Les defenses demanen la llibertat dels mossos de Santa Coloma de Farners: "No poden passar ni 24 hores més a presó" La República\nLes defenses demanen la llibertat dels mossos de Santa Coloma de Farners: “No poden passar ni 24 hores més a presó”\nACN Girona.-Les defenses dels quatre empresonats per la suposada vinculació amb una “xarxa de corrupció policial” amb Mossos d’Esquadra de Santa Coloma de Farners implicats demanen que surtin en llibertat. […]\nACN Girona.-Les defenses dels quatre empresonats per la suposada vinculació amb una “xarxa de corrupció policial” amb Mossos d’Esquadra de Santa Coloma de Farners implicats demanen que surtin en llibertat. A la vista, que s’ha a la secció quarta de l’Audiència de Girona, sostenen que no hi ha arguments jurídics per mantenir la presó preventiva sobretot perquè tenen suficient arrelament per descartar el risc de fugida: “No poden passar 24 hores més a presó”. El fiscal sosté que si surten en llibertat podrien destruir proves o, fins i tot, coaccionar testimonis. Les parts també han demanat al tribunal que resolgui si existeix una nul·litat en la causa perquè la DAI va prendre declaració al narcotraficant delator sense advocat.\nNi risc de fugida ni perill de destrucció de proves. Les defenses dels tres mossos d’esquadra i del quart empresonat per la seva suposada vinculació amb la xarxa de tràfic de drogues liderada per policies a Santa Coloma de Farners sostenen que no hi ha cap argument que justifiqui que continuïn en presó sense fiança. A la vista pel recurs a les interlocutòries d’empresonament dictades pel jutjat d’instrucció 1 de Santa Coloma que s’ha fet aquest divendres a la secció quarta de l’Audiència de Girona, els advocats Carles Monguilod, Benet Salellas i Manel Mir han remarcat que tots ells tenen un arrelament “molt important” que descarta el risc de fugida com a argument per mantenir l’empresonament. “Són nacionals, tenen ingressos, propietats, fills menors a càrrec i vincles familiars”, ha explicat l’advocat del caporal i d’un dels agents, Carles Monguilod. “És evident que no existeix risc de fugida”, ha afegit Salellas. Les defenses també han qüestionat un altre dels motius pels quals el jutge instructor va fonamentar la presó preventiva, el risc de destrucció de proves. En aquest sentit, els advocats subratllen que l’ordre d’allunyament de la comissaria i la prohibició de comunicar-se amb altres mossos de Santa Coloma de Farners ja són suficients per neutralitzar qualsevol risc. I també apunten que en cap moment el jutjat va argumentar de quina manera podrien interferir en la investigació tal i com, remarquen, hauria d’haver fet.Segons les defenses, la presó preventiva sense fiança és “desproporcionada” i sostenen que hi ha altres opcions “menys agreujants” com imposar-los una fiança, retirar-los el passaport i obligar-los a comparèixer al jutjat periòdicament. “No es poden passar ni 24 hores més a la presó”, ha recalcat Manel Mir, que ha posat el focus, sobretot, en què el seu representat és l’únic que no és mosso d’esquadra i, per tant, s’enfrontaria a una eventual petició de condemna inferior perquè els delictes no els hauria comès un funcionari públic. En aquest punt, el tribunal ha exposat que no té una “vareta màgica” i que no pot dictar la resolució en un termini de temps tan breu. Per tant, no es preveu que la decisió de l’Audiència de Girona sigui imminent. Nul·litatUn altre cavall de batalla de les defenses és la nul·litat de les actuacions. En aquest sentit, Salellas ha argumentat que la declaració del narcotraficant delator es va fer “vulnerant drets fonamentals” perquè, tot i ser autoincriminatòria en fets delictius, es va fer en qualitat de testimoni (i no d’investigat) i sense advocat. Les parts demanen al tribunal que es pronunciï ara sobre aquesta qüestió per esvair dubtes i evitar tirar endavant la instrucció en fals. Segons Salellas, anul·lar aquesta declaració comportaria, també, que no fossin vàlides les intervencions telefòniques, ni la sonorització dels vehicles, ni les proves recopilades per la Divisió d’Afers Interns (DAI).Les defenses també han centrat bona part de les intervencions en qüestionar els delictes imputats. La causa està oberta per delictes contra la salut pública per tràfic drogues comès per agents de l’autoritat, organització criminal, falsificació de document oficial, revelació de secrets i la possible comissió de delictes de detenció il·legal, omissió del deure de perseguir delictes, furt o malversació de diners públics i tinença il·lícita d’armes.Els advocats han tirat de jurisprudència per descartar el delicte d’organització criminal, que per si mateix ja comportaria una pena de fins a 8 anys de presó. Salellas ha recordat que la mateixa secció quarta de l’Audiència de Girona va descartar a la sentència contra el clan Capirote, la “multinacional” del tràfic de marihuana, l’existència d’organització criminal. “Xarxa de corrupció policial”Un cop acabat el torn de les defenses, el president del tribunal, Adolfo García Morales, ha dit al fiscal que evités estendre’s en intentar acreditar-lo perquè la sala té “molt clara” la doctrina sobre aquest delicte. Tot i això, el fiscal Enrique Barata ha demanat al tribunal que, en aquest cas, tingui en compte que no és una xarxa de tràfic de drogues liderada per “particulars” sinó per agents dels Mossos d’Esquadra, que eren els encarregats de custodiar la droga decomissada: “Estem davant d’una xarxa de corrupció policial dins d’una comissaria, on aquells que havien de custodiar i destruir la droga, la posaven en circulació a través de tercers”. L’acusació pública considera que les defenses no han entrat a qüestionar els indicis contra els empresonats perquè hi ha molta càrrega probatòria, fins i tot amb gravacions de l’activitat delictiva de desviar sacs de marihuana del dipòsit de la comissaria per traficar. A més, també considera que hi ha “nombrosa jurisprudència” per avala que no hi ha cap nul·litat en les actuacions perquè el narcotraficant delator va corroborar totes i cadascunes de les incriminacions en seu judicial, i assistit pel seu advocat Joan Pere Zapata. Segons el fiscal, no només falta prendre declaració com a testimonis d’altres agents dels Mossos d’Esquadra, sinó també cal identificar i citar els traficants que compraven la marihuana a la trama. Barata considera que, si surten en llibertat, podrien fins i tot “coaccionar” possibles testimonis o destruir proves. Per això, ha sol·licitat al tribunal que confirmi les interlocutòries del jutjat i els mantingui en presó.


LES ABELLES MAINADERES ~ DIARI APÍCOLA\nLES ABELLES MAINADERES\nLa vida de les obreres es mou entre el mes i el mig any, depenent de l’estacionalitat i l’estat sanitari. A l’època de màxima activitat, les abelles pateixen un desgast molt gran, sobretot per l’atrafegada activitat exterior.\nDe totes maneres, les abelles més joves comencen la seva activitat social dins la cambra de cria, netejant els residus o cadàvers de les cel·les per garantir-ne el seu nou ús, i fabricant amb les seves glàndules gelea reial per alimentar les larves més joves. Són les abelles mainaderes, responsables de proporcionar mel i pol·len a la resta de les larves, mantenir l’ambient net i amb una temperatura i humitat adequades.\nA més a més, són les encarregades d’alimentar i tenir cura de la reina, mantenint un contacte íntim que possibilitarà la dispersió de les olors reials per l’interior de tota la colònia. Aquesta fragància informa al grup de l’existència d’una reina, un perfum que tranquil·litza i cohesiona el grup.


14è ATABALA'Mmmm - Diables de Les Corts\nCorrefoc de Primavera\nCorrebars de Festa Major\nJa portem quasi bé quinze anys de Correbars de Festa Major de Les Corts. Ha arribat el dissabte 13 d’octubre i es temps d’Atabala’mmmm. Com cada edició, fem el rigorós canvi de samarreta. Enguany canviem el verd i el vermell de Birrasic Park pel blau i el taronja de Birra de Drac. Així que a les cinc de la tarda, apleguem una bona cua per anar a buscar les 7 birres de drac per les comissions de festes i bars del barri!\nMés de 500 persones entre músics i servei d’ordre de Diables de Les Corts, colles convidades (els germans del nord, les Gàrgoles de Foc de Banyoles, i Karabassà de Sant Cugat del Vallès) i tota una munió de públic ens congreguem davant de l’Ajuntament de Les Corts per encetar el 14è Atabala’mmmm, amb la primera cervesa feta al Bar Comas.\nLa cercavila dona el tret de sortida i marxem en alegre cercavila pel casc antic cortsenc. Tornem per segon any al Rabbar de Pl. Concòrdia, així com seguim de nou pel bar Racó de l’Anna. Com es tradició, tercera parada, tercera birra de drac a la Festa Major Reivindicativa de Les Corts, al parc del riu (coneguda oficialment com a Plaça de Les Corts). Pel correbars mai falten a la cita dos clàssics: els bars El Chut i Ca’l Pere.\nLa traca final: reunim les setes birres de drac a la Festa Major Jove de Les Corts (Pl. del Sòl de Baix), parada final i amb concerts fins la matinada per empalmar el correbars!\nI ara si que si, arribat el moment de marxar de plaça… Fins l’any que ve, Correbars de Festa Major de Les Corts!\nFotografia de Jonny Enfoco (Diables de Les Corts).\nAnteriorPrevious post:Seguici Popular de Festa Major de Les Corts’18SegüentNext post:Espectacle de Foc i Percussió a la Residència Sanitas Les Corts’18\nDiables de Les Corts // 2018


A Vilanova i la Geltrú pensem l'habitatge que volem - Participa Vilanova\nParticipa a l'enquesta d'habitatge!\nVilanova i la Geltrú disposa d'un Servei d'Habitatge per impulsar polítiques d'habitatge municipals.\nHi ha més de 1.000 persones inscrites al Registre de Sol·licitants d'Habitatge amb Protecció Oficial.\nLa manca d'habitatges de lloguer i l'increment dels preus.\nEs disposa de solars d'equipaments dotacionals per promoure allotjaments per gent gran, gent jove i llars amb menors ingressos.\nHi ha llars que necessiten suport per fer front al pagament de l'habitatge i dels subministraments bàsics (aigua, llum i gas).\nHi ha habitatges i edificis amb necessitats de rehabilitació i cal una millora general de l’eficiència energètica.\nLa necessitat d'ampliar el parc d'habitatge assequible i social fins al 15% per assolir l'objectiu de solidaritat urbana.\nEl Pla Local d’Habitatge (PLH) és l’instrument de planificació estratègica de les polítiques municipals d’habitatge dels propers 6 anys. En aquest document es defineixen les estratègies i propostes a desenvolupar per assolir el dret a un habitatge digne i assequible. El Pla Local d’Habitatge es desenvolupa en 3 fases:\nEls grans temes que aborda l’anàlisi de la situació de l'habitatge són:\nDefinició dels objectius, estratègies i actuacions concretes a desenvolupar els propers 6 anys per donar resposta a les necessitats detactades.\nEl setembre de 2021 l’Ajuntament de Vilanova i la Geltrú va iniciar la redacció del nou Pla Local d'Habitatge amb l'equip redactor, l'equip tècnic, polític, les entitats socials i els agents privats que treballen en l'àmbit de l'habitatge al municipi. El 4 de novembre de 2021 es va presentar el Pla Local d'Habitatge a la primera sessió de la Taula Local d'Habitatge.\nLa participació ciutadana és clau en aquest procés per poder construir una diagnosi compartida i prioritzar les actuacions a dur a terme els propers anys. El procés de participació ciutadana del Pla Local d'Habitatge es desenvolupa des del 30 de novembre de 2021 fins al 15 de juny de 2022. Participa:\nEnquesta ciutadana: Enquesta oberta a la ciutadanaia entre el 30 de novembre de 2021 i l'11 d'abril de 2022.\nTallers de participació: Pendents de convocatòria a partir de Gener de 2022.\n93 8140 000 (Ext. 2060) / 93 816 90 31\n9 9 seguidores Seguir A Vilanova i la Geltrú pensem l'habitatge que volem\nQuè es decideix La definició del Pla Local d'Habitatge\n


Posem a prova el segon bus híbrid d'Andorra\nPosem a prova el segon bus híbrid d’Andorra. A la Cooperativa Interurbana Andorrana seguim apostant per aquest tipus de vehicles que redueixen l’emissió de CO2 i les partícules contaminants.\nEl vehicle, un bus Vectia, estarà en fase de proves fins al divendres 4 d’agost i el podreu trobar realitzant el servei de la L2 durant tot el dia.\nLa utilització del transport públic en front del vehicle privat, ja redueix l’emissió de gasos contaminants a l'atmosfera. La implementació d’aquests vehicles híbrids en lloc dels convencionals encara redueix més l'emissió de CO2 i de partícules contaminants. També baixa el consum de combustible fòssil, recurs natural no renovable.\nEls busos híbrids aprofiten l’energia que es genera durant la frenada per emmagatzemar-la temporalment i reutilitzar-la, per exemple, durant el procés d’arrencada, que és quan més emissions de CO2, de partícules, i de contaminació acústica es produeix.\nL’objectiu global és comprovar si aquest vehicle és adequat a les condicions de la xarxa viaria del país i quantificar l'estalvi de combustible que es pot arribar a obtenir en comparació a l'ús de vehicles convencionals, evitant alhora emissions a l'atmosfera.


Més de 80 organitzacions exigeixen el tancament dels Centres d’Internament d’Estrangers – CGTCatalunya\nInici > General > Més de 80 organitzacions exigeixen el tancament dels Centres d’Internament d’Estrangers\nDAVID BOU | 12/12/2012 - Setmanari Directa\nLa lluita pel tancament dels Centres d'Internament d'Estrangers (CIE) torna a la càrrega aquesta setmana, gairebé un any després de la mort d'Idrissa Diallo i Samba M., als centres de la Zona Franca de Barcelona i d'Aluche a la Comunitat de Madrid, respectivament. Aquells tràgics successos van desencadenar una forta mobilització social que va aconseguir trencar el silenci mediàtic i forçar a les institucions polítiques i judicials a comprometre's per trencar la opacitat que existeix al voltant de la gestió i les condicions de les recluses en aquests centres d'internament per persones migrades.\nTot i l'empenta que la reivindicació contra els CIE va agafar durant aquell període, més de vuitanta organitzacions sindicals, veïnals, de defensa dels drets humans o polítiques, han fet públic un manifest on denuncien que “no s'han aclarit les circumstancies de les morts” i que la situació als CIE “continua fomentant la vulneració de drets”. Amb la pretensió de tornar a posar aquest assumpte a primera línia de la opinió pública i fer sentir la veu de les organitzacions que treballen dia a dia per la defensa dels drets de les persones migrades, el text titulat “Ni CIE ni CECE. ¿Canviar-li el nom perquè tot segueixi igual?”, denuncia l'incompliment per part del govern dels compromisos adquirits ara fa un any en aquesta matèria, a l'hora que critica la proposta d'esborrany de reglament que pretén canviar el nom dels CIE pel de Centre d'Estància Controlada d'Estrangers (CECE).\nLes organitzacions signants, denuncien que aquest esborrany ha sigut redactat ignorant les seves reivindicacions i que “consolida el model policial de gestió sense garantir un horitzó de tancament d'aquests centres i de respecte dels drets de les persones internes fins que això succeeixi”. El manifest també fa una crida a la mobilització i convoca dissabte 15 de desembre a les cinc de la tarda a la Plaça Espanya de Barcelona, amb el propòsit de marxar cap al CIE de la Zona Franca i rodejar-lo per exigir el seu tancament i el respecte als drets de les persones migrades.\nParal·lelament a la presentació del manifest i la convocatòria per rodejar el CIE de la Zona Franca, la campanya “Tanquem els CIEs” amb el suport del grup GRAFIC de recerca i acció en les fronteres i controls, i en col·laboració amb la Càtedra UNESCO d'Estudis Interculturals de la Universitat Pompeu Fabra (UPF), han organitzat unes jornades amb múltiples activitats al Campus Ciutadella d'aquesta universitat barcelonina.\nLes jornades començaran divendres 14 a les onze del matí amb una presentació a càrrec de les organitzadores, i clouran diumenge al matí amb la celebració de la segona Assemblea Estatal de Col·lectius en Lluita contra els CIEs a l'Ateneu Flor de Maig de Poblenou, que reobre les seves portes aquest mateix cap de setmana. Durant divendres i dissabte es duran a terme diverses taules rodones i tallers temàtics amb la presència de múltiples col·lectius d'arreu de l'Estat espanyol i d'altres indrets del continent europeu.\n>>> Web de les jornades pel tancament dels CIE http://tanquemelscies.blogspot.com.es/


En el Tot Mataró i Maresme del 22 al 28 de setembre de 2017, trobaràs l'especial Tot Empenta: Objectiu: Més internacionalització.\nComença la primera edició del programa Go Global al TecnoCampus, la qual compta amb nou empreses participants. El programa està pensat per una durada de deu mesos durant els quals tindran lloc una cinquantena d'hores de consultoria a càrrec de la xarxa de consultors experts en internacionalització del TecnoCampus. Es tracta d'un programa fet a mida, el qual s'adapta a les necessitats de cada empresa centrant-se en la seva situació actual i la dels mercats i països que es proposa abordar.\nLa importància de l'assessorament d'experts\nEl programa Go Global té una metodologia pròpia que combina l'assessorament d’experts amb una àmplia trajectòria internacional, amb coneixement pràctic i operatiu dels mercats exteriors, amb el servei softlandings premium en una xarxa exclusiva de parcs tecnològics i acceleradores internacionals.\nEspecial Tot Empenta - Edicio 1787 (Del 22 al 28 de setembre de 2017)


Neix a Turquia una emissora de ràdio estatal en armeni\nBREUS. Ankara continua fent passes per millorar les relacions diplomàtiques amb Erevan\nOssètia del Sud lamenta no poder reconstruir els seus edificis perquè les inversions russes no arriben\nEl Govern sud-osseta afirma que el 90% dels immobles estan igual que quan va acabar la guerra de l'estiu passat · Moscou promet 62 milions d'euros en ajuda financera · El president de la república caucàsica ofereix a l'exèrcit rus una base perquè s'hi estigui durant un segle.\nLa llengua bretona perd 74.000 parlants durant els darrers deu anys\nBREUS. Preocupant retrocés de la llengua cèltica, matisat per l'augment d'ús entre els joves\nL'organització internacional parla en un informe de 'discriminació' a les aules, en un sistema educatiu que promou 'l'assimilació' i el nacionalisme turc, i nega d'educació en qualsevol llengua que no sigui la turca · Molts infants de les comunitats minoritzades ni tan sols van a l'escola · Ankara no reconeix l'existència de kurds, assiris, gitanos, lazs ni caucasians dins del país.\nOrganismes internacionals denuncien de nou les discriminacions de Grècia contra les 'minories'\nUn informe de les Nacions Unides assegura que turcs, macedonis i gitanos, entre d'altres pobles minoritzats, no són reconeguts per Atenes, i convida l'Estat hel·lènic a brindar la protecció dels drets a l'autodeterminació, i a la llibertat d'expressió i d'associació · Atenes no ha reconegut mai l'existència de les minories dins les seves fronteres.\nBREUS. WalesCan.com vol contribuir a aconseguir una majoria independentista el 2020


Gueshouse Vacanze in Croazia Sibenik Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nGrizine 6, Solaris, Sibenik, Croàcia, 22030 - Veure al mapa\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Zablace, no busqui més enllà de Gueshouse Vacanze in Croazia. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Gueshouse Vacanze in Croazia, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, instal.lacions de barbacoa són només algunes de les comoditats que fan que Gueshouse Vacanze in Croazia sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara balcó/terrassa, ventilador, nevera, habitacions interconnectades disponibles, plat de dutxa per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Gueshouse Vacanze in Croazia la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Zablace.


Tripulacions i vaixells a la mediterrània medieval: Fonts i perspectives comparades des de la Corona d'Aragó - La Taberna del Libro\nTripulacions i vaixells a la mediterrània medieval: Fonts i perspectives comparades des de la Corona d'Aragó.\nTot i que l'estudi de l'expansió de la Corona d'Aragó a la Mediterrània medieval hagi tingut sempre la hist.ria marítima i naval com a rerefons, la historiografia s'ha ocupat ben poc de la realitat social i les migracions de la gent de mar, els professionals vinculats amb la navegació i la construcció naval, l'adquisició de materials en brut, de productes manufacturats i l'explotació de recursos naturals destinats a fomentar-la, els armaments i l'organització de les flotes, o les característiques tècniques de la navegació. Aprofitant l'extraordinària riquesa de les nostres fonts documentals, el present volum explora totes aquestes qüestions amb voluntat comparativa amb altres indrets de la Mediterrània. S'inspira en una trobada acadèmica internacional que es va celebrar al Museu Marítim de Barcelona el setembre del 2014. Posteriorment, se'n va realitzar una altra amb historiadors de la literatura medieval, que també ha donat lloc a un volum dins de la mateixa col·lecció de «Textos i Estudis de Cultura Catalana», titulat «La vida marítima a la Mediterrània medieval. Fonts històriques i literàries».\nEl Sultanat de Granada i la Corona d'Aragón (1410-1458)


El Nostra Llar guanya dos premis per treballs relacionats amb el tèxtil\nEls alumnes de La Nostra Llar recollint el premi al mSchools Student Awards | (c) Nostra Llar\nEls alumnes de sisè de Primaria de l’Escola Nostra Llar, al Centre, s’han endut el primer i el tercer premi al certamen MSchools Student Awards. El 10 de juny es va celebrar la quarta edició d’aquest concurs que reconeix la tasca d’alumnes i docents a l’hora d’aplicar noves tecnologies a l’aula, i que aquest any ha lliurat 24 premis a projectes tecnològics sobre iniciatives de realitat virtual, interactivitat i robòtica.\nEl Nostra Llar ha resultat premiat per una aplicació de gelocalització de les xemeneies i vapors tèxtils de Sabadell i una representació teatral dramatitzada sobre les condicions dels obrers en una fàbrica tèxtil, aquesta última filmada al Vapor Aymerich Amat i Jover de Terrassa. L’escola va presentar-se al concurs amb tres aportacions en la categoria titulada El lloc dels fets, basada en recollir fets històrics singulars ocorreguts en punts concrets de la geografia catalana.\nL’escola del carrer Calderón competia dins de la categoria ‘Mobile History Map Challenge’, en què s’incloïen iniciatives educatives que treballen projectes transversalment, utilitzant la tecnologia mòbil i permetent als alumnes geolocalitzar i crear continguts sobre punts d’interès als seus centres educatius. Dins d’aquesta Nostra Llar ha participat amb uns projectes que investigaven el passat i el patrimoni històric de Sabadell quan era una ciutat puntera en la indústria tèxtil del segle XX.\nEls projectes guanyadors els van realitzar durant el darrer trimestre del curs en el Taller d’Investigació de l’escola. Hi van estudiar el patrimoni industrial, cultural i tèxtil de Sabadell aplicant les noves tecnologies a través d’un projecte de geolocalització. Ha estat un procés laboriós. “Primer de tot, han hagut d’anar al lloc dels fets, han buscat informació, han fet imatges, vídeos, han geolocalitzat els llocs en el mapa, han après a posar les icones en un plànol i han fet un treball de coneixement del medi, de l’entorn i de la ciutat”, explica la directora del centre, Laura Blanco. En total, han localitzat en un mapa 46 xemeneies de la ciutat amb els seus respectius vapors. L’altre projecte guanyador ha estat una representació teatral sobre el món obrer. “Hem fet una representació teatral, és a dir, una dramatització de com podia funcionar la relació del treballador amb l’amo i les condicions de la fàbrica”, explica Blanco.\nRealitzar aquests projectes ha permès als nois i noies aprendre diferents habilitats de treball i treballar continguts de manera transversal. “Han adquirit diferents competències; com fer grups de treball, posar-se d’acord, situar-se en un mapa, i també la història industrial de Sabadell i utilitzar les noves tecnologies”, afegeix la directora.\nAquest és el segon any que al Nostra Llar realitzen aquest Taller d’Investigació a base de projectes, el qual valoren molt positivament. “Fa els nens més autònoms i en gaudeixen. Podrien aprendre els mateixos continguts de memòria, però així se’n recordaran tota la vida. Els estem aplicant una manera d’aprendre que els permetrà aplicar-la a qualsevol entorn”, valora la responsable del centre. El fet de treballar amb projectes és una “motivació extra” per als nens i tota la comunitat implicada. “Estem molt satisfets i anem a tota màquina”, culmina.\nNewer PostEls pares de l’escola bressol municipal Creu Alta denuncien les altes temperatures que han de suportar els seus fills\nOlder PostEls alumnes de l’Escola Espronceda ‘estrenen’ quatre curmetratges que han estat preparant durant el curs


Notícies - L'assemblea d'esquerres tempteja Sant Cugat i proposa nova convocatòria\nL'assemblea d'esquerres tempteja Sant Cugat i proposa nova convocatòria\nL'esquerra aborda avui la possibilitat d'una candidatura unitària a les municipals (25/jun/14)\nel 25/jun/14 Sílvia González Política PDF\nCrear una proposta amb 'tots els partits d'esquerres' que generi il·lusió entre els santcugatencs de la mà d'una representació àmplia i transversal. Aquesta és la conclusió majoritària que l'assemblea de les esquerres ha recollit aquest dimecres en el seu objectiu de dissenyar una candidatura única a les eleccions municipals. Els convocants (PSC, ICV-EUiA, NECat i Procés Constituent) han acordat una segona convocatòria després d'una estrena participada per 50 persones al Xalet Negre.\nTot i que bona part del públic procedia de partits, ciutadans a títol individual també han assistit a aquesta primera assemblea que ha tingut una vintena d'intervencions. La majoria d'elles han posat l'accent en què cal il·lusionar els ciutadans i que les formacions polítiques deixin de banda les sigles per assolir una majoria àmplia, tal com han expressat el portaveu i alcaldable del PSC, Ferran Villaseñor, i el membre de l'executiva d'ICV, Jordi Casas.\nTall incrustat: F. Villaseñor/J. Casas\nGenerositat és deixar de banda les sigles i fer una nova ciutat. / S'ha de veure una acció política diferent que aglutini moviments socials i partits.\nEl PSC, ICV-EUiA, NECat i Procés Constituent han estat els convocants de l'acte, i tots han coincidit que la proposta unitària d'esquerres ha de ser 'real' en referència a la CUP i ERC, que han tingut representants a la trobada, parlant a títol individual. Jordi López (CUP) ha comentat que una proposta incloent el seu partit ha de partir d''un programa clarament d'esquerres', mentre que Teresa Veciana (ERC) ha trobat la iniciativa 'precipitada' de cara als comicis de 2015.\nTall incrustat: J. López/ T. Veciana\nHauria de deixar clares les línies polítiques i què vol aquesta assemblea/ Si s'ha de fer una unió d'esquerres és una cosa lenta i els partits ja han engegat la seva maquinària.\nDissenyar la candidatura amb l'horitzó del 2015 o el 2019 ha estat un dels interrogants de l'assemblea. Altres aportacions han demanat que la renovació política s'acompanyi de més jovent i que el decàleg fundacional 's'afini més' en favor d'un consens 'real'. Els altres convocants de l'acte han llençat un missatge d'unió i positivisme en boca de Josep Maria Balcells (NECat), que ha parlat per compte propi, i Francesc Serra (Procés).\nTall incrustat: J. Balcells/ F. Serra\nArribar a més ciutadans i engrescar-los amb un sol programa / Moviments socials i partits polítics que ens movem junts ens hem reconèixer i mirar-nos amb generositat.\nEls organitzadors han recollit 'bones sensacions' de la trobada, que no ha comptat amb la presència de Podem segons han apuntat a Cugat.cat. El següent pas de l'assemblea d'esquerres és penjar les conclusions del debat al blog del col·lectiu, esquerressantcugat.wordpress.com, on també s'anunciarà la propera convocatòria, confirmada, de l'assemblea.


BLOC ALBA SERRA: Nèmesi a la política de saló\nNèmesi a la política de saló\nTal i com deia Aristòtil " no és sempre la mateixa cosa ésser un home bo que ésser un ciutadà bo".\nCatalunya viu moments convulsos : sentència de l' Estatut per part del TC , el cas Millet i ara corrupció urbanística que empastifa al món de la política. Això, també ve alimentat per part dels mitjans de comunicació, sobretot, per alguna premsa que cada dia marquen el ritme del nostre país.\nLa sensació del carrer és de profunda decepció, desànim i d' incredulitat. És veritat, però no ens hem de deixar arrastrar per fets que sempre han existit i existiran malauradament. Certament, cal eradicar-los però mai això ha de marcar el nostre dia a dia, no podem llençar la tovallola.\nCatalunya no pot abaixar el cap i deixar-se portar per un jutge sensacionalista i una policia nacional incompetent. Catalunya no es pot deixar enlluernar per carteristes i quinquis. Catalunya és molt més que tot això.\nNo s' hi val a demanar responsabilitats polítiques a CDC pel cas Pretòria perquè això no ens toca a nosaltres. És cert que dues persones que han tingut càrrec al partit estan presumptament embolicades en un afer escabrós però això no és culpa de CiU. I s' haurà de demostrar si aquests dos senyors realment tenen culpa o no. Ja ho veurem.\nCuriós que tothom ens vulgui donar lliçons de moralitat, començant per persones que ocupen càrrecs en diferents àmbits de la societat civil catalana. Patètic.\nNo m' agrada el cas Pretòria. No m' agrada gens veure al Sr. Alavedra ni al Sr. Prenafeta emmanillats i vexats públicament (igual que la resta). Però aquí no ens podem deixar penjar la llufa que pot suposar el cas Pretòria. Què fan certs mitjans com TV3, K33 i altra premsa catalana i espanyola? Doncs obrir l' edició parlant de CiU i el cas Pretòria malgrat que els principals autors de les suposades irregularitats militen actualment al PSC-PSOE. No caiem en aquesta trampa meditada.\nUn partit polític està format per moltíssimes persones, les quals, han de tenir unes credencials immaculades, honestes i sinó és així, doncs expulsar-les. Però no podem ser ingenus i pensar que tothom és igual. Recórrer a aquesta banalitat és allò fàcil i tòpic.\nÉs evident que el Sr. Alavedra i el Sr. Prenafeta són patriotes. Han treballat per Catalunya i han fet molt pel país. Em dol que els hagin tractat d' aquesta manera i ho denuncio. Però no podem deixar-nos portar per aquesta premsa groga i dolenta. De moment, no se sap res, no sabem de què se'ls acusa però el mal ja està fet. Ja els han "condemnat". Un jutge que, pel que he llegit, només busca sensacionalisme amb casos que llavors acaben arxivats i amb res.\nSi tinguessim plena sobirania tot aquest afer hagués estat diferent però l' Espanya cañí ens vol destrossar, vol fer-nos denigrar i que culpabilitzem al nacionalisme català com a l' eix dels nostres mals. Es veu que a l' Estat espanyol no han tingut i tenen casos de corrupció que mai ha quedat aclarit. Només cal recordar el cas Guerra, el cas Borrell, el cas Albertos, el cas Conde, el cas Gurtel i un llarg etcètera. Hem vist algun d' aquests emmanillats i amb les bosses d' escombraries ?\nEl nostre mal és no ser un país lliure, un país en plena sobirania nacional, econòmica, administrativa i cultural. Aquí rau el clau i la solució.\nDesconec si el Sr. Alavedra o el Sr. Prenafeta estan directament embolicats amb casos de corrupció urbanística (només sé el que llegeixo a la premsa) però sí que podem afirmar que aquests dos senyors fa molts i molts anys que no tenen càrrec dins CDC. Per tant, no s' hi val a penjar l' etiqueta als convergents.\nP.D.1 : En el Ple Ordinari del passat dijous, l' Alcalde va informar que la llicència donada el 18 de febrer de 2004 a Baker Gestión, SL per a construir 76 habitatges, tres locals comercials i aparcaments ha estat declarada nul.la de ple dret. Així, ho manifesta el dictamen de la Comissió Jurídica Assessora de la Direcció General d' Administració Local de la Generalitat de Catalunya.\nP.D.2 : Què s' ha de fer ara ? S' ha de tirar a terra el bloc monstruós que hi ha a l' entrada del poble o cal "arreglar-ho" per no afectar a persones innocents que han donat una entrada per la compra del pis ?\nP.D.3 : Quant val les despeses que suposa tot això ? Cal demanar responsabilitats ?\nP.D.4 : No pateixin que vindrà el Garzón i ho solucionarà tot.\nRealment la ciutadania esta molt desanimada i desorientada amb la politica.\nCom a totes les professions, hi ha gent per tot.\nJo no se si el alcalde de Santa Coloma, els promotors, el Prenafeta i el Alavedra han comes delictes, irregularitats o s´han omplert la butxaca, pero la cosa no pinta be. Gens be.\nSiguin del partit que siguin, la llei ha de caure amb la maxima força i els partits tenen que prendre mesures.\nL´altre dia vaig veure al programa del Cunit, la ex consellera Cuenca i el seu discurs era lamentable.\nNo podem amagar el braç i la maniga. Tots sabem que la corrupcio existeix i si tenen que caure persones importants, la llei ha de fer la seva feina. Es a dir. Preso. I sin son innocents. Llibertat sense carrecs.\n10 de novembre de 2009, a les 23:35


Notícies 1 al 10 d'un total de 94\nBenvolgudes famílies, A partir del dilluns 8 d'abril començarem el menú de primavera-estiu. És el mateix de l'any passat amb un petit canvi el primer divendres de mes, enlloc de gaspatxo es...\nEns ha arribat una remesa de bates escolars. En podeu comprar fins agotar existències de la mateixa manera que es compra el xandall escolar. Cada juny es demanaran sota comanda pel...\nBenvolgudes famílies, Aquest gener acaba el 1er quadrimestre de les activitats extraescolars que organitza l'AMPA. Esperem que tots els inscrits hagin disfrutat amb les activitats i continuin durant el 2n quadrimestre;...\nUs recordem que des de ja fa uns cursos tenim la figura del DELEGAT que gestiona la informació dels grups de pares i mares mitjançant l'aplicació Whatsapp. Si no formeu...\nBenvolgudes famílies, Publiquem l'acta de la última Assemblea General que es va celebrar el passat 7 de novembre. 20181107 Assemblea General Ordinària Us recordem que per qualsevol dubte i/o consulta ens podeu trobar...\nTal com es va notificar a la passada assemblea, que en breu en publicarem l'acta, fem pública la nova JUNTA de l'AMPA Valldeflors. PRESIDENTA: SÍLVIA PRATS SECRETÀRIA: ELENA ALCOVER TRESORERA: HELENA NIETO VOCALS: SÍLVIA...\nFamílies, Ja disposem de les participacions de la Grossa de Nadal. Les podeu trobar al despatx de l'AMPA i/o contactant amb els membres de la Junta. AQUEST ANY TORNAREM A TENIR PREMI...\nBenvolgudes famílies, Aquest any des de la junta de l'AMPA hem decidit agafar el relleu de l'escola i continuar amb els calendaris escolars amb fotografies dels nostres alumnes. És important que per...\nBenvolgudes famílies, Us informem que el pròxim 7 de novembre a les 17h celebrarem l'Assemblea anual ordinària. Us adjuntem la convocatòria amb l'ordre del dia. Convocatòria 20181107


Cicle de cinema Quatre Mirades sobre Franco: 40 anys de la mort del dictador - Hemeroteca - Actualitat - Universitat de les Illes Balears\nSeccions: Cicle de cinema Quatre Mirades sobre Franco: 40 anys de la mort del dictador\nCicle de cinema Quatre Mirades sobre Franco: 40 anys de la mort del dictador\nL’organitza el Vicerectorat de Cultura, Projecció Social i Seus Universitàries\nDies: els dimarts del 3 al 24 de març\nLloc: Sala de Graus de l'edifici Ramon Llull, campus universitari\nTots els dimarts, del 3 al 24 de març, tindrà lloc la projecció d’un documental o pel·lícula sobre la figura de Franco. És el contingut del cicle de cinema Quatre Mirades sobre Franco: 40 anys de la mort del dictador, que organitza el Servei d’Activitats Culturals, del Vicerectorat de Cultura, Projecció Social i Seus Universitàries, i que coordinen el senyor Xavier Jiménez, del Servei de Biblioteca i Documentació de la UIB, i el doctor Sebastià Serra, professor de la Facultat de Filosofia i Lletres.\nDurant el cicle es projectaran els films següents:\nUn dels primers documentals estrenats a Espanya després de la mort de Franco. Està basat en una sèrie d’entrevistes a diferents personalitats de l’època (polítics, escriptors, militars, etc.) com, per exemple, Felipe González, Francisco Umbral o Luis Cano Portal. D’un marcat to profranquista, el documental es limita a oferir un recorregut a través de les opinions personals dels convidats sobre la figura del dictador.\nDocumental que va començar a rodar-se l’any 1973 però que, a causa d’una sèrie de problemes burocràtics (permisos, censura…), finalment va estrenar-se l’any 1977. Tancava la trilogia documental que Patino va començar amb Canciones para después de una guerra (1971) i Queridísimos verdugos (1973). El muntatge del documental —fet a través de diferents materials— és la seva característica més interessant, i recrea una visió crítica sobre Franco.\nReconstrucció de tota l’operació que va dur Franco des de les illes Canàries al Marroc per posar-se al capdavant de l’aixecament militar que va provocar l’esclat de la Guerra Civil Espanyola. Interessant film que va ser la primera pel·lícula de ficció a mostrar la campanya, els preparatius i la revolta militar de 1936.\nFilm que marca un punt i a part en l’anàlisi cinematogràfica de Franco, atès que es tracta de la primera aproximació a la seva figura en el gènere de la comèdia. El film mostra una suposada operació de protecció a Franco en què es converteix una persona anònima en el doble del dictador, per utilitzar-lo en determinats actes i aparicions públiques.


El verd és un color llum primari: DISSENY PER A UNA PORTADA D'UN LLIBRE COHERENT AMB LA IMATGE DE LA COL.LECCIÓ\nDISSENY PER A UNA PORTADA D'UN LLIBRE COHERENT AMB LA IMATGE DE LA COL.LECCIÓ\nDins del disseny editorial, vaig proposar una activitat de selectivitat que consistia en planificar la coberta d'una novel.la tenint en compte l'estètica de la col.lecció a la qual pertanyia. Vam analitzar quins eren els elements d'aquesta col.lecció: imatge, color, tipografia, logotip, composició i calia resoldre una coberta nova que seguís aquestes directrius. L'alumnat, prenent de referència una sèrie d'indicacions i fotografies, havia de dissenyar una portada en coherència gràfica amb les altres, tenint en compte els elements gràfics que també havien d'imitar. Com sempre les propostes es van resoldre al llarg de dues hores, en làmines A3 i a tot color. Us deixo aquí algunes solucions....\nPublicat per montse martinez a 7:47


Dieta amb més fibra i peix contra el càncer de còlon | Consumer\nDieta amb més fibra i peix contra el càncer de còlon\nLa combinació de prendre més fibra i peix, així com menys carn vermella i processada, és important en l'estudi del càncer de còlon\nLa dieta exerceix un rol determinant tant en la prevenció com en el desenvolupament del càncer. El de còlon és un dels més freqüents, però es pot reduir el risc si se segueixen unes indicacions dietètiques concretes. Segons l’estudi EPIC (Recerca Europea sobre Càncer i Nutrició), la combinació de fibra, peix, carns vermelles i processades, juga un paper important en la seva etiologia. Altres factors que no cal descurar per evitar aquesta malaltia són la ingesta d’alcohol, l’obesitat i l’escassa activitat física.\nImatge: Dalibor Ogrizovic\nQuatre pautes dietètiques ineludibles\nA tenor dels resultats obtinguts després de la recerca elaborada per la Unitat de Nutrició, Ambient i Càncer de l’Institut Català d’Oncologia (ICO), on es recullen les principals conclusions observades fins avui de la Recerca Prospectiva Europea sobre Càncer i Nutrició (EPIC) en els factors dietètics associats amb els tipus de càncer més freqüents, la dieta preventiva ha d’atendre a quatre recomanacions alimentàries mínimes bàsiques:\nMés fibra. L’estudi EPIC ha corroborat la hipòtesi que una dieta rica en fibra redueix el risc de càncer colorrectal. Aquestes troballes coincideixen amb les recerques realitzades per l’Institut Nacional del Càncer nord-americà. Els resultats indiquen que la fibra té un efecte protector tant per frenar el desenvolupament de pòlips adenomatosos com per evitar la seva transformació maligna. En l’EPIC s’ha comparat la ingesta de fibra i la incidència de càncer colorrectal en 519.978 persones de 25 a 70 anys d’edat de deu països europeus, amb associació inversa entre el major consum de fibra i la incidència de càncer colorrectal. Segons l’evidència científica, no hi ha aliments com a font de fibra (cereals integrals, verdures o fruites) que protegeixin més que uns altres. Per això, una manera senzilla i segura d’aportar més fibra a la dieta, a més d’ingerir la quantitat justa de vegetals (almenys 400 g al dia entre fruites i hortalisses i verdures) i llegums (de dos a quatre vegades per setmana), és introduir en la dieta el segó de civada o les llavors de lli com a complement dels desdejunis.\nMés peix. El consum de peix té associació inversa amb el risc de càncer còlon fins al punt de disminuir un 31% si s’ingereix més de 80 g diaris de peix en comparació de consums inferiors a 10 g al dia. El valor nutricional del peix millora la dieta si s’inclou aquest aliment en les seves diverses espècies i formes d’elaboració i presentació de manera periòdica en els menús. A més de menjar peix com a segon plat, s’han de pensar propostes per augmentar la ingesta d’aquest aliment en diferents moments del dia, com a alternativa saludable als esmorzars i berenars d’embotit i als congrets: entrepà de tonyina i anxoves, paninis amb verdures i tonyina, hamburguesa de bacallà o de salmó, entrepà de sardines fregides o torrades untades amb paté casolà de tonyina.\nMenys carn vermella i processada. L’evidència confirma l’associació positiva entre la ingesta de carn vermella i carn processada rica en greixos (embotits, salsitxes industrials, gossets calents, hamburgueses), i un major risc de càncer colorrectal. Segons les dades, el risc augmenta fins a un 35% quan s’ingereixen uns 160 g diaris de carn vermella i processada, en comparació d’ingestes de menys de 20 g al dia. A més, l’augment del risc de càncer associat a aquests aliments va ser major en el grup de participants amb una baixa ingesta de fibra en comparació del grup amb alt consum de fibra.\nNo a l’alcohol si hi ha risc de càncer. En relació al consum de begudes alcohòliques, l’EPIC confirma un augment significatiu de fins a un 8% del risc de càncer colorrectal associat a la ingesta de 15 g diaris d’alcohol . Aquesta quantitat equival al consum diari d’una de les següents begudes: un got (150 ml) de vi negre, dos botellines de cervesa, un xopet (de brandy, whisky, aguardiente), mitja ampolla de sidra o una copa de vermú.\nEPIC és el major estudi epidemiològic en l’àmbit europeu que ha investigat les relacions entre la dieta, l’estat nutricional, l’estil de vida, factors ambientals i la incidència de càncer i altres malalties cròniques. En ell han participat més de mig milió (520.000) de persones amb edats compreses entre els 35 i els 70 anys de deu països europeus: Dinamarca, França, Alemanya, Grècia, Itàlia, Països Baixos, Noruega, Espanya, Suècia i el Regne Unit.\nEn relació al càncer colorrectal, segons es desprèn de l’EPIC, la incidència, fins i tot en familiars de segon grau o tercer grau, augmenta, encara que en menor proporció que els de primer grau, per la qual cosa la prevencióa través d’una dieta i un estil de vida saludable és la millor recepta.\ncàncer Dieta fibra Pescado-ca


Lluís Quer i Vicens\nBarcelona 1859 - Barcelona 1905\nFigura 1. El senyor Quer en un jardí, obra de Santiago Rusiñol pintada l’any 1889 i donada l’any 1922 per Francesc Quer al Museu d’Art Nacional de Catalunya (MNAC). S’hi pot veure Lluís Quer i Vicens gaudint de la lectura assegut en un banc d’un jardí.\nFigura 2. Díptic de la Verge Maria i sant Vicenç Ferrer, obra de Pere Garcia de Benavarri, fotografia publicada a la revista Hispania el dia 15 de juliol de 1899, en què Raimon Casellas explica que l’obra pertanyia a la col·lecció d’Emili Cabot gràcies a les gestions del senyor Lluís Quer. Actualment l’obra forma part de la col·lecció del MNAC.\nFigura 3. Francesc d’Assís i el germà Lleó meditant sobre la mort, d’El Greco. Fotografia del 1904 que formava part de la col·lecció Quer. Actualment aquesta obra forma part de la col·lecció del Museu Víctor Balaguer de Vilanova i la Geltrú. (Institut Amatller d’Art Hispànic. Arxiu Mas.)\nFigura 4. Crist abraçat a la Creu. Fotografia de 1904 d’una obra atribuida a El Greco, que formava part de la col·lecció Quer. (Institut Amatller d’Art Hispànic. Arxiu Mas.)\nFigura 5. Retrat de dona. Fotografia del 1904 d’una obra atribuïda a Goya, que formava part de la col·lecció Quer. (Institut Amatller d’Art Hispànic. Arxiu Mas.)\nFigura 6. Un aquelarre, obra atribuïda a Goya, publicada a la revista Hispania el 30 de maig de 1900 i que en aquells moments formava part de la col·lecció de Lluís Quer.\nFigura 7. Interior d’una capella, obra atribuïda a Goya, publicada a la revista Hispania el 30 de maig de 1900 i que en aquells moments formava part de la col·lecció de Lluís Quer.\nLluís Quer i Vicens, nascut a Barcelona l’any 1859, s’inicià professionalment com a pintor a mitjans del decenni dels vuitanta del segle xix, i fou constant, des del 1887, la seva presència en les exposicions organitzades a la Sala Parés de Barcelona, una perseverança que, tot i les «males» crítiques que va rebre de la premsa del moment, no el van fer defallir en la seva voluntat de ser pintor.\nA finals del segle xix Lluís Quer va compaginar l’exercici de la pintura amb l’atenció del seu negoci de «cromos, estampas y marcos dorados», botiga-taller situada al carrer del Pi, número 6 (posterior número 10), de Barcelona, així com una galeria d’art a la planta baixa del carrer de Minerva, número 4, bloc que feia cantonada amb la Diagonal.\nCasat amb Concepció Farrés Artigas, filla del notari de la Vila de Gràcia Francesc Farrés i Viver, també pintora amateur, va tenir dos fills, Francesc, conegut com a Paquito, i Lluís. El 17 de novembre de 1897 Concepció Farrés moria jove al domicili familiar del carrer de Sèneca, número 19. Lluís Quer i Vicens moriria amb tan sols quaranta-set anys, el 21 de desembre de 1905, i deixà dos nens orfes.\nA la Veu de Catalunya del 22 de desembre de 1905 se’n publica l’obituari:\nEn Lluis Quer. Dolorosa sorpresa ha causat al món artístich barceloní la mort del conegut antiquari don Lluis Quer, ocorreguda ahir dijous a les nou del vespre. El finat únicament comptava 47 anys de edat, y res feya sospitar la crudel afecció que corcava sa existencia.\nPintor paisatgista en la seva joventut, havia esboçat notes de naturalesa plenes de fonda emoció. Més tard, va dedicarse al comerç de pintures y antiguitats, donant a tota hora mostra del seu bon gust y de la seva perspicacia, fins al punt d’esser considerat ab justícia com un dels primers coneixedors en materies d’art.\nLa seva botiga del carrer del Pi, y encara més la seva galeria del carrer de Minerva, atapaida de teles antigues y modernes de mérit reconegut, eran punts de reunió de artistes, arqueòlechs y aficionats, ja que, ademés dels seus coneixements, posseia el finat tal dó de gents y condicions de tracte, que li guanyaven al acte les simpaties de tothom.\nFou el fill, Francesc Quer i Farrés (Barcelona, c. 1892-1941), qui va seguir el negoci d’antiquari del pare, traslladant l’antiga botiga del carrer del Pi a un local del carrer de la Palla, número 27, on actualment encara hi ha un antiquari.\nL’any 1922 Francesc va fer donació a la Junta de Museus del retrat del seu pare pintat per Santiago Rusiñol (figura 1). La relació entre els Quer i aquesta entitat cultural va ser molt intensa al llarg dels primers anys del segle xx. Primer, amb les gestions realitzades per Lluís pare i, posteriorment, amb les del fill, tal com s’explica en el llibre La política d’adquisicions de la Junta de Museus, 1890-1923, escrit per Maria Josep Boronat. La donació del quadre de Rusiñol té lloc l’any després que Francesc Quer portés a terme una sèrie de vendes a la Junta de Museus en les quals va obtenir un bon benefici econòmic.\nFrancesc Quer va morir el dia 1 de setembre de 1941, als quaranta-nou anys, una edat molt jove, com el seu pare, mort que un cop més va impedir que aquesta interessant personalitat esdevingués una figura destacada en el món de l’art català.\nDurant la seva primera joventut, Lluís Quer va intentar fer-se un lloc entre els pintors catalans d’aquells darrers anys del segle xix, tot i que la claríssima (massa clara) influència que altres artistes exercien sobre la seva obra i la falta de llibertat i valentia pictòrica van fer que el seu objectiu no arribés a bon port. Però, tot i això, i potser per la seva amistat amb els artistes, intel·lectuals i marxants que formaven part de la «colla de Can Parés», Quer va poder exposar en moltes de les mostres que se celebraren a la Sala Parés durant aquells anys. Les crítiques que rebien les seves obres en els diaris i setmanaris del moment, especialment a La Dinastía, a la secció «Barcelona Artística», firmada per L. A., sigles que amaguen el crític Luis Alfonso, no eren massa, o gens elogioses, tot i que alguns dels seus quadres van il·lustrar les portades d’altres setmanaris com La Ilustración.\nAmic de grans pintors, la primera vegada que es va poder veure el retrat de Lluís Quer realitzat per Rusiñol fou a l’exposició a la Sala Parés de la primavera del 1889, en què exposaven Rusiñol, Casas i Clarassó. A La Vanguardia del 8 de juny de 1889 llegim la crònica de l’exposició:\nDifícil es decir cual de los cuatro cuadros expuestos sobresale de los demás; como cuadro acabado ninguno hay como el retrato del pintor Quer.\nEl fondo es de una verdad y belleza que encantan y está perfectamente encajado el personaje en el medio elegido por el pintor; hay esa compenetración de sentimientos entre la naturaleza y las figuras que la animan, tan difícil de encontrar para el artista.\nEl quadre també es reprodueix a la portada de La Ilustración del 16 de juliol de 1889 i en el text que hi fa referència llegim: «El retrato de su amigo y compañero, Luis Quer, destacándose sobre un fondo de severos cipreses…».\nA poc a poc, Quer es va deslliurant de la forta influència que Urgell havia exercit sobre la seva pintura, però la mort de la seva esposa, Concepció Farrés, el 1897, deixant dos fills molt petits, va fer que Lluís Quer abandonés la pintura per dedicar-se plenament a la seva professió com a antiquari i com a col·leccionista de grans obres d’art, món en el qual va destacar, tot i que el sentiment de pintor seguia al seu cor, com demostra l’Anuari Riera del 1902, en el qual Luís Quer Vicens consta com a pintor amb domicili al carrer del Pi, número 10, de Barcelona, local on tenia el seu taller de marcs.\nA la revista Hispania del 15 de juliol de 1899 es publica un article sobre un díptic de principis del segle xvi, La Verge Maria i sant Vicenç Ferrer, que en aquells anys formava part de la col·lecció d’Emili Cabot gràcies a les gestions de Quer, tal com explica Raimon Casellas:\nHará como dos años y medio, tres todo lo más, que Don Luis Quer, el inteligentísimo comerciante de antigüedades, que tantas cosas buenas ha desenterrado para delectación de los amateurs, invitó un día a los más íntimos tertulios de su establecimiento a ver un retablo que acababa de exhumar en una de sus provechosas excursiones por las comarcas catalanas. Allá fuimos los tertulianos, correspondiendo a la invitación; más, entre chasqueados y sorprendidos hubimos de quedar, cuando el simpático chamarilero nos mostró la hoja de una puerta, así como suena, la hoja de una puerta pintada al temple de un color grisáceo, con fuertes moldurajes en claro-oscuro que afectaban la forma de los correspondientes cuarterones. Nos quedamos mirando con extrañeza al anticuario, como preguntándole con la mirada, que si era para enseñarnos un madero embadurnado que nos había invitado.\n— Es que debajo de la capa de color al temple —manifestó nuestro hombre, contestando a la muda interrogación—, se oculta una pintura antigua, que sospecho ha de ser esplendorosa.\nEl text segueix explicant què s’anava descobrint sota aquesta capa de pintura, fins a trobar-nos amb l’esplèndid retaule de l’església de Cervera. Actualment aquesta obra, l’autor de la qual fou Pere Garcia de Benavarri, es troba exposada a la sala 24 del Museu Nacional d’Art de Catalunya (MNAC) (figura 2).\nA la tesi doctoral presentada l’any 2011 per Maria Bàrbara Marchi, Cercle Artístic de Sant Lluch 1893-2009: Història d’una institució referent per a la cultura barcelonina, també apareixen referències a Quer. Parla de l’exposició d’art antic del 1901 on es van exposar obres propietat del «madrileny Luis Quer», que incloïa obres d’artistes flamencs, italians i espanyols del segle xv al segle xviii. Entre les obres presentades: El davallament de la Creu de Van der Weyden; Bruegel, El Greco, Morales, Viladomat, Goya, Reni i Tiepolo, i afirma «que mostren la capacitat dels “llucs” d’establir contactes crucials i obtenir cessions d’importància notable». En aquesta mateixa tesi diu que és «difícil establir la identitat del col·leccionista que l’esmentat article d’Opisso només qualifica de “coleccionista propietario de esas obras”». Per un moment sembla que Marchi s’acosti al veritable col·leccionista, però de cop i volta gira la tesi i considera «més versemblant que el col·leccionista sigui Luis Quer i Boule…».\nCom a col·leccionista va posseir quadres de Goya com La cucaña, Un aquelarre, Interior d’una capella, La reina D.ª María Isabel de Portugal i Retrat de Don Tadeo Deocampo, noble gaditano, y su esposa, algunes de les quals es van publicar a la revista Hispania del 30 de maig de 1900, dedicada al gran pintor aragonès (figura 5, figura 6 i figura 7).\nTambé va ser un dels participants actius en la Segona Exposició d’Art Antic que va tenir lloc a Barcelona durant la tardor de l’any 1902, de la qual fou membre de la comissió organitzadora. A la revista Hispania del 30 d’octubre de 1902 apareix una completa crònica, «El Museo de Bellas Artes y la Exposición de Arte Antiguo», en què llegim:\nSin que haya montado para sus objetos instalación especial, ha contribuído también en parte no pequeña, al buen efecto del conjunto de la Exposición, el inteligente y simpático anticuario Don Luis Quer, a quien pertenecen una obra del Greco expuesta en el salón de la Reina Regente, un cuadro de asunto religioso que figura el «Descendimiento», atribuído a Van der Weyden y otras notables obras artísticas.\nAl catàleg de la mostra, en el qual consta el carrer de Minerva, número 2, com a adreça de Quer, tenim més detalls sobre les obres que formaven la col·lecció Quer cedides per a l’exposició. Al Davallament, número 223 del catàleg, s’hi afegeix la part d’un retaule d’altar gòtic del segle xiv, de 2 × 0,80 m, format per vuit compartiments representatius de la vida i martiri de sant Esteve, a la part central del qual hi ha les figures de sant Esteve i sant Joan (núm. 382); una pintura que representa Sant Francesc d’Assís (núm. 1487); un quadre anònim de Crist a la Creu (núm. 1582); una obra «estil del Greco» que representa Sant Francesc i un monjo, d’1,02 × 0,65 m (núm. 1588), i un retrat al pastel realitzat suposadament per Goya (núm. 1823).\nLluís Quer, com també faria el seu fill Francesc anys més tard, va dur a terme importants negocis i va ser ell qui va presentar a la Junta de Museus interessants lots que van passar a formar part del patrimoni català, com el de principis del 1903, que la Junta va adquirir per 4.000 pessetes, la part central d’un retaule d’altar gòtic, compost de vuit compartiments representatius de la vida i martiri de sant Esteve i sant Joan, peça del segle xiv procedent de l’església de Badalona. Dins del lot hi havia altres peces com una imatge gòtica de la Verge en alabastre; una creu parroquial de bronze, d’estil romànic; canelobres; encensers; vidres antics, creus…\nL’any 1904 ofereix un altre lot a la Junta de Museus format per quadres de Rigau, Pantoja, Maella, L. Menéndez, Goya, etc. La Junta només va comprar, després d’un llarg procés de verificació de les obres, dues natures mortes de Luis Menéndez.\nA principis de març del 1905 es va publicar un catàleg de les obres de pintura antiga que constituïen la seva col·lecció, en què hi ha reproduccions de Hyeronimus Bosch, Petrus Christus, Lucas van Leyden, Primaticcio, El Greco, Pantoja de la Cruz, Rubens, Ribera, Zurbarán, Metsu, Murillo, Panini, Goya, Adriaen van der Werff i Tiepolo. La reproducció d’algunes d’aquestes obres, fotografies realitzades l’any 1904 i que es conserven a l’Arxiu Mas de Barcelona, ens ajuden a conèixer aquestes obres amb les quals Quer negociava.\nLes obres que Lluís Quer va tenir en algun moment a la seva col·lecció les podem trobar en l’actualitat exposades en museus catalans, com és el cas del quadre d’El Greco Francesc d’Assís i el germà Lleó meditant sobre la mort, que forma part de la col·lecció del Museu Víctor Balaguer de Vilanova i la Geltrú (figura 3).\nAltres, com ja comentaven en aquells inicis del segle xx, podien ser interessants obres pintades «a la manera de…», com una altra obra d’El Greco, Crist abraçat a la Creu, que tot i que el quadre que es conserva al Museu Parroquial de Sant Esteve d’Olot sembla igual al quadre de la fotografia de la col·lecció Quer, si mirem bé alguns detalls, com les mans, veurem que no es tracta de la mateixa obra (figura 4).\nSobre el quadre de la Mare de Déu de la Llet, Joan Yeguas Gassó la ubica al Museu Nacional d’Art de Catalunya, amb el número d’inventari 64100, com a versió hispana d’un Hans Memling que el 1931 ja formava part de la col·lecció Muntadas. I Francesc Miralpeix ens indica que el quadre d’Antoni Viladomat de la col·lecció Quer va passar, l’any 1896, al Museu Episcopal de Vic.


Abertis perd 392 milions en 2020 pel descens del trànsit en les seves autopistes\nLa companyia espera compensar les concessions que està perdent a Espanya, entre les quals es troben els dos trams que deixarà de gestionar el mes vinent de setembre\nper Júlia Navarro 10/03/2021 11:37h\nAbertis ha registrat unes pèrdues astronòmiques per culpa de la pandèmia | Cedida\nAbertis va tancar l'any 2020 amb unes pèrdues de 392 milions d'euros, enfront dels 352 milions que va guanyar l'any anterior, a conseqüència de la caiguda del trànsit en tots els mercats en els quals opera, encara que va aconseguir limitar aquest impacte amb la seva diversificació geogràfica.\nMalgrat que les seves autopistes a Espanya i Itàlia van registrar un enfonsament del 31% i del 28%, respectivament, a causa de les estrictes restriccions a la mobilitat, a Amèrica la caiguda va ser menor, especialment al Brasil i Mèxic, on el trànsit va retrocedir un 7% i un 12%, respectivament.\nEn línia amb aquesta diversificació geogràfica, la companyia participada per la italiana Atlantia i ACS va seguir amb el seu pla d'expansió malgrat la pandèmia i va tancar la compra del 53% de l'operador mexicà Xarxa de Carreteres d'Occident, per 1.500 milions, i d'Elizabeth River Crossings (ERC), concessionària que gestiona dos túnels i una autopista en l'Estat de Virgínia, els Estats Units, per altres 585 milions i una participació del 55,2%.\nLa companyia espera amb aquestes incursions compensar les concessions que està perdent a Espanya, entre les quals es troben els dos trams que deixarà de gestionar el mes vinent de setembre: l'AP-7 entre la frontera francesa i Tarragona i l'AP-2 entre Saragossa i el Mediterrani.\nEn aquest context, els ingressos d'Abertis van caure un 18% l'any passat, fins als 4.054 milions d'euros, mentre que el resultat brut d'explotació (Ebitda) es va situar en els 2.628 milions, un 23% menys, procedint el 74% d'aquest import de fora d'Espanya.\nPer a mitigar l'efecte de la Covid-19, la companyia va reduir les despeses operatives en 143 milions i va actualitzar les despeses de capital en 299 milions, la qual cosa li va permetre mantenir la seva liquiditat entorn dels 7.500 milions d'euros i el deute net en 23.971 milions d'euros.\nEls actius totals de la companyia ascendeixen ara a 46.558 milions d'euros, la qual cosa suposa un increment del 9% respecte al tancament de l'exercici 2019, degut principalment a la integració dels nous negocis de Mèxic i els Estats Units.\nFinalment, el consell d'administració d'Abertis ha proposat el pagament d'un dividend a compte de 2020 per un import total de 601 milions d'euros a la fi d'abril, que serà inclòs en l'ordre del dia de la pròxima junta d'accionistes del 20 d'abril.\nTrànsit Mobilitat Empreses


Imatge del tanatori de Móra d'Ebre on reposes les restes de Neus Català.\nActualitzada 15/04/2019 a les 08:51\nLa capella ardent de Neus Català rep familiars, amics i autoritats des de les deu del matí d'aquest diumenge al tanatori de Móra d'Ebre. La seva filla, Margarita Català, ha explicat que va morir tranquil·la i conscient fins a l'últim moment. «He pogut estar al seu costat l'última setmana, parlar-hi, i hem cantat cançons revolucionàries», ha afirmat emocionada. Català ha destacat que el millor llegat que els ha deixat la seva mare són els valors i l'educació transmesa, la d'una dona «lluitadora». Està previst que el funeral se celebri el dimarts a les dotze del migdia al tanatori de Móra la Nova, una cerimònia que serà oberta i en la qual es preveu que hi assisteixi una àmplia representació del Govern. Familiars i amics li donaran l'últim adéu en un acte més íntim al tanatori de Móra d'Ebre.\n«Estic tranquil·la, he pogut dir-li que l'estimava molt i això per mi és molt important», ha dit emocionada Margarita Català, que ha explicat que acompanyava la seva mare des d'aquest dilluns, conjuntament amb dos amics de la família, a la residència geriàtrica dels Guiamets, el seu poble natal. La filla ha assegurat que la seva mare ha marxat «tranquil·la i conscient fins al final».\nSegons Català, el gran llegat de la seva mare són tots els valors de llibertat, de democràcia i de la lluita feminista i l'educació que han rebut tant ella com el seu germà. I és que assegura que s'ha adonat de la dimensió de la seva figura en últims quinze anys. «Per mi sempre havia estat la meva mare, una dona lluitadora, molt activa», ha recordat.\nComenta el contingut : Margarita, filla de Neus Català: «La mare ha marxat tranquil·la i cantant cants revolucionaris»


Mt. Cuba Center y la utilidad de las plantas nativas | Espores\nEl Blog de la Tabla ens acompanya al un jardí carregat de significats. Un espai per a contemplar i aprendre el valor de les plantes natives i la conservació. Acompanya’ns en aquest recorregut per un jardí que dedica gran part dels seus esforços a protegir l’entorn natural que l’envolta. No et perdes la seua col·lecció d’asteràcies!\n“Quiero que éste sea un lugar donde la gente aprenda a apreciar nuestras plantas nativas y ver cómo estas plantas pueden enriquecer sus vidas para que, a su vez, se conviertan en conservadoras de nuestros hábitats naturales”.\nPamela Cunnigham (esposa de Lammot du Pont Copeland)\nMt. Cuba Center va ser fundat, fa més de 50 anys, amb un enfocament visionari per a la conservació. Un jardí botànic que s’inspira en l’estima per les plantes natives, tenint en compte, no només la seva bellesa i valor, sinó també la necessitat de protegir els hàbitats que les sostenen.\nJardí botànic i reserva de la naturalesa\nMt. Cuba Center és un jardí botànic i, reserva el històrica de Naturalesa, la prioritat són les plantes natives i els ecosistemes. Funciona com a institució sense ànim de lucre, i està inclòs en el North American Plant Collections Consortium (Consorci de Col·leccions de Plantes d’Amèrica del Nord, format per un grup de jardins botànics i arborètum d’Amèrica del Nord amb la intenció de millorar les col·leccions de plantes vives del continent, així com millorar les disponibilitats de germoplasma de les plantes); i forma part d’aquest consorci per ser l’administrador de les col·leccions nacionals de Hexastylis i de Trillium.\nEl codi d’identificació del Mt. Cuba Center com a membre del “Botanic Gardens Conservation Internacional” (BGCI), així com les sigles del seu herbari és MCCSP. Se situa a Greenville, prop de Wilmington, en una zona de suaus turons al Piedemonte de Delaware, als Estats Units. Allà, Lammont Du Pont Copeland i la seua dona van començar a adquirir els terrenys en 1935, on van incorporar una casa colonial que va acabar de construir-se en 1937.\nMixed Perennial Border i les col·leccions de plantes natives\nInicialment es van crear les àrees formals del jardí. Entre 1965 i 1971 es van anar desenvolupant els jardins naturalistes d’acord al disseny de Seth Kelsey, que oferia un gran desplegament d’arbres, arbustos i flors silvestres natives. Després de la mort de Lammont Du Pont Copeland el 1983, la seua esposa, Pamela Cunnigham, va continuar el treball del seu marit. Quan la senyora Copeland va morir, el 2001, el centre va continuar la seua activitat com una organització no lucrativa.\nUn dels valors d’aquest jardí botànic és que les seues col·leccions de plantes se centren en les plantes natives dels boscos temperats dels Estats Units, amb especial èmfasi en el Piemont Apalache, una àrea que abasta nou estats, des de Nova York fins Alhabama. La col·lecció està formada per més de 1.000 espècies de plantes, algunes d’elles amenaçades d’extinció. Moltes d’aquestes plantes natives es conreen a partir de llavors recol·lectades en la natura, que es propaguen en els seus hivernacles i, posteriorment, es cultiven i exhibeixen en els seus jardins. Entre les seues col·leccions destaquen les famílies Asteraceae, Liliaceae, i els gèneres Aster, Hydrangea, Quercus, Trillium, Ilex, Phlox i Rhododendron.\nL’hivernacle de Mt. Cuba Center està involucrat, a més, en nombrosos estudis encaminats a determinar com poden propagar aquelles plantes difícils i, fins i tot, infrautilitzades, amb l’objecte que puguen ser restablertes en el paisatge natural. En la seua col·lecció s’inclouen també aquelles plantes no natives que, però, tenen un valor especial per formar part de la història i el llegat d’aquesta propietat.\nJardins, terrenys naturals i el jardí experimental\nMt. Cuba destina més de 20 hectàrees a jardins d’exhibició i més de 200 hectàrees són terrenys naturals. Un dels objectius del jardí botànic Mt. Cuba és preservar les pastures i camps rurals de la zona i protegir els boscos locals. Els seus jardins arbrats produeixen algunes de les exhibicions de flors silvestres més espectaculars a la regió de l’Atlàntic mitjà.\nEl jardí formal, recentment redissenyat, el formen fronteres mixtes inspirades en els jardins anglesos, i inclou només espècies de vivaces autòctones acuradament seleccionades per a garantir una bona presentació floral des de la primavera fins a la tardor. Amb això, demostren que és possible apreciar la bellesa i utilitat de les plantes natives. A més, l’ús de plantes natives afavoreix la biodiversitat al jardí, convertint-lo en un centre d’activitat de pol·linitzadors i papallones.\nÉs el plat fort de Mt. Cuba Center. Al jardí d’assajos s’avaluen les plantes natives en relació al seu valor hortícola i ecològic. Amb això es posa també en valor la utilitat de les plantes natives per a l’ecosistema. Al jardí experimental, les plantes es reguen segons sigui necessari durant el primer any per aconseguir que s’estableixin, però després es mantenen soles. Els plaguicides no s’usen a menys que hi haja una amenaça seriosa a la supervivència de tot l’assaig.\nEls assajos de plantes perennes solen durar un període de tres anys, amb això s’asseguren que les plantes han experimentat diferents condicions climàtiques. Només reemplacen les plantes mortes després del primer hivern, per compensar el mal establiment o la qualitat inicial de la planta. No obstant això, no es realitzen reemplaçaments durant els anys subsegüents.\nCoreopsis ‘Little Penny’\nCada tàxon s’avalua setmanalment i se li assigna una qualificació basada en una escala de 1-5, sent l’1 la qualificació més pobre i el 5 l’excel·lent. Aquesta classificació té en compte molts factors incloent l’hàbit, l’exhibició floral, la resistència a malalties, la rusticitat, i la qualitat del fullatge. La mitjana d’aquestes qualificacions setmanals s’utilitza per calcular la puntuació final que després mostren en el seu lloc web.\nI entre una cosa i una altra, ens hem donat una bona passejada per Delaware. Ara només falta fer una ullada a les imatges per comprovar com són de belles aquestes plantes natives de les que, a més, s’obtenen interessants cultivars que les milloren. Cal no perdre algunes espècies de la família Asteraceae, moltes d’aquestes trucades Daisy i que en aquest entorn presenten la seua millor cara… Les fotos són totes de Mt. Cuba Center i teniu més informació al seu lloc web. No té desperdici!\nHORTUS BOTANICUS, UN OASI EN EL CENTRE D’ÀMSTERDAM\n4 març 2017 | El Blog de la Tabla\n29 des. 2016 | El Blog de la Tabla\n5 nov. 2016 | El Blog de la Tabla


Millor 5 FLV lliure a Convertidor d'AVI\nPot podem convertir FLV a AVI per Free?\nFLV és un format d'arxiu molt coneguts que nosaltres a través de cada dia. Vegades gent no li agrada jugar el format i a vegades intèrpret de mitjans de comunicació només es nega a jugar. En aquest tipus de condició tot el que necessita fer és trobar un convertidor de vídeo lliure. Amb l'ajuda d'un convertidor de vide pot fàcilment convertir l'arxiu FLV i reproduir-lo fàcilment. Si vostè està mirant per convertir el FLV en un format d'AVI llavors qualsevol convertidor de vídeo lliure pot fer per vostè. Després de convertir l'arxiu pot fàcilment jugues en el seu intèrpret de mitjans de comunicació. Una cosa que cal assegurar-se que durant la conversió és que el format d'AVI ha de ser compatible amb el dispositiu, així.\nFree UniConverter és un convertidor de vídeo famós tots els temps que dóna suport a una varietat de formats i permet el seu vídeos convertits cabre fàcilment al vostre dispositiu. També pot extreure l'àudio del vídeo per jugar en els dispositius. Els vídeos fins i tot pot ser retallat i editat també. Els subtítols poden ser importats i es poden reproduir els vídeos. I si voleu saber més sobre com convertir FLV a AVI, si us plau comprovar aquí.\nObtenir el millor FLV a Convertidor de vídeo d'AVI:\nSuport per convertir FLV a AVI sense cap pèrdua de qualitat.\nA part de AVI, vostè pot convertir FLV a diversos estàndard/formats de vídeo HD, com ara MP4, MPG, MPEG, WMV, HEVC (h.265), 4K, MTS, TS, M2TS, etc.\nPermetrà directament descarregar vídeos des de llocs web en línia.\n#2. Convertidor de Movavi Vídeo\nCreació de presentacions de diapositives, pel·lícules i conversió, edició, que s'estripa i vídeos que crema esdevé fàcil amb Convertidor de Vídeo Movavi. Podeu utilitzar les diverses eines i convertir i editar el vídeo però que voleu. Convertir vídeos mai ha estat tan fàcil. Hi ha tones de diferents eines que serà útils per a convertir i editar el vídeo també.\nPresentació estructurada i triga menys temps a convertir.\nEdició només es pot fer en un projecte en una seqüència.\n#3. Convertidor de vídeo d'AVI lliure\nÉs capaç de convertir qualsevol arxiu d'AVI en qualsevol format que t'agrada. Fins i tot pot convertir qualsevol altre format en el format d'AVI. És atractiu i converteix vídeos ràpid. Sempre i quan sigui que les funcions li donarà l'actuació de complement. Fàcilment convertir, esquinçar, cremar i editar els teus vídeos sense cap problema.\nPressa converteix vídeos i suporta diferents formats.\nBaixa qualitat de vídeo, va resultar.\nConvertir el seu FLV en els formats AVI requereix esdevé més fàcil amb el Free FLV a Convertidor d'AVI. Vostè pot fàcilment convertir els seus arxius de franc amb aquest convertidor de vídeo. És completament lliure d'utilitzar i requereix inscripció ni càrrecs ocults. També pot guardar un vídeo en línia i convertir-lo en el format desitjat.\nSuporta tots els formats inusuals i resultats en vídeos d'alta qualitat.\n#5. Qualsevol software gratuït de convertidor de vídeo\nLliurement converteix tot tipus de vídeos en els formats necessaris. Que ha estat dissenyat amb zero limitacions i és absolutament lliure de cost. Vostè pot fàcilment convertir vídeos de franc amb una àmplia gamma d'eines que us ajudaran a convertir, així com els vídeos d'edició sense esforç.\nFunciona bé per a convertir un arxiu a qualsevol format li agrada.\nPodrà convidar a malestri mentre descarrega.\nFormats suportats Free Video Converter es pot convertir FLV en AVI, MP4, MOV, MKV, M2TS, TS, VOB i formats de vídeo més. A més, dóna suport per convertir FLV a formats d'àudio, com MP3, AIFF i WAV i així successivament.\nVelocitat de conversió Aquest programari converteix vídeos a una velocitat de conversió més ràpida de X 90. Mentrestant, no pateix cap pèrdua de qualitat durant el procés de conversió.\nFacilitat d'ús La configuració d'interfície és fàcil i flexible. Vostè pot convertir el seu vídeo FLV a arxiu d'AVI amb uns quants clics simples.\nTrets addicionals Si és necessari, podeu editar el teu vídeos FLV abans de convertir d'AVI.\nHow-to > convertir FLV > 5 millor lliure FLV a Convertidor d'AVI


El jutge no veu relació entre la mort d'un reclús de Fontcalent amb una baralla en la qual va participar - Diari La Veu\nEscriba el número 210639\nEl jutge no veu relació entre la mort d'un reclús de Fontcalent amb una baralla en la qual va participar\nL'home acusat per la defunció del pres seguirà a la presó complint una altra condemna\n31 juliol 2019 19:29h\nLa investigació continua oberta. / Imatge d'arxiu\nALACANT. El jutge de guàrdia d'Alacant, d'acord amb el criteri del fiscal, ha dictat una interlocutòria per la qual acorda la llibertat provisional del pres arrestat per la mort d'un altre intern a la presó de Fontcalent, perquè no existeix, segons l'informe preliminar de l'autòpsia, "una relació causal directa entre la defunció i la baralla que havien mantingut amb anterioritat els dos interns".\nAixí, l'acusat seguirà a la presó complint l'altra pena per la qual estava condemnat. El jutge de guàrdia d'Alacant ha pres aquest dimecres declaració al pres. La causa està oberta per un delicte d'homicidi, sense perjudici d'una ulterior qualificació, i haurà de ser assumida pel jutjat d'instrucció número 6 d'Alacant, que estava de guàrdia el dia dels fets.\nDesprés de la seua compareixença judicial, l'investigat ha sigut conduït de nou al centre penitenciari alacantí, on es troba complint condemna per altres fets.\npresó de Fontcalent\nUna discussió entre companys de cel·la de la presó de Fontcalent acaba amb un dels reclusos mort\nEls fets es van produir prop de la mitjanit, quan les cel·les estaven ja tancades\nEscriba el número 330408


"Picnic" guanya el concurs de curts del Festival de Cine de Terror | Viu Molins de Rei\n“Picnic” guanya el concurs de curts del Festival de Cine de Terror\nEl curtmetratge “Picnic”, de Gerardo Herrero, ha estat el guanyador del IX Concurs de Curts de Terror i Gore del Festival de Cine de Terror de Molins de Rei. “Brutal Relax” ha guanyat el premi del públic. “El intercambio” i “Les bessones del carrer Ponent” també han rebut reconeixements del jurat del concurs.\n“Picnic”, de Gerardo Herrero, trasllada la història a un bosc proper a la ciutat de Grebak, a Bòsnia. Tot comença amb un home descansant amb el seu fill sota un arbre mentre la mare (Sveta Zhukovska) passeja amb un nadó als braços, però la fatídica guerra que va devastar la regió ha deixat records amagats sota el bosc que donen un gir dramàtic al que era un meravellós dia al camp. Amb aquest curmetratge de 13 minuts, el madrileny Gerardo Herrero ha aconseguit el primer premi del jurat al concurs d’enguany.\nEl segon premi ha estat per a “Intercambio”, d’Antonello Novellino i Antonio Quintanilla. Tant el primer i el segon premi d’aquest any han caigut en curtmetratges que es poden situar sota el gènere del terror però que també es podrien classificar com a drames. En el cas de “Intercambio”, la situació es produeix en una població que viu de l’agricultura. Les autoritats confisquen el fruit de la collita i a la gent se li va acabant el menjar. Amb la fam com a protagonista omnipresent sobre els habitants, els protagonistes hauran de recórrer a les decisions més extremes per tal de sobreviure.\nEl premi a millor maquillatge i efectes espacials ha recaigut en el curtmetratge “Les bessones del carrer de Ponet”, dels catalans Marc Riba i Anna Solanas. Es tracta d’un curtmetratge d’animació realitzat amb la tècnica del stop-motion que explica la història de l’Enriqueta i la Ramoneta, dues dones que ofereixen ungüents, elixirs, cataplasmes i molt més a tots aquells que s’apropin al número 17 bis del carrer Ponent de la ciutat de Barcelona.\nEl premi del públic, escollit a partir de les paperetes que van entregar els espectadors presents a la final de curts el passat divendres al teatre de la Peni, s’ha entregat a “Brutal Relax”, dirigida per Adrián Cardona, Rafa Dengrá i David Muñoz. Els tres joves han portat a la pantalla les aventures del senyor Olivares (José M. Angorrilla), que recuperat d’alguna estranya malaltia es pren unes vacances per recomanació del doctor. Olivares arriba a una platja paradisíaca, on relaxar-se i gaudir alegrement del sol i la música. Però del mar arriben els problemes que fan que al final no sigui tot tan relaxat com s’esperava.\nEl jurat del concurs també ha quedat encantat d’aquest curt i, a més del primer premi per a “Picnic” i el segon per a “Intercambio”, ha decidit entregar una menció especial a “Brutal Relax”. Els membres del jurat de la novena edició del Concurs Internacional de Curts de Terror han estat la productora cinematogràfica Maite Roble, el director Andy Muschietti, l’actriu Ivana Miño, el redactor en cap de la revista Fotogramas Pere Vall i la convidada estrella del Festival, Deborah Kara Unger.\nEtiquetes:Brutal Relax curtmetratges Festival de Cine de Terror Intercambio la peni Les bessones del carrer de Ponent Picnic


Festes de Sant Llorenç 2016 | Mallorca Verbena Tour\nInici / No Destacat / Festes de Sant Llorenç 2016\nLes festes de Sant Llorenç arriben amb un programa ben atepeït de propostes.\nAlícia Duran, regidora d’Educació, Joventut i Festes, us convida a viure aquests dies en què no hi falta la revetlla, l’esport, la música, la festa i l’alegria, tant per a gran com per als més menuts de la casa.\nTot i que les activitats comencen dia 1 d’agost, el Tro de Festa, amb el primer cercavila dels gegants Angelina Trebolina, Jaume Belluguins i Salvador Galmés, acompanyats pels xeremiers des Puig de sa Font, serà diumenge dia 7 d’agost, amb la partida de l’Espai 36, amb la posterior inauguració de les exposicions. Una hora més tard, Felip Munar i Munar farà el pregó, a la Plaça, i a continuació donarà pas a la revetla de la Banda de Música de Sant Llorenç. Però encara hi ha més trull, perquè el Bar Sa Verga organitza la 20a edició de la Festa del Capell, a partir de les 23.30 hores.\nL’endemà, dilluns, 8 d’agost, tenim la cursa nocturna Més sans que un gra d’all, que enguany compleix la 23a edició, a les 23 hores, amb sortida des del Carrer Major. I, a continuació, espectacle del Rei Granot i, a la mitjanit, Festa de l’Escuma i discoteca amb el DK Titi, a la plaça de l’Ajuntament (els menors han d’anar acompanyats d’un adult).\nDimecres, 10, hi haurà ballada. Primer, hi trobareu demostració de ball de bot amb Va de Jota i després ballada popular amb Tramudança i Sa Torre, a la Plaça de l’Ajuntament, a les 22 hores.\nVius, que la festa encara continua. Divendres, 12 d’agost, a partir de les 18.30 hores, hi trobareu, Fira de la Cervesa Artesana i Tapes, a la Plaça de l’Ajuntament, Batucada i tast de ball de Lindy Hop i actuació dels grups Long Time no Swing, Monkey Doo, Frontman & The Manager i Strippers in Love.\nDijous, hi ha Festa de l’Aigua i parc aquàtic, de 10.30 a 14.30 h, al camp de futpol es Maleter; a les 18 h, HoliFestival Sant Llorenç amb el DJ Holi Hits i show amb els animadors Capità Sparreg i Barbosa. Per acabar la jornada, tribut a Serrat i Sabina amb Valentí Mendoza i Sin Embargo, a la Plaça de l’Ajuntament, a les 22.30 hores.\nLa Fira Nocturna a l’Estació tendrà lloc a partir de les 19.30 hores, de dia 13 d’agost, amb un ampli ventall de propostes culinàries,desfilada de roba, concert de S’Arrual Jazz Mort i…, a partir de la mitjanit, a la Plaça de l’Ajuntament, revetlla amb Lipstick Groove, Sa Cabra que Sopa, Islanders, Pirates Pirats i DJ Autèntic.\nDiumenge, 14 d’agost, Gran Revetlla Final amb Orquestra Lluna Plena, 4L, Madòna i Ses Bubotes, a la Plaça de l’Ajuntament.\nConsultau tot el programa a: http://santllorenc.cat/santllorenc/sites/default/files/documents/programasant_llorenc_2016bo_bo.pdf


Un vedat de caça amenaça poblacions del Ripollès i el Bergadà\n11 d'agost / 2020\nActualitat Medi Ambient Un vedat de caça amenaça poblacions del Ripollès i el Berguedà\nUn vedat de caça amenaça poblacions del Ripollès i el Berguedà\nConcentració ciutadana aquest dimarts davant l’ajuntament de Ripoll contra la iniciativa de reservar milers d’hectàrees per criar cérvols i matar-los després\nMedi Ambient 28/07/2020 01:51\nPintada contra la creación de un coto de caza de ciervos en municipios del Ripollès y el Berguedà\nUna plataforma ciutadana ha convocat una concentració, aquest dimarts 28 de juliol, a la plaça de l’ajuntament de Ripoll per protestar contra la creació d’un vedat privat de caça de milers d’hectàrees d’extensió que afectaria els municipis de Les Llosses, Sant Jaume de Frontanyà i La Pobla de Lillet. Un grup d’inversors, segons informacions que s’han difós els darrers dies als mitjans locals, està comprant finques al Ripollès i el Berguedà, algunes d’elles amb cases habitades, amb la intenció de construir un gran espai tancat on es criarien cérvols en una granja per matar-los posteriorment amb la pràctica de la caça esportiva. El projecte inclou la construcció d’allotjaments per a caçadors d’altíssim poder adquisitiu.\nEls membres de la plataforma No als vedats elitistes denuncien que aquesta operació s’està realitzant amb molta opacitat i que el Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació de la Generalitat no n’està al corrent. Al manifest on denuncien aquesta iniciativa s’hi diu que “ja té conseqüències palpables: algunes veïnes seran expulsades de casa seva per la venda d’aquestes finques. Els interessos privats d’una minoria adinerada s’imposen sobre el dret a viure a casa seva d’aquestes veïnes”.\nEl manifest considera que “aquest projecte és un gravíssim atemptat contra el territori, que afecta tant a l’ecosistema com a les persones que l’habitem: tancar milers d’hectàrees suposa un gran greuge per a la interconnexió entre poblacions de fauna salvatge alhora que acaba amb el trànsit humà i ramader de camins històrics i en vulnera el dret de pas. Per altra banda, dispara el nombre d’individus d’algunes espècies, com el mateix cérvol o el cabirol, que ja viuen en llibertat en aquestes muntanyes. I tot això no es desenvolupa des de l’òptica de la gestió de la població cinegètica sinó des d’una cultura de la mort com a pràctica esportiva”.\nPel que fa a l’aspecte social, la plataforma ciutadana considera que estem davant d’un “atac contra les formes de vida agro-forestals i ramaderes establertes històricament en aquestes valls, unes formes de vida que s’han relacionat i han tingut cura de l’entorn i que són les que volem reivindicar per nosaltres i per a les generacions futures”. Creu, a més, que afavoreix el monocultiu turístic i augmentarà el cost de la vida relegant els veïns i veïnes a feines precàries desvinculades del territori on habiten.\nLa concentració, prevista per les set de la tarda i a la qual s’han sumat les campanyes No al bike resort i Aturem el polígon, es farà sota el lema ‘La terra per qui la cuida i la treballa. Per unes vides dignes, prou agressions al territori’.\nQuin és el perfil de caçador furtiu en auge a Espanya?\nMesures contra l'especulació o catàstrofe\n«El socialisme i l'ecologia es necessiten per construir una societat més justa i duradora»\nberguedà Ripoll caça medi ambient Departament d'Agricultura\nTrist final de Jaume Masferrer, incapaç de ser agraït amb Bartomeu\nCatalunya suma dues defuncions per covid-19 i 830 nous positius\nL’acusació de suborns del cas 3% inclou el vol a Berlín per veure la Champions on va viatjar Ribó\nEl 42% de l’executiva de JxCat va militar a CDC i el 54% al PDECat\nUn redactor de TV3 critica els seus companys que opinen a les xarxes sobre la marxa de Joan Carles I\nEva Granados recrimina a Laura Rosel que no respecti el Llibre d’Estil de la CCMA\nQuant costen les camises que llueix Valtònyc a Brussel•les?\nEl president del grup de JxCat amenaça els funcionaris del Parlament\nFAQS renova per la temporada que ve a TV3 i costarà 1,5 milions d’euros


Les empreses en ERTO sobreviuen un 3% més que les que no en fan - Diari de Girona\nUn 22,7% de les companyies van tenir almenys un treballador afectat per un expedient durant el primer trimestre de l'any passat\nLa xifra d'empleats en ERTO fa uns mesos que està estable. ddg\nLa xifra d'empleats en ERTO fa uns mesos que està estable.\nLa contribució dels expedients de regulació temporal d'ocupació (ERTO) a la supervivència de les empreses ha representat un diferencial d'almenys tres punts respecte les que no s'han acollit a aquest instrument. Així ho indica l'Institut Nacional d'Estadística (INE) a partir d'una estadística experimental en què constata que, de les empreses existents a 1 d'abril de 2020, van aconseguir sobreviure el 98,7% de les que s'havien acollit a un ERTO al primer trimestre, davant el 95,3% de les que no van recórrer a aquesta mesura. De les existents a 1 de juliol, el percentatge de supervivència de les empreses que van utilitzar un ERTO va ser del 97,7%, davant el 94,6% de les que no es van acollir a aquesta eina.\nL'INE destaca que la incidència més important dels ERTOs es va produir en el primer trimestre del 2020, quan el 22,7% de les empreses tenien almenys un assalariat en ERTO. Aquest percentatge es va reduir fins al 15,6% al segon trimestre i va pujar fins al 16,3% al tercer.\nSegons Estadística, la crisi causada per la pandèmia de la covid-19 es va emportar unes 207.000 empreses amb almenys un treballador en plantilla entre el primer i el tercer trimestre del 2020. En el primer trimestre de l'any passat, quan es va declarar la pandèmia (a mitjans de març va entrar en vigor el primer estat d'alarma a Espanya), més de 140.000 empreses van perdre tota la seva plantilla, encara que una mica més d'una de cada quatre es va reactivar al segon trimestre i va tornar a contractar treballadors.\nLes petites empreses amb empleats van ser les que més van patir en els nou primers mesos de 2020: el 21,5% de les empreses amb cinc o menys assalariats es va quedar pel camí entre principis d'any i el final de l'estiu, davant de menys del 2% en el cas de les empreses amb més de 100 treballadors en plantilla.\nSegons les últimes dades del Ministeri de Seguretat Social, el nombre de treballadors en ERTO es va situar al gener en 738.969 persones, cosa que suposa 35.625 treballadors més que al desembre. Aquesta xifra es manté més o menys estable, al voltant dels 700.000 treballadors, des de fa uns mesos tot i les majors restriccions administratives per afrontar la tercera onada de la pandèmia.\nEn comparació amb el màxim de treballadors en ERTO que es va assolir a l'abril (més de 3,5 milions), els treballadors en ERTO s'han reduït en 2,9 milions de persones, gairebé un 80%.


El Món | Davant l’auge del populisme, potser que ens fem algunes preguntes\nDavant l’auge del populisme, potser que ens fem algunes preguntes\n"No hi haurà regeneració democràtica –no es foragitarà el populisme– si no es restaura la confiança essencial entre polítics i societat"\nper Pere Torres 11/01/2017\nSegons el renovat ministre espanyol Luis de Guindos, els riscos de l’euro provenen principalment de l’auge dels populismes i els nacionalismes. Aquest és el nou mantra, que amb modulacions hem sentit explicar a alts càrrecs de la Comissió Europa i dels organismes financers internacionals: la prosperitat, la superació definitiva de la crisi, l’activitat econòmica, les inversions empresarials… tot això està en perill per l’èxit creixent d’aquests moviments que qüestionen l’statu quo.\nAquest advertiment, que repeteixen amb insistència per tal que qualli i les aigües tornin a mare, pateix dues febleses conceptuals molt notòries, que el faran fracassar: d’una banda, prescindeix de la necessitat d’entendre el fenomen per tal de poder-li fer front de manera eficaç i, de l’altra, encara més important, pressuposa erròniament que tothom accepta que les polítiques seguides han portat prosperitat i han permès superar la profunda recessió. Sense interrogar-se de debò sobre aquestes dues qüestions –per què tanta gent gira l’esquena al disseny institucional dels últims decennis i si el model econòmic vigent és percebut com la font de benestar desitjable–, sense trobar-hi respostes eficaces, el populisme tindrà molt bones expectatives, especialment si no governa i en té prou amb desestabilitzar.\nCoincideixo que aquests moviments solen tenir uns líders repudiables i presenten unes propostes sense cap mena de consistència ni utilitat. Ara bé, malgrat això, són milions les persones que els voten. Cal entendre-les. Alguns pensadors ja han començat a intentar-ho. En posaré tres exemples. El professor d’ESADE Miguel Trias Sagnier escrivia a La Vanguardia: “Les classes mitjanes empobrides que perceben que no participaran significativament dels beneficis dels canvis en curs prefereixen estripar les cartes a acceptar-ne només les engrunes.” El filòsof Josep Ramoneda ho complementa a l’Ara: “Els ciutadans es repleguen en l’espai nacional perquè és allà on encara es poden fer escoltar.” I el controvertit però lúcid economista nord-america Lawrence Summers ho reblava al Financial Times: “El nucli de la revolta contra la integració global no és la ignorància. És un sentiment, no del tot injustificat, que [la globalització] és un projecte conduït per les elits per a les elits amb poca consideració pels interessos de la gent normal.”\nSintetitzem-ho: les classes mitjanes no se senten ni beneficiàries ni protagonistes del fenomen de la globalització i, quan ens immergim en una duríssima crisi, s’adonen que el seu benestar cau a l’últim lloc de la llista de prioritats i que els responsables de les decisions efectives estan lluny, no les escolten i es mostren altivament insensibles a les seves dificultats (com manen els principis de la tecnocràcia).\nI, com que no són idiotes, es pregunten per què els polítics als quals han votat se sotmeten a aquest dictat sense rebel·lar-s’hi i, aleshores, són elles les que es revolten contra els polítics: votant-los sense entusiasme, deixant-los de votar o, a l’extrem, prestant el vot als moviments antisistema.\nEls polítics –de tots els colors i tots els països occidentals– tenen una certa responsabilitat en aquest dramàtic desenllaç: no han volgut o no han gosat explicar a la gent que tenen molt poc poder real. La globalització econòmica ha atorgat als grans conglomerats multinacionals mecanismes per a esquivar regulacions, impostos i responsabilitats. Al contrari, són ells que imposen condicions a canvi d’inversions. La tecnocràcia ha afavorit la creació d’un munt d’òrgans reguladors en matèries sensibles fora del control de la política –que ens venen com una manera d’evitar la politiqueria, però que, essencialment, és una manera d’evitar que sigui la voluntat democràtica de la gent la que orienti les principals qüestions econòmiques.\nEl politòleg holandès Cas Mudde ho resumia fa poc de manera senzilla: o els partits polítics reconeixen davant l’electorat que tenen poques possibilitats de fer coses rellevants o decideixen recuperar el poder cedit a aquestes altres instàncies. Em sembla que és una recomanació essencial. No hi haurà regeneració democràtica –no es foragitarà el populisme– si no es restaura la confiança essencial entre polítics i societat, entre representants i representats. O els polítics deixen de dissimular les seves limitacions i guanyen la nostra simpatia en la seva lluita contra estructures que també els superen o opten per trencar aquestes limitacions i retornar el poder a les institucions més genuïnament democràtiques, encara que això causi paüra a tecnòcrates i altres elits.\nAquestes són les qüestions de fons i no es resolen a força d’advertir-nos que els populismes són dolents: això ja ho sabem; ho saben fins i tot els que els voten.\nfart de la globalització\nLa globalització ha estat la gran estafa de al nostra època. Un projecte ideològic pensat per afavorir els interessos dels càrtels financers internacionals i les grans multinacionals, i que a convertit a més els governs d'arreu en uns titelles del poder econòmic. Que a ningú l'estranyi doncs que pugin arreu els partits extremistes.\nFa vint anys alguna gent des de l'esquerra ja varen advertir que tot això de la globalització i el projecte tecnocràtic de l'euro portarien al món grans grans desigualtats, atur massiu i un empobriment efectiu de la democràcia. Llavors, poca gent els va fer cas, però el temps, malauradament, els ha acabat per donar la raó: aquest sistema, tal com està muntat, ni funciona ni podrà funcionar bé mai (excepte pels interessos d'una minoria cada vegada més reduïda de persones)\nVol dir que els politics no poden fer res?. O es que no volen?. Exemple, la crisi dels bancs. Perque en lloc d'injectar diners que no tornarem a veure mai mes no va comprar l'estat les accions a preu de saldo, els va reflotar i, quan les accions van pujar, les podrien haver venut recuperant els diners?. Perque es van vendre les empreses publiques amb beneficis?. Si es que l'empresa privada es mes eficient, haver venut les que tenien perdues, no?. En fi...\nveritat. La revolució tecnologica, per la seva naturalesa, ha portat a la gent a esperar cada vegada mes certesa i mes veritat, mes depresa. Per aixó hi ha esvandides que ningú s'espera. Els populismes d'avui també seran esvandits si no donen respostes.\nMolt bon article. Cal seguir en aquesta línia. Trobo que l'enfoc i l'anàlisi són completament encertats.\nEl que avui s'entén per populisme no és allò que digué Lincoln a Gettisburg sobre el govern del poble, pel poble i per al poble, sinó tot el contrari: el govern de la minoria, per robar, i per als xoriços. El Sr. De Guindos hauria de llegir el darrer llibre del seu col.lega (Nobel) Stiglitz, sobre perquè o Europa es carrega l'euro o viceversa. Aquest deixa clar qui són els antipopulistes com ell, la Dictadora tedesca i l'amanuense Rajoy, que ha dut al continent a la ruïna\nNarcís ( prou mà d'obra forana mentre no fumi falta/ hagin aturats a dojo! prou fabricar allò nostra fora a preus llençats i venuts ací a preus europeus! prou despeses publiques criminals per ‘ curar ‘ malbarataments de politics i aquests tan amples! prou . . . . .!)\nDe quan ençà ' dir la veritat, només la veritat i res més que la veritat ' o que la globalització n'és el negoci de quatre eixerits .. que el monopoli de les energies són ídem .. que si ací no hi ha treball com fer-se’n amb productes d'on siguin .. que hi ha un munt de càrrecs polítics, dirigents i administratius sobrers .. que si politiquers cobren un munt àdhuc sense incompatibilitats així interessos bastards .. que si . . . . . n'és populisme? PD: justament n'és a l'inrevés!\nNarcís ( Catalunya independent jaaaaa amb nostres lleis, normes i regles que no pas baliga-balaga/ fatxenders/ farsants i malvats fora mida estranys, estrangers .. espanyols!)\nAllò que hem de fer és .. sortir disparats d'aquest estat, sortir com un llamp d'aquest estat i ser .. lliures ja! PD: tothom sap que espanya n'és país veí i que de nosaltres tan sols cerquen " paparrejà'ns-e " eternament fins que defallim del tot en pro de l" altiplà ' ( com pot l'autor parlar com si no passés res mentre som " violats per terra, mar i aire " per aliens a qualsevulla cosa catalana? )!\nM`agradaria que el terme no fos un nou parany per desacreditar qui no ens agrada. Hi ha populismes de molta mena, enlloc d`utilitzar a tort i a dret el terme, mes ens valdria ser precisos, doncs hi ha el perill de demonitzar un terme (com el de ""comunista" durant la guerra freda). Per aixó em va agradar Obama quan va dir: si populisme es treballar per el poble, doncs jo soc populista. Hi ha populismes feixistes, stalinistes i adhuc socialment necessaris mentre construim la democràcia.\nA Europa i als EUA son especialment les classes mitjanes les que cauen en les promeses dels politics populistes. No es el cas dels paisos on encara no hem tingut democràcia, com Méxic. Comparar les societats avançades, que es considera que tenen democrácia amb les que encara no l`hem assolit es perillos i irresponsable. Un avis que heu de tenir en compta, no s`ha de parlar de populismes sense coneixer les realitats socials i politiques.\nD'acord definim populisme\nPer a mi el populisme és l'aprofitament demagògic de les aspiracions del poble per a obtenir un benefici. D'aquest en tenim uns quants a casa nostre.\nMés que d'auge del populisme caldria parlar de l'auge de la paraula «populisme» Per una part, el populisme és un recurs emprat per tots els partits, quan creuen que els convé. Per una altra part, alguns partits (el PP, p. ex., que ha fet populisme), acusen de populisme els seus rivals.\npopulistes i antisistema\nBon article. Em queda, però, un interrogant: com és que els partits d'esquerra antisistema no surten més beneficiats d'aquest rebuig? Perquè, malgrat no els vulguin veure ni en pintura, coincideixen amb els populistes en moltes de les coses que rebutgen. I si del que es tracta de votar en clau de protesta i amb el nas tapat, doncs francament no m'ho explico.