4M: El trumpisme cañí front a la classe treballadora - marx21.net\n4M: El trumpisme cañí front a la classe treballadora\nPor David Robles|2021-06-24T15:55:49+02:0008/05/2021|Categorías: articles (CAT)|Etiquetas: Butlletí 32, David Robles, Estado español, Madrid, Podemos|\nAyuso a prop de la majoria absoluta amb 65 escons, 25 escons més que en les últimes eleccions autonòmiques, més que tots els partits del bloc d’esquerres junts. La força més votada a tots els municipis de la comunitat de Madrid excepte a 4. Guanya a tots els districtes de la capital, fins i tot als barris obrers com Puente de Vallecas. El PSOE enfonsat: ha passat en 2 anys de ser la primera força a ser la tercera, 13 escons menys, més de 270.000 vots perduts amb gairebé 12 punts més de participació. El seu portaveu parlamentari posat en dubte i el partit sorpassado per Más Madrid, convertit en l’alternativa dels partits d’esquerres sumant 4 diputats més. Unides Podem, 10 escons, 3 més que l’any 2019, però amb només el 7% dels vots, relegat a cinquena força parlamentària per darrere de VOX i acabant la nit electoral amb la dimissió de Pablo Iglesias de tots els càrrecs polítics i de la direcció de l’organització de Podemos. Ciutadans, la força que va emergir per ser l’alternativa al PP, en vies de desaparició, passant de 26 escons a cap. I finalment VOX, que després del resultat aclaparador obtingut pel Partit Popular, amb els seus 13 escons, un més que a les últimes eleccions, tindrà menys influència en la investidura del que s’havia pensat.\nA grans trets, aquest és el resultat d’unes eleccions autonòmiques imprevistes convocades a la meitat de la legislatura i decebedora per a les organitzacions d’esquerres i la seva militància.\nDues qüestions ens ronden. Per què en una de les comunitats amb més desigualtat de l’Estat espanyol (la segona per darrere de la Rioja), la segona comunitat amb l’habitatge més car, per exemple, zona zero de la pandèmia a l’Estat espanyol sent la primera en morts; amb una gestió que ha anat afavorint cada vegada més la privatització dels serveis públics, epicentre de la corrupció política de PP i on s’han anunciat rebaixes fiscals que afavoreixen a les classes més altes en detriment de la immensa majoria, ha arrasat la principal força política responsable, el Partit Popular i Ayuso i amb un vot majoritari en totes les classes socials i en tot els segments d’edat. I segon: un cop arribat a aquest punt, com afrontar i superar la situació sense caure en exercicis d’autoflagel·lació.\nApel·lació als sentiments i la inseguretat permanent\n“Socialisme o llibertat, comunisme o llibertat, feixisme o democràcia”. La campanya electoral s’ha desenvolupat entre aquests binomis i crispant-se, amb amenaces incloses, provocacions als barris obrers per part de l’extrema dreta i obviant el debat de les idees, del programa i de la gestió realitzada. Una campanya polaritzada, on s’ha posat en joc per la presidenta Ayuso un nou model, el “trumpisme cañí” caracteritzat per substituir l’objectiu i racional per una crida a les emocions i sentiments, portant a una gran part de la ciutadania a desconnectar-se de l’ ideal polític i sent la veritat substituïda per la posveritat.\nNo importa que una gran part de la ciutadania de Madrid tingui un greu problema d’accés a l’habitatge, de precarietat i de temporalitat laboral, de contaminació atmosfèrica crònica i que no arribi a final de mes. No importa portar mesos en una llista d’espera per a una operació a la sanitat pública o que al teu barri no hi hagi places a l’escola pública. No importa perquè a la fi d’un llarg dia pots prendre una canya de cervesa en una terrassa en plena pandèmia a Madrid. L’apel·lació als sentiments, com a resultat de l’estratègia del nou trumpisme cañí.\nUna altra característica d’aquesta campanya electoral ha estat l’apel·lació constant a la llibertat. Un valor del què s’han apropiat i buidat de contingut. O estàs amb ells o estàs contra la llibertat. Però l’única llibertat que defensen és la del lliure mercat, poder comprar i vendre-ho tot, fins i tot el dret a una vida digna, la llibertat que únicament et pot proporcionar els diners. Però entra en un Mercadona sense diners i vegem si realment ets de lliure.\nA més, vivim en un sistema social extremadament desigual, caracteritzat per relacions de poder injustes, on cada cop més una major part de la ciutadania està en situació més extrema i es veu irremeiablement condemnada. La precarietat i la inestabilitat laboral han portat a una part de la ciutadania a un estat d’inseguretat permanent. En aquesta incertesa i la por al futur es mostren disposats a suportar enormes càrregues per aconseguir reduccions mínimes de risc i inseguretat. En aquest ambient d’inseguretat permanent una part de la ciutadania és capaç d’assumir el risc de donar suport a les polítiques liberals.\nL’esquerra davant les contradiccions\nLa campanya de l’esquerra, sense una història recent de grans lluites i mobilitzacions ciutadanes que impulsin el seu moviment electoral i amb una possible gran desconnexió amb la seva base electoral ha intentat recórrer també als sentiments, apel·lant a la classe obrera als barris populars de la capital i del cinturó vermell de sud de Madrid, sumat a una crida al sentiment antifeixista i a l’orgull de classe. Però ser de classe obrera no és un sentiment, no depèn de les teves idees sinó d’haver de vendre la teva força de treball per sobreviure. Entendre que la classe obrera és l’única palanca transformadora s’aconsegueix quan es pren consciència a través de les lluites socials, laborals i comunitàries i no a través de les campanyes electorals.\nAlguns caps de llista tampoc han ajudat. El protagonisme de Pablo Iglesias, assumint el paper de salvador messiànic contra el feixisme i les polítiques de dretes i el paper de l’insípid i mancat absolut de carisma Ángel Gabilondo, són un exemple. Les contradiccions del govern central tampoc han ajudat. L’ingrés mínim és un unicorn que no ha arribat a la majoria de les persones sol·licitants, les reformes laborals segueixen vigents, igual que la llei mordassa. El preu dels lloguers segueix sense limitar-se, la reforma fiscal que gravi les rendes més altes se segueix esperant i la reforma de les pensions proposta compta amb l’oposició dels col·lectius de pensionistes. Finalment la filtració pocs dies abans de la jornada electoral del memoràndum que proposava l’eliminació de la desgravació en les declaracions conjuntes no només va posar de manifest aquesta contradicció i la submissió als poders econòmics, sinó que va ser tot un torpede a la línia de flotació de la credibilitat de Unidas Podemos i del PSOE.\nPossiblement hi hagi molts altres factors que expliquin el vot transversal que ha donat la victòria a Ayuso a part dels esbossats aquí. Des de l’hegemonia cultural amb uns mitjans de comunicació de masses cada vegada concentrats en menys mans, fins el consens amb les classes mitjanes i el seu ascens a classe aspiracional, passat per la formació d’una comunitat imaginària al voltant de la imatge de la pàtria o de la unitat d’estat, la bandera les canyes o la festa dels toros.\nUn consol, al menys hem contemplant la primera frenada a la velocitat d’ascens de l’extrema dreta des de la seva irrupció al parlament andalús al desembre de 2018. La seva influència i poder polític poden començar a veure minvats, però no el seu poder mediàtic. L’extrema dreta segueix sent un perill i ho hem vist, el Partit Popular no tindrà cap complex per pactar, ni a Madrid ni a cap altre lloc de l’Estat, amb ells si cal. Ara més que mai cal aïllar-los.\nSuperar la situació\nDrets i llibertats guanyades en anys de lluita o polítiques de progrés es poden veure compromesos. Madrid des de fa 25 ha estat un lloc d’experiments de polítiques neoliberals. Ara pot tornar a ser de nou lloc d’experiments, però de polítiques cada vegada més d’extrema dreta. Drets i llibertats com l’accés a l’avortament, a la mort digna, a l’educació sexual o en valors, les polítiques de gènere, de protecció a les víctimes de la violència masclista o la promoció de l’habitatge públic o de lloguers socials, la mobilitat sostenible, la lluita contra el canvi climàtic o la transició ecològica, entre d’altres estan en greu perill així com un aprofundiment de la privatització dels serveis públics.\nNomés ha estat Madrid i no tot el territori de l’Estat és Madrid. Resistir ja és vèncer, però no és suficient la resistència. Tampoc hem de autoflagel·lar-nos, ni ens rendim ni ens dobleguem. Hi ha un ampli ventall de lluites socials i laborals i les polítiques d’Ayuso les intensificaran. L’organització de la classe treballadora i de les classes populars entorn d’elles poden obrir una finestra a l’esperança.\n Dades INE – Desigualtat (S80/S20). Durant el període 2008 – 2019, la desigualtat va passar de 4,6 a 6,5 punts, més d’un 40%. https://www.ine.es/jaxi/Datos.htm?path=/t00/ICV/dim1/l0/&file=11401_2.px#!tabs-tabla\n Més de 15.000 des de l’inici de la pandèmia i una taxa de morts per cada 100.000 habitants de 271, molt per sobre de la mitjana de l’Estat espanyol. https://www.eldiario.es/sociedad/mapa-datos-coronavirus-espana-comunidades-autonomas-mayo-3_1_1039633.html\n Sobre aquesta idea i el feixisme social: “Democracia al borde del caos: Ensayo contra la autoflagelación”, Boaventura de Sousa Santos.


Situació actual a l'Escola davant l'emergència de la COVID-19\nBenvolgudes famílies, Desitgem de tot cor que us trobeu bé en aquesta situació tan excepcional que estem vivint. L’equip de professorat de l’Escola estem treballant per tal de minimitzar en la mesura que sigui possible els efectes pel que fa als apre...\n16/03/2020 La comissió tècnica-politica creada per al seguiment de la situació s’ha reunit avui dilluns al matí per fer una avaluació de la situació i per valorar noves mesures a adoptar i comunicar. La valoració del cap de setmana indica un alt comp...\n15/03/2020 Es decreta l’estat d’alarma, que comporta una limitació de la llibertat de circulació de les persones, tant a peu com amb vehicle, en tot el conjunt del municipi. Els moviments queden limitats a : Adquisició d'aliments, productes farmacèut...\nLa Dansa, protagonista al programa "Parlem-ne" de Vallès Visió TV\nLa coordinadora de l'Escola de dansa, la Gemma Calvet, i el director de l'Escola, el Jordi Soler, han estat convidats al programa de Vallès Visió TV "Parlem-ne".\nJa s'acosta la Setmana Cultural de l'Escola. Consulta la programació d'activitats!\nUn any més, l'Escola fa coincidir la Setmana d'Audicions amb la Setmana Cultural, on hi ha programats diferents tallers i esdeveniments especials per a l'ocasió, durant l'última setmana del mes de febrer.\nAnterior Pàgina 3 de 37\tSegüent


PSM: “l’auto de ses Covetes és una victòria del moviment social i polític per la protecció del territori”\nAntoni Alorda es felicita perquè el jutge obliga a esbucar ja la urbanització devora es Trenc, i assenyala que arriba en un moment “oportuníssim”, just quan el PP intentava recuperar-la amb la llei de costes estatal i les normes subsidiàries de Campos\nLa coalició PSM-IniciativaVerds-Entesa s’ha felicitat avui de l’auto judicial que obliga a executar en un termini de sis mesos la sentència sobre el cas de ses Covetes, devora es Trenc, que implicarà la demolició dels polèmics blocs d’apartaments devora l’arenal verge del municipi de Campos. El jutge, per tant, continua donant la raó al PSM i al GOB en el contenciós contra la construcció d’aquesta urbanització, i obliga a la promotora a esbucar-la immediatament.\nEl diputat Antoni Alorda recorda que davant la sentència que varen guanyar el PSM i el GOB, l’Ajuntament hi havia presentat una “resistència numantina” a aplicar-la, la qual cosa era “inacceptable”. L’Ajuntament, en mans del PP i +Acció, mantenia que estava fent passes per complir la sentència. Ara “estam contents que el jutge hagi reaccionat i no es deixi passar ja amb més cançons”, diu Alorda.\nEl diputat es felicita perquè “abans del maig aquella ignomínia dels bucs a ses Covetes ha de desaparèixer”. I afirma que la decisió “arriba un moment oportuníssim, perquè el PP, tant a Madrid amb la llei de costes, com a l’Ajuntament de Campos amb les normes subsidiàries, estan fent moviments per tornar a permetre a urbanitzar es Trenc”.\nAlorda assenyala que el pronunciament judicial “és una victòria del moviment social i polític a favor de la protecció del territori de Mallorca”.


Ferran Torres: «Puc aportar polivalència en les tres posicions d’atac»\n«ÉS UN PAS ENORME EN LA MEVA CARRERA»\n28 de de desembre del 2021. Actualitzada 03 de de febrer del 2022 a les 15:56\nSerà presentat el dilluns de 3 gener, dia en què oficialment s’obre el mercat d’hivern, però Ferran Torres ja ha complert tots els requisits per ser jugador del Barça fins a posar amb la samarreta blaugrana.\nDesprés de superar la revisió mèdica, fins i tot estant de baixa per la lesió que es va produir amb la fractura al metatarsià del polze del peu dret a l’octubre, va firmar el seu contracte al despatx del president Joan Laporta. Un contracte per cinc anys i mig (fins al 30 de juny del 2027), i amb una clàusula de rescissió de 1.000 milions que el situa al mateix nivell, consideració i valor que Ansu Fati i Pedri.\nFerran Torres, el primer pilar de la reconstrucció del Barça\nFerran Torres, el segon fitxatge més car de Laporta\n«És un pas enorme en la meva carrera», confessava Ferran Torres, de 21 anys, al sortir del despatx presidencial. «Estic molt content d’unir-me a aquest gran club, un dels millors del món», deia el davanter valencià, ansiós per poder incorporar-se a la vida quotidiana de l’equip. No podrà fer-ho totalment perquè encara s’entrenarà al marge del grup. Està en el tram final de la rehabilitació de la seva lesió.\nFerran espera «continuar creixent com a futbolista i com a persona», deia en declaracions a Barça TV, i considera que caurà en mans de l’«entrenador ideal» després de passar per les de Pep Guardiola al Manchester City. En les de Xavi, «un entrenador que està començant però que és un entrenador formidable». Xavi tindrà en ell un comodí per a la davantera, tan escassa de recursos. «Puc aportar polivalència en les tres posicions d’atac», afirma Ferran, que es va iniciar com a extrem dret i que Guardiola va reconvertir com a fals nou.\nFerran Torres Joan Laporta Manchester City Xavi Hernández


Noves bosses de paper reciclat als Supermercats Novavenda\n12 novembre, 2019 Notícies\tjordi\nNovavenda sosté el seu compromís amb el medi ambient per què els consumidors puguin adoptar patrons de consum més sostenibles; l’objectiu és que el valor dels productes, els materials i els recursos (aigua, energia,) es mantingui en l’economia durant el major temps possible, i que es redueixi al mínim la generació de residus.\nEls supermercats Novavenda ofereixen als seus clients bosses de paper amb el certificat 100% Reciclat. Això garanteix que prové de fonts responsables, i bosses fabricades amb materials d’origen vegetal renovables.\nLa nova gamma de bosses de paper reciclat sostenibles que ha introduït Novavenda no només permeten una compra sostenible, sinó que els clients també les poden usar en el reciclatge selectiu de casa seva, ja que les bosses es poden utilitzar per a la brossa orgànica en els contenidors marrons orgànics.\nAl cap i a la fi, es tracta a apostar per una nova economia, circular -no lineal-, basada en reduir tant l’entrada dels materials verges com la producció de deixalles.\nUn ús sostenible dels recursos, la reducció de la petjada ambiental, la prevenció del canvi climàtic i la defensa de la biodiversitat són essencials per Novavenda. Troba-es a tots els nostres establiments!


En què consisteix la signatura al núvol i com ens en podem beneficiar? - esPublico Gestiona\nEn el viatge que des d’esPublico es va emprendre fa temps pel camí de l’administració electrònica, un dels passos que més empoderament ha donat a les nostres entitats ha estat el llançament de la signatura al núvol.\nPer posar-nos en antecedents, prèviament hem d’entendre el significat i les implicacions del concepte de computació al núvol. Aquest terme, tot i que és una mica imprecís en la seva extensió més àmplia, és el paradigma pel qual es posen a la nostra disposició serveis i recursos d’emmagatzematge i càlcul, a través d’un esforç que es duu a terme en centres de dades privats que substitueixen les nostres màquines locals.\nEn el tema que ens ocupa, aquestes possibilitats es tradueixen en un augment de l’accessibilitat, pel fet que ja no caldrà que tinguem determinats accessoris vinculats físicament als nostres equips.\nMolts i moltes de nosaltres encara tenim al cap que, fins no fa gaire, signar a Gestiona o en altres plataformes implicava estar en possessió d’un dispositiu (una targeta criptogràfica o el DNI electrònic) i d’un certificat digital al navegador. En aquest punt, cal recordar que la identificació en un sistema de signatura electrònica avançada, tal com indica el Reglament 910/2014 (UE) en l’article 26, pivota sobre l’adopció de dues d’aquestes tres opcions: una cosa que coneix la persona usuària (una contrasenya), una cosa que té la persona usuària (una targeta criptogràfica, un missatge OTP, un SMS) i una cosa que caracteritza la persona usuària (l’empremta dactilar, una lectura d’iris o altres factors biomètrics).\nEn conseqüència, i complint escrupolosament la normativa que esmentàvem, la solució de signatura al núvol permet treballar amb l’aplicació de signatura a Gestiona sense necessitat d’instal·lar cap certificat al nostre equip, tant si és el nostre telèfon mòbil com el nostre ordinador.\nLlavors, si aquests certificats no es troben al nostre ordinador ni al nostre smartphone, on estan localitzats? Aquí apareix el concepte d’HSM (Hardware Security Module): un servidor segur i supervisat del prestador de serveis de confiança, que permet a qualsevol organització millorar la seguretat a l’hora de custodiar els certificats.\nesFirma és una autoritat de certificació i, com a tal, té competències per emetre i revocar els certificats digitals utilitzats en la signatura electrònica. Això qualifica Gestiona per prestar aquests serveis dins de la plataforma i, d’aquesta manera, facilitar l’obtenció de certificats de persona física vinculada a entitat, inclosos els certificats la signatura dels quals queda recollida sota un pseudònim (cosa especialment rellevant per a persones usuàries pertanyents a àrees com la Policia Local o els Serveis Socials i que necessitin que la signatura dels seus documents no sigui visible per a terceres persones).\nA l’hora de quantificar quins avantatges ens ofereix aquesta opció de firma, se’n podrien destacar els següents, principalment: usabilitat, seguretat i estalvi de costos.\nUsabilitat: Tal com hem destacat prèviament, no haver d’instal·lar un certificat fa que sigui més senzilla de manejar i configurar. El fet que, per posar-la en marxa, no calgui cap connexió física entre dos equips diferents ens brinda una gran mobilitat, perquè es pot signar un document electrònicament des de qualsevol lloc, amb l’únic requisit de tenir accés a internet. Com que no cal que tinguem el certificat permanentment amb nosaltres, evitem possibles robatoris o pèrdues.\nSeguretat: Un certificat instal·lat en un ordinador és un certificat susceptible de ser sostret o de ser utilitzat amb finalitats de suplantació de signatura i identitat. Amb una solució al núvol, el nostre certificat només apareixerà després de la sol·licitud de l’aplicació i, de forma obligatòria, només si s’aporta una contrasenya.\nEstalvi de costos: Aquesta solució no només suposa un clar estalvi de temps, ja que es calcula que la signatura a través d’un certificat virtual és, almenys, 20 vegades més ràpida que la que es duu a terme amb un certificat instal·lat en una màquina local; a més, aquest tipus de signatura ens permet prescindir de perifèrics de lectura de targetes que poden ser una mica confusos de configurar.\nComençàvem aquest article amb la intenció de presentar la signatura al núvol des de Gestiona juntament amb tots els avantatges que comporta. Així doncs, ara podem subratllar que, si el dia de demà ens arribés per signar un decret en un lloc remot, només hauríem de treure el mòbil, escriure la nostra contrasenya i tornar a deixar-lo a la butxaca, amb la seguretat total que el document esmentat ja està signat i en un lloc segur en el nostre gestor d’expedients.\nEl registre descentralitzat de certificats digitals revocats Eines per a l’estructuració de dades per processos


Catorze companyies participaran en la setena edició del Festival Internacional de teatre i Circ d'Amposta La República\nACN Amposta.-L’Ajuntament d’Amposta ha apostat per mantenir la 7a edició del Festival Internacional de Teatre i Circ, adaptant-lo a les mesures de seguretat sanitàries. El FesticAM ha escollit els espectacles […]\nACN Amposta.-L’Ajuntament d’Amposta ha apostat per mantenir la 7a edició del Festival Internacional de Teatre i Circ, adaptant-lo a les mesures de seguretat sanitàries. El FesticAM ha escollit els espectacles amb criteris de qualitat i originalitat però també per l’adequació als espais i les necessitats d’organització. “Entre més de 200 propostes que s’havien presentat, s’han triat aquelles que millor podien dialogar des d’aquestes i amb aquestes circumstàncies”, ha apuntat Jordi Príncep, directora de l’Escola de Teatre i Circ. 14 companyies presentaran 16 actuacions i tallers. S’hi inclouen tallers de dansa urbana que es faran als centres d’educació secundària i tancaran el Pla d’Impuls de la Dansa que s’ha implantat a la ciutat.\nL’alcalde d’Amposta, Adam Tomàs, ha destacat la voluntat del consistori per no renunciar a celebrar les activitats culturals a la ciutat, adaptant-les a la situació “d’excepcionalitat” que suposa la pandèmia. “És gratificant presentar una nova edició del FesticAM perquè defensem que la cultura és segura”, ha apuntat. “Aquest dimecres som la ciutat de Catalunya amb el risc de rebrot més baix però pot canviar i no podem dependre constantment d’això sinó que cal tirar endavant les activitats culturals amb el grau de seguretat que es requereix”, ha insistit el batlle.Tomàs ha apuntat que la celebració del FesticAM serà també “un revulsiu” a la situació que viu la ciutadania. “És el nostre gra de sorra per a la reactivació econòmica que necessitem però també, com fa temps que defenso, per a la reactivació emocional que cal per mantenir-nos en el dia a dia”, ha dit l’alcalde ampostí. Per assistir als espectacles del Festival Internacional de Teatre i Circ d’Amposta, entre el 8 i el 15 d’octubre, caldrà adquirir una entrada anticipada a través de la web de l’Ajuntament o de l’Escola de Teatre però totes les propostes són gratuïtes. La regidora de Cultura d’Amposta, Inés Martí, ha destacat també que amb la nova edició del FesticAM acabarà a la ciutat al Pla d’Impuls de la Dansa en el qual ha participat la ciutat. Entre el 13 i el 15 d’octubre, es faran tallers de dansa urbana per als alumnes de secundària i es donarà el relleu per iniciar el Pla d’Impuls del Circ, amb el qual durant els pròxims dos anys la ciutat podrà programar, per un mínim import, espectacles patrocinats. Príncep ha destacat que la d’enguany serà una edició “molt especial” perquè malgrat la situació, la ciutat referma el seu compromís per la cultura, perquè la cultura s’ha considerat com un “bé essencial” i un sector econòmic important, i perquè la diversitat de la programació escollida. “Les arts de carrer, menystingudes durant moltes dècades, estan demostrant la seva capacitat de reinvenció, d’adaptació, de compromís social i responsabilitat”, ha destacat el director de l’Escola de Teatre i Circ.”L’art és una forma de coneixement humà i s’ha tingut en compte aquesta premissa: espectacles per a viure des de dins, de tu a tu, de prop, sense parets, que ajudin a descobrir noves històries i relats i repensar que fem i que som. Hem volgut fer de les limitacions i restriccions una oportunitat per redibuixar el festival”, ha destacat Príncep.


La Policía Nacional va detenir a la Jonquera, a mitjans d’aquests mes a un home de 55 anys i veí de Perpinyà, acusat d’haver estafat a almenys 5 ancians durant l’any passat . Entre els afectats hi ha gent gran de Banyoles, Arenys de Mar i Pineda.\nEl detingut feia creure a les víctimes que les coneixia i que havien treballat plegats anteriorment per tal de guanyar-se la seva confiança. Després els oferia uns regals i se les enginyava per cobrar-los fins 700 euros.\nEra educat, amable, anava ben vestit i feia creure a les víctimes que havien estat companys de feina en altres temps, cosa que fa suposar que l’entabanador havia recollit informació sobre la víctima abans d’abordar-la pel carrer. Llavors els oferia uns bons regals, però els deia que li havien de pagar un preu simbòlic per l’IVA -un cop va aconseguir uns 700 euros-. Els objectes no valien res i s’esfumava tan de pressa com havia aparegut.\nUna de les víctimes va aconseguir prendre nota de la numeració de la matrícula del sospitós i els Mossos van introduir en les bases policials un requeriment de recerca del sospitós, i el 13 de febrer la Policía Nacional el va detenir a la Jonquera -el jutge va deixar-lo en llibertat després de declarar-. Entre les estafes de Banyoles i la seva detenció a la Jonquera, Giménez va continuar actuant, en aquest cas al Maresme, a la zona d’Arenys de Mar i Pineda de Mar -hi ha com a mínim tres denúncies-.\nArticle anteriorAgents de la Policia Local de Blanes reclamen millores laborals\nArticle següentLa policia de Malgrat imputa per estafa a dos tècnics d’una empresa de manteniment d’instal·lacions de gas.


Amanida de receptes: Pastís de Sant Jordi\nPublicat per Cristina a 6:40\nJordi 22 d’abril de 2009 a les 16:02\nBoníssim!! El llibre que he devorat més ràpid!!!\nGemma 23 d’abril de 2009 a les 8:16\nFelicitas al teu marit! I a tu també, que aquest pastís t'ha quedat genial!!!\nCristina 23 d’abril de 2009 a les 14:14\nGemma moltes gràcies!! Per ser que era la primera vegada que el feia n'estic prou orgullosa!!


'Ainoa', d'Alejandro Morrel, venç l'últim Concurs de Pesca de Reial Club Nàutic Dénia 'Ainoa', d'Alejandro Morrel, venç l'últim Concurs de Pesca de Reial Club Nàutic Dénia\n'Ainoa', d'Alejandro Morrel, venç l'últim Concurs de Pesca de Reial Club Nàutic Dénia\n18 de novembre de 2019 - 10: 13\nEl Reial Club Nàutic Dénia va celebrar, dissabte passat 16 de novembre, el seu Concurs de Pesca Sepiamor, l'últim de la temporada. L'embarcació guanyadora va ser Ainoa d'Alejandro Morrel, amb un pes de 2.720 kg i un total de 13 captures.\nGuanyador de el Concurs de Pesca Sapiamor\nEl premi de peça major va ser per a Antonio Signes amb l'embarcació Bucaners, Amb un pes de 0.315 kg. Mar d'il-lusió, De Juan Ferrer, va aconseguir la segona posició amb 1.450 kg en els seus nou captures. I Alana, De Javier Ribes, va aconseguir la tercera posició amb 0.290 kg.\nL'embarcació d'Antonio Signes, premi a la peça major\nLa jornada de pesca es va iniciar a les 7 del matí amb el control de signatures. Els vaixells van eixir a la mar a continuació i es van trobar amb unes condicions meteorològiques molt desfavorables, el que va provocar que diverses embarcacions es retiressin.\nA les 13: 00 hores va tindre lloc el pesatge de les captures ia les 14: 00 hores es va iniciar el lliurament de trofeus i posteriorment el menjar, en els salons de el club denier.\nJaime Portolés, President de Reial Club Nàutic Dénia, ha felicitat els guanyadors d'aquest concurs de pesca i ha agraït a totes embarcacions per la seua participació durant tot l'any en els esdeveniments de pesca.


Senyores i senyors, amb tots vostès, el nou James Bond\n007: Casino Royale. Martin Camp bell. EEUU 2006\nDivendres, 15 Desembre 2006 14:45\nL’argument: Casino Royale pren el fil d’un dels primers llibres de Ian Flemming, pare de l’agent amb llicència per matar. Aquest cop no hi ha ningú que vulgui destruir o dominar el món, James Bond ha de participar en una partida de pòquer i enfrontar-se amb el villà Le Chiffre, banquer dels terroristes més buscats.L’anècdota: La darrera entrega de la saga ha sigut la més cara, amb un pressupost d’uns 250 milions de dòlars. Hi han contribuït marques com Audi, Omega o Smirnoff Que han pagat una milionada per tenir el seu minut de glòria al film.\nDiagnòstic: Probablement sigui massa aviat per afirmar que ens trobem davant d’una de les millors pel·lícules de la saga Bond des que Sean Conery protagonitzés cap el 1962 ‘Agente 007 contra el Dr. No’. El temps ja ens donarà la raó. El film reinventa la figura de l’agent secret més conegut del món trencant amb la imatge d’elegància i sofisticació del personatge, a més de desfer-se d’alguns tòpics marca de la casa. Els ideals i el modus operandi dels antics Bonds desapareixen en aquesta entrega, Daniel Craig encarna a un Bond amb personalitat pròpia, molt més arrogant, egocèntric, sàdic i, per què no dir-ho, humà.Casino Royale fuig dels elaborats efectes visuals per donar pas a unes espectaculars seqüències d’acció d’una realitat palpable i d’una cruesa i ritme implacable. La persecució de Magadascar és una joia. Acció i baralles extremes que deixen també lloc per a una petita història d’amor amb Eva Green, la noia Bond perfecta per a un Bond perfecte.\nEfectes secundaris: Si t’agrada el cinema d’acció en estat pur no te la pots perdre, no et decebrà pas.


Bèlgica es converteix en la destinació del cava català\nPàgina inicial/Notícies/Bèlgica es converteix en la principal destinació externa del cava català\nEls belgues han guanyat els alemanys, l’any passat, com els principals consumidors de cava. El president del Consell Regulador de l’espumós, Pere Bonet, ha presentat aquest dimarts al matí els resultats del sector en una roda de premsa a Vilafranca del Penedès (Alt Penedès). L’any passat, les vendes van créixer un 2,5% pel que fa al 2015, fins als 1.079 milions d’euros. Bonet ha assegurat que encara la indústria sent l’efecte del boicot de l’any 2005, en plena negociació de l’Estatut. Només el 4% de la producció es realitza fora de Catalunya.\nEn total l’any passat es van vendre 245,15 milions d’ampolles, un 0,42% més que en l’exercici anterior. El mercat europeu, ha explicat Bonet, va perdre terreny, després d’una reducció de l’1,94% en les unitats venudes, si bé segueix sent la principal destinació del cava. La UE en consumeix el 46% del total. El segon mercat és l’interior, que representa el 35%. En els últims deu anys, ha explicat el president del consell, el consum a Espanya ha decrescut un 11,9% principalment per la crisi del 2007 i el boicot del 2005, encara que Bonet creu que la millora econòmica augura un canvi en el consum.\nLes vendes a tercers països van créixer gairebé en 10 punts el 2016, arribant fins als 47,17 milions d’ampolles. Aquesta pujada va compensar la disminució al mercat europeu. Alemanya va perdre el primer lloc en exportacions, després que les vendes caiguessin en més d’un 14%. Això ha provocat que Bèlgica, on també es va vendre menys, es quedi amb el primer lloc en compra després d’adquirir 29,6 milions d’ampolles de cava. Bonet ha atribuït aquestes disminucions a una “necessària” pujada de preus. Des de la Generalitat recolzen la teoria dels empresaris: el cava està infravalorat.\nLa indústria del cava compta amb 235 empreses elaboradores, sis menys que el 2015 a causa de fusions o a la desaparició de petites companyies. El 62% d’aquestes companyies té alguna activitat exportadora.\nPel que fa a la marca i denominació d’origen de Catalunya, s’ha consolidat clarament en el mercat europeu i progressivament en l’internacional, els consumidors més experts fora del territori català i francès, cada cop són més conscients de la qualitat de les vinyes locals i les dades demostren que la demanda creix de manera molt considerable. El Govern català n’és conscient d’això, per aquesta raó, el que fan és promocionar àmpliament aquest mercat no només en l’àmbit nacional i estatal sinó que un temps ençà les promocions externes dins del mercat s’estan efectuant més raonadament i efectiva. Veurem com es desenvolupa la nostra marca, però més enllà dels vins i caves (que està clar que és un dels mercats més potents que tenim), cada cop més tenim més mercats que ens identifiquen amb la nostra marca, país i identitat nacional.


Le Sunset IX Agde França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nLe Sunset IX\n-, Cap D'Age, Agde, França, 34300\nbasat en 8 comentaris Veure totes les 16 fotos\nSobre Le Sunset IX\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Le Sunset IX és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Agde. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Le Sunset IX asseguren una estada plaentera als seus clients. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha habitació familiar, ascensor. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com piscina exterior. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Agde, el Le Sunset IX és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nCal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Interhome t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. En arribar, cal abonar un dipòsit de 100 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament. Els llençols i les tovalloles no estan inclosos en el preu de l'habitació. Podeu llogar-los a l'allotjament per un suplement de 17 EUR per persona o portar els vostres.


El Suprem condemna Pol Espargaró per conduir sense punts amb un carnet d'Andorra\nLa multa al pilot de MotoGP ascendeix a una quantitat de 64.800 euros\n© Imatge del pilot català durant una roda de premsa\nEl Tribunal Suprem ha condemnat al pilot de MotoGP Pol Espargaró a una multa de 64.800 euros per conduir sense punts per Espanya amb un carnet vigent d’un país extracomunitari, en aquest cas d’Andorra.\nLa Sala confirma en la seua sentència la condemna al campió del món de Moto 2 per conduir el seu vehicle per Granollers (Barcelona) el 2016, malgrat que la Direcció General de Trànsit (DGT) li havia notificat mesos abans la pèrdua de la vigència del carnet, després de quedar-se sense punts per cometre diverses infraccions.\nDesestima així el recurs de cassació del pilot contra la sentència de l’Audiència Provincial de Barcelona que va confirmar la pena que li va imposar un jutjat de Granollers per un delicte de conducció sense permís per la pèrdua total dels punts.\nEl pilot es va treure a Espanya el carnet de conduir el 2009, però, després de fixar el 2014 la seua residència a Andorra, va obtenir per canvi el permís de conduir andorrà, que caducava el 2024, i va entregar l’espanyol a les autoritats del Principat per a la seua devolució al nostre país.\nLa DGT li va notificar personalment el 12 de juliol de 2016 la pèrdua de vigència del permís de conduir en haver-se quedat sense punts. Malgrat això, tres mesos després, va ser sorprès per la Policia Local conduint per l’esmentada ciutat catalana.\nEspargaró al·legava que la resolució de la DGT, en la qual es basa la condemna, va recaure sobre un permís de conduir inexistent (l’espanyol) ja que l’havia bescanviat prèviament per un altre (l’andorrà) i havia estat tornat a les autoritats espanyoles.\nPerò el tribunal afirma que "pretendre que els permisos atorgats per tercers països i inicialment vàlids, conservin una immutable validesa a Espanya mentre no sobrevingui la caducitat que el país d’emissió hagi volgut atorgar-lo, gaudint a més d’una semiimmunitat davant el règim viari i de conducció vigent a Espanya, és una conclusió jurídica mancada de tot fonament".\nEn la sentència, de la qual ha estat ponent el magistrat Pablo Llarena, la Sala indica que tot conductor que circula per Espanya, encara que com en aquest cas tingui un permís de conduir d’Andorra, està sotmès al sistema de pèrdua de punts respecte de les infraccions perpetrades o que es perpetrin al nostre país.\nI afegeix que, encara que es tracti de conductors que no hagin incomplert l’obligació de bescanviar el permís estranger i mantinguin per això la validesa del permís original "són conductors sotmesos a Espanya al sistema de punts fixat per la nostra ordenació jurídica".\nA tall d’exemple assenyala a aquells conductors que transiten per Espanya tenint una residència real en un altre Estat o els que adquireixen la residència espanyola sense que hagin transcorregut sis mesos des d’això.\nPer això, el tribunal considera que quan cometin al territori nacional infraccions que suposin la pèrdua de punts i hagin ingressat en el Registre de Conductors i Infractors, "no són aliens al sistema de retirada del permís".\n"No existiria cap raó perquè el sistema administratiu de protecció de la seguretat viària es desactivi per a aquests conductors quan circulen per les carreteres o les vies urbanes espanyoles", agreguen els magistrats.


La SGAE fa una crida a recuperar la categoria de flamenc a la propera edició dels Grammy Llatins La SGAE fa una crida a recuperar la categoria de flamenc a la propera edició dels Grammy Llatins\nLa SGAE fa una crida a recuperar la categoria de flamenc a la propera edició dels Grammy Llatins\nAnima productores, discogràfiques, autors i intèrprets a registrar els seus treballs i optar al guardó\nRosalía sosté els dos Grammys Llatins que ha rebut aquesta matinada a Los Angeles per 'Malamente' / ACN\nL’edició de 2019 dels premis Grammy Llatins no va incloure la categoria de Millor Àlbum de Música Flamenca per primera vegada, en 20 anys d’història. El motiu és que no s’hi van presentar prou candidatures i en són necessàries un mínim de 25, segons va explicar l’Academia Latina de Artes y Ciencias de la Grabación, l’entitat organitzadora. En aquest context, la SGAE ha fet una crida a recuperar la categoria de flamenc i, per aconseguir-ho, ha animat a productores, discogràfiques, autors i intèrprets a registrar els seus treballs i optar al Millor Àlbum de Música Flamenca. La Fundació SGAE ha establert un servei d’informació i assessorament per als autors que no tinguin companyia discogràfica o que el seu disc hagi estat autoeditat.\nEls discos que es poden inscriure són els que hagin sortit o surtin entre l’1 de juny del 2019 i el 31 de maig del 2020. El termini d’inscripció és del 8 al 19 de maig de 2020.\nEn un comunicat, l’SGAE apunta que no es pot permetre que s’elimini el flamenc: “Aquest gènere, i tot el llegat cultural que atresora al seu voltant: terminologia i llenguatge, pintura, escultura, dansa, literatura, filosofia, antropologia, sociologia, cinema, teatre, disseny, vestuari i complements…. és un dels patrimonis més importants del país, reconegut també per la UNESCO”. Considera que “la incidència internacional del flamenc es remunta al segle XIX i avui gaudeix de fama arreu, convertint-se en un dels gèneres musicals més reconeguts i apreciats fora de l’estat espanyol”.


Tarragona Experience | Tag Archives: tavern\nSantos Masegosa, propietari de la taverna ‘El Cortijo’: “La meva lluita és la cuina”\nPosted on 16 16UTC octubre 16UTC 2013 by Tarragona Turisme Posted in Experience, Oriol Margalef, Rafael López-Monné\t1 Comment\nDijous, les nou del matí. Munió de currantes i jubilats al 27 del carrer Rebolledo. El bar “El Cortijo” de Tarragona no té pati ni és gaire ampli: s’hi cap justet quan hi va tothom. Però és que el Santos Masegosa, el capatàs als fogons, serveix uns callos abracadabrants, pura màgia culinària. Truita de bacallà, peus de porc amb romesco, seitó fregit… les credencials de “El Cortijo” fumegen damunt la barra i atreuen a llépols de tot arreu, fins i tot algun turista.\nEl bar el van obrir a principis dels setanta els pares del Santos –Santi, pels amics–, immigrants d’origen granadí, on antigament hi havia hagut una casa de barrets. Des d’aleshores, el món ha donat voltes, moltes voltes, i es diria que “El Cortijo” s’ha quedat quiet. Vistes amb perspectiva, diuen els jaios, les coses guanyen valor. I és cert que la decoració de “El Cortijo”, un tant kitsch, s’ha quedat tan antiquada que resulta entranyable. Tan antiga i valuosa com la gran varietat de ranxets que serveixen el Santi i el seu germà Lluís, criats darrera la barra. Imprescindibles.\nJutges, capellans, mestres i portuaris, homes i dones de tota condició: de sempre, l’amistat s’ha celebrat a Tarragona omplint la panxa. Els esmorzars de forquilla formen part d’aquest costum popular, però cada vegada costa més trobar establiments on les cassolades i la cuina tradicional de qualitat porten el timó. Tavernes i garitos són ara cafès. Les fondes i cases de menjar, restaurants. L’estàndard gastronòmic s’internacionalitza, se sofistica. La cuina perd arrels i en planta de noves. “El Cortijo”, un supervivent, s’alimenta de velles: el receptari de les nostres àvies.\n“Jo no m’he inventat res. Si de cas, he adaptat alguna cosa”, diu amb modèstia el Santi. Per triar aquesta “cosa”, la que et menjaràs, s’ha de complir un ritual també en perill d’extinció. El bar no té carta. Els platillos i les cassoles es mostren sobre la barra. Estofats, triperia, romescos, arrossos… entren pel nas i els ulls de tothom. Arribats a aquest punt ja no hi ha marxa enrere. No es pot anar contra la gana. Boques i estómacs prenen el control de la situació. Sona la simfònica de “El Cortijo”. Coberts, gots, taules i conversa agafen ressonància a les parets del local i creen una harmonia delectable. Tan sorprenent com que en aquest bar tenen la millor i més àmplia selecció de vins naturals de Tarragona. Convé en aquest tema escoltar el Santos, que en sap un munt.\nD’això, i de moltes altres coses. Com l’explicació de perquè la parròquia de “El Cortijo” atreu molts fidels, però poques cares joves: “Aquí no tenim llaunes de té fred amb llimona ni begudes energètiques. Aquí els àpats es fan baixar amb aigua, cervesa o vi amb gasosa. Quan un és jove té ganes de fer tard totes les nits. Quan es fa gran, la il·lusió del dissabte és llevar-se d’hora per anar a esmorzar amb els amics”.\nPodria semblar que en Santos només defensa el negoci. I ho fa, tan bé com sap. Però no és tan sols això. En Santi i el Lluís sostenen part de la identitat de Tarragona, i ho fan, a més, de forma conscient, per gust i convicció cultural. “La meva lluita és la cuina. Avui la gent ha oblidat la importància de les coses senzilles. Sembla que per menjar bon peix t’hagis de gastar un dineral, però peixos com la llampuga, la mussola o les cananes, que no tenen tant cartell, són barats, són bons i donen un munt de possibilitats. Cal poc per menjar bé”, afirma. Es pot dir més alt, però no més clar. Visca la taula parada! I que no perdem mai la gana!


rumba tropikal | Ooriginal MTM\nAll posts tagged rumba tropikal\nOoriginal 17 de setembre de 2018\nQuin espectacle el de Banannabeach al Festival Acústica de Figueres 2018! Només ens queda agrair al Festival per aquesta oportunitat, i sobretot al públic per fer-nos vibrar sobre l’escenari. A tots, infinites gràcies.\nI com que una imatge val més que mil paraules, aquí teniu un petit resum del concert!\nGeneral, Portada acústica figueres, banannabeach, festival, Festival Acústica, noudisc, ooriginalmtm, Rico y Suave Mambo, rumba tropikal No comments\nOoriginalGràcies Festival Acústica! 09.17.2018\nOoriginal 23 de desembre de 2017\nGeneral, Portada Bananna Beach, banannabeach, cuba, rumba, rumba tropikal, runkba No comments\nOoriginalLa gira a Cuba de Banannabeach en 60 segons 12.23.2017\nOoriginal 30 d'octubre de 2017\nLa banda de l’Alt Empordà, Banannabeach, inicia un camí més enllà de les seves platges i emprèn un viatge a Cuba on farà una gira de concerts per tota l’illa. Un tour d’agermanament amb la capital del carib, i un aprenentatge d’unes maneres de fer, viure i sentir la música amb qui la banda sempre s’ha sentit identificat.\nGeneral, Portada Bananna Beach, banannabeach, CONTRACTACIÓ, cuba, ooriginal, ooriginalmtm, rumba, rumba tropikal No comments\nOoriginalGira a Cuba de Banannabeach 10.30.2017


Pedalant pel camí, caminant per la vida: Del coll de la Bena a Rebost\nI ja podem sumar un altre dia de cap de setmana que matino més que quan treballo! Avui sona a les 5.15h, però ja estava despert perquè m’havia arribat un missatge al mòbil feia 5 minuts.... “i qui coi envia un missatge a aquestes hores?” em pregunto sorprès... doncs l’Alicia que havia sortit de festa per Barcelona i ara se’n va a dormir... clar que la seva sorpresa és més gran quan sap que em llevo tan aviat! I és que en aquests dies que ens ha tocat viure, sortir de nit i anar a dormir a les 6 del matí és la cosa més normal, a ningú li estranya, en canvi, llevar-se a aquesta hora per anar a caminar és de bojos! no? Doncs a fer el boig! A gaudir de la vida! I, si cal, a anar a contra corrent!\nAvui farem a peu un tram del circuit dels Cavalls del Vent, un itinerari al voltant del parc natural del Cadí Moixeró. El circuit sencer el vaig fer fa un parell d’anys i avui aprofitaré a fer un tram amb el meu pare i la seva colla, que van començar la ruta la setmana passada. Dissabte van fer de Rebost als Cortals de l’Ingla i el diumenge van fer des d’aquest refugi fins al de Gresolet, on els vaig anar a recollir. Per tant, avui s’ha de tancar el circuit però com que la carretera asfaltada no arriba fins a Gresolet, ens hem quedat al coll de la Bena on hem començat el recorregut.\nA les 6 ja ens esperen a la plaça, ben puntuals com sempre, el Quim i el Ramón, i al cap d’un moment ja arriben el Pep i l’Arnau. Tots 6 marxem cap a Guardiola on ens espera el taxi, que ens portarà al punt d’inici, i la Mª Angels i el Xavier.\nTots 8 comencem el recorregut una mica després de les 7 del matí, acompanyats d’una fresqueta molt agradable i envoltats de vegetació i humitat. És en aquests moments que un es comença a adonar que ha valgut la pena matinar tant i estar envoltat de tanta pau i tranquilitat. Això si, les bromes no falten i durant la baixada fins a la font Nostra ens fem un fart de riure. Que no falti el bon humor! En aquest punt, fem la primera aturada tècnica: l’esmorzar! Quina gana que tenia ja!\nDesprés comencem la pujada pels empedrats, seguint el recorregut del riu, creuant-lo varies vegades i gaudint d’aquest indret tan espectacular.\nAl refugi Sant Jordi toca parar a fer una clara que entra fantàstica amb la caloreta que comença a fer. Tot just són les 11 del matí i el sol ja apreta de valent.\nDecidim no entretenir-nos gaire per no haver de patir tanta calor i comencem la baixada fins a la casa d’Escriu on, novament toca tornar a pujar en direcció al coll d’Escriu. A dalt del coll trobem una colla de ciclistes que estan fent el camí dels bons homes. Han començat a Gréixer i avui finalitzen l’etapa a Puigcerdà. Parlant amb ells m’han agafat unes ganes boges de fer-ho també (i ja tinc la guia amb el road book i els mapes, que m’ho vaig comprar fa un parell de mesos), a veure si trobo dies!\nLa baixada fins a Gréixer és enmig d’una fageda preciosa, la única pega és que no hi ha cap camí per on baixar i s’ha de fer tot el descens per pista i es fa molt pesada.\nEncara no és hora de dinar i ja som a Gréixer (anem molt aviat avui!) i per això decidim acabar d’arribar a Rebost per jalar. És la una del migdia i comença a fer una calor bastant interessant... i la pujada a Rebost no és d’aquelles que es fan a la lleugera: estem hora i mitja pujant i suant. Però finalment li tenim el peu al coll. I la gana feta!\nAcompanyem el dinar que cadascú portem amb una gerra de clara i una bona amanida que ens prepara l’Anna. Quina amanida tan ben parida, no li falta de res: enciam, tomàquet, ceba, ou dur, olives, formatge de cabra, blat de moro,... Tremendo! No en queda ni el pinyol de les olives!\nDesprés de la manduca, marxem cap al final de la pista de terra per esperar que arribi el taxista, amb qui hem quedat a les 5 perquè ens torni a portar a Guardiola.\nUn altre dia a la muntanya esplèndid! M’ho he passat genial!\nPublicado por Uri en 21:49


Obtenció, renovació o modificació de les dades del permís de conduir\nEn aquest article volem resoldre alguns dubtes que us poden sorgir a l’hora de tramitar llicències i fer canvis d’informació personal. Igualment, ens posem a la vostra disposició des d’Autoescola Lloret per tal d’aprofundir en qualsevol dels tràmits.\n2. Taxa pagada\n3. Informe d'aptitud psicofísica\n4. Acreditació d'identitat i residència:\n• DNI o passaport, original en vigor\n• Autorització de residència o document d'identitat del seu país o passaport i Certificat d'Inscripció al Registre Central d'Estrangers, per a estrangers comunitaris, original i en vigor.\n• Autorització de residència per a estrangers no comunitaris, original i en vigor.\n5. Fotografia original de 32x26 mm, en color. En cas de sol·licitar duplicat per pèrdua, sostracció o deteriorament no caldrà fotografia si disposa d'un permís amb format targeta de plàstic.\n• Informe d'aptitud psicofísica telemàtic, anotat al Registre de conductors per un centre de reconeixement per a conductors.\n• Taló foto, complimentat i signat (únicament es pot aconseguir a la Prefectura de Trànsit).\n• Permís de conducció si el posseeix (espanyol o de la Unió Europea o Espai Econòmic Europeu), original i fotocòpia.\n• Per comunicar un canvi de domicili, cal que s'identifiqui amb el seu document d'identificació personal (DNI, NIF o NIE) o amb el seu permís de conduir.\n• Taxa permís de conduir: 92,20\n• Taxa llicència de conduir: 43,70 euros\n• Taxa pròrroga permís de conduir: 24,10 euros\n• Taxa pròrroga llicència de conduir: 24,10 euros\n• Permís internacional de conduir: 10,30 euros\n• Duplicat de permís i llicència de conduir per pèrdua, sostracció o deteriorament: 20,40 euros **\nEls professionals d’Autoescola Lloret ens posem a la ostra disposició per a qualsevol consulta o dubte que us sorgeixi. Només cal que us poseu en contacte amb nosaltres.\nbloc juny 4, 2020 adminNo comments Permalink


Voltor - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nAquest article tracta sobre l'au rapinyaire. Vegeu-ne altres significats a «Voltor (grup musical)».\nEls voltors són aus de rapinya carronyaires, és a dir, que s'alimenten només d'animals morts (carronya). Els voltors es troben a tots els continents. Una característica particular de molts voltors és el seu cap pelat, desproveït de plomatge. Això és degut amb seguretat al fet que un cap amb plomes s'embrutaria amb sang i altres fluids en introduir-lo dins de les carcasses d'animals grans i seria difícil de mantenir-lo net. Per norma general, els voltors són aus de gran envergadura. Per aquesta raó, necessiten trobar bosses d'aire calent per elevar-se. El seu vol és més aviat lent, i no baten molt les ales, sinó que típicament planen (és a dir, se sostenen enlaire amb les ales esteses, sense alabatre), fent voltes i més voltes. Tot sovint apareixen en petits grups.\nCap de voltor negre, un voltor del Vell Món (família dels accipítrids)\nCap d'aura, un voltor del Nou Món (família dels catàrtids)\nEls voltors es classifiquen en dos grups:\nEls voltors del vell món pertanyen a la família dels accipítrids, la qual inclou també a les àguiles i als astors. Aquests es troben a Àfrica, Àsia i Europa. Troben animals morts durant el vol principalment gràcies a la vista. Els voltors del vell món són ocells relativament gregàris, i és típic de veure'ls planant en petits grups.\nEls voltors del nou món i còndors no estan emparentats amb la família dels accipítrids, sinó que pertanyen a la família dels catàrtids (que alguns autors classifiquen dins dels ciconiformes). Posseeixen un bon sentit de l'olfacte, inusual en un rapinyaire. Aquests darrers es troben a Amèrica.\nLes similituds entre ambdós grups són degudes a l'evolució convergent més que a una relació propera.\n1 El voltor a la cultura\nEl voltor a la culturaModifica\nEl voltor és un animal associat a la mort, perquè sobrevola els cadàvers en descomposició. Per això es considera una au de mala sort, o dit d'una altra manera, un ocell de mal averany, i apareix en pel·lícules i jocs com avís de desgràcia. A l'antic Egipte, en canvi, era un dels símbols de l'amor, ja que el voltor acostuma a volar en parella (mare i cria).\nUrubú o zopilot\nRei dels zopilots\n↑ Tot i això s'ha registrat algun atac a animals vius en explotacions ramaderes del Solsonès. Notícia a Regió 7\n↑ Entrada Cathartidae a la base de dades taxonòmica del NBCI\nVídeos i fotografies de voltors a la Internet Bird Collection\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Voltor&oldid=30034847»\nDarrera modificació: 17 abr 2022 a les 22:16


Punt Trobada Mestres: Primer dia d'escola\nJo també he viscut de primera mà l'entrada dels petitons a l'escola bressol el primer dia d'escola. Aquest curs estic amb els lactants, i aquests han estat molt tranquils, perquè encara són molt petits i no són massa conscients del que passa; però a l'aula d'un a dos anys, ha estat realment un drama; és l'etapa per mi més difícil de l'adaptació. Jo he hagut de veure com plorava la meva neboda, i m'he encongit. Però d'altra banda sé que, malgrat ho passin malament els primers dies, el canvi és brutal i segur que d'aquí poc veuré la Irina, la meva neboda, i els seus companys jugant i rient, i això quan passa, és impressionant!\nEnviat per: Rosa Font Cornet\nPublicat per Punt trobada mestres a 20.9.10\n...i no et sembla que no pot ser bo aquests trencaments...jo n'estic segura...una societat on els pares no poden cuidar i educar els seus fills és una societat que camina cap el conflicte i cap al desastre...tot plegat una bogeria...i aquest primer abandó queda gravat en el cor dels nens i és un drama que no s'esborra


El PSC recupera l'Hospitalet amb una caiguda lliure de la participació - Línia l'H\nEl PSC recupera l’Hospitalet amb una caiguda lliure de la participació\nRedacció|2021-02-16T20:21:51+01:0014 febrer 2021|L'Hospitalet|Línia l'H\nLa participació aquest 14 de febrer ha caigut més de 30 punts a l’Hospitalet. Foto: Mar Rovira/ACN\nEl PSC s’imposa a l’Hospitalet en unes eleccions al Parlament després de dues victòries de Ciutadans. L’enfonsament dels taronges ha permès que la llista de Salvador Illa recuperi el primer lloc aquest 14 de febrer.\nAmb un 90% dels vots escrutats, el partit de Núria Marín s’imposa amb més de 28.200 vots, un 38%. Esquerra Republicana aconsegueix uns resultats històrics i s’enfila fins a la segona posició, després de sumar més d’11.500 vots, gairebé un 16%.\nLA ULTRADRETA ES DISPARA\nLa tercera posició és per Vox, que suma uns 7.000 vots, gairebé un 10% dels vots, convertint-se en la primera força de dretes a la ciutat. Els d’Abascal queden per davant de Ciutadans, que s’estavella després de perdre més de 39.000 vots i quedar-se amb poc més de 5.700, un 7%.\nPer davant se situen els comuns, que aconsegueixen gairebé 6.500 paperetes, un 8% dels sufragis.\nUna altra de les dades de la jornada electoral és la caiguda de la participació. Si el 2017 van anar a votar el 78% del cens, 136.892 persones, ara només ho han fet un 47%, poc més de 74.000 ciutadans, amb un 90% del vot escrutat.


HOMILIA DE LA SANTA MISSA D’INAUGURACIÓ DEL CURS ACADÈMIC 2006-2007 DEL SEMINARI MAJOR DE SANT JOAN BAPTISTA DE LA DIÒCESI DE TERRASSA EL DIA 16 D’OCTUBRE DE 2006. - Obispado de Terrassa\nHOMILIA DE LA SANTA MISSA D’INAUGURACIÓ DEL CURS ACADÈMIC 2006-2007 DEL SEMINARI MAJOR DE SANT JOAN BAPTISTA DE LA DIÒCESI DE TERRASSA EL DIA 16 D’OCTUBRE DE 2006.\nHOMILIA DE LA SANTA MISSA D’INAUGURACIÓ DEL CURS ACADÈMIC 2006-2007 DEL SEMINARI MAJOR DE SANT JOAN BAPTISTA DE LA DIÒCESI DE TERRASSA EL DIA 16 D’OCTUBRE DE 2006. https://www.bisbatdeterrassa.org/es/obispo/homilias/homilia-de-la-santa-missa-d2019inauguracio-del-curs-academic-2006-2007-del-seminari-major-de-sant-joan-baptista-de-la-diocesi-de-terrassa-el-dia-16-d2019octubre-de-2006 https://www.bisbatdeterrassa.org/@@site-logo/logo-bisbat-de-terrassa.png\n1. “De tot cor enalteixo el Senyor”\n“De tot cor enalteixo el Senyor” (Salm 110,1). Aquest verset del salm 110 pot resumir els sentiments que avui omplen el nostre cor. Aquest salm expressa el goig que produeix en els creients l’acció de Déu quan es manifesta amb la seva providència. Avui enaltim de tot cor el Senyor, amb tota la vida, amb totes les forces en celebrar l’Eucaristia solemne d’inici de curs del nostre Seminari Major.\nÉs ben cert, no podem considerar la creació d’aquest seminari com una obra humana, com un projecte merament humà. Dos anys després de la erecció i constitució de la diòcesi de Terrassa pel Sant Pare Joan Pau II, quan encara ens trobem en els inicis, podem repetir amb el salmista: “De tot cor enalteixo el Senyor”. Amb data de 29 de juny de 2006, Solemnitat dels apòstols Sant Pere i Sant Pau, jo mateix, per gràcia de Déu primer Bisbe de Terrassa, vaig signar el decret per a la constitució d’aquest Seminari Major Diocesà.\nBenvolgut Sr. Rector i Vicari General de Cúria, Mn. Salvador Cristau, benvolguts assessor espiritual Mn. Joan Esquerda, i assessor acadèmic, Mn. Emili Marlès; benvolguts Sr. Vicari General de Pastoral, Secretari General i Canceller, arxiprestos i altres preveres, religiosos i laics que participeu en aquesta celebració; especialment benvolguts seminaristes majors i menors.\nAl llarg dels dos anys que portem de vida diocesana he anat rebent diverses peticions tant per part de preveres com de laics sobre la conveniència i àdhuc la necessitat de constituir el Seminari. Recollint aquestes peticions vaig procedir a les consultes pertinents en els organismes diocesans demanant el parer i el consell als membres del Consell de Govern, del Consell Presbiteral i del Consell Pastoral Diocesà. També va ser objecte de reflexió en una reunió del Consell d’Arxiprestos. He de dir que en totes les consultes realitzades les opinions foren àmpliament favorables a la creació del Seminari en el futur i quan poguéssim disposar dels recursos pertinents.\nAl final del curs passat un fet providencial ens ha permès avançar el projecte: la generositat de la comunitat del Monestir de la Mare de Déu d’Alguaire i Sant Joan de Jerusalem de les Monges Santjoanistes d’aquí de Valldoreix que en traslladar-se al Monestir de Salinas de Añana (Àlaba) ha cedit a la diòcesi l’edifici del cenobi per a ubicar-hi el Seminari. Aquest fet ha possibilitat que ens trobem ara i aquí celebrant aquesta Santa Missa d’Inauguració del Curs Acadèmic 2006-2007 del Seminari Major de Sant Joan Baptista de la diòcesi de Terrassa. En plau deixar constància novament del nostre agraïment a la monges santjoanistes pel seu gest.\nÉs bo recordar que el Codi de Dret Canònic estableix “que a cada Diòcesi hi hagi un seminari major, en tant que sigui possible i convenient”(Cf. cànon 237 ). Així mateix el Directori per al ministeri pastoral dels Bisbes, “Apostolorum Succesores”, en fa referència explícita i subratlla que “el bisbe ha d’insistir de manera decidida i amb convicció sobre la necessitat del seminari major com a instrument privilegiat per a la formació sacerdotal i ha de treballar per tal que la diòcesi tingui un seminari major propi, com a expressió de la pastoral vocacional de l’Església particular i al mateix temps com a comunitat eclesial peculiar que forma els futurs preveres a imatge de Jesucrist, bon pastor”(núm. 85).\nVull saludar en aquest moment de manera especial el Sr. Rector del Seminari de l’Arxidiòcesi de Barcelona, que ha tingut l’amabilitat de participar a la nostra celebració, i vull expressar el meu agraïment als equips de formadors del Seminari Major i del Seminari Menor de Barcelona que al llarg d’aquests dos anys de vida diocesana han acollit els seminaristes de Terrassa i els han acompanyat en la seva formació. Estic segur que la creació del nostre Seminari Major ens ajudarà a créixer en la identitat diocesana tot mantenint i estrenyent els llaços de la comunió interdiocesana en les Províncies Eclesiàstiques de Barcelona i de Tarragona.\n2. Un sembrador va sortir a sembrar la seva llavor.\nHem escoltat la proclamació a l’Evangeli de la paràbola del sembrador. En aquest text el protagonisme central el trobem en la llavor i de la terra. L’ésser humà és presentat com la terra sobre la qual el sembrador deixa caure la llavor, a través de diferents situacions vitals i de la seva capacitat per acollir-la llavor i fer-la germinar. La terra representa l’ésser humà, cadascú de nosaltres.\nAcollir la Paraula significa creure. L’ésser humà ha estat creat per acollir la Paraula, ha rebut la capacitat d’acollir la Paraula. I dóna fruit en la mesura que la sap acollir, en la mesura de la seva fe. No es pot obligar a la persona a fer el bé. Únicament, la sembra abundant de la Paraula fa possible esperar el fruit desitjat.\nL’altre element simbòlic de la paràbola és la llavor. La llavor és la Paraula de Déu. La paraula que és sembrada, trepitjada, dissipada, sufocada, o que és acollida i que endinsa les seves arrels per donar fruit. La terra i la llavor han estat creades l’una per a l’altra. No té sentit pensar en la llavor sense contemplar la seva relació amb la terra. I la terra, sense la llavor, tampoc no tindria sentit.\nSer cristià significa reconèixer la primacia i la importància decisiva d’aquesta Paraula. La Paraula és per a la terra. La seva eficàcia es manifesta suscitant, interpel•lant, purificant, salvant les vicissituds històriques de la llibertat humana. La paraula s’entrecreua amb les aspiracions de l’home, amb els seus problemes, amb els seus pecats, amb les seves ànsies de salvació i les seves realitzacions en el camp personal i social. Ens podem preguntar qui és la Paraula? La resposta la trobem en la Revelació: Jesucrist és la Paraula eterna que s’ha fet home i habita entre nosaltres.\nLa paràbola també ens presenta un quadre psicològic del cor humà i de les diferents respostes a aquesta Paraula. Podem establir quatre tipus de terreny que mostren quatre disposicions del cor:\nLa vora del camí és habitualment un terreny dur i impenetrable. De manera semblant trobem alguns contemporanis que rebutgen explícitament tota relació amb Déu i amb la seva Paraula. Són els que mantenen els esquemes tancats de qui no té inquietuds ni preguntes per fer-se. Persones que ja ho saben tot, que no tenen res que aprendre i que no són receptives a cap plantejament.\nL’home pedregar és el superficial, inconstant, incoherent, individualista, sentimental. L’arrel no pot aprofundir. Es dóna una certa obertura i un començament fins i tot il•lusionat, inicial, però aviat cau en el desànim. És la superficialitat estèril davant de la fe i les seves exigències, que té pànic a la sinceritat i a la negació de si mateix. Representa aquells esperits que són materialistes i mandrosos, que tributen culte a les aparences i a l’hipocresia estèril.\nLa llavor que creix enmig dels cards representa aquells que amb obertura i un cert aprofundiment volen seguir la Paraula però queden ofegats pels esbarzers de la riquesa, sigui del tipus que sigui: material, cultural, afectiva. Sufoquen i esterilitzen l’espiritualitat i la vida de gràcia. Es dona un cert seguiment de Jesucrist i de l'Església, però a la vegada porten una existència pagana sense coherència entre la fe i la vida.\nLa terra bona representa els qui —com Maria— escolten la Paraula i la mediten en silenci, en l’oració. Amarar-se de la Paraula, guardar-la en el cor, contemplar el Misteri. Amb un cor generós, amb rectitud d’intenció, amb esforç humil, amb disponibilitat responsable. Viure el “fiat” de Maria com actitud constant, amb desig de perfecció i santedat mantingudes mitjançant l’oració, el sacrifici, l’estudi, l’acció generosa. Nosaltres segurament formem part del grup de la bona terra, però també patim les temptacions del tancament, de la superficialitat, de la riquesa que ofega. Es tracta que amb la gràcia de Déu i la nostra col•laboració arribem a fructificar el cent per ú.\nCercant una primera aplicació del text a la nostra vida, demanem el Senyor la gràcia de ser aquella bona terra que dóna fruit, i que propiciem en el seminari un clima adient al llarg de la formació fins arribar a la ordenació sacerdotal. Els anys de formació són anys de sembra contínua. El sembrador continua sembrant de manera incessant. Aquesta paraula ressona aquí i ara de manera particular per tots nosaltres. És per a tots nosaltres aquest missatge. Permeteu-me referir-me de manera especial a l’equip de formadors, encarregats d’acompanyar la vocació d’aquests seminaristes. A vosaltres toca transmetre incessantment amb la paraula i amb el testimoni aquest missatge: obrir el cor, obrir la ment a la Paraula, a Crist, donar el cent per ú. És per vosaltres, seminaristes, aquest missatge, i jo estic content de poder-ho repetir avui, en aquesta inauguració solemne del nostre seminari.\n3. Els dons de l’Esperit\n“Els dons són diversos, però l’Esperit és un de sol. Són diversos els serveis, però el Senyor és un de sol (…) Les manifestacions de l’Esperit que rep cadascú són en bé de tots” (Icor 12, 4-5.7). És a nosaltres que el Senyor ha fet una crida especial: la vocació a servir-lo, servint l’Església i els homes i les dones d’avui, en el ministeri sacerdotal.\nPer formar aquests futurs pastors, hem constituït aquest Seminari. Donem gràcies al Senyor en veure aquests seminaristes que comencen una nova etapa en la seva preparació per a oferir un servei exemplar a Jesucrist i a la seva Església que pelegrina a Terrassa. Vosaltres futurs sacerdots esteu cridats a progressar en la formació intel•lectual i en l’esperit d’oració i, sobretot, en l’encontre personal amb el Senyor a través de totes les activitats.\nTots els diocesans haurem de treballar perquè creixi el nombre de seminaristes i per ajudar-los en la seva formació. Que l’ambient en aquesta casa sigui de relació fraterna i cordial amb senzillesa i caritat. Que regni un clima de rigor i responsabilitat en l’estudi i en el treball i una espiritualitat sacerdotal profunda. Aquest seminari és motiu d 'esperança per a moltes persones que el tenen present en les seves pregàries.\nAvui és un dia històric per a la nostra Església Local i per a cadascun de nosaltres. Som conscients de la nostra pobresa, de la nostra debilitat i de les dificultats que ens envolten. Per això posem la confiança en Déu, que coneix el cor dels homes, els seus desitjos, les seves pors i esperances, perquè res és secret als seus ulls, tal com hem expressat en l’oració col•lecta. Demanem a Déu que ens infongui l’Esperit Sant perquè purifiqui el nostre interior, la nostra ment i el nostre cor, perquè ens condueixi a la veritat plena , perquè ens ajudi a practicar el bé, a estimar a Déu i als germans. Avui demanem especialment al Senyor pel nostre presbiteri diocesà i pels capellans que seran formats en aquest seminari.\nEls capellans que necessita la nostra diòcesi terrassenca han de ser pastors que visquin les actituds de Jesucrist Bon Pastor, que es revesteixin de les qualitats i actituds d’autèntics ministres de Jesucrist. Permeteu-me citar-ne algunes:\n- pastors d’una fe madura, sòlida, contagiosa. Pastors propers al seu poble des de la senzillesa, la comprensió i l’acolliment. Pastors prudents, ferms que condueixen el ramat pel camí de la vida, que l’acompanyen en els moment de dificultat i de prova, que són mestres de pregària.\n- pastors fidels al magisteri de l’Església i educadors del poble de Déu en la fe, que es nodreixen de la Paraula de Déu, que enuncien la Bona Nova de Jesucrist amb una paraula convençuda i convincent. Pastors conscients de la pròpia missió, que viuen amb goig la vocació rebuda, que troben la plenitud afectiva i la realització personal en el ministeri que els hi ha estat encomanat.\n– pastors de cor generós que viuen la caritat pastoral com a eix central de la seva vida. De coratge i fermesa per ajudar als més pobres i necessitats, amb una sol•licitud de pare que arriba a tothom, sense exclusions. Pastors capaços de crear comunió aplegant les ovelles disperses, estenent ponts, reconciliant els allunyats, construint la comunitat amb paciència i estimació.\nEstimats germans, posem la nostra vocació en mans de Maria, la Mare, la nostra Mare. Ella és model de resposta a la crida de Déu i d’obertura a la Paraula. Ella ens ensenyarà a ser dòcils a l’acció de l’Esperit Sant. Ella ens ensenyarà a aprendre i viure les actituds de Crist Bon Pastor.\nQue el Senyor ens concedeixi créixer en la fe i en la comunió amb Ell i entre nosaltres. Amb el pa i el vi que es convertiran en el Cos i la Sang de Crist oferim la nostra vida al Pare i demanem que aquesta casa, aquest seminari que avui inaugurem solemnement sigui un lloc de formació dels futurs preveres de la nostra diòcesi, dels capellans del tercer mil•lenni que amb la força de l’Esperit hauran de predicar l’Evangeli, hauran de celebrar els Misteris, hauran de construir el Regne de Déu. Que així sia.


L'Ajuntament de Figueres donarà 60.000 euros d'ajuts pels talls de llum del Culubret - Empordà\nL'Ajuntament de Figueres donarà 60.000 euros d'ajuts pels talls de llum del Culubret\nEl pressupost de 2021 contempla aquesta partida per facilitar l'obtenció d'acumuladors elèctrics\nEl vicealcalde ha presentat aquest matí les darreres dades de criminalitat. P.G.\nL'Ajuntament de Figueres té previst obrir una línia de subvencions per facilitar l'obtenció d'acumuladors d'energia per a les famílies afectades pels talls de llum al barri del Culubret i la zona oest de la ciutat. El vicealcalde Pere Casellas ha confirmat aquest matí que és l'eina que poden oferir davant que la distribuïdora responsable d'energia, Endesa, «ni hi és ni se l'espera». El pressupost per a l'exercici 2021 compta amb una partida de 60.000 euros per dur-ho a terme.\nActualment hi ha 18 cases afectades pels talls de llum, «és greu que Endesa no es pugui fer càrrec de talls de llum constants a divuit cases», ha denunciat el vicealcalde. «Des d'aquí demano que facin aquesta inversió a Figueres», ha afegit.\nTal com ha indicat Casellas, la competència en aquesta matèria recau en el Ministeri de l'Interior, Indústria i en la mateixa Endesa, organismes que fins ara no ofereixen cap solució. Des de l'Ajuntament volen «pal·liar» les conseqüències de la situació. A més de les subvencions pels acumuladors elèctrics, el govern preveu contractar un gabinet jurídic per poder facilitar la tramitació de denúncies dels afectats i presentar-se com a acusació particular. També volen incrementar el desplegament del programa Connecta't per combatre els efectes de la pobresa energètica.\nFa unes setmanes que Casellas ha triat el canal de comunicació de Twitter per parlar públicament amb Endesa. Uns missatges que, tal com reconeix el vicealcalde, han generat molt rebombori però no han donat els seus fruits. «Tots els camins han d'ajudar però és des d'un àmbit personal», ha dit.


M´agrada molt més "Pesadilla antes de Navidad". Aquesta vol recollir els espectadors enamorats de la primera, però no té ni la seva gràcia ni un bon guió.\nPROFESSOR LLIMONA ha dit...\nUna pregunta... amb quin criteri aneu vient les pelis? Vull dir que hi ha de tot en aquest blog... Va, va, et toca parlar algun dia de la Marató de Pesadilla en Elm Street al cine Pelai... o de Cocktail... o de Nacido el 4 de Julio... i per què no de... Los locos del Bisturí o Killer Clowns?\nEstimat Professor Llimona:\nEl criteri...com li diria...no hi és :-)\nHi ha temporades, sobretot aquelles en les que la calor apreta, en que tinc més temps lliure a l'hora de dinar i així aprofito per veure pelis que tinc pendents (la llista és massa llarga).\nAixí que depèn de l'estat d'ànim i, moltes vegades, perdò pel sacrilegi fílmic, de la durada de les mateixes, doncs no em ve gens de gust d'empassar-me un "dramón" suec de 160 minuts mentre em cruspeixo una pizza :-)\nDe Nacido el 4 de Julio segueixo recordant, sense necessitat de tornar-la a veure, les seves frases mítiques que vostè i jo repetíem quan les tardes es feien llargues. De la marató del Freddy Kruegger als Pelai recordo només la pallissa que uns skins li van donar a un espectador a la sortida (no els hi devia haver agradat massa la 4ª part). De Coktail no puc oblidar, a més d'algunes frases mítiques, la meva benvolguda Elisabeth Shue, que tal com vaig predir en el seu moment, ha triomfat (aish, no, que no ha triomfat, merda!). I els Killer Klowns, encara que se'n enfoti de mi, la vaig reveure l'altre dia mentre em partia la caixa i recordava que, en el seu moment, ens havia semblat una peli amb algunes coses interessants.\nEn qualsevol cas, com veu, criteri escàs el que em ronda en aquest blog. Si vostè hi volgués afegir una mica del seu seny i bon gust li estaria molt agraït.\n7 d’octubre de 2008 a les 22:52\nNo coneixia aquest teu blog de comentaris cinèfils, me l'apunto per anar passant ;-)\nCoincideixo amb la teva opinió en la majoria de les crítiques (El Crepúsculo de los dioses, Persona, La costilla de Adán, Cuando Harry encontró a Sally...) tot i que això dels Kill Bill's... és imperdonable! Suposo que les vas veure mentre et cruspies una pizza en mal estat :-))\nEn fi, no he vist "La Novia Cadáver" però em sembla que la fan per TV3 aquesta setmana. Ja en parlarem.\n28 d’octubre de 2008 a les 1:10


Els Princesa de Girona incorporen un premi a la cooperació internacional - CATzona\nContext polític i protestes al marge, lentrega de premis de la Fundació Princesa de Girona (FPdGi) del 2019 ha sigut doblement especial. La desena edició daquests guardons, que busquen reconèixer la trajectòria de joves exemplars, va reunir per primera vegada gairebé mig centenar de premiats al llarg de la seva història i va ser presidida per primera vegada per la princesa dAstúries i de Girona, Elionor. Una altra de les novetats principals, a més del trasllat de la gala a Barcelona, va ser la creació dun cinquè premi, lInternacional, que en aquesta edició va recaure en loenagé Humanity Crew, dedicada a latenció psicològica dels refugiats que arriben a lilla grega de Lesbos. Maria Jammal, confundadora de lorganització juntament amb el seu marit, Mohammad Mansur, serà distingida amb el guardó. Només el 2018, els 182 voluntaris qualificats de loenagé van realitzar més de 1.310 hores dassistència professional.


Súnyata - ABE\nCristóbal Ortega Sudoración San Juan de la Cruz\n09.01.18 - 23.02.18\nDel 9 de gener al 23 de febrer, la galeria Miguel Marcos presenta la segona exposició individual de Cristóbal Ortega que té per títol de Súnyata.\nNascut a Alhaurín de la Torre, Màlaga, (1970), l'artista que viu i treballa entre Pequín i Màlaga, va exposar per primera vegada en aquesta sala d’art a l'abril del 2015, amb la mostra Háptica, participant posteriorment en les col·lectives Black Box (novembre de 2014) i Abstracció ( desembre de 2017). La seva obra ha estat exhibida nombroses vegades en galeries d'art i institucions culturals internacionals d'Europa, Àsia i Sud-àfrica.\nL'any 2009 va exposar a l'Institut Cervantes de Pequín. Una experiència que el va portar anys més tard, concretament el 2014, a traslladar el seu taller a la capital d'aquest país asiàtic i instal·lant-se de forma definitiva a la Xina.\nEl títol de la mostra té relació amb el concepte ancestral de buit, entès a la manera oriental com la potencialitat per a la vida i el canvi. No té a veure amb la totalitat de no-res, sinó amb l'essència existencial de tots els éssers i els fenòmens de la natura.\nSi en la seva obra més primerenca, es veuen reflectides la seva formació com a arquitecte, els seus inicis com aquarel·lista i les influències artístiques de l'expressionisme abstracte, la força del continent asiàtic es manifesta de forma radical en els seus treballs més recents, enriquint-se la seva creativitat amb la tradició artística i filosòfica de la nació de la dinastia Ming.\nIgual que en Háptica, la sudoració és la tècnica emprada, i que consisteix en la transpiració de la pintura a l'oli a través de les capes de lli que conformen el suport del quadre. Les pinzellades vigoroses i els matisos vibrants, es mariden amb l'aplicació cromàtica sobre fons neutre. Es tracta d'una projecció de taques de color i traços energètics en el revers i l'anvers de l'obra, que conversen entre si, atrapant a l'espectador en un diàleg permanent. Una interlocució que tracta sobre l'harmonia, en contraposició amb el caos i la identitat més profunda de l'artista.\nEl mateix artista afirma que: "la pintura no és un discurs acabat, sinó un procés que va desenvolupant en el temps". Cristóbal Ortega considera que en la seva obra és "més important el que no hi és, que el que contempla l’espectador." Una concepció artística en sintonia amb la filosofia oriental. Aquesta línia de pensament es relaciona amb la idea xinesa shen tou, que es tradueix com "allò que ve de l’abans".\nLa percepció que el pintor té de les seves creacions, es basa en realitat en la concepció d’un projecte d’edificació; el fet pictòric esdevé arquitectònic. Escapa de la rigidesa tècnica i formal i gaudeix del que és erràtic i incalculable. Les teles són resultat de l'impredictible, caracteritzades per la lliure expressivitat en el procés creatiu.\nUns treballs que es mouen entre l'anarquia i l'abstracció. L'essencial de les seves obres sorgeix del colorisme, la materialitat i l'expressivitat buscades. Encara que a simple vista la sensació sigui d'un ens desordenat i sense sentit, es tracta d'una obra pensada matemàtica i equilibrada, com una contraposició de forces, protagonitzada per una sensibilitat justificada. Les textures són fons i forma, que jeuen en el més profund de la tela i es desplacen a la superfície visible.


Opinió Moció de fogueig?\nCom les armes, les mocions de censura les carrega el diable, i cal anar amb compte. Segurament per això, per ser una arma de doble tall, s'ha usat poc a Espanya des de la recuperació de la democràcia: dues vegades, i ara amb la de Podemos, tres. Tot i que el mecanisme és senzill, només cal que la firmin més de 35 diputats i aquests no poden repetir-la durant el període de sessions, la desigual sort de les dues primeres deixa en empat l'efectivitat del seu us. Si bé és cert que cap d'elles va prosperar, no és menys cert que en el cas de Felipe González contra Adolfo Suárez, el primer perseguia desgastar el segon i alhora opositar-se com alternativa, i vist el que després va passar, no li va fallar l'estratègia. En canvi, en el cas de l'efímer líder de la dreta Antonio Hernández Mancha, que en va presentar una contra Felipe González, a part de no aconseguir imposar-la, res fa pensar que assolís d'altres objectius: l'home, desconegut i sense escó, pretenia presentar credencials, mostrar les seves capacitats; al final, va acabar exhibint les seves limitacions i incapacitats.\nÉs Pablo Iglesias (líder de Podemos) més Felipe González o Hernández Mancha? Segurament, encara és aviat per asseverar-ho. Justificava l'aventura per "imperatiu ètic". La veritat és que no li han faltat raons objectives per presentar-la: la corrupció s'escampa pel PP com una autèntic epidèmia. Tot i que els popular semblen immunes a la plaga, els seus polítics van engreixant-la, però tot plegat no té el seu reflex en una lògica fugida de vots. Com diu la dita catalana: mentre hi hagi rucs anirem a cavall. Però Iglesias sabia sobradament que la seva moció no tenia altre premi que acaparar el màxim de titulars possibles. Més que desgastar el president Rajoy, que també, la idea d'Iglesias és fer-se amb el control de l'oposició.Aprofita ara que el líder socialista Pedro Sánchez és fora de l'hemicicle per mirar d'agafar les regnes de l'oposició i marcar distàncies. Les darreres enquestes parlen d'una lleugera baixada dels liles, que coincideix amb la pujada del PSOE, a qui li sembla provar l'èpica victòria de Sánchez en el procés de primàries, imposant-se a una rival teòricament més forta, Susana Díaz.\nTot i que Iglesias i Sánchez no es poden veure, resten condemnats a entendre's si mai volen que les esquerres tornin a governar Espanya. La idea és arribar al moment de l'entesa amb suficient força per imposar el liderat. Davant del binomi conservador (PP-Cs), a les esquerres no els queda altra que intentar sumar més, però fins que això no arribi un i l'altre miraran d'allargar distàncies per imposar el substitut de Rajoy.\nA primer cop d'ull de la moció, més enllà d'haver-ne sortit viu, no sembla que Iglesias hagi aconseguit massa més rèdits. Tampoc Rajoy, gat vell que sempre cau dret, fa cara de patir un gran desgast amb una moció que, al final i com era previsible, ha resultat aparentment inofensiva. Ha acabat sent un inventari, cada cop més llarg i feixuc, de corrupteles populars variades, que ni tan sols han enrogit la cara (dura) dels Rajoy.\nrajoy Moció de censura Iglesias


Participa en el Viquiprojecte: Educació social . DIXIT. Generalitat de Catalunya\nInici > Participa en el ...\nParticipa en el Viquiprojecte: Educació social\nEl Col·legi d’Educadores i Educadors Socials de Catalunya, DIXIT i Amical Wikimedia posen en marxa aquesta iniciativa amb diverses sessions informatives arreu del territori durant el mes de maig.\nGirona, Vic, Tarragona, Roquetes, Barcelona i Lleida seran les poblacions que acolliran les sessions de presentació del Viquiprojecte: Educació social, una iniciativa que forma part dels actes de celebració del vintè aniversari del Col·legi d’Educadores i Educadors Socials de Catalunya (CEESC). Aquesta entitat l’ha organitzat amb la col·laboració de DIXIT Centre de Documentació de Serveis Socials i d’Amical Wikimedia, en el marc dels acords de col·laboració entre el Departament de Treball, Afers Socials i el CEESC per una banda, i de la Generalitat de Catalunya i Amical Wikimedia per una altra.\nDurant les sessions el CEESC presentarà el projecte, que té per objectiu actualitzar, ampliar, traduir i crear articles de l’àmbit d’afers socials a la Viquipèdia, i DIXIT explicarà quina informació i documentació en l’àmbit d’afers socials es pot consultar actualment. El director d’Amical Wikimedia, Àlex Hinojo, aportarà la part pràctica de la sessió i serà l’encarregat d’explicar en profunditat el funcionament de la Viquipèdia i quines són les seves possibilitats a l’hora de poder participar-hi per enriquir-ne el contingut.\n26 de maig, 12:00h: Sala d’actes de la Biblioteca Pública de Lleida (Rambla Aragó, 10 Lleida). Inscripció\nEl projecte es pot seguir en línia a la Viquipèdia i durant la tardor el CEESC celebrarà una jornada perquè les persones participants en el viquiprojecte posin en comú les seves experiències.\nPer a participar només s’han de seguir aquests passos:\nAl projecte hi ha un llistat de termes per ampliar. Si s’escriu sobre algun tema s’ha d’anotar el nom d’usuari al costat.


Pressupost i guia per viatjar a la Riviera Maya per lliure. – Traveling duckies\nLa Riviera Maya era un dels meus viatges somiats, però quan li comentava a en Pere que perquè no hi anàvem sempre arrufava el nas… No entenia com era que no li semblava un destí genial fins que em va dir que això dels viatges de polseretes no li feia gens el pes. Realment, a cap dels dos ens agraden els viatges organitzats, així que ens vam posar a investigar i vam veure que la Riviera Maya és molt més que resorts amb tot inclòs! De fet, estem segurs que la millor manera de visitar aquesta increïble regió és per lliure, fent la ruta al vostre gust i veient moltes més coses de les que es poden veure en els viatges de polsera.\nAixí doncs, us deixem una guia per poder organitzar un viatge a la Riviera Maya per lliure amb èxit i el nostre pressupost per visitar-la en 7 dies. Agafeu forces, que el post d’avui és llarg!\n📋Documentació i requisits per viatjar a Mèxic\n😷Viatjar en època Covid\n🔒¿És segur viatjar a Mèxic?\n🏠Allotjaments a la Riviera Maya\n🚌Com moure’s per la Riviera Maya?\n🚗Conduir per la Riviera Maya\n🎒He de contractar excursions?\n💸Tips o propines\n📆La millor època per viajar a la Riviera Maya\nPer viatjar a Mèxic des d’Espanya no és necessari tenir cap visat. Únicament necessitareu el vostre Passaport amb data de validesa de, com a mínim, 6 mesos des de l’entrada al país. Tot i que hi ha algunes vacunes recomanades per anar a Mèxic, no són obligatòries.\nA l’avió fan omplir un formulari d’immigració que no té cap complicació. Cal que guardeu el resguard d’aquest formulari, ja que us el demanaran al check-in de tornada.\nMèxic és un dels països que menys restriccions ha tingut i que ha permès, des de fa uns mesos, la visita de viatgers sense haver de presentar una prova PCR negativa ni amb l’obligació de fer quarantena. Tot i així, si feu escala a un altre país, és possible que us l’hagueu de fer. Nosaltres ens la vam fer al Centre Cetir del carrer Londres de Barcelona per 70€ cadascú dos dies abans d’agafar el vol. Just el dia del nostre vol, tant Espanya com Portugal van rebaixar aquesta mesura i van començar a acceptar proves d’antígens negatives enlloc de PCR, la qual cosa és genial, ja que són molt més barates. Per tornar a Barcelona ens vam fer la prova d’antígens a Farmacias del Ahorro per 346 pesos mexicans (14,11€) el dia abans de marxar.\nEs recomanable que feu el test de salut a la web vuelaseguro.com, que us donarà un codi QR per passar el control més ràpidament. Sinó el porteu fet, us ho faran realitzar a l’aeroport de tornada, on la cobertura i el wifi no són cap meravella.\nLes proves Covid ens van costar un total de 168,22€.\nUna de les preguntes que més ens ha fet la gent és com està el tema de la seguretat a Mèxic. Molta gent també ens prevenia i avisava de que anéssim amb compte amb la policia, amb sortir de nit i amb les nostres pertinences. Segons el que hem viscut, podem dir que ens hem sentit súper còmodes i que no em tingut sensació d’inseguretat en cap moment. A més, ens ha semblat que la població mexicana és una de les més agradables que mai hem conegut: tothom és molt amable i servicial. Tot i això, cal dir que nosaltres només ens hem mogut pels estats de Quintana Roo i Yucatán, ambdós bastant habituats al turisme… així que no tenim la certesa que sigui igual a tot al país.\nEl nostre vol va ser amb la companyia TAP Portugal i ens va costar 770€ anar i tornar els dos (385€ per cap). Vam sortir de la T1 del Prat el 12 de juny i vam tornar el dia 19 de juny, fent escala en ambdues ocasions a Lisboa. El trajecte des de Lisboa fins a Cancún va durar unes 10 hores.\nEn tot el viatge ens vam allotjar a 5 llocs diferents, tots reservats via Booking, el nostre portal preferit on cercar els hotels quan viatgem. Vam buscar llocs bastant low cost, tot i que vam intentar que dos dels llocs fossin una mica més especials. Al post sobre la nostra ruta que farem pròximament us explicarem on ens vam allotjar a cada punt del nostre itinerari. Us recomanem mirar també les ofertes d’última hora. Gràcies a la cancel·lació gratuïta quan ens trobàvem al nostre 3er allotjament vam decidir canviar el dels últims dos dies, que era molt senzillet, per una opció millor i ens va sortir més barat que el que teníem reservat d’entrada.\nEn total ens vam gastar 309,61€ en els allotjaments.\nHi ha diverses maneres de moure’s per la Riviera:\nL’opció que us recomanem és desplaçar-vos en cotxe de lloguer. No només surt molt bé de preu, sinó que et dona la llibertat de traçar l’itinerari completament al teu gust. Nosaltres vam llogar-lo a la companyia America Car Rental que vam trobar a la web EconomyCarRentals.com. Ens va costar 50,57€ 4 dies.\nL’opció més econòmica és l’autobús o van col·lectiu, però no ens sembla tan còmoda, ja que els recorreguts són més lents que anant amb cotxe propi. De totes maneres, si us interessa heu de saber que podeu comprar els bitllets online a través de la seva web.\nTambé us podeu moure amb taxi. La veritat és que els taxis no són gens cars a la zona de Cancún i n’hi ha molts. De totes maneres, si necessiteu arribar de l’aeroport a Cancún en taxi o transport privat us recomanem que pregunteu al vostre hotel, ja que molts tenen servei de recollida, cosa que s’agraeix quan el teu avió arriba a les tantes! El nostre primer allotjament ens va oferir portar-nos per 450 pesos (18,46€). Si no teniu aquesta opció, podeu contractar un servei de recollida clicant aquí.\nPer anar a altres illes com Isla Mujeres i Cozumel cal agafar un ferry . El bitllet d’anada i tornada del ferry d’Isla Mujeres ens va costar 18€ per cap. Podeu consultar els trajectes i els horaris aquí.\nA Isla Mujeres només us podeu moure amb taxi, cotxets de golf o moto. Nosaltres vam llogar moto el primer dia i cotxet de golf el segon. Tots dos dies ens van cobrar el mateix, 1.200 pesos (48,94€) per 24 h, així que amb la moto ens van timar una mica, ja que solen ser més barates… tingueu-ho en compte!\nEl cotxet el vam llogar a Rentadora Joaquín.\n*El cost aproximat de la bezina va ser de 50€.\nEl nostre pressupost en transport va ser 252,91€.\nQuan explicàvem que llogaríem un cotxe molta gent ens va prevenir. “Ai, voleu dir?”, vigileu amb la policia”, “no deixeu coses a la vista”, “mireu bé on el llogueu”.\nPotser és que hem tingut molta sort, però no vam tenir ni un sol problema al moment de conduir. No ens vam trobar cap control, tret d’agents que ens van preguntar en dues ocasions cap a on anàvem i d’on veníem. També vam passejar el cotxe alguns dies amb una maleta a la vista, ja que el que vam llogar era tan petit que no hi cabien les dues al maleter.\nQuan vam recollir el cotxe és cert que ens van fer algunes recomanacions, com no sobrepassar el límit de velocitat perquè hi ha controls molt estrictes i que vigiléssim que no ens haguessin tret mai la matrícula, ja que és el que fan quan et posen una multa d’aparcament. Només vam trobar un control en el qual no ens van parar i no vam tenir cap incident ni desperfecte amb el vehicle.\nLa nostra experiència amb America Car Rental va ser molt positiva.\nAixò sí, carregueu-vos de paciència! Els límits de velocitat són ridículs: 80 en quasi totes les carreteres i 110 com a màxim. Els conductors locals no els respecten, però vosaltres feu-ho, que és millor trigar més a arribar a lloc que tenir problemes amb la poli.\nLes carreteres en general són amples, amb grans vores per a poder adelantar en un sol carril. És molt habitual posar-se en aquestes vores per deixar-se avançar (els conductors mexicans fan avançaments vinguin o no cotxes de cara). En algunes zones per això, les carreteres deixen molt a desitjar, com per exemple a Tulum, on vam conduir per alguns camins una mica criminals. Aneu poc a poc i amb compte i tot anirà bé.\nContractar excursions des de casa ens sona molt a concepte de viatge organitzat i de fet, a nosaltres no ens agrada gaire. En aquest viatge per això, sí que vam contractar una excursió amb temps per anar a Isla Contoy. Aquesta Illa és una reserva natural que només es pot visitar si es va en tour o excursió, ja que només hi poden accedir embarcacions autoritzades i pot acollir un cert nombre de visitants per dia. Nosaltres vam buscar amb temps la manera d’anar-hi des de Isla Mujeres i el nostre allotjament d’aquesta illa ens van recomanar l’empresa Isla Fun Tours. Vam parlar amb ells i ens van oferir un tour molt complet per 1.800 pesos per cap (73,38€), que us expliquem més detalladament en aquest altre post.\nSi voleu, podeu contractar més excursions, fins i tot quan arribeu a Cancún o Playa del Carmen. Hi ha mil llocs al carrer que us oferiran tours de tota mena: per visitar Chichen Itzá, anar a Isla Mujeres, fer snorkel amb tortugues, anar amb motos d’aigua… Nosaltres totes les altres coses que vam veure les vam fer per lliure, però si preferiu excursions preparades no heu de patir, que en trobareu un munt.\nEls llocs on vam pagar entrada van ser:\nCenote a Dos Ojos: 28,58€\nEl nostre pressupost de l’excursió i les atraccions visitades (zones arqueològiques i cenotes) va ser de 249,76€.\nPer viatjar a la Riviera Maya us recomanem portar diners en efectiu. La majoria de restaurants, locals i fins i tot, atraccions turístiques només accepten pagaments en “cash”. A les zones més turístiques com Isla Mujeres i Chichen Itzá sí que us acceptaran pagament en targeta, però nosaltres ens hem trobat molts més llocs on calia pagar en metàl·lic. Inclús us podeu trobar en varis llocs on us cobrin un extra pel fet de pagar amb targeta. Si busqueu una targeta per viatjar us recomanem la Revolut, que sempre us farà el canvi més favorable.\nSi reserveu moneda estrangera online clicant AQUÍ o amb el nostre codi de descompte DUCKIES us aplicaran un descompte exclusiu variable i us l’entregaran a casa sense comissions.\nJa sabeu que aquest tema és diferent a cada país. Pel que hem vist, a Mèxic és habitual deixar propina en quasi tots els serveis… fins i tot a la farmàcia i a la consulta mèdica on ens vam fer l’antígens tenien un pot per deixar propines! Se sol deixar el 10, el 15 o el 20% segons com de satisfets estigueu amb el servei en qüestió. Si pagueu amb targeta, ells mateixos us preguntaran si voleu deixar propina i quin tant per cent. En restaurants més locals, podeu deixar el que us sembli oportú en efectiu.\nPor poder tenir internet al mòbil vam demanar dues targetes sim de dades il·limitades a Holafly. Vam tenir un petit problema, i és que el mòbil d’en Pere (Huawei P30) va resultar que no era compatible amb la xarxa que utilitzen i no li va funcionar (comproveu que els vostres ho siguin, abans que res!). Per sort, ho vam comentar de seguida a la companyia i ens va dir que ens retornaria l’import de la seva sim. Així doncs, vam tirar només amb les dades del meu mòbil. El preu d’una targeta de dades il·limitades per 7 dies va ser de 34€\n*Per cert, el voltatge comú és 127 V. La freqüència és 60 Hz. i els endolls són de tipus A / B, com als Estats Units.\nUna cosa que hem gaudit molt es la gastronomia mexicana… i és que ens encanta! A més, cada dia ens vam anar animant més a anar a llocs més autèntics i no tan per guiris, que a més, van resultar sent molt més econòmics. A continuació us deixem desglossat el que ens van costar els àpats de cada dia:\nBoníssims els tacos caribenys de Mahaché.\nDinar i copes a Casa del Tikin Xic (Isla Mujeres) per 25,70€\nEsmorzar a North Garden (Isla Mujeres) per 17,22€\nSopar i còctels a Mahaché (Isla Mujeres) per 22,48€\nEsmorzar a Ruben’s (Isla Mujeres) per 11,33€\nSopar a Richard’s Tacos (Bacalar) per 10,70€\nDinar a Alambres 13 (Bacalar) per 8,37€\nMojitos a Batey per (Tulum) 12,22€\nEsmorzar a Starbucks per 9,41€\nSopar a l’hotel (Playa del Carmen) per 14,11€\nDinar a lloc de carrer (Tulum) per 7,78€\nMarquesitas (Playa del Carmen) per 4,08€\nCoctels (Playa del Carmen) 7,35€\n*Els àpats que no aparèixen són esmorzars inclosos a l’hotel o àpats dels que vam prescindir.\nPressupost total d’àpats 150,75€.\nPer sort, la Riviera Maya compta amb un clima tropical que la fa un destí agradable durant tot l’any. És cert que de maig a novembre és època de pluges, però aquestes normalment són intenses i curtes, així que no impedeixen gaudir del Carib mexicà. A nosaltres ens va enganxar pluja alguns dies, però com diem, són intermitents i no vam deixar que ens impedís fer tot el que volíem.\nAra sí… el tema del “sargazo”. Què és? El sargàs és una macroalga marronosa que arriba a les platges arrossegada per la corrent i que ja fa uns anys que està invadint a temporades algunes de les platges de Quintana Roo. Durant la nostra estada, en vam veure molt, moltíssim a Tulum i Playa del Carmen. No hi ha una època clara de quan es dóna aquest fenòmen, així que, si penseu anar a la Riviera Maya per estar de platja en platja, us recomanem que us informeu uns dies abans de com estan aquelles que voleu visitar.\nCom sempre, us recomanem viatjar sempre amb una assegurança per estar protegits si sorgeix cap imprevist, i més amb la que encara està caient! En aquesta ocasió vam escollir la pòlissa Estàndard amb cancel·lació de IATI Seguros per 77,84€ els dos. Per sort no ens va fer falta utilitzar-la, però val més prevenir!\nEl pressupost total del nostre viatge ha estat de 2.013,09€, és a dir, 1.006,54€ per persona. (Tots els preus de l’article són del juny del 2021).\nI fins aquí ho deixem per avui. Esperem que us sigui útil la nostra guia i pressupost si us esteu plantejant visitar la zona aviat. Evidentment, es podrà fer millor o pitjor, més o menys car. Això és el millor de fer-ho per lliure: que podeu decidir en què invertir i que val la pena visitar segons les vostres preferències. Us prometem que tornareu enamorats de Mèxic i amb mil ganes de tornar-hi. Si voleu fer-nos alguna consulta o suggeriment ens podeu escriure un comentari. Estarem encantats de llegir-vos!\nI si voleu saber més del nostre viatge a Mèxic… podeu llegir aquest post.\nAmèricaconsellsguiaMèxicper lliurepressupostQuintana Rooviatjar per lliureYucatán


Nova campanya de SolviaSolvia Magazine | Solvia Magazine\nNova campanya de Solvia\nSolvia inicia a partir d’avui, 30 de maig, la nova campanya amb descomptes especials en una àmplia oferta d’immobles a tot el territori nacional. Es tracta d’una oportunitat única per trobar, fins al 18 d’agost, l’habitatge que estàs buscant, tant si és de compra com si és de lloguer.\nAprofita aquest període especial per comprar l’habitatge de segona residència, les millors oportunitats s’exhaureixen aviat. Afanya’t a accedir al portal. Trobaràs els immobles seleccionats a través del web www.solvia.cat identificats amb una etiqueta que indica que l’immoble està en campanya.\nAquest estiu troba una casa amb el nostre Assesor Personal.