens endinsem en l'obra de l'únic escriptor àrab guanyador del Premi Nobel, el 1988, i que més tard rebria el de l'Ordre de les Arts i les Lletres atorgat pel govern francès.\nLlicenciat a Filosofia per la Universitat del Caire, va començar aviat la seva carrera d'escriptor, periodista i traductor de literatura anglesa. Compromès i actiu participant en la vida social, literària i política de la seva ciutat i país.\nLes dècades dels 40 i 50 seran les més productives de la seva carrera literària, i quan publica les seves obres més representatives: Jan al-Jalili, El Carreró dels miracles, La Trilogia del Caire. És també la època de guionista i col·laborador cinematogràfic amb directors com Salah Abu Seif, Yussef Chahine i Tewfiq Saleh , que irrompen amb un cinema madur i rigorós, compromès socialment i `pròxim a la realitat del país.\nEl 1994 va sofrir un atac amb arma blanca d'uns extremistes islàmics, que li van deixar greus ferides de les que mai va acabar de recuperar-se. Va ser catalogat per grups radicals com a "heretge" i sentenciat a mort. A partir d'aquest moment, limitarà molt les seves sortides i sempre sota vigilància policial.\n"Molts vestigis posen de manifest que el carrer Midaq és una joia que el temps ha fet malbé i que, en una altra època, va resplendir com una estrella fugaç en la història del Caire"\nPublicada el 1947 és una de les novel·les més conegudes i traduïdes de Mahfuz. Pertany a la coneguda pentalogia realista de l'autor, centrada en les costums i vida quotidiana de les classes populars i petita burgesia de la ciutat. Està dividida en capítols que es centren cadascú en un personatge, la vida del qual és entrellaçada amb la de la resta de personatges dins del microcosmos del carreró.\nUna panadera que acosa el seu marit, un venedor de caramels, una alcavota i un dentista, un comerciant, la jove i bella Hamida, pobre i ambiciosa... Tots integren l'univers del carreró Midaq en el cor del Caire, amb la seva misèria i els seus colors, testimoni d'una apassionant trama plena de contradiccions.\nAdaptada al cine el 1995 per Jorge Fons, amb Salma Hayek de protagonista, guanyadora de múltiples guardons


El menjador de pobres acollí més de 2.000 persones l'any passat\n13 maig 2021 16:52\nLa gran majoria són immigrants d'Andalusia, Extremadura i de l'Àfrica\nJOAN FÀBREGUES. | 27 gener 1999\nEl menjador acull una mitjana de 79 persones diaries.\nUn total de 2.089 persones es varen veure obligades l'any passat a visitar el menjador dels pobres que gestiona la direcció d'Acció Social del Govern balear. La mitjana diària va ser de 79 persones.\nLa gran majoria d'aquests transeünts són immigrants peninsulars procedents majoritàriament d'Andalusia i Extremadura. Pel que fal als estrangers, el 68 per cent no són comunitaris: la immensa majoria provenent de l'Àfrica (un 73'4 per cen)t, seguit de l'Est d'Europa (17'3%) i Iberoamèrica (9'3%). Més del 75% són homes i el 33% són persones majors de 60 anys. Com a fet preocupant, un alt percentatge són joves.\nLa majoria dels immigrants peninsulars que arriben a aquest centre han passat per un procés llarg de solitud. Després de perdre la feina, es donen a la beguda i són expulsats per la família. Vaguen sense rumb ignorant el seu destí. Arriben a Palma intentant fugir del passat amb l'esperança de començar una nova vida.\nAbans el perfil del pobre a Mallorca era una persona de més de 40 anys. Però en els darrers cinc anys s'ha experimentat un augment significatiu entre la població jove, un fet preocupant per a quelsevol societat desenvolupada. Tots els que passen per aquest menjador tenen problemes físics o psíquics. El grup més minoritari són els toxicòmans: el seu problema no és el menjar.\nEl centre dels transeünts està situat al carrer del Patronat Obrer de Palma. Devers les 12.30 hores es comença a formar coa en el pati que comunica amb el menjador. Alguns, però, s'estimen esperar fora, al carrer, per veure la darrera llauna de cervesa (l'entrada d'alcohol està prohibida) abans d'entrar a dinar.


I el 4rt Cinturó ferroviari, President? - Sor Cop Sec\nL’altre dia el President Montilla deia sense embuts que el 4rt Cinturó entre Terrassa i Granollers tiraria endavant segur, petés el que petés, i que seria una autopista de gran capacitat. A més va en Nadal i sense emparar-se ni a Déu ni a sa mare posa a concurs públic l’estudi d’impacte ambiental d’un traçat que encara s’ha de discutir. Davant aquests fets sols voldria fer tres o quatre breus consideracions:\n1) S’ha de complir i respectar el que diu l’acord del Govern d’Entesa: que previ al 4rt cinturó és farà un gran acord d’infraestructures (un pacte nacional), amb consens amb el territori i la societat civil, un estudi de mobilitat a l’àrea metropolitana, i es contemplaran les alternatives de mobilitat ferroviària.\n2) La veritat és que em quedaria molt més convençut de la bondat del Govern si sentis algun dia al President Montilla o qualsevol altre membre del Govern defensar el 4rt Cinturó ferroviari amb la mateixa intensitat que defensen la nova autopista.\n3) Tan omplir-nos el pap amb el canvi climàtic i continuem reproduint un model de mobilitat que potencia i incentiva el transport privat per carretera.\nAixò ha de ser un plantejament d’exigència al Govern de la Generalitat si realment vol ser nacional i d’esquerres i canviar i transformar, socialment i ecològica, el país que hem heretat de l’època franquista i convergent.\nJo no tinc molt clar que el 4rt cinturó sigui tan necessari pel creixement econòmic català, tal i com plantegen patronals i cambres. No sols es tracta de preservar el poc verd i espais rurals que queden al Vallès, que també, sinó sobretot canviar el model de mobilitat agressiu i centrat únicament en fer més autopistes i fer anar més persones i mercaderies per les carreteres. El que segur que és imprescindible és la construcció del 4rt cinturó ferroviari. No podem continuar tenint, ni les persones ni les empreses, els mateixos trens que els anys 30 del segle XX.\n(Ah, i per més inri el 4rt cinturó tal i com l’havien projectat els socioconvergents ja no existeix com a tal. El 4rt cinturó ha passat a millor vida, i s’ha unit amb la via interpolar una mica més al sud. Aquest és el darrer projecte i que encara s’ha de consensuar un traçat en el marc del Pacte d’Infraestructures. Estem sols davant una lluita política per veure qui s’endú el tanto polític i l’hi posa finalment el nom a la criatura.)\nÉs la cançó del cansat.\n26.02.2007 | 7.04\n19.02.2007 | 12.06\n18 d'abril de 2007 a les 1:55 am\nLa gent vol l’autopista, que hi farem. El 4rt cinturó és necessari. No estic contra el tren, però cal el 4rt cinturó.\n23 de maig de 2007 a les 10:35 am\nCrec que un quart cinturó ferroviari és necessari com també cal un quart cinturó per als automòbils. Actualment les carreteres que connecten el Vallès (per exemple la de Granollers a Sabadell o la de Terrassa a Martorell) no estan preparades ni pel trànsit ni pel tipus de desplaçaments que s’hi fan.\nDe fet una proposta que crec seria molt raonable seria fer-los passar pel mateix lloc i construir-los alhora, intentant minimitzar al màxim l’impacte ambiental. No es tracta ni de fer trens d’alta velocitat ni d’autopistes de 8 carrils. Amb una via ràpida limitada a 80/90 km/h que servís bàsicament com a via de connexió ja en tindríem prou.


El Crèdit, gran comèdia i millors actors | enJason blog | Àlex Castells\n← Papa, per què centra tant l’Alves si no hi ha ningú per rematar?\nAbril 20, 2014 · 12:53 am\nNo passa sovint que t’arribin tan bones opinions sobre una obra de teatre com ha passat amb el crèdit. Tan diferents amistats com companys del grup de teatre m’havien explicat molt bones coses de l’obra i no ha estat fins avui que hi he anat, al penúltim dia que es pot veure a la Sala Villarroel.\nDes de l’inici ja es pot veure que tot passarà en una oficina bancaria on només hi haurà dos personatges. I aquesta és la força de l’obra, la dels dos super actors junt amb un bon guió, en un escenari que és al mig de la sala i va rodant per tal que tothom el vegi des de les diferents perspectives.\nEn Jordi Bosch es llueix molt en el seu paper de banquer, però jo sóc molt fan d’en Boixaderas des de fa molt temps i si n’he de triar a un el trio a ell. Curiós veure com els dos personatges també van coincidir en una altra obra que em va agradar molt, Els jugadors, d’en Pau Miró.\nL’èxit de l’obra es veu que ha estat total, fins al punt de catalogar-la com a comèdia de l’any i amb moltes setmanes re-programades. Pel que he pogut veure avui, el públic és majoritàriament de 40 a 60 anys, una mica l’edat dels mateixos actors.\nSegurament que quan llegiu aquest post ja no estareu a temps d’anar a veure-la, tot i que no m’estranyaria que fessin una gira o la re-programessin per més endavant, així que tampoc és qüestió que expliqui gaire l’argument.\nNomés us diré que tot comença quan un client demana un crèdit i no se li concedeix. L’insistència d’un i la negació de l’altra donen uns girs inesperats desemmascarant una història paral·lela que no agradarà gens a un d’ells. Humor, un guió ple de jocs de paraules i unes interpretacions brillants fan que el crèdit sigui una de les obres que més m’han agradat últimament.


Per què és necessària la inscripció al Registre de la Propietat? - Api.cat\nHome Api\tPer què és necessària la inscripció al Registre de la Propietat?\nby Anna Gaya October 17, 2016 0 comment\nEn comprar un habitatge, una vegada s’han signat les escriptures i pagat els deguts impostos, toca anar al Registre de la Propietat a posar a bon resguard aquesta nova casa. Sí, a bon resguard. Vols saber per què i a resguard de qui?\nTal com t’hem explicat moltes vegades a les notícies immobiliàries d’Api.cat, no sempre és obligatori inscriure les escriptures públiques de compravenda al Registre de la Propietat. De fet, solament és obligatori per a aquelles persones que compren un immoble a través d’un préstec hipotecari. No obstant això, cap persona amb dos dits de front deixaria de fer-ho perquè és una importantíssima protecció per al nou propietari. Montserrat Junyent, assessora jurídica dels Col·legis i Associació d’Agents Immobiliaris de Catalunya API, ens explica por què:\n“Una compravenda s’ha d’inscriure al Registre de la Propietat com a mesura de protecció enfront de tercers. El Registre opera com si fos la fulla de vida d’aquest immoble i allí es reflecteix tot el que l’afecta. Per tant, si el propietari vol que aquesta informació pugui ser consultada i tingui efectes fora de l’àmbit privat, se li ha de donar ‘publicitat’ a la transacció. I aquesta publicitat, la hi dóna el Registre de la Propietat, perquè es converteix en informació pública.”\nEn aquest sentit, des del Col·legi de Registradors d’Espanya, ens recorden que inscriure l’habitatge al Registre de la propietat té tots aquests avantatges:\nPodrà ser considerat propietari únic, sempre que una sentència judicial no declari el contrari.\nEstarà protegit enfront dels creditors del venedor.\nPodrà defensar-se enfront de càrregues ocultes que puguin afectar a l’habitatge.\nLes autoritats podran atorgar-li protecció judicial en cas que la seva possessió sigui discutida o pertorbada per altres.\nUna vegada que hagi registrat la seva propietat, ningú podrà adquirir cap dret sobre el seu habitatge sense obtenir prèviament el seu consentiment.\nQui gestiona el Registre de la Propietat?\nAl capdavant de cada Registre hi ha un Registrador, que és un funcionari públic professional del Dret, que té la missió de controlar l’adequació dels documents autoritzats pels Notaris, expedits pels Jutges i autoritats administratives, o subscrits pels particulars, evitant que entrin en contradicció amb actes previs inscrits o simplement es tracti d’actes que afecten l’immoble, el coneixement del qual resulti útil i al mateix temps donin protecció al seu titular.\nVols comprar un pis a Barcelona? Doncs ara ja no et queda cap dubte que, quan el trobis, has d’inscriure’l al Registre de la Propietat per obtenir la màxima seguretat jurídica.\nEs busca casa amb jardí (ben cuidat, si us plau)\nÉs legal posar càmeres de videovigilància?\nXina prohibeix l’arquitectura extravagant


Ja és primer de maig | Espai Casalero\nJa és primer de maig\n30 abr, 2014 Acció social Notícies Secretariat\nMay day! May day! Ja és primer de maig, el dia de la classe treballadora! Una jornada més de lluita i reivindicació present als nostres barris i entorns més propers, i per la qual els casals de joves ens impliquem i ens mobilitzem, és clar que sí!\nL’1 de maig és la jornada mundial del moviment obrer, una commemoració històrica de la lluita i la defensa dels drets de les persones treballadores d’arreu, la festivitat de la working class, i a la que les joves d’ara ens hem de sumar! Cal que la joventut prenguem consciència per tal de ser conscients de la realitat que ens envolta, de les crues i submises condicions i situacions laborals que el present actual ens ofereix, i poder prendre part. No oblidar mai les lluites passades i pensades per un futur millor i contribuir a poder crear el nostre nou futur, tant per a nosaltres mateixes, com igual que sempre, per les qui vindran.\nLa lamentable situació laboral que avui dia ens hem d’empassar la classe treballadora no hauria d’existir. És una lamentable injustícia i atac directe cap a la joventut, ens agredeixen dia rere dia amb inimaginables percentatges d’atur juvenil, sous ínfims, contractes que es mereixen ésser estripats, seguides manques de reconeixement de les nostres categories professionals, i un interminable llarg etcètera de motius, pels quals aquest primer de maig cal que sortim al carrer a exigir el que és nostre i a defensar el nostre futur!\nDes de Casals de Joves de Catalunya volem manifestar el nostre suport i recolzament a tots els casals i projectes juvenils associatius que defensen, reivindiquen i es mostren pro-actius davant d’una jornada com aquesta.\nEndavant novament amb l’actitud casalera!\nUs animem també a que seguiu i us apunteu a les convocatòries de mobilitzacions que per aquest 1 de maig es convoquen i s’organitzen als vostres barris, pobles i ciutats!


FGV licita l'electrificació de el TRAM d'Alacant entre Benidorm i el nou baixador Benidorm-Intermodal\nEls treballs, que no suposaran la supressió de el servei, tenen un pressupost inicial de 4,2 milions d'euros.\nFerrocarrils de la Generalitat Valenciana (FGV) durà a terme el proper any 2018 les obres de el projecte d'electrificació de l'tram Benidorm-Benidorm Intermodal en dit terme municipal, així com la construcció d'un nou baixador, Benidorm Intermodal, que integrarà els serveis de l'Tram d'Alacant i l'estació d'autobusos d'esta localitat.\nPer a això, ha licitat, segons ha publicat el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana (DOGV) per 4.241.882 euros, IVA inclòs, (4.013.497 euros de l'obra i 228.385 euros de la direcció de la mateixa) els treballs necessaris per a que esta aposta siga una realitat a finals del pròxim exercici.\nEl president de la Generalitat, Ximo Puig, va anunciar el passat 12 de juny que el Govern valencià empraria partides de Fons Europeu de Desenvolupament Regional (Feder) per a este projecte. El dit anunci es va realitzar després de reunir el cap de el Consell amb el conseller d'Hisenda i Model Econòmic, Vicent Soler, i la consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració de l'Territori, María José Salvador, amb l'objectiu d'abordar la planificació introduïda per la Generalitat pel que fa a el Pla Operatiu 2014-2020 dels esmentats fons Feder.\nAmb la licitació d'el projecte d'electrificació entre Benidorm i el nou baixador de Benidorm Intermodal, la consellera Salvador dóna un impuls a esta important actuació a la xarxa d'el TRAM d'Alacant que servirà per seguir millorant la infraestructura de l'transport ferroviari a la província que es està executant principalment en la Línia 9 (Benidorm-Dénia) en la qual s'han invertit o compromès inversions per valor de més de 120 milions d'euros.\nLa línia fèrria Alacant-Benidorm-Dénia es opera actualment mitjançant material mòbil elèctric entre les estacions d'Estels i Benidorm, circulant a continuació, després de realitzar transbord, entre Benidorm i Dénia amb unitats dièsel. La prolongació d'estes serveis de tracció elèctrica des de l'inici de la Línia 9 fins al nou baixador previst implica, a més de les corresponents actuacions en matèria de millora de la plataforma i renovació de la superestructura, l'arribada de l'servei fins a la zona Est de casc urbà de Benidorm i la seua connexió amb l'estació d'autobusos, creant un nou node intermodal.\nEl sistema d'electrificació previst en el projecte constructiu està compost per línia aèria de contacte de les mateixes característiques que l'existent en Línia 1. Es tracta d'un sistema de catenària ferroviària convencional, formada per fil sustentador i de contacte, amb tots els elements de sustentació necessaris i que funcionarà a una tensió de 750V en corrent continu.\nL'actuació també inclou l'equipament de la via amb el sistema de senyalització ATP ZSI 127, que està implantat a tota la Línia 1 de FGV a Alacant i que garanteix la circulació segura de combois.\nLes obres contemplen, així mateix, les actuacions per a la materialització de el nou baixador Benidorm Intermodal, andanes paral·lels de 75 metres de longitud cadascun i accés de vianants (i carril bici) als mateixos, equipament de la parada, incloent instal·lacions de senyalització, instal·lacions en baixa tensió i d'informació a l'viatger (interfonia, megafonia i billetatge), així com l'enjardinament de la zona adjacent a l'andana.\nCal ressenyar que l'actuació no suposarà la supressió total o parcial de l'servei actual de l'TRAM, que continuarà amb les seues circulacions habituals. D'esta manera, els treballs s'efectuaran fora de l'horari comercial i en horari nocturn les actuacions que impedeixin o dificultin la circulació, com ara les que afecten la via, la catenària oa la senyalització o que puguin produir un menyscapte en la seguretat de l'explotació.


Nòmines i SS Nivell 2 - Microdelta Soft\nNÒMINES I SS NIVELL 2 (presencial)\n– Ser capaç de confeccionar contractes, nòmines i seguretat social, així com de gestionar els aspectes legals mes rellevants.\n– Desenvolupar l' activitat laboral en el àmbit de la gestió administrativa.\n– Dominar la confecció de tramitar nòmines.\n– Reconèixer els elements clau del full salarial i efectuar els processos de càlcul i tràmits adequats.\n– Efectuar els procediments relatius a les obligacions amb la seguretat social i hisenda derivats de la relació laboral, complimentant i tramitant correctament tota la documentació.\n– Analitzar les modalitats contractuals i la seva utilització.\n– Conèixer tots els element relacionats amb la gestió de nomines i seguretat social i la seva documentació associada.\n-411Dies -18Hores -29Minuts -6Segons\ndel 18/05/21 al 01/07/21


Dos nens han mort i uns altres dos han resultat ferits després que un home de 31 anys hagi atacat amb un ganivet a diversos estudiants d'una escola del sud-est de la Xina.\nL'home, de 31 anys, va entrar en una escola de primària i va matar dos nens amb un ganivet\nSegons el mitjà Shine, que cita fonts governamentals, un home de 31 anys anomenat Zheng ha entrat en una escola primària a les 07.16 del matí (hora local) i ha atacat diversos estudiants amb l'arma blanca abans de ser detingut per la Policia.\nEls dos estudiants ferits han set traslladats a l'hospital, on reben tractament, encara que les seves lesions no suposen un risc per a les seves vides. Les autoritats locals han obert una investigació per provar d'aclarir les causes dels fets.\nEls atacs en centres escolars són bastant comuns\nEncara que el país asiàtic intenta mantenir sempre una imatge de seguretat, els atacs en centres escolars són bastant comuns. Aquest mateix dimarts es va saber que un professor d'un parvulari de la província central d'Henan havia estat detingut per, suposadament, enverinar 23 nens d'entre 4 i 5 anys.\nAixí mateix, el mes de gener passat una vintena de nens van resultar ferits després que un exempleat de manteniment d'una escola primària de Pequín els ataqués amb un martell. Un dels atacs més greus es va produir l'abril del 2018, quan un jove de 28 anys va matar amb una arma blanca a nou persones i en va ferir unes altres deu en un institut del nord del país.\nEnxampen un conductor temerari amb un ganivet, una destral i un martell


Primàries Barcelona de Jordi Graupera reuneix més de 15.000 signatures i 400 voluntaris ! directe!cat\ndirecte ! a La República. N. 4029. Dijous, 24 de maig de 2018 02:36 h\nPolítica Última actualització Dijous, 19 d'abril de 2018 22:05 h\nPrimàries Barcelona de Jordi Graupera reuneix més de 15.000 signatures i 400 voluntaris\nProposa unes primàries obertes a la ciutadania i en les quals els partits independentistes també hi puguin presentar els seus candidats i propostes\nLa proposta de Jordi Graupera, dur a terme unes primàries per Barcelona de cara a les eleccions municipals de maig del 2019, ja suma més de 15.000 signatures al web primaries.barcelona, on hi ha el comptador actualitzat.\najuntament de barcelona, Jordi Graupera, Municipals 2019, Primàries Barcelona\nLluny encara de les 30.000 demanades\nAquestes primàries, obertes a la participació de tota la ciutadania i en la que tothom s'hi podria presentar, servirien també, segons Graupera per "triar i esmolar idees de ciutat". Això inclouria per tant la possibilitat que els partits hi presentessin també els seus respectius candidats i propostes.\nLa iniciativa, que es va presentar fa un mes -el passat 20 de març- al Teatre Victòria (de 1200 localitats) en dues sessions per tal d’encabir tot el públic assistent, també ha rebut la inscripció de més de 400 voluntaris que s’han ofert a treballar-hi per fer-la possible.\nUnitat independentista per garantir un alcalde independentista a la capital de la república\nL'objectiu d'aquesta conjunció ciutadana, que encara no té un mes de vida, és convèncer l'independentisme que cal dur a terme una votació per escollir el millor candidat d’entre aquells que tenen un mínim comú denominador d’idees. “Un candidat que no pugui guanyar unes primàries dins del sobiranisme tampoc no pot guanyar unes eleccions fora del sobiranisme. Quin candidat no voldria tota la força del sobiranisme al seu costat?”, assegura Graupera.\nTant és així que, més enllà de candidatures i partits, aquesta iniciativa busca unir tota la força del sobiranisme i garantir la pluralitat, al mateix temps que s'incentiva la participació de nous actors polítics.\nLa proposta de primàries és, segons Jordi Graupera una oportunitat per crear els fonaments d'una nova cultura política a la ciutat i al país, basada en mecanismes de participació ciutadana, on es puguin presentar idees lliures no lligades necessàriament a partits. En aquest sentit actualment compta amb un grup de professionals de diferents àmbits i sectors que vol oferir propostes concretes sobre urbanisme, habitatge, comerç, indústria, turisme, coneixement, educació, mercat laboral, cultura i un llarg etcètera. Durant aquestes setmanes, Graupera s’ha reunit amb diverses personalitats del món de la cultura, l’urbanisme, i l’economia per tal d’anar estenent la necessitat d’obrir el debat polític als espais fora dels partits.\nGarantir una victòria republicana\nEl fet de dur a terme el projecte de primàries permetria presentar a la ciutat de Barcelona una oferta única, tant en vàlua personal dels membres de la candidatura resultant, com en continguts, idees i propostes. Graupera argumenta que la candidatura sobiranista que sorgeixi de les primàries serà essencial per evitar tant que Colau revalidi el mandat com que Ciutadans pugui guanyar les municipals del 2019. Els resultats electorals de les darreres vegades que els barcelonins han estat cridats a les urnes, incloent l'1 d'Octubre, mostren que "els votants sobiranistes units guanyarien les eleccions, però separats, atesa la llei electoral municipal que, a diferència del Parlament, prima el guanyador encara que no tingui majoria, les podrien guanyar Bec o C's per un sol vot. (veure gràfic)\nArribar a les 30.000 signatures\nEl grup impulsor de les primàries té com a objectiu immediat recollir les 30.000 signatures prefixades per, a continuació, començar a consensuar el procés de les Primàries. Així com marcar les passes següents de cara a la configuració de la proposta sobiranista unitària que concorri finalment a les eleccions del maig de 2019.\nL'efecte Graupera s'escampa: proposen un front comú republicà a Reus 03.04.2018.\nEl mitjà de comunicació públic municipal Betevé s'inventa que Graupera es presenta pel PDeCAT 20.03.2018.\nGraupera sacseja la cursa electoral a Barcelona 20.03.2018.\n[Vídeo] Domènech ha de rectificar en acusar una possible candidatura de Graupera de néixer per un ''propòsit trist'' 19.03.2018.\nJordi Graupera prepara el salt a l'alcaldia de Barcelona 09.03.2018.\nJordi Graupera diu que Colau pot acabar encapçalant un partit “indistingible de Ciutadans” 04.02.2017.\nGraupera destapa els objectius ocults del “sainet” dels de Xavier Domènech al Congrés 20.07.2016.\n20 d'abril de 2018, 16.54 h\nSorprenent que sempre...sempre i desde l'entorn del món convergent de tota la vida és promoguin, candidatures i projectes "unitaris", per tal de no perdre ells, les seves poltrones.\nSorprenent i curiós que sempre aquestes iniciatives vagin dirigides a desqualificar els altres partits i projectes independentistes i principalment per afeblir a ERC i la seva candidatura municipal per Barcelona.\n20 d'abril de 2018, 15.29 h\nJa hem signat a Primaries.Barcelona.\nSort Graupera, ets un dels millors candidats.\n20 d'abril de 2018, 07.31 h\nGraupera, jo un incondicional. Digues el que necessites.....\ngraupera pel mas Les Roures\n20 d'abril de 2018, 01.46 h\nMireu si en són d'unitaristes que ja comencen dient que aspiren a absorvir ERC (però no la CUP) a la seva proposta. Fa olor de pedetac.


Telefonia IP - Centaletes Virtuals VeuIP\nSolucions Avançades en Telefonia IP\nVozTelecom és l'operador capdavanter d'aplicacions de telefonia IP. La companyia ha desenvolupat mecanismes tecnològics que li permeten oferir un servei de telefonia d'alta qualitat, suportat a través d'una xarxa pública com a Internet\nA través de la seva exclusiva plataforma tecnològica i la seva xarxa pròpia IP interconnectada, la companyia ofereix, amb total garantia de qualitat, serveis que permeten als professionals i les pimes accedir als beneficis de la telefonia *VoIP. *VozTelecom acumula una gran experiència internacional des de la seva fundació, en 2003, amb presència en diversos països d'Europa i Llatinoamèrica com Alemanya, Bèlgica, Mèxic, Xile, Brasil o Colòmbia.\nVozTelecom ha guanyat durant 2 anys consecutius el premi internacional al millor servei de Telefonia IP de l'any (2007 i 2008).\n5 motius per canviar a VozTelecom\nGarantia d'un Líder: Un operador de Telefonia IP especialitzat en Empreses, capdavantera a Espanya i amb l'aval de més de 20.000 clients.\nGarantia d'Estalvi: Amb les Tarifes Planes Totals, la seva empresa s'estalvia fins a un 50% en les seves despeses de comunicacions.\nGarantia de Qualitat del Servei: Garanteix un servei de màxima qualitat assegurat per contracte i si no queda satisfet, li retorna la primera quota de servei.\nGarantia de Transparència: Tots els serveis s'ofereixen sense permanència contractual mínima, sense lletra petita i sense sorpreses.\nGarantia de Proximitat: Amb un servei de gratuït de suport, eficaç i professional, que l'atendrà en cas d'avaria, l'escoltarà i aportarà solucions als seus problemes.


5Confusió amb altres espècies\n8,4 g (pes adult)\nEl raspinell o pica-soques (Certhia brachydactyla) és un ocell petit i força comú que viu en ambients forestals d'Europa.\nNecessiten arbres vells perquè fan el niu en les cavitats que en deixa l'escorça. Les omplen d'herbes seques i folren el conjunt amb plomes, llana i bocins d'escorça. A l'abril-maig la femella pon 4 o 5 ous que han de ser covats durant 15 dies, més o menys els mateixos que transcorren abans que els petits no deixin el cau. Els novells són alimentats per tots dos pares, els quals tenen el curiós costum de recórrer els arbres fent unes espirals ascendents. La segona posta d'ous es d'agost a octubre i posen el mateix nombre d'ous.\nAl Penedès es coneix com a rapasoques.\n↑ «Altre nom penedesenc de l’ocell conegut com a raspinell (Certhia brachydactyla).». Institut d'Estudis Penedesencs.\nADW AnimalBase BOLD BioLib BirdLife Dyntaxa EB FE GBIF IN ITIS NCBI TSA Xeno-canto\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Raspinell_comú&oldid=30183463»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 14 maig 2022 a les 14:06.


Piqué admet que "cal guanyar una lliga de nou que ja semblava guanyada"\n2 min. Barcelona 30/04/2016 23:05\n651x366 Luis Enrique durant el Betis-Barça / EFE Luis Enrique durant el Betis-Barça / EFE\nLuis Enrique s'ha mostrat satisfet pel triomf dels seus homes al camp del Betis, i ha afirmat que "m'han agradat els meus homes durant els 90 minuts". L'asturià, però, ha dit que "ha estat un partit en tot moment sota control, en unes circumstàncies difícils, ja que el camp estava sec". "Crec que els ha perjudicat més a ells. Potser Westermann hauria arribat abans a la pilota en la jugada de la vermella. El camp sec ens ha ajudat una mica. No s'ha patit, però costa atacar una defensa tan tancada".\nLuis Enrique ha dedicat el triomf a Manel Vich, "l''speaker' que ens ha acompanyat tants anys", i s'ha mostrat segur que la pròxima jornada, contra l'Espanyol, "l'estadi estarà ple i tothom botarà per animar l'equip". L'asturià, preguntat pel joc de l'equip, ha deixat clar que "hem acostumat malament la gent, ja no recordeu com és el futbol competitiu. No sembla tan fàcil. Estic supersatisfet. Aquests partits es poden complicar, però hem defensat a un nivell bestial", i ha afegit abans de marxar que "ja falta menys, ho tenim a prop".\n540x306 Gerard Piqué controla una pilota davant el Betis / EFE Gerard Piqué controla una pilota davant el Betis / EFE\nPiqué: "Curiosament, avui el Betis no ha regat el camp"\nCal guanyar tots els partits, dependrà de nosaltres. Piqué ha dit que l'equip no està "nerviós" però que "cada partit és diferent, i cal agafar tacte al partit". "El Betis sol regar el camp, però avui curiosament no ho ha fet. Els primers 25 minuts no han estat bons, però de mica en mica s'ha anat millorant i és un triomf just".\n"No penso en les pancartes, guanyar una lliga és prou motivació al derbi"\nGerard Piqué Defensa del Barça\nEl defensa ha admès que "no estem acostumats a jugar un sol cop per setmana, però cal ser positiu, podrem descansar més". Preguntat per l'estat físic, Piqué ha tornat a dir que "és bo, sempre s'acaben els partits jugant millor". Piqué ha advertit que "el derbi serà complicat, ja que ells s'hi juguen no baixar i és un derbi". "No hi ha sensació de revenja per aquell gol de Tamudo, hi una lliga en joc, prou motivació", i ha afegit que "sembla que cal guanyar de nou una lliga que semblava guanyada".


Supervisió i control mitjançant SNMP\nSupervisió i control mitjançant SNMP\nSNMP és un protocol per supervisar i controlar dispositius de comunicació en una xarxa d'acord amb una base de dades d'informació de gestió anomenada MIB. Podeu comprovar la informació d'errors de l'equip i el nombre d'impressions mitjançant un ordinador. L'equip és compatible amb SNMPv1 i SNMPv3, que ofereix funcions de seguretat millorades. Podeu utilitzar qualsevol del dos o tots dos. Configureu cada funció segons el vostre entorn i els vostres objectius.\nSNMPv1 determina el rang de comunicació sobre la base d'informació que es coneix com a nom de comunitat. No obstant això, com els noms de comunitat s'envien a xarxes com a text sense format, poden ser vulnerables a problemes de seguretat. Per garantir la seguretat, invalideu SNMPv1 i utilitzeu SNMPv3.\nSNMPv3 permet implementar la gestió dels dispositius de xarxa amb funcions de seguretat sòlides.\nQuan es pot utilitzar programari de gestió de SNMP, podeu configurar, supervisar i controlar l'equip mitjançant un ordinador. Per obtenir informació detallada, vegeu els manuals d'instruccions del vostre programari.\nConfiguració de SNMPv1/SNMPv3\nPremeu <Preferències> <Xarxa> <Opcions d'SNMP>.\nPremeu <On> a <Usar SNMPv1>.\nSi no utilitzeu SNMPv1, premeu <Off>.\nPremeu <Establir comunitat dedicada>, <Configurar nom de comunitat 1> o <Configurar nom de comunitat 2>.\nLa comunitat exclusiva és una comunitat (grup) preparada per als administradors que utilitzen programari de Canon, com ara iW Management Console. Per utilitzar la comunitat exclusiva, premeu <Establir comunitat dedicada>. Per especificar una comunitat general, premeu <Configurar nom de comunitat 1> o <Configurar nom de comunitat 2>.\nConfigureu la comunitat.\n<Comunitat dedicada>/<Nom de comunitat 1>/<Nom de comunitat 2>\nPer utilitzar la comunitat seleccionada, premeu <On>. Quan no vulgueu utilitzar la comunitat, premeu <Off>.\n<Permís d'accés a MIB>\nPer a cada comunitat, seleccioneu els privilegis d'accés a MIB entre <Lect./Escript.> o <Només lectura>.\n<Nom de comunitat>\nIntroduïu el nom de la comunitat a la qual pertanyeu utilitzant caràcters alfanumèrics. Si seleccioneu <Establir comunitat dedicada>, no podreu configurar un nom de comunitat exclusiu.\nPremeu <On> a <Usar SNMPv3>.\nSi no utilitzeu SNMPv3, premeu <Off>.\nPremeu <Opcions d'administrador>.\nEspecifiqueu les opcions necessàries i premeu <Bé>.\nSi utilitzeu Administrator, establiu l'opció en <On>.\n<Contrasenya de xifratge>\nSi utilitzeu una contrasenya que sigui diferent de la que s'utilitza per a l'autenticació, desseleccioneu <Usar mateixa contrasenya que per l'autenticació>, premeu <Contrasenya de xifratge> i introduïu la contrasenya.\nSi "Administrator" està desactivat, no podeu establir <Opcions d'administrador> (l'opció <Usar administrador> es fixa en <Off>).\nPremeu <Opcions d'usuari> <Desar>.\nIntroduïu un nom d'usuari utilitzant caràcters alfanumèrics.\nNo podeu utilitzar els caràcters "Administrator" per desar un nom d'usuari. Si voleu utilitzar els caràcters "Administrator", heu d'establir <Usar administrador> com a <Off> sota <Opcions d'administrador>.\nSeleccioneu els privilegis d'accés a MIB entre <Lect./Escript.> o <Només lectura>.\nEstabliu una combinació d'autenticació i xifratge. Seleccioneu <Aut. sí/Xifratge sí>, <Aut. sí/Xifratge no>, o <Aut. no/Xifratge no>.\nSeleccioneu MD5, SHA1, o SHA2 segons el vostre entorn. Per SHA2, selecciona entre quatre longituds de hash (224 bits, 256 bits, 384 bits, o 512 bits).\nIntroduïu una contrasenya per utilitzar-la per a l'autenticació. Quan s'introdueixi la contrasenya, apareixerà <Confirmar> per confirmar-la. Torneu a introduir la contrasenya.\n<Algorisme de xifratge>\nSeleccioneu <DES> o <AES> segons el vostre entorn.\nIntroduïu una contrasenya per utilitzar-la per al xifratge. Quan s'introdueixi la contrasenya, apareixerà <Confirmar> per confirmar-la. Torneu a introduir la contrasenya.\nConfigureu les opcions de <Recuperar inf. gestió impressora de l'amfitrió>.\nSi establiu l'opció en <On>, podeu obtenir periòdicament informació de gestió de la impressora, com ara el protocol d'impressió, d'un ordinador de la xarxa utilitzant SNMP.\nConfigureu les opcions de <Rebutjar paquets SNMP en el mode repòs>.\nNo es poden rebre dades SNMP si l'equip està en mode repòs.\nSi establiu l'opció en <On>, pot ser que no pugueu accedir a l'equip des del programari de Canon (iW series) o des d'aplicacions que utilitzin el protocol SNMP.\nSi utilitzeu SNMPv1 i SNMPv3 en combinació, es recomana establir els privilegis d'accés a MIB per a SNMPv1 com a <Només lectura>. Si establiu <Lect./Escript.>, es podran portar a terme gairebé totes les operacions de l'equip i les funcions de seguretat sòlides de SNMPv3 no estaran actives. Els privilegis d'accés a MIB es poden establir en SNMPv1 o SNMPv3. A SNMPv3, els podeu establir per a cada usuari.\n> Configuració > Configuració de l'entorn de xarxa > Adaptació a l'entorn de xarxa > Supervisió i control mitjançant SNMP


Animació al Cerdanya EcoResort. Diversió assegurada!Animació al Cerdanya EcoResort. Diversió assegurada!\nInici > Instal·lacions i serveis > Activitats organitzades > Animació\nHo tenim tot preparat per passar-ho genial!\nAl Cerdanya EcoResort tenim molt clar que la diversió i l’aprenentatge són dos elements indispensables a la nostra vida! Per aquest motiu tenim preparades un ampli ventall d’activitats, tallers i jocs per a petits (i no tan petits)!\nAprofita el temps d’estada passant-ho bé i aprenent coses noves. Els nostres monitors entusiasmats s’encarreguen de que t’ho passis d’allò més bé!\nQuè tenim preparat?\nTorneig 24h de futbol\nTaller de pintar cares\nTarda de jocs al jardí\nBillars i fútbolins\nJoc de la cua\nJoc del cementiri\nJocs de relleus\nFestes temàtiques de nits d’estiu\nI molt més! Consulta el nostre calendari per a més informació!


La CUP demanarà al ple un protocol contra els abusos sexuals durant la Festa Major | NacióManresa\nper Redacció , 12 de juny de 2017 a les 15:38 |\nLa CUP presenta una moció per eliminar els assetjaments sexuals durant la Festa Major | Àlex Gómez Ribera\nLa CUP Manresa ha fet públiques les tres mocions que presentarà al ple municipal del proper dijous dia 15 de juny. Es tracta de tres proposicions que tracten problemàtiques ben diferents, des de la lluita per les remunicipalitzacions fins a l'elaboració d'un protocol contra les agressions masclistes en àmbits de festa, passant per exigir el suport de l'ajuntament a les treballadores d'Unipost.\nLa primera moció cupaire demana una Festa Major lliure d'agressions, abusos i assetjaments sexuals, amb la intenció d'aconseguir una intervenció integral basada en la prevenció, detecció, atenció i recuperació, tal i com es va desenvolupar en la passada Festa Major Alternativa. Amb la moció la CUP vol que a la propera Festa Major es facin diverses actuacions complementàries a les previstes en l'àmbit de les agressions, com per exemple retransmetre falques, distribuir cartells i pancartes, detectar i il·luminar "punts calents" o obligar els treballadors i treballadores de les barres a fer un curs sobre com tractar les agressions. Finalment, la moció demana la creació de carpes "amb l'objectiu d'oferir informació, de caire preventiu, a les i als joves que s'hi adrecessin sobre les violències masclistes, i atendre situacions d'assetjament sexual i agressions sexistes en un context d'oci nocturn".\nLa segona demana que l'ajuntament es posicioni en contra dels pressupostos generals de l'Estat per a l'any 2017, i molt especialment contra la disposició addicional vint-i-setena, que posa encara més obstacles a la remunicipalització de serveis públics, una de les banderes de la lluita municipal de la CUP. Els cupaires consideren que el govern espanyol s'ha entossudit en posar entrebancs als processos de municipalització de serveis als ajuntaments, i ara el ministeri encapçalat per Cristóbal Montoro ha introduït noves dificultats per evitar que els consistoris puguin subrogar la plantilla de les empreses concessionàries. Per aquest motiu, la moció de la CUP demana que el consistori manifesti "l'oposició a la llei Montoro i a la constant agressió contra l'autonomia local i les obligacions imposades als ajuntaments orientades a privatitzar les seves funcions", així com que s'eliminin "totes les traves que impedeixen la remunicipalizació dels serveis públics locals". Segons la CUP, l'objectiu de la moció és denunciar que el PP vol seguir garantint que funcioni el "capitalisme d'amiguets" que durant les darreres dècades ha permès que els grans partits i els seus còmplices empresarials es reparteixin els beneficis d'uns serveis que haurien de revertir en totes les ciutadanes.\nFinalment, la CUP incideix en un problema laboral que la ciutat arrossega des de fa temps, i que afecta directament a l'ajuntament. Es tracta del conflicte entre l'empresa Unipost (responsable de bona part de la correspondència municipal) i les seves treballadores, que han denunciat reiteradament els endarreriments a l'hora de cobrar els salaris establerts per conveni. La moció assegura que que les treballadores d'Unipost tenen constants problemes de pagament per part de l'empresa, i que actualment, se'ls deu el 60% de la paga de l'estiu de 2016 i tota la paga de Nadal, a més a més dels retards constants en el pagaments de les mensualitats. La CUP entén que "és obligació d'aquest i de tots els ajuntaments vetllar pel compliment de la legislació laboral, i pel respecte als drets laborals de totes les persones que treballen, directa o indirectament, pel consistori", i en conseqüència demana que l'ajuntament manifesti el seu suport a la lluita de les treballadores. A més, els cupaires proposen que l'ajuntament estudiï "quines són les clàusules més adients per assegurar que l'empresa guanyadora del nou contracte respecti la totalitat dels drets laborals de les treballadores del servei", i al mateix temps estudiï "quina és la millor manera d'assegurar que, en cas que aquestes clàusules no siguin respectades, l'ajuntament pugui penalitzar l'empresa concessionària".\nFesta Major i FMA Manresa 2017, Política, Uniport, pressupostos estat, Ple Manresa, agressions sexuals\nLes femellistes son perilloses i n'hi ha més que masclistes\nPer Anònim el 13 de juny de 2017 a les 19:40\nDepassada feu un protocol per penalitzar les denuncies falses per assetjament, maltractament, etc. I si considereu que qualsevol agressió a una dona (un cop, una bufetada, una empenta) és agressió "masclista" quan és la dona que ho fa (que no son poques però ells MAI ho denuncien) dieu agressió femellista i que també estigui al protocol.\no a l'inreves\nPer Anònim el 13 de juny de 2017 a les 06:29\no poder com que no se les miren, han de cridar l'atencio amb aquestes xorrades. tenen un problema amb el sexe tots aquests de les CUP, formació per mastaurbar-se, protocol de violacions, llei antiespatarrament...deixeu el YOUPORN que ja desvarieu. I despres van de progres...quin niñatus!!!\nPer Anònim el 12 de juny de 2017 a les 18:13\nEl problema és que per aquesta gent, mirar dos segons a una dona ja és una violació.


Un 83,9% de l’alumnat va obtenir el títol d’ESO a Balears\nEl conseller d'Educació ha donat les dades corresponents al curs 2016-2017\n6 min. 17/01/2018 14:16\n651x366 D'esquerra a dreta: Morante, March i Moyà. D'esquerra a dreta: Morante, March i Moyà.\nEl conseller d’Educació i Universitat, Martí March, acompanyat pel director general de Planificació, Ordenació i Centres, Antoni Morante, i el director de l’Institut d’Avaluació i Qualitat del Sistema Educatiu (IAQSE), Pere Moyà, han presentat avui els resultats acadèmics de Secundària i Batxillerat corresponents al curs 2016-2017. Quant a l’històric de resultats s’observa que a les Illes Balears continua la tendència positiva apropant-se cada vegada més a les mitjanes dels resultats de la resta de comunitats autònomes estatals.\nMarch ha volgut destacar que ”hi ha una millora en tots els sentits i que es deu fonamentalment als centres educatius, les famílies i els professors”. March ha afegit que de les dades se n’han d’extreure aplicacions pràctiques i per això ha anunciat accions concretes a 4t d’ESO “a través d’un programa específic i la implantació de 60 docents més” i a l’assignatura de matemàtiques “farem unes jornades específiques en aquesta matèria”.\nPer la seva banda, Antoni Morante, ha destacat que s’han incorporat noves funcionalitats al GESTIB, el programa de gestió de centres educatius, “una web pensada per a famílies que podran seguir tota l’evolució acadèmica dels seus fills, les notes parcials i globals, a més d’altres informacions. Era una demanda de les famílies que volien fer un seguiment més acurat dels resultats dels seus fills”.\nEls indicadors dels resultats d’educació secundària corresponents al curs 2016-2017 mostren que un 83’9% de l’alumnat de 4t d’ESO va obtenir el títol, cosa que suposa 3,4 punts més que en el curs 2011-2012.\nEls resultats del darrer curs escolar 2016-2017, en el cas de Secundària, confirmen, en general, una millora en els resultats acadèmics de 1r, 2n i 3r. Entre els cursos 2011-2012 i 2015-2016 es produeixen increments dels percentatges d’aprovats en totes les matèries estudiades. En el curs 2016-2017, la desaparició dels programes de diversificació curricular amb motiu de l’aplicació de la LOMCE ha provocat un decreixement dels resultats a 4t d’ESO, motivat per la baixada dels resultats dels alumnes procedents de PMAR.\nLa millora dels percentatges d’alumnes que superen les diferents matèries, juntament amb la reducció del nombre d’alumnes repetidors, representen un avanç destacat pel que fa a la lluita contra el fracàs i l’abandonament escolar.\nL’anàlisi de les dades de resultats del curs passat mostren una millora dels resultats a totes les àrees de 1r a 3r d’ESO quan es comparen amb els resultats del darrer curs de la legislatura anterior 2014-2015. Així l'anglès puja entre un 0,7 i 2,2 punts segons el curs; les matemàtiques entre un 2,5 i 4,2 punts; el català, entre un 1,7 i 2,9 punts; el castellà entre 1,1 i 2,9 punts; les ciències socials, geografia i història, entre 0’8 i 1’9 punts segons el curs. Ciències de la naturalesa, biologia i geologia i física i química són les úniques àrees que en segons quins cursos presenten valors negatius, de menys 0’7 a un 4’5 positiu segons el curs.\nL’impacte de la LOMCE a 4t d’ESO\nLa valoració de 4t d’ESO s’ha de fer tenint en compte l’impacte dels Programes de Millora de l’Aprenentatge i el Rendiment (PMAR) substitutoris dels Programes de Diversificació Curricular (PDC), adreçats a l’alumnat amb trajectòries de fracàs escolars i risc d’abandonament. Els PMAR es varen implantar a 3r d’ESO el curs 2015/16 en el marc de la LOMCE, completant-se a 2n i 3r el curs 2016/17. Una diferència significativa amb el model de diversificació curricular anterior rau en el fet que els seus participants no poden obtenir el graduat en l’ESO directament, ja que han de cursar un 4t d’ESO ordinari. Els alumnes que s’incorporaven al PDC, ho feien a 3r i a 4t d’ESO, mentre que els que s’incorporen a PMAR ho fan a 2n i a 3r de l’etapa.\nL’estudi que ha fet l’IAQSE mostra que un 70’9% dels alumnes que el curs 2015-2016 participaren al PMAR titularen a 4t d’ESO el 2016-2017, cosa que suposa un 17’4% menys que els que titularen, 2015/16, procedents dels programes de diversificació curricular (PDC), que era del 88’3%.\nLa Conselleria ha elaborat un Programa de Reforç de l’Aprenentatge (PRAQ) per a 4t d’ESO que s’aplicarà a partir del curs 2018-2019 amb l’objectiu de reduir l’impacte de la LOMCE pel que fa als alumnes que cursen PMAR. Aquest programa permetrà el tractament globalitzat –per àmbits– de les matèries. L’aplicació d’aquest programa suposarà la incorporació de 60 professors entre els centres públics i concertats.\nLa millora en matemàtiques\nTot i que en matemàtiques en general s’ha produït una millora, aquesta no és tan pronunciada com a la resta de matèries. Fins i tot a 4t d’ESO s’observa una petita baixada en els resultats.\nEls resultats baixos en matemàtiques en relació a les altres matèries són comuns a tot l’estat espanyol i en el cas de Balears tots els estudis mostren també aquesta situació (avaluacions de diagnòstic, PISA,...). Amb aquest motiu la Conselleria d’Educació i Universitat ha decidit a través dels departaments de planificació, de formació del professorat,i d’Inspecció Educativa i l’incorporació d’una serie d’experts en la matèria per emprendre un seguit de mesures per a la millora de l’ensenyament/aprenentatge de les matemàtiques que impliquin a més dels departaments didàctics de matemàtiques a tot el professorat que imparteix la matèria.\nReduir la repetició també a Secundària\nDe l’anàlisi de l’evolució de les repeticions dins l’etapa d’ESO al llarg del període comprès entre els anys 2011 i 2017, se’n desprèn que el nombre de repetidors ha disminuït de manera significativa.\nEn el curs 2016-2017, un 83,9% de l’alumnat de les Illes Balears va obtenir el títol de graduat en Educació Secundària Obligatòria, un percentatge que supera en 3,4 punts el resultat de la titulació del curs 2011-2012. A Menorca els resultats de la titulació varen arribar al 87,3%.\nUn 61,9% de l’alumnat que es titula ho fa als 16 anys (edat teòrica de finalització de l’etapa) i un 22%, amb més de 16 anys. D’altra banda, només un 35,8% de l’alumnat estranger aconsegueix titular-se en finalitzar l’escolarització obligatòria, amb 16 anys, sense haver repetit cap curs.\nSegons els indicadors de resultats del 2016-2017 la matriculació a Batxillerat està estabilitzada els darrers anys. Un 90% dels alumnes opten pel batxillerat ordinari i un 10% per la modalitat a distància. Per una altra banda, un 50% de l’alumnat opta pel batxillerat d’humanitats, un 41% pel científic i un 9% per l’artístic.\nHi ha una millora global quant a la promoció i titulació d’alumnat entre primer i segon de Batxillerat des del curs 2011-2012 de 7 punts.\nDestaca, en especial, la titulació de l’alumnat de batxillerat artístic, que el curs 2016-2017 és un 13% superior que el nombre de titulats del curs anterior.