associació harmonia . salut i bellesa naturals per gaudir la vida\nCuida’t i gaudeix la vida en tota la seva bellesa.\nHarmonia és una associació sense afany de lucre que neix de la convicció que la salut i la bellesa son atributs inherents a la persona.\nPer tant no són una capa de vernís que ens cobreix ; no es quelcom que s’afegeix per ésser acceptables, es part de la nostra natura.\nEn conseqüència l’anhel de salut i bellesa es un impuls innat. La expressió natural del jo dotat de poder a través del amor.\nEs per això que quan tots els nivells de la nostra existència , des de la manera de menjar,i dormir fins a la manera de pensar i jugar, estan d’acord amb els nostres patrons innats de energia , vivim d’acord a la nostra constitució. No hi ha mes gran plaer que el que se’n deriva d’aquesta harmonia del ser.\nPer tan el nostre objectiu es trobar aquest equilibri i investigar la manera de mantenir-lo per poder romandre sans . Des de aquest esperit d’investigació trobarem el camì cap a la gracia i la felicitat, font de total bellesa.\nFinalment t’animem a participar en els nostres tallers i teràpies individualitsades. Consulta els Actes Programats. Endinsa’t en la harmonia i la bellesa del Montseny , estigues a casa nostra el temps necessari per guarir la teva salut i prendre consciència del moment vital en que et trobes.\nCarrer Fluvia 7 Can PuigdemirVallgorguina- BARCELONAEspaña08471\nPhone: 609957905-647812315Email: info@terapiareiki.eu\nMIMA’T I GAUDEIX\nPREN EL TEMPS NECESSARI PER GUARIR LA TEVA SALUT. POSSA-HI TOTA LA TEVA CONSCIENCIA.


Comprar domini .ENG.PRO a Catalunya | Dominis lliures\nCercar dominis .eng.pro\nDisponibilitat i preu de dominis .eng.pro\nMitjançant aquesta utilitat podràs comparar el preu dels dominis d'internet .eng.pro i comprovar si nom de domini web que necessites es trova lliure o ja ha estat registrat prèviament per una altra persona, entitat o empresa. Si desafortunadament el domini ja ha estat registrat podràs realitzar un whois per conèixer les seves dades de registre, o també el podràs visitar directament per comprovar si està en línia.\n2.- En principi, si es tracta d'un lloc web d'empresa, hauries de comprovar si el nom de la marca està lliure. Per exemple, si vens rentadores MarcaX, sempre serà millor comprar el domini MarcaX.eng.pro en lloc rentadoresbones.eng.pro. Si no és possible, hauries de buscar un nom de domini que tingui implícita la paraula que millor representi l'activitat del teu lloc. En aquest cas, podríem triar rentadoresMarcaX.eng.pro\n3.- És essencial que el nom de domini sigui fàcil de recordar. Per això, procura utilitzar un nom de domini curt, amb paraules bensonants i que contingui alguna keyword (paraula clau) rellevant. Però evita sempre donar-li caràcter d'eslògan, ja que els dominis tipus lamillorwebderentadores.eng.pro, encara que sembli el contrari, avui ofereixen poca credibilitat i transparència de cara a l'usuari. Evita també l'ús del guió (-), pot donar lloc a confusió a l'hora de transmetre'l verbalment.


Els propers dies 5 i 6 de juny, el recinte de Montjuïc de Fira de Barcelona tornarà a convertir-se en la capital de l'emprenedoria gràcies al BizBarcelona, l’esdeveniment que reuneix les solucions per a la creació, el creixement i la internacionalització d’empreses i projectes empresarials.\nAquest any, al igual que la darrera edició, el Col·legi estarà present al BizBarcelona de la mà de “La Intercol·legial”. Com ja sabeu, el nostre Col·legi és membre de la Junta Directiva de l’Associació Intercol·legial de Col·legis Professionals de Catalunya, una entitat que agrupa prop de 100 col·legis professionals catalans amb més de 100.000 col·legiats de diferents sectors. La Intercol·legial, que va néixer per reforçar la presencia social dels col·legis professionals, serà present els dies 5 i 6 de juny al Saló de l’emprenedor BizBarcelona.\nCom a novetat, aquest any es celebra la primera edició dels “Premis de la Intercol·legial”. L’Associació Intercol·legial ha escollit a l’advocat Miquel Roca i al periodista Jordi Basté com a guanyadors de la primera edició dels premis de l’entitat. Amb aquests guardons, la Intercol·legial vol fer un reconeixement públic a persones que han defensat les professions col·legiades. L’acte de lliurament, al que assistiran membres de Junta dels diferents col·legis membres i diverses autoritats, es realitzarà el dia 6 de juny a la tarda.\nEls col·legiats que vulguin, poden sol·licitar l’accés gratuït al BizBarcelona, on podran visitar l’espai i participar en les conferències i activitats que s’ofereixen. Si vols assistir-hi envia’ns la teva sol·licitud a rfernandez@gestors.cat (Rosa Fernández) abans del 27 de maig.


Avis i Àvies, primera concentració enmig de la campanya electoral - Revista Cambrils\nPublicat el Dijous, 16 de maig de 2019 10:58h\nEls Avis i Àvies en un moment del recorregut habitual, a l'entrada del carrer de l'Hospital | Lluís Rovira i Barenys\nAhir va ser la primera concentració setmanal dels Avis i Àvies que coincideix en plena campanya electoral per a les Eleccions Municipals del proper 26 de maig. I es va notar força. Primer per la presència de gent de diferents candidatures independentistes a la concentració de la plaça de la Vila. I en segon lloc, per la presència de les parades dels diferents partits que, aprofitant el dia de mercadet setmanal, havien muntat les seves carpes just a la part sud del mercadet. Així doncs, a la cantonada del carrer de l'Hospital i fins un tram avall del passeig la Salle es distribuïen la major part de parades dels partits mentre que la d'ERC es situava a la mateixa plaça de la Vila.\nAmb tot aquest dispositiu recordant els propers comicis, els Avis i Àvies van iniciar la concentració setmanal amb el cant de l'Estaca i, tot seguit, iniciant el recorregut cap el carrer de Gimbernat, passeig d'Albert, carrer de l'Hospital i, de nou, a la plaça de la Vila. Durant el recorregut es van fer sentir els crits habituals amb alguna nova incorporació referida al judici que s'està celebrant al Suprem contra els presos polítics i, també, algun crit dedicat al jutge Marchena. La concentració setmanal es va tancar, com sempre, amb el cant dels Segadors.


Només el Júnior del CB Palafolls aconsegueix la victòria aquest cap de setmana\nTres equips del bàsquet palafollenc disputaven partits aquest cap de setmana. Un era el Sènior A maculí, que rebia ahir diumenge al Blanes al Palauet. Els visitants van ser capaços de dominar el partit en tot moment, i van acabar guanyant per 49 a 70.\nPer la seva banda, l’equip Júnior masculí va ser l’únic que va aconseguir bons resultats aquest passat cap de setmana, imposant-se 57 a 38 al Vilassar de Mar després de dominar tots els períodes del partit.\nD’altra banda, l’equip Infantil masculí va perdre per 58 a 8 contra el CB Lliçà de Vall.\nArticle anteriorBlanes renova el vot de vila del 1795 al Santuari del Vilar\nArticle següentJornada complicada pels equips de futbol palafollencs


Mishima, un dels grups catalans amb més seguidors\nMishima, un dels grups catalans amb més seguidors del moment, serà al Clap el divendres 11 d’abril però no ho farà oferint un concert normal i corrent. El grup que lidera David Carabén acaba de presentar un nou disc titulat ‘L’ànsia que cura’ i farà una estada d’una setmana a la sala mataronina per preparar la gira d’estrena. De “regal” pels aficionats mataronins i habituals del Clap oferiran un assaig general en obert del seu nou directe de manera que el maresmenc serà el primer públic en conèixer com sonen en viu les noves cançons del quintet. Les entrades valen 10 euros.\nUna de les noves cançons de Mishima\nDesprés d’un període marcat sobretot pel Músiques Tranquil·les, la programació de la Casa de la Música depara no només la sorpresa de l’assaig en obert de Mishima sinó també un altre concert de D’Callaos el 26 d’abril. L’altra gran novetat que es coneix, també, serà el concert del 10 de maig a càrrec de La Raíz, un grup que està exhaurint entrades a tot arreu on porta el seu ‘Jilgueros Tour’ amb el seu reggae, hip hop i ska barrejats amb rock. El grup del moment a nivell estatal pel que fa a música festiva.\nLa Raíz serà al Clap el 10 de maig


Els Mossos es comprometen a exigir la DUN als venedors per frenar els robatoris de garrofes al Perelló | NacióTarragona\nUna cinquantena de vehicles marxen per protestar contra l'onada de sostraccions i l'agressió a un pagès dilluns\nper Aguaita.cat, El Perelló | 27 d'agost de 2020 a les 09:06 |\nEls Mossos es comprometen a exigir la DUN als venedors per frenar els robatoris de garrofes al Perelló | Cedida\nEls Mossos d'Esquadra s'han compromès a requerir la DUN, la declaració única de la producció agrària, els venedors de garrofes i productes agrícoles per evitar robatoris al camp. És la resposta a la mobilització dels pagesos de la població del Perelló (Baix Ebre), que des de fa dies pateixen una prematura onada de sostraccions.\nDesprés d'anys de collites minvades per la sequera, enguany es preveu una producció normal i, d'entrada, els preus són alts. Però molts productors han d'anticipar la recol·lecció per evitar robatoris. L'ambient al poble és tens després que dilluns un pagès del poble patís una agressió a l'entrada d'un magatzem on es compra fruit. Aquest dimecres a la tarda han protestat amb una marxa d'uns 50 tractors i vehicles.\nDesprés d'una setmana amb diverses reunions a diversos nivells, aquest dimecres a la tarda representants dels productors, dels Mossos d'Esquadra, els Agents Rurals, el sindicat agrari Unió de Pagesos la Cooperativa Agrícola i l'Ajuntament del Perelló s'han reunit per trobar una sortida a la situació creada. Finalment. Segons han explicat a la sortida representants dels agricultors i del consistori, els Mossos s'han compromès a requerir la presentació de la DUN a les persones que volen vendre garrofes als dos magatzems compradors de la població, com a prova per acreditar la propietat lícita del fruit.\nDe moment, i segons ha reconegut l'alcaldessa del Perelló, Maria Cinta Llaó, la seva efectivitat dependrà de la disponibilitat concreta d'efectius dels Mossos que controlin la legalitat que les transaccions que els compradors, molts arribats del Camp de Tarragona, efectuïn en algun dels dos magatzems de compra situats al polígon industrial. "S'haurà de controlar molt bé i demanar també al Departament d'Agricultura que incideixi sobre els compradors de les garrofes, que són els dos magatzems del poble", ha reconegut Llaó, tot assegurant que ja s'han produït converses en aquest sentit amb la Generalitat.\nAquesta era una de les demandes plantejades pel sector agrícola de la població, que durant els últims dies ja ha patit diversos robatoris: l'establiment d'un sistema de traçabilitat dels productes que surtin a la cadena agroalimentària vinculada a l'activitat agrària. "Hi ha zones on quan tu portes les garrofes o qualsevol producte, el comprador et demana la DUN", ha indicat Carlos Sanz, un dels representants de la Unió de Pagesos assistent a la reunió.\nFa anys que els productors d'aquesta població de secà del Baix Ebre no veien arribar als 60 cèntims el quilo el preu de les garrofes just moment que començava la campanya. Les magres perspectives de la collita d'ametlles i d'olives, però, havien convertit aquesta fruita seca en una de les grans esperances a l'hora de salvar l'actual campanya agrícola. Per contra, però, això ha esperonat de forma prematura els robatoris de garrofes. I de retruc, tot plegat ha forçat a molts a anticipar l'inici de la recol·lecció unes setmanes abans del que tenien previst, obligant-los a fer-les caure de l'arbre i esmerçar més esforços.\nLa situació, tot i coneguda anteriorment, "se n'ha anat de mare" enguany, segons reconeix l'alcaldessa. Sorin Ivascu és un dels impulsors de les mobilitzacions. Assegura haver patit ja un robatori de garrofes just en una època en la qual, habitualment, encara queden algunes setmanes per iniciar la recol·lecció. També ha denunciat davant els Mossos que dilluns al vespre va ser agredit per una dotzena de persones quan feia cua per descarregar garrofes a un dels magatzems privats del polígon industrial. Ha passat un dia i mig a l'hospital. Si bé la discussió s'hauria iniciat perquè alguns haurien intentat passar-li davant, situa els fets en el context de la tensió que es viu al poble davant l'arribada massiva de venedors de compradors que, suposadament, venen a descarregar fruit robat.\nTot plegat ha portat més de 150 pagesos i veïns a concentrar-se aquest dimarts a la tarda durant la reunió que representants dels agricultors, cossos de seguretat i consistori han mantingut a l'hotel d'entitats de la població. A la finalització de la reunió, una cinquantena de cotxes i tractors han desfilat pels principals carrers del poble i han recorregut també el polígon industrial en senyal de protesta.\nSocietat, Robatoris de garrofes, Mossoss d'Esquadra, garrofes, El Perelló


DE BOCA A ORELLA: Educarte al CEIP Tarrazona\nEducarte al CEIP Tarrazona\nAquest divendres a les 11:00 hores els xiquets i xiquetes del CEIP Mestre Tarrazona del Port de Sagunt presentaran una mostra del treball creatiu que han desenvolupat amb les seues mestres, sota la direcció dels creadors de Teatres de la llum. L'experiència està emmarcada dins del PROJECTE EDUCARTE en el qual ha participat aquest col·legi al llarg de tot aquest curs.\nSetmana a setmana els xiquets i xiquetes han anat aprenent la gramàtica de la llum, és a dir que han aprés a dominar uns codis estètics i els principis de la creativitat a partir de l'experimentació amb la llum projectada, les ombres i els efectes rítmics suggerits per les músiques que acompayaven a les improvisacions. Per tal que el treball fos més productiu, les seues mestres han rebut una formació prèvia que les ha permés acompanyar en tot moment els processos de creació: la pluja d'idees i la recerca per experimentació inicial, la fixació d'un tema per desenvolupar el fil conductor de les improvisacions (que en aquest cas han estat les pors) i finalment, la fixació dels esquetxos que seran la base de l'espectacle que mostraran als seus companys.\nEl tema dels monstres i els somnis ens va semblar molt pertinent perquè ens permetia analitzar el tema de la por al desconegut. Aquesta mena de fantasmes es plasmaren es siluetes que després els xiquets i xiquetes han sabut guiar en la foscor i les ombres.\nAmb tot, aquesta mostra no es planteja com un espectacle a l'ús (amb protagonistes i representacions estelars) sinó que es remarquen especialment els procesos de creació de tots i cadascun dels xiquets que han participat. Podríem dir que és una representació coral on l'aportació de cada xiquet, la investigació sobre les pròpies pors i la recerca de solucions es mostrarà d'una manera creativa.\nPublicado por antoninavarro en 26.5.11\nEtiquetas: cefire_sagunt, ceip_tarrazona, educarte


David Querol serà la imatge de la Ganxet Pintxo\nQuerol, en el cartell promocional.\nEl jugador del CF Reus tira molt a la ciutat\nActualitzada 20/10/2016 a les 10:46\nLa Cambra de Comerç de Reus ha volgut pujar un esglaó més en la seva fructífera relació amb el CF Reus Deportiu a l’hora de difondre i promocionar la Ganxet Pintxo. Després de les últimes col·laboracions amb el club roig-i-negre en el marc de la ruta de tapes, en aquesta edició de tardor s’ha apostat per convertir a un dels jugadors del primer equip en la imatge de l’operatiu. Es tracta del davanter David Querol, nascut a Reus el 1989 i format a la pedrera del CE Unió Astorga.\nL’aposta per Querol respon a la voluntat de l’organització de posar en valor els futbolistes de casa que han aconseguit ser un referent a l’equip de la nostra ciutat. Però això en la difusió se’l presenta com un «Ganxet Pinxo de Reus i del Reus».\nLa imatge de Querol amb el logo de la Ganxet Pintxo es podrà veure en els opis publicitaris que a partir de la setmana vinent es col·locaran en diversos punts de la ciutat, i a la Ganxeta, la guia de la ruta de tapes. L’organització també editarà una postal amb aquesta imatge promocional que es podrà aconseguir gratuïtament durant la ruta a la Reus Store, la nova botiga del club, que s’ha obert recentment al centre comercial El Pallol.


ZP ens pren el p�l - Punt de mira - Els blogs d'e-noticies\nVeure el personatge en directe és encara més decebedor que al TN. En directe els seus silencis, els seus lapsus, les seves frases buides mostren encara més el nivell intel·lectual del personatge. Al Telenotícies passa més desapercebut -sobretot si les imatges són cedides pel PSOE, com a la darrera campanya- perquè n'hi ha prou amb el tall de veu. Llevat de la seva última intervenció a la Moncloa perquè això que "compleixo escrupolosament tots els acords amb Catalunya" no s'ho creu ni ell. S'enxampa abans un mentider que un coix que deia la meva àvia, però el problema de Zapatero és que es creu les seves pròpies mentides. Encara recordo una entrevista amb Iñaki Gabilondo a la Cuatro en la que negava que hagués dit allò d'"apoyaré la reforma del Estatuto de Cataluña que apruebe el Parlamento de Cataluña".\nPer això Zapatero està contribuent poderosament a la desafecció de la política. Dic "desafecció" per utilitzar expressament el terme emprat pel president Montilla i parlo de la "política" en general en comptes dels catalans per a no ferir susceptibilitats o que em puguin acusar de catalanista. Però la crisi econòmica la va amagar durant la campanya electoral -ningú se'n recorda, ara?- i ha buidat la caixa de l'Estat amb mesures tan electoralistes com la dels 400 euros.\nVes per on, els 400 euros han beneficiat més de tres milions de catalans per un import total de 1.200 milions d'euros -les dades són del PSC: unes declaracions de la diputada Montserrat Colldeforns del 20 de juny que guardo com una relíquia-. Amb 1.200 milions no n'hi ha prou, però és gairebé una tercera part de la xifra que la Cambra de Barcelona va calcular com a òptima-. I un altre xec electoral -el del nadó- ha significat 1.000 milions més mentre la gent encara fa cua per la Llei de Dependència, un dels projectes estrella de Zapatero, per cert.\nEls blogs d'e-noticies - Punt de mira - ZP ens pren el p�l


Connexió a central receptora d'alarmes (CRA)\nSEPIR SEGURETAT col·labora amb diverses Centrals Receptores que notifiquen puntualment qualsevol incidència en l’estat dels Sistemes de Seguretat dels clients de SEPIR SEGURETAT. D’aquesta manera el Departament Tècnic de SEPIR SEGURETAT pot atendre els seus clients amb rapidesa i bon servei.\nL’actuació de la CRA, en cas d’alarma és:\nRecepció i Gestió de senyals d'alarma\nEl sistemes d'alarma que instal·lem emet senyals d'emergència o de control. En tots dos casos, l'avís es rep automàticament a la CRA (Central Receptora d'Alarmes), es registra i passa a l'ordinador central perquè un operador pugui gestionar-la segons els protocols legals establerts.\nDesprés de la recepció del senyal, i atenent a la normativa vigent, l'operador de la CRA efectua les comprovacions necessàries mitjançant un sistema visual per identificar-la com una emergència real (robatori, atracament, foc, etc.) o falsa alarma (ajudes, avaries, etc.), comunicant les primeres al personal competent i les segones al Departament Tècnic de SEPIR SEGURETAT.\nCada un dels passos queda registrat, i la CRA s'encarrega d'elaborar i lliurar al client un informe amb tots els detalls de l'activitat registrada.


L'home del tanc (en anglès tank man), també anomenat el rebel desconegut (the unknown rebel), és el sobrenom que s'atribuí a un home desconegut que esdevingué internacionalment famós quan fou gravat i fotografiat de peus davant d'una fila de tancs durant la revolta de la plaça de Tiananmen del 1989 a la República Popular de la Xina. La imatge fou captada el 5 de juny per tres fotògrafs com a mínim des dels balcons de l'hotel Beijing, a la plaça Tiananmen: els estatunidencs Jeff Widener, per a l'agència Associated Press (AP), i Charlie Cole, per a la revista Newsweek, i el britànic Stuart Franklin, de Magnum, per a la revista Time. La fotografia de Widener és una de les més reconegudes. Fou presa amb una càmera Nikon i una lent de 300 mil·límetres des d'un balcó situat a 200 metres de l'escena. La nit anterior, el fotògraf havia estat assaltat i agredit per la policia xinesa, la qual va confiscar-li el material captat durant la repressió contra els estudiants. Per aquest motiu, després de prendre aquesta i altres fotografies, va amagar el carret a la cisterna del vàter i no fou trobat, tot i els posteriors registres de l'habitació, i fou més tard enviat a la seva redacció.\nLa fotografia i el metratge de l'home dempeus, sol davant d'una fila de tancs, es van emetre aquella mateixa nit. Fou titular en centenars de diaris i revistes, i el principal titular en molts noticiaris arreu del món. L'abril de 1998, la revista estatunidenca Time va incloure el "rebel desconegut" a la llista de les cent persones més influents del segle xx.\nThe Tiananmen Papers, The Chinese Leadership's Decision to Use Force Against their Own People—In their Own Words, compilat per Zhang Liang, editat per Andrew J. Nathan i Perry Link, amb un pròleg de Orville Schell, Public Affairs, New York, 2001, tapa dura, 514 págines, ISBN 1-58648-012-X Una revisió extensiva i sinopsi dels articles de Tiananmen al diari Foreign Affairs que es pot trobar aquí.\nDiverses fotografies de "l'home del tanc" a l'article "Behind the Scenes: Tank Man of Tiananmen" al web LENS del New York Times\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=L%27home_del_tanc_de_Tiananmen&oldid=19252126»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 28 nov 2017 a les 20:22.


Egèria, la primera autora cristiana | Catalunya Religió\nEgèria, la primera autora cristiana\nPer Catalunya Religió. Dg, 12/09/2021\n(Glòria Barrete –CR) El liturgista Sebastià Janeras imparteix un curs a la Facultat Antoni Gaudí de l’Ateneu Sant Pacià sobre Egèria i el seu itinerari a Terra Santa. Egèria, autora del primer document que tenim sobre la litúrgia de Jerusalem i que, malgrat ser del segle cinquè, escriu amb un estil “molt viu i personal”.\nAl segle quart hi ha un grup de dones, “senyores de bona posició”, que pelegrinen a Terra Santa. Cap d’elles, explica Janeras, escriu les seves vivències, però sí sabem de la seva existència perquè altres autors parlen d’aquestes dones. Egèria, en canvi, sí explica el seu itinerari, el seu viatge a Terra Santa. Explica el pelegrinatge a tots els llocs bíblics i finalitza just abans de tornar cap a casa, anant a Mesopotàmia per veure també els llocs monàstics.\nD’Egèria només es conserva un manuscrit mutilat descobert l’any 1884. Manca, perquè ella mateixa ho indica, el seu viatge a Egipte. “S’ha pogut datar d’ella per diversos elements que va arribar a Jerusalem abans de la Setmana Santa de l’any 381 i que en va marxar el dilluns de Pasqua de l’any 384”. El viatge s’ha pogut reconstruir quasi dia per dia, afirma Sebastià Janeras, i els fa entre l’any 383 i 384. Què passa, doncs, l’any 382? És quan Egèria va a Egipte, “ja que en fa al·lusió dues vegades en el seu text”.\nLa segona part dels textos és la que correspon a la descripció de tota la litúrgia de Jerusalem. “Els oficis qüotidians, l’any litúrgic, la catequesi”. Janeras recorda que Egèria ho descriu amb detall. “Ella ho va viure però està clar que ja seguia una mena de llibre perquè és una descripció molt important que es converteix en el primer document que tenim de la litúrgia de Jerusalem”. Un document que és confirmat pel leccionari armènic de principis del segle Vè i que concorda i completa el d’Egèria. “Ens trobem davant de dues parts molt importants, històricament pel pelegrinatge, però també per l’estil tan viu d’Egèria”.\nUn estil que Sebastià Janeras descriu com a “molt viu i molt personal”. Explica, per exemple, com la gent a la litúrgia de Jerusalem durant la lectura de la Passió es posa a cridar i a plorar, “a fer gemecs i rugits”. Egèria utilitza, doncs, “un llenguatge molt viu i on expressa sovint que ella desitja anar a un lloc per voluntat de Déu”.\nPels llatinistes també és un document molt interessant perquè pertany al llatí tardà i, més concretament, al que se’n diu llatí cristià. “A les universitats al departament de llatí s’estudia Egèria”. Janeras, però, creu que Egèria és una autora per a tothom. “Per a qui vulgui anar a Terra Santa, per exemple, és un manual, un vademècum molt important”.\nDes de 1884 que es va trobar aquest text, Egèria s’ha traduït a vint-i-quatre llengües, i en algunes llengües hi ha també diverses traduccions. “L’última traducció publicada és en búlgar i encara està en perspectiva una altra en georgià”. És una figura, remarca Janeras, “molt estudiada a les universitats de llatí, però també com a dona ha estat estudiada en molts cercles eclesials”. El liturgista cada tres o quatre anys publica una bibliografia existent sobre Egèria. “És realment abundant el que s’escriu sobre Egèria”.\nSebastià Janeras, autor de l’edició catalana sobre Egèria i el seu pelegrinatge editat per l’editorial Bernat Metge, va entrar en contacte amb el text d’Egèria durant els seus estudis de litúrgia. També és autor de l'edició catalana sobre Egèria publicada pel Centre de Pastoral Litúrgica de la qual aquest setembre sortirà la segona edició. “Vaig veure que no hi havia cap traducció catalana i em vaig decidir a publicar-la, una revisió del text llatí i una traducció catalana”. Era l’any 1986. A partir d’aleshores ha anat reseguint tot el que es publica sobre el tema i està en contacte amb gent també interessada.


Els anti-Bolonya i la democràcia – El passat que no passa\nEls anti-Bolonya i la democràcia\nArran del tancament de la Facultat de Geografia i Història a resultes dels incidents que hi van tenir lloc la setmana passada, va encetar-se una debat entre professors sobre què representava aquella decisió. Servidor també va participar-hi perquè em vaig quedar astorat dels arguments que van exhibir alguns professors, contraris a la decisió de la degana, fins al punt de comparar la situació actual amb la franquista, quan els estudiants no tenien cap possibilitat d’expressar la seva opinió si no era mitjançant la protesta radical i, diguem-ho així, alternativa a l’statu quo universitari. La universitat franquista no era, evidentment, democràtica. Ara la universitat, dels departaments a les facultats i al claustre, són fruit de la participació de tots els estaments que la integren: PDI, PAS i estudiants.\nLa diferència entre abans i ara és, doncs, la democràcia. Els que és inacceptable, per tant, és que en un context democràtic com l’actual determinats individus coaccionin l’opinió dels altres amb violència. I això és el que ha estat passant a la Facultat de Geografia i Història des de fa mesos. Com vaig dir en la carta que vaig dirigir a tots els docents, si ens posem a fer una competició sobre quina de les opinions dels estudiants és majoritària, aleshores tindrem un problema, perquè ens caldrà determinar a qui fem cas: als anti-bolonya o als altres. I, és clar, a mà alçada i sense garanties, és difícil de saber quina opinió és més majoritària que una altra. Vejam si ens aclarim: per què són més representatius de la voluntat de la majoria els estudiants que es reuneixen a la porta de la Facultat que els que, dins de l’aula, es queixen de les coaccions que reben per avenir-se a deixar de fer classe? Per què hem de permetre, sense ni immutar-nos, una colla d’impresentables, per molt joves que siguin, estomaquin la senyora de seguretat, que és una treballadora i no la representant de les «forces repressives»? En fi, per què hem de permetre que una minoria es carregui la universitat pública en nom, precisament, de la defensa de la universitat pública?\nLa defensa de la universitat pública passa, en primer lloc, per preservar, cuidar i reivindicar fins i tot els béns mobles. La pasta que ens costa haver de pintar i repintar la Facultat no compta en el balanç negatiu de la defensa del servei públic? Deixar que la seu de la plaça universitat es convertís en un campament ocupa durant quatre mesos a qui afavoreix? I també cal defensar el bé immoble que és el coneixement, el qual, per cert, cada dia està més degradat per culpa del populisme que impera en el món educatiu, incloent-hi l’universitari, que ha confós la necessària intervenció dels alumnes en el disseny del currículum amb el fet que siguin ells els que determinin els itineraris a seguir. És aquí on falla en sentit profund la democràcia, perquè implicar-se, participar en la presa de decisions, no pot comportar mai substituir el principi de representativitat en els òrgans de govern o en les instàncies que han d’aprovar els plans d’estudi, etc.\nPrendre la decisió de tancar la Facultat no és mai una bona solució, però no perquè recordi no se sap què ni èpoques passades, sinó perquè vol dir que la violència ha substituït la democràcia. I aquí, si m’ho permeten els defensors de la minoria violenta estudiantil, la culpa és sempre de l’intolerant i no pas de qui en pateix les conseqüències. Torno a dir-ho, l’aval de la degana per prendre la decisió de tancar la Facultat per tallar en sec l’esclat de violència és, simplement, que el seu poder es basa en la democràcia. No hauria estat molt pitjor que una minoria, que no és avalada per res ni per ningú, s’hi hagués tancat i aleshores l’autoritat acadèmica hagués hagut de cridar els Mossos com va passar a l’edifici del rectorat. És clar que sí. A més, l’ambient de violència que es respirava a la Facultat hauria acabat en un enfrontament entre alumnes, perquè hi ha molta gent, aquella que no surt al diari ni reclama cap titular, que està fins al capdamunt de les coaccions dels nous redemptors i visionaris. L’error del rector de la UB va ser permetre el campament que van organitzar una colla d’estudiants i adlàters a la Universitat i no demanar què i a qui representaven. Perquè és que resulta que els estudiants tenen associacions que també es trien pel sistema convencional d’una persona un vot i no pas a mà alçada. I una altra consideració: per què la degana d’una Facultat, que està sotmesa al control de la Junta, és menys representativa del sentit de justícia i d’autoritat que uns paios reunits espontàniament en una assemblea? Com vaig dir als meus companys, potser és que som nosaltres els que confonem les coses i ens pensem que som en ple franquisme, quan calia reclamar òrgans representatius i democràtics per regir els destins de les universitats. Ara els tenim i si no s’empren és perquè hi ha massa professors que es pensen que la universitat pública està al marge del món democràtic perquè en els concursos de professorat, per exemple, encara hi regnen l’amiguisme i les castes.\nI torno al principi. La democràcia és la línia divisòria entre l’autoritat i l’autoritarisme i això cal que els ho diguem ben clar als populistes que estimulen l’assemblearisme. I que la democràcia decau quan l’autoritat deixa desprotegida a la majoria i a la minoria, però, sobretot, quan permet que la minoria conculqui els drets de la majoria. Quan passa això vol dir que hem caigut en la iniquitat, que és el principi de l’opressió. Personalment, no estic disposat a acceptar-ho de cap manera, en especial perquè quan era jove vaig lluitar pel restabliment de la democràcia i per assegurar la representació estudiantil en els òrgans dels instituts i de les universitats. Per tant, i per contra del que defensen determinats professors a qui agrada viure entre la boira, crec que el diàleg amb els estudiants està ben canalitzat per mitjà dels òrgans on els seus representats també participen, al costat dels professors i del personat d’administració i serveis. Els altres, els de l’assemblea perpètua, es representen a si mateixos. Ja sé que la participació en les votacions estudiantils és escassa, com també ho és en les del professorat, però, la diferència entre les assemblees a la búlgara i eleccions estudiants és que els representants que surten de les urnes han de donar explicacions dels seus actes i actuar segons un mandat. I tothom sap, almenys entre els ambients universitaris, que els estudiants van perdre la proposta d’aturar l’aplicació del Pla Bolonya després d’haver forçat un referèndum perquè els que havien d’anar al claustre no ho van fer. Potser és aquest el problema: que falta cultura democràtica.\n25 Març 2009 25 Juliol 2013 agusticolomines\nAnterior Entrada anterior: Quintín Cabrera\nSegüent Entrada següent: Bon cop… de porra!


Gravar àudio al Pages del Mac - Suport tècnic d'Apple (ES)\nGravar àudio al Pages del Mac\nPots gravar àudio directament en una pàgina. Per exemple, quan crees informes o llibres, pots gravar‑te llegint una pàgina i els teus lectors podran reproduir l’àudio que has gravat.\nPer obtenir informació sobre com afegir un arxiu d’àudio existent a un document, consulta Afegir vídeo i àudio al Pages del Mac.\nFes clic a de la barra d’eines i, després, selecciona “Gravar àudio”.\nNota: Després de gravar, insereix la gravació al punt que vulguis del document.\nMentre graves, pots continuar editant el document.\nPer aturar l’àudio, fes clic a Pausa.\nEscurçar: arrossega els marcadors de color taronja per definir la secció que vols conservar. Fes clic a per eliminar la part que queda fora dels marcadors.\nEsborrar tota la gravació o una part: arrossega els marcadors de color taronja per definir la secció que vols eliminar. Fes clic a per eliminar la part que queda dins dels marcadors.\nA la pàgina en què vols afegir la gravació, fes clic a Inserir o Desar i, després, arrossega per col·locar l’àudio en qualsevol part del document.\nPer reproduir la gravació a la pàgina, fes clic a .\nPer editar la gravació després d’afegir-la a una pàgina, fes clic per seleccionar-la i, després, fes clic a “Editar la gravació” a la pestanya Àudio de la barra lateral Format . Per eliminar la gravació, fes clic per seleccionar-la, i després, prem Eliminar.\nPots configurar el Pages perquè optimitzi el format i la qualitat dels vídeos i les imatges que afegeixes als documents.\nVeure tambéAfegir vídeo i àudio al Pages del MacEditar vídeo i àudio al Pages del MacAfegir una vora a un objecte al Pages del MacUtilitzar estils d’objecte al Pages del MacGirar objectes, invertir-los i canviar-ne la mida al Pages del MacCol·locar i alinear objectes al Pages del Mac\nAnterior Afegir vídeo i àudio Següent Editar vídeo i àudio


Arxius de Josep Roig - Octa.Beta v0.3\nArxiu de l'etiqueta "Josep Roig\t"\nDivendres 8 juny 2012\tper Jordi Calvís\nEl vídeo del divendres: “L’Odi pot més” de Kitsch\nAquesta setmana ens ve de gust presentar-vos l’enèsima col·laboració del nostre amic Octavi Espuga amb el grup Kitsch. Es tracta del videoclip de l’últim single del grup de rock del Pla de l’Estany “L’Odi pot més”. També cal citar les diverses col·laboracions amb l’Octavi del nostre antaviano Josep Roig que, malgrat no haver participat en aquest en concret, ha col·laborat com a productor executiu en altres vídeos.\nPodeu visitar bona part dels projectes com a director i realitzador de l’Octavi al seu canal a Vimeo, entre ells, el tràiler del seu últim curtmetratge Silent Agony que ha estat molt ben rebut per la crítica especialitzada de tot l’estat.\nJosep Roig, kitsch, Octavi Espuga, Silent Agony, videoclips\nDisseny màrqueting HTML5 social media música responsive design antaviana fotografia Tipografia xarxes socials infografia android css3 disseny gràfic recursos web vídeo eines twitter Il·lustració recursos Accessibilitat jQuery blog independència Catalunya català llengua apps facebook Disseny web


Malgrat que la principal utilitat de les targetes de so va estar relacionada amb els jocs per a PC, el boom de les capacitats multimedia han acabat per convertir-les en un component imprescindible de qualsevol sistema. Gràcies a la integració definitiva del so i de les seves prestacions als PC's, els sistemes de reconeixement de veu, que fins ara semblaven de ciència ficció, comencen a convertir-se en una realitat.\nLes dues funcions principals d'aquestes targetes són la generació o reproducció de so i l'entrada o enregistrament d'aquest. Per reproduir sons, les targetes inclouen un xip sintetitzador que genera ones musicals. Aquest sintetitzador antigament utilitzava la tecnologia FM, que acumulava el so d'instruments reals mitjançant pura programació; però una tècnica relativament recent ha eclipsat la síntesi FM, és la síntesi per ones (WaveTable).\nA través de WaveTable s'utilitzen enregistraments d'instruments reals, provocant un gran salt en qualitat de reproducció, ja que es passa de simular artificialment un so a emetre'n un de real. Les targetes que utilitzen aquesta tècnica acostumen a portar una memòria ROM on emmagatzemen aquests "samples". Una bona targeta, a més d'incloure la tecnologia WaveTable, ha de permetre afegir-li la major quantitat possible de memòria. Alguns models admeten fins a 28 Megues de RAM, quanta més millor.\nUna targeta també és capaç de manipular les formes d'ones definides, que li permeten obtenir efectes d'eco, reverberació, coros, etc. Les més avançades inclouen funcions ASP (Advanced Signal Processor, Processador de senyal Avançat), que amplia considerablement la complexitat dels efectes. Perquè, a major varietat d'efectes, més possibilitats oferirà la targeta.\nLa pràctica totalitat de targetes de so del mercat inclouen port MIDI. Es tracta d'un estàndard creat per diversos fabricants, que permet la connexió a l'ordinador de qualsevol instrument, que acompleixi amb aquesta norma i intercanviar so i dades entre ells. Així és possible controlar un instrument des del PC, enviant-li les diferents notes que ha de tocar i viceversa; per això s'utilitzen els anomenats seqüenciadors MIDI.\nUna cosa molt important, és que en aquests ports MIDI es pot connectar un Joystick, cosa que agraeix l'usuari, ja que els coneguts Pentium no incorporen de fàbrica aquest port, fet que era habitual en els seus antecessors, els 486.\nFREQÜENCIA DEL MOSTREIG:\nUna altra funció bàsica d'una targeta de so és la digitalització. Perquè un ordinador pugui tractar el so ha de convertir-lo del seu estat original (analògic) al format que ell entén, el binari (digital). En aquest procés es realitza el que s'anomena mostreig, que es tracta de recollir la informació i quantificar-la, és a dir, amidar l'altura o amplitud d'ona. El procés es realitza a una velocitat fixada, anomenada freqüència de mostreig, i com major sigui aquesta, més qualitat tindrà.\nLa freqüència mínima recomanable és de 44.1 KHz, amb la qual podem obtenir una qualitat comparable a un disc compacte, CD.\nEL SO I INTERNET:\nLa popularització d'internet ha proporcionat l'aparició d'un nou ús per a les targetes de so: la telefonia a través de la xarxa. Amb un micròfon i el software adequat, podem utilitzar la targeta per parlar amb qualsevol persona del planeta (que tingui el mateix equipament, és clar) a preu d'una trucada local.\nExisteixen dos tipus de comunicacions: les half-duplex i les full-duplex. La primera ens permet una comunicació tipus walkie-talkie; és a dir s'ha d'esperar que un dels dos no digui res per a poder respondre'l, mentre que amb la comunicació full-duplex ens ofereix bi-direccionalitat, és a dir, mantenir una conversa normal com si utilitzéssim un telèfon.\nEL SO 3D :\nEl so 3D consisteix en afegir un efecte dimensional a les ones generades per la targeta; aquestes tècniques permeten ampliar el camp estèreo, i aporten major profunditat al so habitual. Normalment, aquests efectes s'aconsegueixen realitzant mescles específiques per als canal dret i esquerre, per simular sensacions de buit i direccionalitat.\nLes tècniques més conegudes són el SRS (Surround Sound), Dolby Prologic i Q-Sound. Són capaces d'ubicar fonts de so en l'espai i desplaçar-les al voltant de l'usuari. L'efecte aconseguit és realment fantàstic. Si es pot no hi hauríem de renunciar.


Meghan i Enric fan tremolar Buckingham - Diari de Girona\nMeghan i Enric fan tremolar Buckingham\nLa premsa britànica veu les acusacions de racisme abocades pels ducs com un «atac devastador» contra la casa reial\nbegoña arce. londres 08.03.2021 | 23:36\nEnric i Meghan durant l'entrevista amb Oprah Winfrey. CBS\nEnric i Meghan durant l'entrevista amb Oprah Winfrey.\nL'entrevista que el príncep Enric i Meghan Markle van concedir a l'estrella de la televisió americana Oprah Winfrey és «un punyal embolicat en vellut al cor de la moderna monarquia». Així resumeix les demolidores declaracions dels ducs de Sussex el corresponsal reial de la BBC, Johnny Dymond. Una opinió que comparteix bona part de l'opinió pública britànica.\nL'acusació de racisme contra la família reial ha provocat un xoc al Regne Unit, on l'entrevista íntegra s'havia d'emetre ahir a la nit. En ella, Meghan explica que un membre de la família va preguntar, durant una conversa amb el príncep Enric, en què tots dos eren els únics presents, com seria de fosca la pell del fill que esperaven. Aquesta preocupació sobre el color de la pell de l'infant és la raó, segons Meghan, per la qual s'ha negat al seu fill, Archie, el títol de príncep. Una concessió sobre la qual, en aquest cas, té potestat la reina Isabel II.\nMés i més i més.\nFirma figuerenca a una sèrie de televisió.\nDurant la jornada d'ahir no hi va haver cap reacció per part del palau de Buckingham a les dures declaracions, tot i el soroll ensordidor als mitjans de comunicació. El primer ministre, Boris Johnson, es va negar a comentar «assumptes sobre la família reial, quelcom que no he fet mai i no faré ara». La premsa britànica considera l'entrevista una càrrega de profunditat contra la monarquia, en divulgar tensions familiars, acusacions de falsedat i tracte discriminatori.\nL'esposa del príncep Enric atribueix a l'ambient al palau, la falta d'ajuda i l'aïllament que va patir el fet que arribés a pensar en el suïcidi. «Simplement no volia viure més. Era un sentiment constant, clar i real, que em feia por», va explicar plorant. La situació d'hostilitat, encoratjada per la premsa, va arribar tan lluny que, durant mesos, Meghan no va sortir de la casa en què vivien. La descripció va fer recordar allò viscut en el seu dia per Diana de Gal·les.\nEnric va revelar que la seva família els va negar, després de marxar cap a Amèrica, tota ajuda econòmica i va acusar també la seva família de no haver protegit la seva dona de la pressió dels mitjans. «Hi va haver falta de suport i comprensió», va assenyalar. El seu pare, el príncep Carles, es va negar a respondre a les seves trucades telefòniques. La relació familiar s'ha ressentit greument. Enric va dir del seu pare: «Realment m'ha fallat». I encara que va afegir que sempre l'estimarà, «hi ha hagut moltes coses que han passat i que fan mal». Quant al seu germà Guillem, va recórrer a la fórmula que tots dos han «pres camins diferents».\nEnric considera que tant el seu germà com el seu pare estan «atrapats» en el si de la institució. Per a la Reina, amb la qual la parella segueix en contacte i a qui Enric descriu com a «comandant en cap», només hi va haver repetides paraules d'afecte.


CRISI A CDC ??? | mc\n← FILLS DE FREUD (I)\nFILLS DE FREUD (II) →\nCRISI A CDC ???\nPublicat el 13 gener 2007 per candini\nIntento que el meu blog respongui més a reflexions de caràcter social, cívic i també polític , però sense caure en un instrument de plataforma excessivament que reprodueix argumentaris “oficialistes”, com veig a tants i tants companys de partits polítics (tots) que ho fan. Ho respecto però jo prefereixo fer-ho diferent.\nPerò avui tinc necessitat de dir la meva arran del tractament que ha fet “La Vanguardia” a una notícia titulada “Crisi interna a CDC “ tractada a portada i gran lletres com si es tractés de quelcom important, urgent i que afectés a la ciutadania, com si s’acabés el petroli. Una exageració des de moltes òptiques.\nPerò tinc necessitat de dir la meva doncs com a membre de l’’executiva nacional, no únicament em sento còmode , respectada i si em permeteu “escoltada” en aquest CEN ,i encara diré més, des de la meva humil participació, he vist com s’ha pogut interioritzar algunes de les reflexions fetes. Però voldria dir més , estic convençuda que hi ha pocs partits que hi hagi “tan poca nomenclatura” entre tots els seus membres de la executiva i que la comoditat i confiança existent permet de debò debat, malgrat que els hi dolgui als que de manera tossuda insisteixen en assenyalar a CDC, com un partit amb convulsions permanents. Res més lluny de la realitat.\nHi ha una obsessió de perseguir a CDC, i de cercar fantasmes on no hi han . Evidentment que existeix debat ?? però no és bo això ?, Evidentment que s’han analitzat i s’analitzen els resultats electorals?, però no és això el que cal fer ?? i com és lògic a aquells que tenen la responsabilitat més directa d’analitzar les circumstàncies més conjunturals, són els que òbviament els hi correspon debatre més i més acuradament, no d’esquenes a ningú , sinó que per debatre qüestions que ens afecten plenament , cal un treball previ intern i profund. Com s’atreveix a dir la Sra. Manuela de Madre que l’Artur Mas, “ha emprès una camí de soledat” ? El que no han pogut guanyar a les urnes , ho intentaran de totes les maneres possibles . Quin estil senyors ¡¡\nA qui ha tingut interès de traslladar aquesta “inquietud personal” en els mitjans de comunicació , en lloc de debatreu allà on toca, a la Permanent, al CEN, li dic , si és que pertany a CDC, que no hi ha major atemptat a la “casa comuna” que aquell que atempta a la mateixa casa debilitant al conjunt d’aquells que conviuen en ella. No és això, company, no és això ……………..\n9 comentaris a l'entrada: CRISI A CDC ???\n13 gener 2007 a les 12:03\nLa crisi real de CDC -i UDC- va ser no pensar en tenir mitjants de comunicació afins.\nEls únics que sentim vergonya de dir coses com aquestes som nosaltres. Després passa el que passa. Fins i tot una cosa tan evident com que s’et poden posar en contra. Com és el cas i que exemplifica una notícia com aquesta.\n14 gener 2007 a les 2:25\nEls partits només conjuren les crisis amb victòries. Els passa com als equips de futbol. I per aconseguir governar, que és l’autèntica victòria, calen estratègies d’acostament a la societat civil i estratègies de no aïllament respecte a la resta de forces polítiques.\nTambé cal “controlar” els professionals de la política i ser capaços de remoure les estructures i els càrrecs.\n14 gener 2007 a les 2:52\nEvidenment si algún carréc “notori” de CDC tenia que dir la seva disconformitat en alguns aspectes evidenment no era en un diari , si es que aixó ha estat així i no es tot un invent del TBO. Per sort el petroli encara no s’ caba.\nAl psc-PSOE: Raventós , Obiols , Nadal , Maragall i Montilla (5 candats a President de la Generalitat i Maragall sortint com a sortit , al PP ni en parlem primer com a AP i després com a PP amb les lineas Vidal Quadras , Fernandez Diaz o Piqué. L’ actual I.C.V , quan era PSUC primer si eren Eurocomunistes o no (amb el Guti , aquest si un gran politíc) després la divisió en PSUC i PCC (els pro-sovietics) després que si diem que tambè som verds i ara ajuntem els Verds , cambiem el nom del PSUC per Iniciativa , despres que torni Alternativa (els antics PCC) i finalment que si ajuntin els que seguien voler dient-se PSUC. I ERC amb Heribert Barrera , després canvia a Joan Hortalà (avui a CDC) , després Angel Colom (avui a CDC) fora del partit i a crear el P.I junt amb la seva núm. 2 Pilar Rahola (ara schowoman de TV) i acabar Angel Colom a CDC …..fins arrivar els “grans” Carods , Puigcercósos i Benachs els “friends” dels sucursalites amb amós a Madrid i ells de segundones. I HA TOTS AQUEST PARTITS HI HA AGUT “OSTIES” , “PUNYALADES” i DIVISIONS pero clar son tractats per bona part de la prensa i mitjans de comunicació com “SANO DEBATE DEMOCRATICO INTERNO , PLURALIDAD i RENOVADAS IDEAS”\nCDC només Jordi Pujol i Artur Mas en el mateix temps ¿crisis what crisis ? com deien els Supertramp.\nI avui es que estic espés i primer al llegir “Manuela de Madre” pensava que era alguna del jurat de “Mira quién baila” o una “periodista” de Salsa Rosa ………..pero després mi enrecordat que es aquella ex-Alcaldesa de “Santako” del psc-PSOE “sectorillo PSOE total” que al portar l’ Estatut a Madrid va dir que era potser massa nacionalista i no representava tots els sentiments , bla bla bla , (llavors que fa amb ERC) pero bueno que de tota manera “todos a una” , ja debia contar amb el “sepillo” d’ Alfonso Guerra el “friend” que li anava a fer la campanya a “Santako” per apartar de l’ Alcaldia a l’ historic ex-capellà i combatent social i antifranquista Lluís Hernandez …….la Sra de Madre soposso que flipa veient com entre ella i Don Pepe han enfonsat el psc-PSOE i tot així governen……….deu dir “es de flipe chupiguay” ja ho seguire al Polonia. Manuela recordi que CiU va guanyar les eleccions i que vosaltres eu portat al “partit” a la quota mes baixa de l’ historia així que ja fara be de no analitzar ni els resultats ni res ……visqui el present i gaudexi ara que pot ; pero com deia un acudit a radiofonic Raimon Obiols li deia al Maragall : “Pascual no ho entenc , que injusta ha estat la vida amb mi , tu amb menys escons i vots que jo has pogut ser President i fins i tot el Montilla carregant-se el partit tambè ho sera”.\n14 gener 2007 a les 3:58\nArenyenc CiU es va acostar a psc-PSOE i li va dir NO , es va acostar a ERC (per logica nacionalista , i com al 2003 li va dir NO). Jo no soc ningú pero sempre habia votat CiU o ERC en funció del tipús d’ eleccions , el moment , etc i si hagues pogut votar als 2 cada cop ho hagues fet per que son les 2 formacions del meu pais i jo estimo al meu país i donaria la vida per ell si aixó li soposses un gran triunf i durader , pero ERC passa de tot aixó saps perque? perque segueixen amb la teoria de que si CiU creix ells baixen i a l’ inversa i els i resulta mes marcar diferencies amb CiU.\nCiU al llarc dels ultims 30 anys s’ ha entes amb quasi tothom UCD , PSOE , PP i ERC …………..pero sempre amb ells al Capdevant a la Generalitat o com a força catalanista Nº 1 a Madrid exigint dintre del que es pot els nostres drets i els nostres calers per funcionar. A part de les majories absolutes de CiU.\nERC podria governar amb CiU a la Generalitat i ERC com actualment “mes petit” (menys escons) podria de tant en tant elevar el seu to i “desmarcar-se” de X coses de CiU i dir votans ………….farem Govern amb CiU pero feu-nos creixer o doneu-nos la Presidencia si sobrepassem a CiU o doneu-nos la majoria absoluta , i CiU fer el seu discurs igual pero de cara a ells , evidentment sempre entre ” ” i donant una visió de solidessa de Govern i resultat : segurament creixement dels diputats de tots 2 …………….pero ERC no vol i si que vol fer a Pepe Montilla President i a De Madre i Cia posar-los al cim. Saps com riuen per ahi “los nacionalistas son mayoria absoluta i siguen divididos jejejejejejejejjje”.\nLlavors de cara a les Municipals jo que et repeteixó no soc ningú , soc “només” un català…………….un català de familia treballadora i fastigueixat amb l’ actual direcció d’ ERC , dic que CiU governi a tots els llocs que pugui amb el seu Alcade/sa i el major nombre de regidors i que pacti amb qui faci falta si ells arriven a l’ Alcaldia , perque encara que facin campanya per separat on arrivi la majoria absoluta del “amagat” (poc amagat) PSOE-ERC-ICV faran Govern i punto. Avui dia amb l’ actual Direcció d’ ERC ja podem xerrar , ja podem debatir , ja podem fer castells de 15 de 25 , etc , ja podem fer piruetes que ells faran la seva i més enllà de l’ Ebre molts seguirant rient.\nSalutacions i Visca Catalunya ……………..i visca CDC\ninstant payday loans diu:\n2 juny 2010 a les 14:28\nCom és el cas i que exemplifica una notícia com aquesta.\neyelash extensions diu:\n22 juny 2010 a les 11:48\ncheap uggs diu:\n23 novembre 2010 a les 6:04\nEl problema és que les coses es tracten diferent , en funció de quí és. El Debat intern a casa del PSC , IC o ERC són corrents plurals en un marc de llibertat i quan ho fa Convergència és una crisi que divideix al partit. És el de sempre, fa fàstic tot plegat, no sé com encara teniu forces els polítics per dedicar-vos , amb lo desagraït que és tot plegat.\n7 desembre 2010 a les 9:30\ncal un treball previ intern i profund. Com s’atreveix a dir la Sra. Manuela de Madre que l’Artur Mas, “ha emprès una camí de soledat” ? El que no han pogut guanyar a les urnes , ho intentaran de totes les maneres possibles . Quin estil senyors ¡¡\ncheap laptop battery diu:\n18 desembre 2010 a les 11:27\nvergonya de dir coses com aquestes som nosaltres. Després passa el que passa. Fins i tot una cosa tan e


“Per no tenir més presidents inhabilitats, hem de deixar de tenir presidents autonòmics. Només la independència acabarà amb la repressió”, ha expressat la presidenta de l’Elisenda Paluzie. Ha afegit que “la desobediència civil i institucional han d’anar juntes. Mentre aquestes no conflueixin per fer la independència, a l’Assemblea seguirem treballant perquè així sigui”.\nMilers de persones s’han mobilitzat arreu del país per la inhabilitació del MHP Quim Torra. Sota el lema “Defensem el president, lluitem la independència”, l’Assemblea ha convocat la ciutadania a les places dels ajuntaments per deixar clar que està en total desacord que el Govern acati la inhabilitació del president i exigir una resposta contundent per part de les...\nEl Tribunal Suprem ha anunciat avui la sentència que confirma la inhabilitació del President de la Generalitat Joaquim Torra. Una sentència que expressa el caràcter polititzat i partidista del sistema judicial espanyol, que es coneixia abans que s'anunciés de forma oficial i que ha estat anunciada a la premsa abans que a la part interessada. Aquesta sentència arriba, a més, en un moment de...\nSince 01/06/2005: 72152148


Ajuntament de Mollet: El 98% dels usuaris valoren molt positivament les activitats dels centres cívics\nEl 98% dels usuaris valoren molt positivament les activitats dels centres cívics\nL'enquesta de satisfacció es va realitzar el curs anterior i mostra l'alta qualitat de les activitats, cursos i tallers a la xarxa de centres de proximitat de la ciutat.\nCurs d'informàtica per a la gent gran\nL'enquesta ha estat realitzada sobre 1.606 persones del total de 2.910 inscripcions. El 93,6 % també declara la seva intenció de tornar a inscriure’s en alguna de les activitats de cara al curs següent. Pel que fa a la valoració dels monitors/es encarregats de les activitats és de 9,5 punts sobre 10.\nDurant el primer semestre de l’any 2011, els centres cívics, culturals, el CIRD Joana Barcala i els centres de formació de la gent gran han registrat 305.854 usos*, matí, tarda i vespre. Es a dir que s’han fet servir molt i que això mateix els dóna sentit.\n*el càlcul s’ha realitzat per nombre d’usos, que no és el mateix que persones usuàries. Un ús equival a cada vegada que una persona s’adreça al centre per fer-hi alguna activitat.\nEs presenta el programa per al nou curs 2011-2012\nJa és a punt el programa per al curs 2011-2012 que organitza anualment l’Ajuntament, amb la col•laboració de diverses entitats. Està format per més de 150 activitats cada quadrimestre, que es desenvoluparan als centres cívics, culturals, de la gent gran, de dona i de joves, des d’octubre a juny.\nEn aquest nou curs hi ha uns 150 cursos cada quadrimestre, adreçats a totes les edats, infants, joves, adults, gent gran; i de totes les temàtiques: dansa, salut, art, artesanies, imatge, noves tecnologies, llengües, cuina, música, teatre, formació en el lleure, difusió cultural en general. També hi ha el programa de desenvolupament cultural comunitari que es du a terme als barris de Can Borrell i Plana Lledó, Obrim Finestres en família, i el del barri de Can Pantiquet, Obrim Finestres en temps de crisi. Ambdós programes són gratuïts i s’adrecen el primer a les famílies i el segon, a les persones aturades.\nInscripcions presencials i per Internet\n- Activitats als centres cívics i culturals, de dona i de joves\nLes inscripcions es faran de manera presencial els dies 26, 27, 28 i 29 de setembre a l’Oficina d’Atenció Ciutadana (OAC) de l’Ajuntament, de 2/4 de 4 de la tarda a 8 del vespre.\nA més, enguany les inscripcions es poden tornar a fer per internet, des de qualsevol ordinador, els mateixos dies i horaris que les inscripcions presencials. Si és la primera vegada que s’utilitza aquest sistema, caldrà dirigir-se primer a qualsevol dels centres de la ciutat i omplir una fitxa d’usuari de la xarxa. El proper 12 de setembre, es rebrà per correu electrònic l’usuari i la contrasenya per accedir al sistema. Tot seguit es podrà accedir al sistema d’inscripcions en línia des del web municipal www.molletvalles.cat.\n- Cursos i tallers per a la gent gran\nEl programa d’activitats per a la gent gran a l’Ateneu Gran i El Lledoner està farcit d’activitats d’àmbits ben diversos com les habilitats personals, l’expressió, les noves tecnologies, la salut i el creixement personal i les humanitats. Les inscripcions per a aquests cursos es faran la setmana del 19 al 23 de setembre, cada tarda de 2/4 de 4 a les 8 del vespre, a l’OAC.\nActivitats, cursos i tallers 2011-2012


El Xitxarel·lo 0,75 L | Comprar a Grauonline.cat\nINFORMACIÓ D'INTERÈS El Xitxarel·lo 2018\nColor: Color groc pàl.lid amb reflexos verdosos, net i brillant.\nAroma: Primerament notem aromes on la fruita blanca es presenta madura, dominada per un fons cítric i floral amb tocs subtils de fonoll i gessamí.\nGust: En boca té un bon atac, fresc i mineral amb un pas sedós. Postgust amb bona acidesa acompanyada de tocs afruitats i cremosos que li donen un bon volum i densitat característica del xarel.lo amb un final llarg i agradable.\n18,39 € I.V.A inclós\nEl Xitxarel·lo, vi blanc D.O. Penedès, és un dels més de 9000 productes que trobaràs a la nostra botiga online.


Ara tu decideixes Europa! [Enric Morera] – Compromís Corts Valencianes\nPublicat el 26 Febrer 2014 en Blog\nCom sabreu, el passat dissabte aprovàrem el Reglament de Primàries per a l’elecció de candidats i candidates per a les Eleccions Europees. Les persones que formem Compromís podem estar ben satisfetes perquè hem obert un espai de participació democràtica molt important.\nDes defa uns dies, podeu consultar el reglament de primàries en l’Espai Compromís i en la pàgina web està tota la informació per a inscriure’s com a candidat i per a participar. Després del treball i de l’esforç que hem fet, vos demanem la vostra màxima participació i implicació i vos convidem a votar activament el proper dia 21 de març.\nUna vegada més, vos demanem la vostra col·laboració per a que el procés de primàries siga una eina molt important en la nostra pre campanya. Ara és el moment que expliqueu el que estem fent, com estem innovant en la política a les persones pròximes a vosaltres: amics, familiars, veïns… Gent que ha de saber que poden votar en les nostres primàries si formalitzen la seua incorporació al cens electoral de Compromís. I això és tan fàcil com entrar al següent enllaç de la pàgina web de la nostra coalició: www.coaliciocompromis.net/primaries\nEstem treballant en la configuració d’una candidatura europea oberta, ciutadana i potent, que si entre totes i tots promocionem, ens serà molt útil per a fer avançar el nostre projecte polític en l’àmbit local.\nEntre totes i tots hem de fer possible que la tria dels nostres candidats i candidates siga un exemple de democràcia, de transparència i de participació i, per tant, és la millor pre campanya que podem fer per a les europees perquè amb les nostres primàries ens presentem a la ciutadania com una organització ben diferent, que fa les coses d’una forma diferent i que compta amb totes i tots.\nVivim temps difícils, temps de canvis i també són temps d’oportunitats, unes oportunitats que la gent del BLOC no podem deixar passar. La nostra implicació i participació en Compromís és vital per aconseguir un bon resultat electoral en les properes eleccions europees. Podem aconseguir que el País Valencià tinga veu a Europa i eixe camí comença ara, comença amb les nostres primàries.\nComencem, doncs, el treball per a fer possible la presència d’una veu valenciana a Europa i, gràcies al vostre esforç, això serà possible.\nArxivat en: Blog europa, morera, primàries\n← Josep Maria Pañella ofereix una xarrada a Alacant sobre el sistema educatiu\nMónica Oltra: “La privatització de la sanitat valenciana ha estat una estafa” →


Croquetes casolanes de pernil ibèric. | Al caliu de la cuina\n← Carxofes farcides amb bolets i gorgonzola.\nFilet de Gall de Sant Pere amb salsa Bourguinon. →\nPosted on 13 Desembre 2014\tby alcaliudelacuina\nAvui us presento un clàssic dels clàssic “Croquetes casolanes de pernil ibèric”, m’encanten les croquetes ja siguin de pernil, de bacallà, de pollastre, de carn, de ceps, de peix o de carn d’olla.\nDe fet no conec a ningú que no li agradin les croquetes, ja siguin adults o nens, be ningú, ningú no, a la meva filla no li fan massa patxoca, ara be les de bolets o les de pernil li encanten.\nEl primer document escrit sobre les croquetes apareix l’any 1691, a França, quan el cuiner de Luis XIV deixa escrita la recepta de croquetes per la seva Sereníssima Majestat. On es combinava la tòfona amb els pedrers d’au i la crema de formatge.\nL’origen onomatopeic de la paraula prové de la veu francesa croquer (cruixir) i del seu diminutiu croquette.\nLa primera recepta de beixamel, nomenada en honor al Marquès de beixamel, sembla haver estat una millora d’una salsa velouté (una de les cinc salses mares de la cuina francesa). Documentada al 1651 a Le Cuisinier François, per François Pierre La Varenne (1615-1678).\nReferències clares de les croquetes les trobem gràcies al cuiner Antonin Carême (1784-1833) conegut com el “rei dels xefs i el xef dels reis“, qui a 1817 va servir en un banquet per al príncep regent d’Anglaterra i el Gran Duc de Rússia unes Croquettes a la royale.\nHi tantes maneres de fer croquetes com cuines, i curiosament passa com amb l’arròs, que per cada un de nosaltres les croquetes de casa nostres, son les millors. Es un plat fàcil de fer, però que te la seva dificultat, perquè ens quedin saboroses, ni massa espesses ni massa toves, cruixents per fora i cremoses per dintre i sobre tot amb gust del que hem posat, si son de pernil en gust a pernil, no nomes en gust a beixamel.\nCom es un plat una mica laboriós jo sempre faig mes quantitat i les que sobren les congelo ja arrebossades, col·locades en carmanyoles, d’aquesta manera sempre les tinc preparades per quan les necessito, es descongelen i es fregeixen.\nMentre es refreda el roux, posarem la llet en un cassó amb l’os de pernil, el polsim de la nou moscada i la deixarem bullir a foc baix fins que es redueixi un terç, d’aquesta manera la llet queda mes cremosa i no fa falta afegir nata. Una vegada bullida apaguem el foc, tapem la cassola i deixem infusionar.\nBe arribat aquest punt començarem a arrebossar les croquetes, posem farina en un plat fons, en un altre posem el pa ratllat i en un tercer els ous debatuts. Agafem les croquetes i les passen una mica per la farina, després les passem per l’ou debatut i per últim per el pa ratllat. Jo aquest procés ho faig amb les mans, així que per fer-ho mes fàcil primer agafo totes les porcions de massa i les poso en una safata, després les passo totes per farina, després per ou i per últim totes per pa ratllat.\nCom es una recepta laboriosa val la pena fer una bona quantitat i una vegada arrebossades, les col·loquem ben posades en safates o bosses i les congelem, queden perfectes. Quan les vulguem fer, les traurem el dia abans i les deixarem a la nevera per descongelar-les, després les fregim i llestos. Això ens solvent ara tant un aperitiu o un sopar, acompanyat amb una bona amanida.\nA l’hora d’arrebossar les croquetes, es important passar-les molt lleument per la farina i espolsar-les be. Jo les he arrebossat una vegada pel pa ratllat però si us agrada el arrebossat mes gruixut podem repetir l’operació dos vegades, o sigui les passem per la farina, per l’ou i el pa ratllat i tornem a passar per ou i pa ratllat, això us ho deixo al vostre gust.\nLes croquetes han de quedar ben cruixents per fora i meloses per dintre, no hi cosa pitjor que posar-te a la boca una croqueta amb tota la teva il·lusió i trobar-te un arrebossat tou i un farcit espès.\nUna resposta a Croquetes casolanes de pernil ibèric.\n28 febrer 2015 a les 15:58


Inaugurats els trams actius de la ruta de la Tordera - Tribuna Selvatana - Diari comarcal de La Selva - Actualitat, notícies, opinió...\nEl municipi de Tordera va acollir el passat dimarts 12 de juny al migdia la inauguració de la Ruta de la Tordera i la Riera d'Arbúcies, un projecte impulsat pel Consell Comarcal de la Selva des de fa temps, tot i que és ara, durant els últims mesos, que s'ha anat construint amb més força amb l'activació dels primers trams senyalitzats i operatius.\nAixí, dimarts al migdia es van donar a conèixer els 11 primers trams actius de la 'Tourdera', tal com es coneix popularment l'itinerari. Aquestes etapes passaran pels següents pobles de la província de Barcelona: Montseny, Fogars de Montclús, Sant Esteve de Palautordera, Santa Maria de Palautordera, Sant Celoni, Vallgorguina, Gualba, Fogars de la Selva, Tordera, Palafolls i Malgrat de Mar. En tots aquests municipis ja s'hi troba la senyalització de la ruta, que es pot consultar també en línia, i en zones puntuals els usuaris també podran notar com s'han executat obres sobre el ferm per millorar l'accessibilitat. En aquest cas, totes les obres han estat finançades per la Diputació de Barcelona i executades pels diferents ajuntaments.\nEn aquests moments, doncs, la Tourdera compta amb 114 quilòmetres de trams actius i plenament senyalitzats. Una distància que s'allargarà l'any vinent amb l'entrada en escena de les etapes "gironines". En aquest sentit, els 7 municipis de la demarcació involucrats en el projecte -Arbúcies, Blanes, Breda, Hostalric, Massanes, Riells i Viabrea i Sant Feliu de Buixalleu- ja disposen dels projectes executius per tirar endavant els treballs necessaris i en un breu període de temps es preveu iniciar el procediment de licitació de les actuacions.\nEl president del Consell Comarcal de la Selva, Salvador Balliu, va explicar, en l'acte de dimarts, que "en aquests moments ja estem preparant la licitació de les actuacions i les obres començaran aquest any i s'acabaran el 2019 amb el finançament de la Diputació de Girona" i va afegir que "la previsió és que el 2019 puguem donar per completat tot el recorregut de la ruta, que suposarà més de 200 quilòmetres d’itineraris senyalitzats i que permeten unir el naixement i la desembocadura de la Tordera, oferint alternatives com la riera d’Arbúcies, connectar nuclis de població amb rutes d’enllaç i iniciar, finalment, el treball amb l’empresariat per crear productes turístics al voltant de la ruta".\nEn aquest sentit, Balliu va assegurar que el repte de connectar el Montseny amb el mar és "un projecte gran". "L'aposta de l’ens selvatà és ferma des de fa temps. Fins ara hem anat fet manteniment de vies verdes i de rutes, però amb aquesta iniciativa fem un pas endavant. Apostem per la salut i per la natura, però també per posar el patrimoni natural de la Selva a l'abast de tothom i que això pugui repercutir en la restauració i l'oci", va assenyalar Balliu.\nL'embrió de la Tourdera va néixer el 2010. La primera tasca: reunir i posar d'acord 18 ajuntaments de dues províncies diferents. A part d'aquesta tasca, durant aquests anys també es va acordar el nom del projecte, es va registrar la marca i es van definir els criteris i el traçat, així com la redacció de projectes executius entre altres deures pendents. Tot plegat, sota la coordinació tècnica del Consell Comarcal selvatà.\nEl resultat d'aquesta comunió d'objectius és una ruta que ressegueix la Tordera i la riera d'Arbúcies, ja sigui amb la pràctica de la bicicleta o amb el senderisme. Un itinerari que, en definitiva, vol potenciar el territori des de diferents vessants, tal com ja fan des de fa anys rutes emblemàtiques com la Ruta del Danubi o la Ruta del Canal du Midi, o trajectes més propers com ara el Camí Natural de la Muga, a l'Empordà.


De Chicago a Nova Orleans (II): Nashville, capital del Country De Chicago a Nova Orleans (II): Nashville, capital del Country\nDe Chicago a Nova Orleans (II): Nashville, capital del Country\nTennessee és, amb el permís de Louisiana, l’Estat més musical dels Estats Units. Els seus camins interiors ens porten a pobles de cases del segle XIX, llocs on sembla no haver passat el temps. Franklin, a les afores de Nashville, n’és un bon exemple. Aquí tothom et saluda pel carrer indiferentment d’on vinguis; tot i ser un poble petit, Franklin és conegut a la zona per ser un dels indrets on es concentren més botigues d’antiguitats una al costat de l’altra. És curiós descobrir que els nord-americans venen tot allò que ja no necessiten: pots trobar des de mobles de fusta fets per la comunitat Amish fins a revistes Life dels anys 70.\nArribem a Nashville, també coneguda com “Music City”, la capital mundial del Country, gènere musical originat a finals del segle XIX fruit de la fusió de melodies tradicionals irlandeses amb sons dels esclaus afroamericans. Una fusió que en ple 2013 continua sumant fidels arreu del país, sobretot als estats del Sud (Tennessee, Mississippi, Alabama, Texas, Louisiana). A la ràdio només hi sona música d’artistes com la cantant número 1 a les llistes d’èxits Carrie Underwood, l’intèrpret de Virginia Brad Paisley, que inclou moltes referències a la cultura ianqui al seu repertori i el grup Florida Georgia Line, una de les revelacions de la temporada que combina el Country amb el Rock. Malgrat les fusions del gènere amb d’altres de més moderns, els clàssics mai passen de moda, com Don’t Come Home A Drinkin’ de Loretta Lynn o Okie from Muskogee de Merle Haggard, que els seus 76 anys continua sobre els escenaris.\nConcert dels Montgomery Gentry al Grand Ole Opry / Elisabeth Claverí\nNo hi ha bar a Nashville que no tingui penjades fotografies dels “Déus”: Johnny Cash, Merle Haggard, Willie Nelson i Dolly Parton. Entrar al carrer Broadway és gairebé una peregrinació per a molts. Locals musicals a banda i banda, i gent amb ganes d’escoltar Country. Tots nord-americans i blancs, que es sorprenen de la presència europea: “Vaig viure 2 anys a Barcelona”, comenta el porter del bar musical The Stage. “Esteu molt lluny de casa!”. El Tootsie’s Orchid Lounge és, probablement, el local més veterà del carrer Broadway. No és cap coincidència que estigui a rebentar. Cada nit hi ha actuacions en directe, i és fàcil trobar-se amb concerts sorpresa d’estrelles com Keith Urban o Alan Jackson. Als Estats Units la majoria legal per consumir alcohol són els 21, i la llei és molt estricta. L’entrada a la majoria de bars nocturns està prohibida, sense cap mena d’excepció. Abans de la ruta per tastar la cervesa local és recomanable visitar el Museu del Country, i fer una ullada a l’evolució del gènere. Un altre lloc imprescindible per als melòmans és el Johnny Cash Museum, obert recentment.\nEl Loveless Café prepara autèntics plats surenys / Elisabeth Claverí\nUna visita a la capital del country no és completa sense anar al Grand Ole Opry, mític recinte de concerts on hi han actuat, entre d’altres, Johnny Cash i June Carter. Situat a les afores de Nashville, aplega botigues, cinemes i un enorme local per a concerts. Això sí, sempre de country. Les actuacions al Grand Ole Opry presenten un format peculiar: fins a cinc artistes diferents actuen la mateixa nit, convertint l’espectacle en una festa per a totes les edats. El públic és molt heterogeni: parelles joves, famílies amb nens, i jubilats. A l’entrada del recinte ens avisen: “Les armes de foc estan prohibides.” Tennessee permet la posessió d’armes de foc, però a molts establiments i llocs públics està prohibit portar-les.\nAvui és el torn dels Diamond Rio, grup de rock cristià, el veterà cantant de country Jim Ed Brown, el bluegrass de la formació guanyadora d’un Grammy Steep Canyon Rangers i Easton Corbin, just abans de l’estrella de la nit: els Montgomery Gentry, formació que combina el rock d’arrel nord-americana amb el country. Cada artista interpreta entre 3 i 4 temes i un moderador dóna pas al següent grup, no sense abans publicitar assegurances de vida o material escolar. Pot semblar curiós de veure, però acaba fent-se molt pesat sentir fins a cinc vegades el mateix anunci, i més en un concert. El públic ni s’immuta. “Avui tenim entre nosaltres un veterà de la Segona Guerra Mundial que compleix 93 anys!.” anuncia el moderador, per sorpresa de tots. L’home, estirat en un llit portàtil i sense cames, és aclamat per la sala. El recinte embogeix i amb crits de “God bless our vets!” i “God bless the USA”, s’engega la darrera actuació. La sensació de presenciar un acte d’homenatge com aquest et deixa amb estat de xoc: tot un recinte dempeus aplaudint i vitorejant a un ancià, que gairebé no pot ni moure’s, emmig d’un concert de rock.\nEns dirigim cap al sud, i com més ens hi endinsem, més amable és la gent. Abans d’acomiadar-nos de Nashville parem a un dels locals més emblemàtics de la zona: el Loveless Café (i motel de carretera), que data de la dècada dels 50. Autèntic menjar sureny que suma fans arreu del país. Just aquí comença la Nashville Trace, una ruta panoràmica per carreteres interiors que arriba fins a l’estat de Mississippi. Comença el viatge.


Lletres de Travertí: Carta per a en Tago\nRemenant els papers d'en Tago (Santiago Franch), he trobat aquesta carta escrita l'any 1979 per una nena. La nena l'hi envia un dibuix amb diverses endevinalles. Tal com veureu amb prou feines se'n recorda del seu nom, ja que l'anomena: "Jaime Franchs". Segurament va ser una de les moltes trobades d'en Tago amb passavolants, autoestopistes, o famílies volanderes. La carta, però, no de deixa de ser entranyable. Ella mateixa em diu moltes coses sobre el personatge, en Tago, i les amistats que va entaular al llarg de la seva vida.\nA Banyoles hi ha personatges amb altaveus que, quan obren la boca per parlar d'en Santiago Franch, només posen èmfasi en subratllar la seva violència, la seva religió exacerbada i les seves simpaties amb moviments feixistes. A mesura que hom s'endinsa en la vida d'en Tago hom se n'adona que la personalitat d'en Tago és tot això, i molt i molt més. I que reduir la figura d'aquest popular personatge als seus exabruptes intolerants, és, també, un manera feixista d'interpretar la nostra història.\nEn Tago, el personatge popular, perviu encara entre nosaltres.\n"Miércoles, dia 7, 1979, julio\nAmigo Jaime Franchs?\nMe gustaría mucho que viniera el domingo en quinze. Tenemos un gato muy bonito. La perra está a punto de hacer perritos pequeños y su padre se llama Marlitos. Le hace una pregunta y cuando venga me dirá saber si es verdad? ¿El lago de Bañolas era un volcán? ¿A que no adivina estas adivinanzas?\nPam d'aquí, pam d'allà i pam que li penja.\nUna cosa rodona com un garbell i llarga com un budell.\nUna caseta blanca que s'obra i no es tanca.\nUn camp llaurat, on cap punta de reia no hi ha tocat.\nVerde me sembraron, maduro me cortaron y amarillo me molieron.\nUn animal que té quatre cames y té l'esquena com dues muntanyes.\nUna escombra, quatre maces, dos miralls, dos repunxons...\nM. Rosa Salarich "\nPublicat per Àngel a 6:48\nJordi Garcia 31 d’agost de 2013 a les 6:46\nEn Tago és un dels personatges peculiars que formen part de la història doméstica de Banyoles, com el Celsoper exemple. M'ha fet pensar en un altre personatge que corria ja fa uns anys per Banyoles. La Vespa. Mare meva com passa el temps i com han canviat les coses!.\nÀngel 31 d’agost de 2013 a les 9:36\nEl temps passa i el paisatge humà també varia.


Inspeccionats 21 establiments al port d’Eivissa per comprovar el compliment de les noves mesures sanitàries\nPublicat el Dijous, 20 Agost 2020 11:27\nLa Policia Local d’Eivissa inspecciona 21 establiments al port d’Eivissa per comprovar el compliment de les noves mesures sanitàries de control de la COVID-19.\nLa Policia Local d’Eivissa va inspeccionar 21 establiments a la zona del port d’Eivissa durant la passada nit per comprovar el compliment de les noves mesures sanitàries de control de la COVID-19 establertes a la resolució de la Consellera de Salut i Consum de 18 d'agost de 2020. La inspecció se va dur a terme en coordinació amb l’inspector tècnic del centre d’emergències i amb la col·laboració del Cos Nacional de Policia.\nDurant aquest operatiu, els agents van comprovar tant la llicència d'activitats dels diferents locals com l'activitat que realitzen i van procedir a aplicar les mesures restrictives de suspendre l'activitat en sales de festa, cafè-concerts i bars de copes.\nEn total, la inspecció va finalitzar amb el tancament de nou establiments. En ser informats per la Policia Local, d’aquests nou, dos dels establiments es van mostrar disconformes amb el tancament i van haver de ser desallotjats amb la col·laboració de la Policia Nacional, i els altres set van tancar al públic sense cap actuació.


El grafè, a l’aula | Buscaciència\nInici del curs “El grafè: el material del futur a l’aula”, adreçat al professorat dins del programa Professors i Ciència de la Fundació Catalunya-La Pedrera.\nSabies que el futur s’amaga a la mina del teu llapis? Des del grafit es pot obtenir el grafè, un material nou que té propietats excepcionals: per exemple, és transparent i flexible tot i conduint la calor i la corrent.\nDins la 13a edició del programa Professors i ciència de la Fundació Catalunya La Pedrera, aquest curs impartit per l’Institut de Ciència fotòniques (ICFO), ens permetrà descobrir perquè aquest material és tan interessant: no només proposarem activitats pràctiques per portar les seves propietats a l’aula; també explorarem les possibles aplicacions que podrem trobar al futur i visitarem els espais d’ICFO relacionats amb grafè.\nCurs adreçat al professorat de Física i Matemàtiques, dels cursos de 3r i 4t d’ESO i Batxillerat.\nConèixer les propietats i les aplicacions del grafè, un material nou i revolucionari.\nConèixer els darrers avanços de la recerca\nApropar la física de la llum ales aules d’una manera innovadora, creativa i lúdica a partir de les idees i assessorament del curs\nContinguts, dates i horaris\nSessió 1- 18 d’octubre de 2017\n16.00 – 16.30: Introducció a l’ICFO i a la fotònica (xerrada). Sabies que la fotònica ens envolta? Parlarem de com la llum ja és a la base de molts aspectes de la nostra vida i de com la recerca puntera que es fa a l’ICFO podria tenir efecte sobre les nostres vides.\n16.30 – 17.30: Què és el grafè?: propietats (xerrada). El grafè està compost només de carboni, com el carbó, el grafit i el diamant. Però què és que fa que el mateix element ens doni materials tan diferents? I perquè el grafè és tan interessant?\n17.30 – 17.45: Pausa.\n17.45 – 19.30: El grafè a l’ICFO: des del laboratori a l’empresa (visita). Les propietats excepcionals del grafè prometen aplicacions sensacionals: visitareu els espias d’ICFO que estan relacionats amb grafè per entendre el procés que segueixen partint d’una idea per arribar a un producte que es pugui utilitzar.\nSessió 2- 20 d’octubre de 2017\n16.00 – 17.00: Què és el grafè?: aplicacions (xerrada). El grafè té propietats excepcionals que es poden transformar en aplicacions sorprenents: a través d’alguns exemples donarem una idea del perquè el grafè és tan interessant pel nostre futur.\n17.00 – 17.45: El grafè a l’aula (pràctica). Encara que sigui un material nou i sorprenent, podem produir grafè i descobrir algunes de les seves propietats amb experiments senzills que es poden realitzar a la classe: ens posarem mans a l’obra per treure tot el profit del grafit dels nostres llapis.\n17.45 – 18.00: Pausa.\n18.00 – 19.30: El grafè a l’aula (pràctica).\nSessió 3- 25 d’octubre de 2017\n16.00 – 17.30: Taula rodona. Espai de discussió per proposar activitats escolars relacionades amb grafè: portem tots junts el material del futur a l’aula!\n17.45 – 18.45: ICFO i les escoles: presentació de les activitats de divulgació de l’institut (xerrada). ICFO no treballa només amb grafè: us explicarem una mica tot el que fem per portar la llum i les seves aplicacions a l’aula.\n18:45 – 19:00: Conclusió.\nHem dissenyat els experiments que proposem a la part pràctica perquè es puguin traslladar fàcilment a l’aula: els materials que proporcionem (cables, LEDs, llapis) no són gaire cars i es poden obtenir de manera senzilla. Proporcionarem una fitxa que explica els principis físics darrera de cada activitat i diferents solucions segon el temps i el pressupost a disposició.\nLes activitats proposades tenen un caràcter multidisciplinari, que les fan aptes per projectes d’aula transversals, amb conceptes de física, química i tecnologia.\nL’activitat de “Lightpainting” (pintar amb llum) és una activitat amena i divertida per apropar la fotònica a l’alumnat, i pot ser reproduïda als centres educatius. Es pot dur a terme amb diferents graus de sofisticació. Com a mínim cal una sala en la que pugui haver foscor, una càmera programable per tenir llarg temps d’exposició, fonts de llum i materials complementaris (com els del “kit fotònic” disponible en servei de préstec).\nTambé descriurem breument els altres programes de divulgació de l’ICFO que podrien ser aplicats a l’aula pels assistents.\nEns agradaria mantenir contacte amb els professors que implementin aquestes pràctiques durant l’any en curs perquè ells puguin aprofitar al màxim els nostres materials i al mateix temps puguin avaluar-los.\nEls estudiants que estiguessin interessats en el tema del grafè pels seus treballs de recerca podrien contactar-nos per reb30re més informació i eventualment visitar les nostres instal·lacions i parlar amb els nostres investigadors.\nEn total ,el curs dura 10 hores, compta amb 30 places i té un preu de 36 euros.\nfísica, fotònica, Fundació Catalunya-La Pedrera, grafè, ICFO, nanocìencia, nanotecnologia, tecnologia


Ladyfest: les riot grrrls trepitgen La Capsa\nDimarts, 05 Juliol 2016 09:54\nLa Capsa va ser un dels espais que va acollir Ladyfest de Barcelona del 2016 en un festival en la que les a l’escenari i a les primeres files del públic únicament hi havia dones. Que la gran majoria de la programació musical inclogui tan sols grups formats per homes no és un fet que sorprèn a ningú, i quan és a l’inrevés, resultat d’una aposta feminista, el resultat és empoderador. El Ladyfest, com altres festivals feministes, deixa empremta, és una experiència que contribueix a visibilitzar les dones a la música i altres arts, intensificant la motivació de les assistents i obrint noves perspectives. El feminisme va estar molt present en el contingut de les lletres de cançons, poemes i performance, però també en la forma de ballar i l’ambient inclusiu, on la presència de dones és molt superior que habitualment.\nEl Ladyfest Barcelona va durar quatre dies en espais descentralitzats, com la Nau Bostik del barri de la Sagrera de Barcelona i el centre social l’Astilla de l’Hospitalet, entre d’altres. A La Capsa es va celebrar la tercera jornada i, com la resta de la programació, va incloure activitats i disciplines diverses.\nUn festival feminista i “DIY”\nEls Ladyfest són festivals que se celebren arreu del món amb una mateixa filosofia: un festival feminista i autogestionat per dones, que mostra música i altres expressions artístiques realitzades també per dones. El primer Ladyfest va sorgir a la ciutat d’Estats Units Olympia a l’agost de l’any 2000 i des d’aleshores s’ha estès a moltes ciutats, on cada col·lectiu organitza autònomament el seu festival des de la filosofia “Fes-ho tu mateixa” (en anglès, “DIY - do it yourself”). El Ladyfest combat el sexisme i també incorpora les intereseccions amb els moviments contra l’homofòbia, la transfòbia, el racisme i el capitalisme.\nAquesta essència es va debatre en la taula rodona que va ocupar l’espai exterior de La Capsa durant la tarda, en què dones de diferents projectes van debatre sobre l’autogestió de la cultura feminista, és a dir, l’essència del Ladyfest. Editores de fanzines, un programa de ràdio i col·lectius d’organització de concerts van anar aportant visions, de vegades complementàries però en alguns aspectes, contraposades, a les qüestions que anaven posant sobre la taula el col·lectiu madrileny Sisterhood encarregat de coordinar el debat. Les ponents van posar en comú un conjunt d’experiències que els han permès dotar d’una orientació feminista els actes culturals. Per exemple, visibilitzar un conjunt de tasques gens reconegudes i feminitzades en l’organització dels esdeveniments, com la neteja o la cuina, ocupar la primera fila del públic dels concerts o elaborar un protocol antiagressions. L’element que va generar més controvèrsia en el debat va ser l’anàlisi del paper de les institucions. I és que no deixa de ser una contradicció que un festival autogestionat com aquest s’hagi celebrat a La Capsa, un espai institucional. Segons les organitzadores, van apostar per aquest lloc perquè els va oferir un preu assumible (20% de la recaptació) i un horari que es va allargar fins tard.\nL’empoderament a través de la música\nLa filosofia feminista i autogestionada també impregna les actuacions i activitats. El més destacat del Ladyfest és que l’organització és col·lectiva i es compta amb els propis mitjans, i que suposa un procés d’aprenentatge de totes i un empoderament per a transgredir els rols habituals de la dona en la música underground que les releguen a un paper passiu, com és aguantar les jaquetes dels nois al marge dels “pogos” o acompanyar als seus amics i companys músics.\nA un dels bucs de La Capsa, unes talleristes van ensenyar a tocar la bateria a altres dones. L’aposta artística de tota la programació del festival va ser diversa, tot i que amb protagonisme de la música electrònica i el pop, però també va haver algun racó per al punk i el rap. Per a posar en context aquest festival, cal destacar que segurament, aquesta ha estat la única vegada que han actuat una banda “all girls” a l’escenari de La Capsa des de l’actuació de Nosotrash fa més d’una dècada, i amb més intencionalitat i contingut feminista que els Paraula de dones. Si el comparem amb altres festivals feministes de l’escena underground catalana, el públic i l’estil que ha aglutinat és bastant diferent, aplegant més dones del món de l’art i del pop, quan en la resta d’esdeveniments en la línia “riot grrrl” tendeixen al punk i al rock.\nEl concert de La Capsa va començar amb una performance, per acabar d’arrancar el pop electrònic ambiental de les madrilenyes Caliza. Amb el garatge de Pentina’t, Lula! de Barcelona, el ball es va començar a animer, per anar incrementant l’energia amb el punk pop, amb l’actitud desenfadada de les riot grrrl, de les madrilenyes Las Odio, i el postrock de del duo asturià Chiquita i Chatarra. El plat fort de la nit havia de ser l’actuació de l’anglesa Lesley Woods, que havia format part del grup pioner del post punk Au Pairs, però no va arribar a temps degut a la cancel·lació dels vols efecte post Brexit, i va actuar a l’endamà a l’Astilla.\nPer acabar la nit, les DJ de música electrònica van allargar la festa fins tard. En conjunt, una mostra de talent trans i femení i d’actituds feministes compartides que va arribar al Prat amb una intenció de descentralitzar aquesta proposta cultural i estendre-la fora de Barcelona, malgrat que gairebé no va acollir públic pratenc.\nDarrera modificació elDivendres, 08 Juliol 2016 13:45\nMés en aquesta categoria: « La història de la música del Prat recollida en un llibre


El joc - El Joc dels Tòtems\nAquesta web utilitza cookies per millorar la seva experiència. Si continua navegant considerem que accepta l'ús de cookies i la nostra política de privacitat.Accepto\nAll categories Packs Col·legis\n¿Què és el Joc dels Tòtems?\nEl joc dels Tòtems és una eina per a tu i per als teus fills, que té com a objectiu ajudar a transmetre valors educatius.\nIntrodueix els teus fills en el món dels valors educatius i les actituds positives amb el joc dels Tòtems; acompanya’ls en l’expressió de les seves emocions i desenvolupa un diàleg amb ells que t’ajudi a educar en valors.\n¿D'on sorgeix la idea?\nSom una família que, davant de la manca de temps a causa de les nostres respectives feines, vam idear una eina de comunicació i aprenentatge educatiu.\nSe’ns va acudir una manera d’involucrar els nostres fills en la seva educació, que va resultar ser una eina, i per tal que els fos atractiva, la vam anomenar el joc dels Tòtems.\nEs presenta com un joc, però en realitat és una eina educativa que t’ajudarà a crear l’espai necessari per al diàleg i l’expressió de les emocions.\nEl joc consisteix en una capsa màgica que conté 12 fitxes o Tòtems; cada fitxa representa un valor educatiu i està il•lustrada amb un exemple per facilitar-ne l’enteniment als més petits.\nLa màgia de la capsa fa que treguis el valor adequat cada setmana. Si repeteixes Tòtem, és perquè la màgia considera que pots millorar.\nCol•loca en un lloc visible el Tòtem o valor que treguis de la capsa —per exemple, a la nevera—, amb el lot d’imants que trobaràs a la capsa, i durant la setmana recorda a tota la família que cadascú ha de respectar el seu Tòtem.\nAprofita el moment de reunió familiar en què has de canviar de Tòtem per parlar-ne i explicar exemples en què hagis pogut aplicar-lo.\nATENCIÓ! La màgia de la capsa fa que treguis el valor adequat cada setmana. Si repeteixes Tòtem, és perquè la màgia considera que pots millorar.\nOpcions i materials inclosos\nEl joc consisteix en una capsa màgica feta de fusta natural o de noguera. Cada capsa conté 12 fitxes o Tòtems: cada fitxa representa un valor educatiu i està il·lustrada amb un exemple per facilitar-ne l’enteniment als més petits.\n«La màgia de la capsa fa que treguis el valor adequat cada setmana. Si repeteixes Tòtem, és perquè la màgia considera que pots millorar»\nAltres recursos de què pots disposar:\nEl joc està íntegrament dissenyat i fabricat a Espanya.\nEn la seva fabricació, participen petites empreses que segueixen criteris de responsabilitat social.\nEl joc té la certificació CE.\nEl joc conté algunes peces petites, per la qual cosa no és recomanable per a infants menors de 36 mesos.\n«Ens agrada passar aquesta estona en família, treballant junts els nostres punts forts i les nostres debilitats i veient com tots, grans i petits, podem millorar i seguir treballant la nostra manera de ser. És un joc que, de manera màgica, ens permet prendre consciència de la importància de ser millors persones.»\n«La meva família i jo hem tingut el privilegi de practicar aquest joc quan era el germen de la teva idea, però ja aportava el valor del diàleg, l’educació i l’entreteniment, en el qual vam participar tots, petits, joves i grans. Ara és un joc elaborat, en què s’ha pensat i s’ha tingut cura fins de l’últim detall per fer-lo realment atractiu i treure’n el màxim profit en una tasca tan fonamental com l’educació en valors. MOLTA SORT!!»\n«Una eina molt útil i pràctica per ensenyar als més petits de casa la importància dels bons valors en el nostre dia a dia.\nA casa hi juguem i ens ha ajudat moltíssim a l’hora de parlar amb els nens sobre les bones conductes, els ha facilitat entendre-ho tot i ens ha motivat a tots a actuar, portar-nos i reaccionar de manera apropiada. 100 % recomanable.»\n«…Aquesta magnífica iniciativa ve a socórrer aquells pares que no tenen gaire clar com treballar el civisme a casa o que busquen alguna cosa amb la qual complementar el que ja estan fent.»\nJosh Borras – Pedagog (extracte del blog www.joshborras.com )\nVam ser a TV3 al programa “La Tarda Oberta”\n14/02/2018 No hi ha comentaris\nPedagogs, Psicòlegs i…. El Joc dels Totems\n07/02/2018 No hi ha comentaris\n21/01/2018 No hi ha comentaris\n© El Joc dels Tòtems - Eina per educar en valors.