Partir de la unitat, no de la divergència\nMolts dels que no creiem ni en la deessa Catalunya ni en la deessa Espanya volem una societat laica també respecte al culte a aquesta mena de deïtats, unes deïtats rivals entre sí que inflamen i afecten la raó i la convivència i que més d’una vegada han reclamat sang.\nCap de les persones que viuen i treballen a Catalunya que conec s’ha mostrat insensible a aquest horrorós inici de curs que hem tingut. Mig Catalunya va quedar seriosament tocada quan l’independentisme va passar del molt legítim camp de les idees al menys legítim camp de l’abús parlamentari, amb la convocatòria del referèndum i amb la il·legal aprovació de la llei de transitorietat. La deessa Espanya no sé com ho va viure, servidora ho vaig viure com una bufetada a les institucions catalanes i a la població que formem una minoria d’escons i una majoria de vots, i que vam ser passats per la pedra amb una arrogància considerable. El fi de festa (o l’inici de les festes que seguiran) va ser un tastet de franquisme policial en estat pur. Que tots hem viscut amb dolor.\nAlguns amics indepes m’han justificat tot aquest procés d’enfolliment: És que tenim pressa. És que tenim bones intencions. És que som pacífics.\nQue a hores d’ara un referèndum és imprescindible. Totalment d’acord, però en condicions. Un referèndum no acceptat per totes les parts, amb un cens piratejat, que posava en risc funcionaris, que no podia garantir que tothom pogués votar, controlat per voluntaris, ja em perdonaran, però de democràtic poca cosa. Bo, i molt, com a mobilització, però res més. I aquest és un dels arguments esgrimits pels observadors internacionals convocats per la Generalitat.\nQue hi ha pressa i que l’adversari és dur de pelar. Això també ho sabem els del molt humil moviment obrer, que no només no aconseguim avançar sinó que sovint reculem. Potser estem massa resignats i no sabem convèncer la gent. Segur. Però és que mai les teles públiques no han promogut eleccions sindicals, ni la participació en cap vaga general que afavoreixi els drets dels treballadors.\nQue l’independentisme és molt legítim. Prou. Justament per això no cal imposar-lo, sinó carregar-se de raons, a poder ser reals. L’exercici d’anar adaptant el promès “dia-després-en-què-lligaran-els-gossos-amb-llonganissses” a la crua realitat serà dur. I fer-se el càrrec que les conseqüències de les presses i les imposicions les paguem tots, no només els indepes. Els del moviment obrer prou sabem que fer vaga vol dir que et descompten el dia no treballat; fer objecció fiscal pot voler dir pagar el doble d’impostos; ser delegat sindical pot voler dir no fer carrera. Lluitar té un cost. Aquí no es regala res. Mantenir el contrari és enganyar la gent.\nQue són pacífics ja ho sé. Però que estan donant llonguets a molts dracs menys pacífics, també.\nViure en una societat fraterna, en condicions de dignitat per a tothom, sense violència, sense castigar el planeta, és tan difícil amb independència com sense, perquè l’adversari (aquest capitalisme sense ànima) té un front molt ampli, que depassa de molt la geografia espanyola. La dreta (aquesta dreta que també és indepe i també volia Eurovegas, per exemple) té molt de poder. I el diàleg amb els veïns, ni que sigui per les infrastructures compartides, és imprescindible, amb independència o sense.\nNo em va sorprendre el molt lamentable discurs del rei (que li hauríem d’agrair com a primer pas inexcusable cap a la república), però tampoc el de Puigdemont, que va parlar tota l’estona com si Catalunya fos un país compacte, de pensament únic, on els qui no pensem com ell, senzillament no existim. A Catalunya hi ha de tot: el mal i el bé no s’arrengleren dins o fora de les fronteres, conviuen a tot el món. I és bo que sigui així.\nEn fi. Ara mateix, des dels llimbs, demano si no seria possible unir forces en allò que és comú a una amplíssima majoria de catalans: un referèndum pactat, la retirada de la poli, el retorn a la legalitat. Per què no busquem allò que uneix i no allò que separa?\n(Publicat al Viladecans Punt de Trobada que acaba de sortir)\nMai he tingut una gran simpatia pels polítics convergents entre altres raons perquè només els he votat el 2015 quan van formar la candidatura de Junts pel Si i per tant tapant-me el nas per dir-ho gràficament, però el president Carles Puigdemont es va referir en el seu discurs al parlament del passat 10 de octubre a tots aquells catalans no independentistes i que precisament s'havien manifestat dos dies abans pels carrers de Barcelona. Em sembla que tu afirmes tot el contrari.\nA vegades penso Mercè que certa gent d'esquerres el que no li perdoneu al procés català és que precisament hagi estat encapçalat entre altres per polítics als qui vosaltres considereu odiosos polítics de dretes i per tant segons els vostres esquemes "burgesos" venuts al capital(CiU ja ens entenem), però a vegades hi ha moments històrics on s'han de formar majories àmplies en funció del repte que es té al davant.\n15 d’octubre de 2017, a les 17:25


L'autisme afecta més de 850 alumnes de Balears\nLa Conselleria d'Educació organitza unes jornades de formació per treballar la metodologia i estratègies educatives per educar aquests estudiants\n1 min. Palma 26/04/2016 17:01\n651x366 L'autisme afecta més de 850 alumnes de Balears / XAVIER BERTRAL L'autisme afecta més de 850 alumnes de Balears / XAVIER BERTRAL\nLa Conselleria d'Educació i Universitat organitza les jornades de formació sobre alumnes amb Trastorn de l'Espectre Autista (TEA). A Balears, hi ha diagnosticats 854 alumnes, segons informa Efe. Aquestes jornades estan centrades en la metodologia i les estratègies educatives amb aquests estudiants.\nLes 380 persones inscrites treballaran amb la metodologia TEACCH, les característiques de la comunicació dels infants TEA, les tècniques de modificació de conducta, les habilitats socials, la teoria de la ment i les emocions a través de continguts teòrics i pràctics.\nLes conselleries d'Educació i Sanitat han promogut el protocol per la identificació i detecció prematura de l'alumnat amb TEA i el desenvolupament de principis conductuals que condueixen a millorar-ne el comportament. Es pretén fomentar en la persona una major independència i autonomia.\nNeix el regionalisme mallorquí


Badanotis :: Una exposició de retrats d’escriptors catalans tanca la temporada de l’Espai Betúlia\nUna exposició de retrats d’escriptors catalans tanca la temporada de l’Espai Betúlia\n'Memòria, literatura i retrats' es podrà veure des del 3 de juliol fins al 29 de juliol, i de l’1 al 30 de setembre, en l’horari habitual de la sala\nRedacción - 03/07/2014 04:54\nL'exposició 'Memòria, literatura i retrats' amb retrats d'escriptors catalans tanca la temporada de l'Espai Betúlia a partir del dia 3 de juliol, moment de la seva inauguració a les 19.00 hores. El pintor Tomàs Atienza ha retratat escriptors catalans de tots els temps, des de Ramon Llull fins a Maria Mercè Marçal.\nLa mostra pretén ser una rèplica al que fan els escriptors amb la seva obra literària ja que tots ells han retratat la societat a la qual pertanyen. La tasca de l'escriptor i la del pintor serveix per establir una memòria col·lectiva que ajudi a reconèixer la comunitat i a sentir-s'hi identificat.\nTomàs Atienza, nascut a Sanlúcar de Barrameda, es va establir a Badalona el 1958. Ha estudiat a l'escola Massana i és deixeble del pintor Joan Serra. La figura humana està sempre en l'eix de la seva obra i reivindica el retrat personal com a forma d'expressió. Atienza ha participat en diverses exposicions individuals i col·lectives a Badalona, Tiana, Mataró i Barcelona, entre altres llocs.\nL'exposició es podrà veure fins al 29 de juliol, i de l'1 al 30 de setembre, en l'horari habitual de la sala.\nL'autor de la mostra, Tomàs Atienza, farà una visita comentada el dia 8 de juliol, a les 19.30 hores.


Oltra: “Volem trencar amb els estereotips socials i de gènere també en la compra de joguines” | Notícies Dígitals\nOltra: “Volem trencar amb els estereotips socials i de gènere també en la compra de joguines”\n04/11/2021 compra de joguines, estereotips de genere, estereotips socials, monica oltra\nLa vicepresidenta i consellera d’Igualtat i Polítiques Inclusives, Mónica Oltra, ha destacat aquest matí l’objectiu del Consell de “trencar amb els estereotips socials i de gènere, també en la compra de joguines”.\nOltra ha realitzat aquestes declaracions durant la presentació a Altea de la 31a edició de la Guia AIJU del joc i joguina, elaborada per l’Institut Tecnològic de Producte Infantil i Oci.\nA l’acte també hi han assistit el conseller d’Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball, Rafa Climent, la directora general de l’Ivace, Júlia Company, i l’alcalde d’Altea, Jaume Llinares, així com el president de l’Associació Espanyola de Fabricants de Joguines (AEFJ), José Antonio Pastor, i el president d’AIJU, Pablo Cañizares, entre d’altres.\nLa vicepresidenta ha destacat que la guia AIJU “és l’única a nivell estatal que està elaborada a partir de l’anàlisi pedagògica i d’ús dels jocs i les joguines que fan els nens i nenes en un entorn lliure, així com la seva adequació a les diversitats funcionals , tot això en col·laboració amb persones expertes”.\nA més a més, recull els nous perfils socials infantils de 4 a 12 anys en un estudi realitzat amb més de 3.500 nens i nenes d’Espanya, Itàlia, França, el Regne Unit i Alemanya.\nPer això, ha felicitat l’Institut Tecnològic de Producte Infantil i Oci per una publicació que està basada en “criteris de qualitat”, i que ajuda molt a aconseguir que “les joguines amb què juguen els nostres nens, nenes i adolescents siguin una mica més inclusius, sense fer diferències innecessàries, adaptant-se a les capacitats diverses de cada persona oa les noves realitats socials”.\nOltra s’ha referit al seu paper en els rols de gènere que les persones adultes inculquen els nens i les nenes, uns “tòpics del passat que anem deixant enrere però que encara formen part del nostre dia a dia”, encara que encara queda camí per caminar .\nEn aquesta línia, ha fet referència a un estudi realitzat per les universitats d’Illinois, Nova York i Princeton, del qual es desprèn que, a partir dels 6 anys, “les nenes tenen la percepció que les dones són menys brillants que els homes. Una percepció que no és congènita, naturalment, sinó adquirida socialment”.\nAquests estereotips “fan associar la capacitat intel·lectual d’alt nivell als homes i desincentiven la investigació de moltes carreres prestigioses per part de les dones”, ha explicat.\n“Per això, treballem per conscienciar mares i pares, avis i àvies sobre la importància de comprar joguines lliures d´estereotips de gènere, com un pas més en la construcció d´una societat igualitària i diversa en què tinguin cabuda diferents sensibilitats”, ha ressaltat.\nAixí mateix, per canviar “la forma com eduquem les nenes, els nens i els i les adolescents, des del Consell impulsem campanyes com ‘La joguina no té gènere’, a través de la qual, des de l’any 2016, animem a trencar amb els estereotips sexistes i de gènere”, ha apuntat.\nSuport al sector juganer de la Comunitat\nPer part seva, el conseller d’Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball ha reiterat la “valuosa” tasca dels centres tecnològics com AIJU, sempre “a l’avantguarda en tecnologia i coneixement que acaba sent transferida a les empreses per guanyar en competitivitat “, que compten amb el suport de la Generalitat.\nPel que fa a AIJU, Climent ha destacat el treball que realitza a través de la transferència tecnològica dels resultats de les seues investigacions i projectes d’innovació i sostenibilitat a les empreses jugueteres de la Comunitat Valenciana, convertint aquest sector en líder a nivell estatal.\nConcretament, el conseller ha recordat que la guia AIJU 2021-20221 és un projecte finançat per l’Institut Valencià de Competitivitat Empresarial (Ivace) amb 193.973 euros.\nCliment s’ha referit també a la seva intervenció al pes del sector de la joguina i la importància de “donar suport a les empreses que han sabut readaptar-se als nous canvis en l’economia i societat ia les demandes del consumidor, a més de saber enfortir la seva internacionalització al exterior”.\n“Marca, qualitat, valor afegit, innovació i base artesanal de la joguina alacantina han estat determinants pel seu impuls i des de la Conselleria d’Economia Sostenible hem concedit al sector de la joguina ajudes per un import global de vora 25 milions d’euros en els darrers sis anys “, ha destacat.\nCal destacar que el gener i l’agost del 2021 les exportacions de joguina a la Comunitat Valenciana van assolir els 128,3 milions d’euros, fet que suposa un augment interanual del 26,6%, per sobre de la mitjana estatal (20%). Les principals destinacions de la joguina valenciana van ser França, Portugal, Itàlia, Alemanya i Grècia.\n← El PP demana convocar el Fòrum Litoral aprovat el 2020 per defensar la costa de Borriana\nL’aeroport de Castelló tramita la sol·licitud d’una companyia per gestionar la terminal de càrrega i establir un dipòsit temporal de mercaderies →


Crònica “Coneix noves eines digitals” – Iniciativa Barcelona Open Data\nHomeDivulgació Open DataCrònica “Coneix noves eines digitals”\nCrònica “Coneix noves eines digitals”\ngener 8, 2021 comunicacio Divulgació Open Data Comentaris tancats a Crònica “Coneix noves eines digitals”\nEls dijous 10 i 17 de desembre 2020 hem realitzat el taller “Coneix noves eines digitals” que hem organitzat des de iCuida. En el qual hem comptat amb Marisela Vásquez guanyadora de la 2da Hackató DadesxDones i Gestora del projecte iCuida ens va explicar eines digitals per poder millorar les oportunitats de les treballadores de la llar i cuidadores.\nEl format de l’esdeveniment va ser mixta, vam comptar amb dones del sector de manera presencial i també ho vam retransmetre en directe en la nostra compta d’Instagram. Els dos dies va ser a les 18h.\nLes assistents del taller es van presentar per poder conèixer la seva situació i així poder adaptar el taller en les seves necessitats.\nMarisela Vásquez va començar explicant les diferents eines digitals que es poden utilitzar per trobar eines digitals tant buscadors com podrien ser Job today i Doméstico24. També va ensenyar app com Yocuido, Cuiper.es i Clintu.\nJob today que funciona més com buscadors “Funciona como Google con palabras clave” és una eina senzilla d’utilizar. En el buscador es poden posar paraules clau i et surten totes les ofertes d’aquella categoria. Doméstico24 és una app per netejadores és un buscador a l’inversa et dónes d’alta amb el teu perfil i es valoren quan es van fent treballs. Yocuido és una app per cuidadores. Cuiper.es “Funciona muy bien para la limpieza” és una app especialitzada per treballs de neteja.\nDesprés de parlar de diferents eines digitals Marisela Vásquez va explicar la web app iCuida per consultar i compartir informació del sector. En aquesta sessió les assistents es van poder donar d’alta en iCuida.\nVan poder conèixer la web app i per saber com funciona van realitzant 5 passos:\nRespondre una pregunta d’alta persona.\nLes usuàries que utilitzin la web app iCuida sempre tindran una resposta des de les mateixes dones que utilitzen la web app com del perfil oficial “Barcelona Cuida” donant així una seguretat de tindre informació. Amb les dues sessions realitzades vam conèixer una mica més les situacions reals de dones que volen millorar les seves situacions per tindre més oportunitats laborals.\nConeix tot el material del esdeveniment “Coneix noves eines digitals”.\nConeix la presentació dels dos esdeveniments “Coneix noves eines digitals”\nMira els esdeveniments “Coneix noves eines digitals”\nDijous 10 de desembre 2021 en l’Instagram d’Iniciativa Barcelona Open Data\nDijous 17 de desembre 2021 en l’Instagram d’Iniciativa Barcelona Open Data


Cardenal Filoni: “Amb Saddam Hussein hi havia seguretat"\nReligióZPortada DerechaZResto 18 August, 2015 Lluís Llaquet 0\nInici » Historic » Cardenal Filoni: “Amb Saddam Hussein hi havia seguretat, a diferència del que va passar amb els americans”\nL’Estat Islàmic avança per terres iraquianes i entre els que més pateixen es troben els cristians. Una comunitat religiosa i cultural més antiga que no pas cap altra, però de les més castigades.\nMai ha estat fàcil ser cristià en aquelles terres, tot i que la situació en aquests moments és molt pitjor, tal com ho constata el cardenal Fernando Filoni, actual prefecte de la Congregació per a l’Evangelització dels Pobles i entre 2001 i 2006 nunci apostòlic a l’Iraq.\n“Amb Saddam Hussein, els cristians vivien com tots els altres ciutadans, cosa que no significa que no estiguessin discriminats”, destaca Filoni. Una discriminació, però, que no venia del règim, sinó de la concepció de l’islam que regeix que tot aquell que no professa la seva fe és un infidel, “cosa que, de totes maneres, no afectava que la convivència quotidiana fos molt bona”, segueix Filoni.\nEl cardenal recorda com els cristians eren considerats persones de fiar, i per això arribaven a “treballar per a la presidència del govern; molts cristians a més a més contribuïen positivament a l’economia del país”.\n“Amb Saddam Hussein hi havia seguretat, amb l’ocupació anglo-americana va trastornar-se la seguretat i el futur: va ser quan van començar els atac a les esglésies i ningú defensava als cristians i a les altres minories”, es queixa de forma severa el cardenal. I és que, segons revela, “la situació per als cristians ha empitjorat”.\nActualment, “molts cristians estan protegits al Kurdistan iraquià, però no com a cristians sinó com refugiats”, reitera Filoni. El govern kurd, explica el cardenal “també acull sunís que escapen de ciutats com Ramadi o Fallujah”, ja que actualment governa la majoria xií al país asiàtic, a diferència del que havia passat fins ara. I és que, cal recordar que Hussein era suní, una minoria més del país i raó per la qual, segons confirmen molts analistes, també protegia a la resta de minories com la cristiana.\n“L’Església a l’Iraq”\nFiloni ara treu un llibre, “l’Església a l’Iraq” on explica la història del cristianisme en aquella terra des del segle I fins als nostres dies.\ncatdialeg1748 Cristians Perseguits9 Iraq23


Investiguen un exprofessor de música per abusar sexualment d'una menor al Berguedà\nLa Fiscalia ha obert el cas després que es presentés la denúncia als jutjats\ndimarts, 15 de gener 2019 - 21:00h | Actualitzat a 15/01/2019 21:26h\nL'Ajuntament ha convocat una roda de premsa per informar del cas | CatalunyaDiari.cat\nEls Mossos d'Esquadra investiguen la denúncia presentada contra un exprofessor de l'Escola Municipal de Música de Berga per presumpte abús sexual d'una alumna, menor d'edat. Segons han confirmat fonts policials, la investigació ha estat iniciada a petició de la fiscalia, que va obrir el cas després que es presentés una denúncia als jutjats de Berga.\nEls fets haurien tingut lloc uns mesos enrere, quan el professor encara treballava a l'escola. La menor afectada tindria menys de 16 anys, que és l'edat legal de consentiment a l'estat espanyol. Segons fonts properes, no es coneixen més infants o joves afectats.\nLa informació, que ha circulat amb força els darrers dies entre la comunitat educativa, ha causat preocupació a les famílies de l'escola de música. L'executiu local ha informat dels fets als grups polítics de l'oposició, però es troba pendent de fer declaracions públiques sobre la qüestió dimecres, en la roda de premsa convocada per informar sobre el cas.\nLa complicada identificació d'un abús sexual\nL’abús sexual infantil té un seguit de particularitats que el fan especialment difícil d’identificar, tant per l'infant que el pateix, com pels adults del seu entorn que podrien actuar com a figures protectores. De fet, molts dels casos surten a la llum molt de temps després que tinguin lloc. El tabú associat al tema genera un clima de silenci i ocultació que perpetua el patiment dels infants.\nMés notícies relacionades: Detingut l’autor de l’agressió sexual a una jove al Berguedà.\nLa web 'preventing child sexual abuse' dóna eines per prevenir l'abús sexual a les escoles | PREVENTINGCHILDSEXUALABUSE.EU\nEn aquest sentit, la Fundació Vicki Bernadet, amb seu a Barcelona, va fer públic l'any passat el material desenvolupat en el projecte 'Trencant el silenci junts. Èxit acadèmic per a tots prevenint l'abús sexual infantil a les escoles de primària d'Europa'. La seva fundadora, Vicki Bernadet, va ser víctima d'abús sexual dels 9 als 17 anys i no ho va revelar fins als 34.\nA la pàgina web 'Preventing child sexual abuse' hi ha tot el material recollit per a poder ser descarregat amb la finalitat de millorar la prevenció i detecció de l’abús sexual infantil en àmbit escolar.\nMés notícies relacionades: Una dona greu després de caure amb el cotxe des d'un pont al Berguedà.\nMenor Mossos d'Esquadra Abús sexual Berga Berguedà


L'Euríbor tanca un mes en negatiu per primer cop a la història - Empordà\nL'Euríbor tanca un mes en negatiu per primer cop a la història\nDiverses fonts apunten que la mitjana del febrer se situa en el –0,008, xifra que encara s'ha de confirmar pel Banc d'Espanya\nACN 29.02.2016 | 18:19\nL'Euríbor a 12 mesos, l'índex amb què es basen la majoria de préstecs hipotecaris per calcular els interessos, ha tancat el mes de febrer en negatiu. Segons diverses fonts del sector, la mitjana ha estat del -0,008%, a falta de la confirmació oficial del Banc d'Espanya que es farà pública els propers dies. És el primer cop a la història d'aquest índex que es tanca un mes en negatiu. Això suposarà una nova rebaixa en les quotes de les hipoteques que es revisin prenent com a referència l'Euríbor del febrer. A tall d'exemple, la rebaixa serà de 108 euros anuals (9 al mes) per a una hipoteca de 125.000 euros a 25 anys i amb un diferencial de l'1%.\nL'Euríbor ha anat baixant des del 2011, quan estava al voltant del 2%. El màxim històric registrat per aquest índex va ser el 5,393% el juliol del 2008.\nFonts del sector bancari han explicat a l'ACN que, davant la possibilitat que els bancs acabin havent de pagar els deutors si l'Euríbor segueix baixant, algunes entitats estan explicitant en els contractes de noves hipoteques que el banc no haurà de retornar diners dels interessos en cap cas. És a dir, segons aquestes fonts, suposant que una hipoteca té un diferencial de 0,5% i que l'Euríbor es posés a -0,6%, el banc no pagaria el 0,1% d'interessos restant al client.


Tertúlia : La plaça Lloveras no va en el lot participatiu\nAvui els diaris digitals es fan ressò del rebuig del president espanyol en funcions a estrènyer la mà de Pedro González en la trobada que han mantingut els dos dirigents mentre duren les converses per trobar president del govern. Sembla ser que s'ha tractat d'un simbolisme i que d'amagat si que les han encaixat.\nJa ho dic sempre que les formes tenen importància, i aquest gest de Rajoy pretén demostrar el seu enuig perquè el líder socialista li refusa la proposta de gran pacte sota el seu mandat. Les formes són importants, perquè sinó no caldria que els dos dirigents es trobessin, sobretot per part de Pedro Sánchez que, des del primer dia, ha negat la possibilitat de cedir a Rajoy quatre anys més de presidència del govern.\nA Arenys de Mar també estan negociant, però en aquest cas es tracta d'aconseguir el suport necessari per aprovar el pressupost d'enguany. Al marge de declaracions d'algunes formacions de l'oposició que es neguen a votar favorablement el pressupost, perquè no és el que ells voldrien, desconec els punts de discòrdia de formacions com el PSC i les CUP, que poden acabar aprovant-lo.\nÉs allò que parlava l'altre dia de la transparència. Tot i la nova llei de Transparència i Bon Govern, som molt lluny d'aconseguir una gestió transparent i encara més participada. Perquè ens prometen que podrem decidir com endrecem l'últim tram cobert de la Riera, o bé on volem instal·lar la biblioteca, però no podem opinar si ens agrada que a la plaça Lloveras hi construeixin un hotel. La incoherència del govern municipal ens fa dubtar que el seu discurs participatiu sigui realment sincer. De fet, la primera cosa que va fer l'actual alcalde en el mandat municipal anterior va ser eliminar la regidoria de Participació Ciutadana. Això més que un gest va ser una decisió de com pretenia governar.\nPublicat per xfebrer el divendres, de febrer 12, 2016\nEtiquetes: Bon govern, Cedir, Converses, Diari digital, Dirigents, Enuig, Formes, Gest, Govern, Hotel, Lot, Mandat, Oposició, Participació ciutadana, Presidència, Pressupost, Simbolisme, Socialista, Transparència, Votar


L'enderroc del Club Med de Cadaqués estarà acabat a l'estiu però la zona no serà visitable - El Gerió Digital\nL'enderroc del Club Med de Cadaqués estarà acabat a l'estiu però la zona no serà visitable\nEl departament de Medi Ambient té pensat prohibir el pas de vehicles més enllà de Port Lligat\nDivendres, 29 de gener de 2010 19:03h\nAquest és l'aspecte actual del Club Med, sense bungalous © ACN\nAquest és l'aspecte del Club Med l'any 2006 © Marc Estarriola\nL'obertura al públic del paratge de la Tudela, on hi ha hagut durant dècades les edificacions del Club Mediterranée, encara no té data. Els treballs d'enderroc dels bungalous –que fa el Ministeri de Medi Ambient- i les tasques paral·leles que està fent la Generalitat per retirar fauna invasora, retirar runa i retornar el paratge al seu aspecte original van sobre calendari. Però el Departament de Medi Ambient no obrirà als visitants aquest espai emblemàtic que durant anys els hi ha estat prohibit fins que no en reguli l'accés.\n'No està previst que l'estiu es pugui obrir íntegrament al públic perquè pot generar efecte d'atracció', ha explicat el delegat de Medi Ambient a Girona, Emili Santos, que ha afirmat que al tractar-se d'una reserva integral 'tenim l'obligació' de regular molt bé els accessos al parc a partir de l'obertura de l'espai. Per això, dins el pla especial del Cap de Creus s'està tramitant administrativament un projecte per prohibir el trànsit motoritzat al parc en èpoques, sobretot a l'estiu, de molta afluència de gent.\nSantos ha detallat que el projecte 's'està tramitant i és aviat per parlar-ne' però ja ha avançat que la intenció és posar una barrera a la zona de S'Alqueria –passada la cala de Port Lligat- on es prohibiria passar amb cotxe. Aquesta idea no agrada l'Ajuntament de Cadaqués que en el darrer ple va demanar al departament altre mesures al considerar que la barrera no soluciona els problemes. Un aparcament més gran seria una bona solució per l'ajuntament però Santos ha afirmat que s'estudien també altres opcions com fer arribar els visitants amb autobusos llançadora.\n3.000 tones de flora invasora\nDes de fa mesos, el Departament de Medi Ambient treballa per retirar espècies foranes que amb la construcció de la ciutat de vacances es van plantar a les zones enjardinades i que s'han estès per tot l'espai fent fora les espècies naturals del parc. La més agressiva és l'ungla de gat o bàlsam, que s'estén molt ràpidament per llavors i esquetxos, però també hi ha figuera de moro, gazània i atzavara.\nEls treball s'han centrat fins ara en les 40 hectàrees de la zona més pròxima a les edificacions on eja s'ha aconseguit retirar el 90% d'aquestes plantes (en total l'espai té 66 hectàres). En aquesta zona el que es fa és deixar amuntegades les plantes uns quatre mesos perquè se sequin totalment. Posteriorment, seran usades per restaurar zones més malmeses, s'enterraran i per sobre s'hi posarà mig metre de terra per pujar el nivell de les zones més erosionades o on s'hi ha actuat més per retirar construccions, com la zona del futur aparcament.\nA les zones més allunyades de les construccions, on s'està treballant ara, el transport de les plantes és més costós ja que moltes vegades es treballa sobre roques al costat del mar. Per això, les plantes es deixaran assecar en pilons fins que es descomposin. Aquest procés pot durar fins i tot anys, ha detallat Santos.\nA banda d'aquesta retirada manual de les plantes, s'està introduint espècies com el fonoll marí –que agafa molt ràpid- per replantar les zones d'on s'han extret les plantes foranes i on hi ha perill d'erosió del sòl nu. Segons ha indicat Santos, el departament farà una sèrie de control per comprovar que les plantes foranes no tornen a néixer.\nEs calcula que la flora invasora ocupa 33 hectàrees del parc i que, un cop retirada, pesarà unes 3.000 tones.\nQueden 40 bungalous dempeus\nEl passat mes de juliol va començar l'esperat enderroc dels 443 bungalous de l'antiga ciutat de vacances. Set mesos després, les màquines ja han tirat a terra més de 400 edificacions i només en queden dempeus una quarantena.\nActualment, el trànsit de camions que s'enduen runa del paratge cap als abocadors propers ha disminuït i, setmanalment, es retiren 1.000 m³ de runa. Segons la gestora de runes, ja s'ha retirat el 70% de la runa que ha generat els enderrocs.


Sant Joan Evangelista de Dorres - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nSant Joan Evangelista de Dorres\nSant Joan Evangelista de Dorres és l'església parroquial, romànica, del poble i terme de Dorres, a l'Alta Cerdanya, de la Catalunya del Nord.\nEstà situada a 1.453,9 m alt, lleugerament aturonada en el centre del poble de Dorres, a la Plaça, situada al capdamunt del carrer Major.\nApareix documentada per primer cop el 1163, en un privilegi del Papa Alexandre III que confirmava que l'abadia de Sant Martí del Canigó hi tenia possessions.\nEs tracta d'una església romànica tardana, del segle XII, de nau única i absis, molt ample, a llevant. En època moderna s'hi afegí dues naus laterals més, a migdia i al nord, que no ocupen tota la longitud de l'edifici.\nEl temple té els retaules de la Passió, del segle xvi i de l'Altar Major, del XVII. En un cambril lateral es mostra la marededéu procedent de l'ermita de Santa Maria de Bell-lloc, del segle XI.\nCampanar d'espadanya, des del sud\nLàpides, a la façana sud\n↑ Sant Joan Evangelista de Dorres en els ortofotomapes de l'IGN\nGavín, Josep M. «Cerd 46. Sant Joan Evangelista de Dorres». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3*). ISBN 84-85180-12-7.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Sant Joan Evangelista de Dorres\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Sant_Joan_Evangelista_de_Dorres&oldid=21767122»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 21 ago 2019 a les 11:26.


Els Minyons de Terrassa venen a mantenir Calella com a “plaça de nou” | Ràdio Calella Televisió\nEls de la camisa lila-malva tenen previst aixecar a Calella un 3d9, i completar l’actuació amb dos castells de vuit, un 2d8 i un 5d8.\nCalella té l’honor casteller de ser “plaça de nou” gràcies a les actuacions que hi ha fet els darrers anys la colla Castellera dels Minyons de Terrassa, i aquest any tot sembla indicar que es repetirà la fita de veure almenys un castell de nou pisos fet per la colla vallesana.\nAlbert Pérez Martí, cap de colla dels Minyons de Terrassa, ha volgut ser prudent i ha dit que la seva intenció és no sobrecarregar els castellers amb grans construccions, en vistes a que diumenge 25 actuen a la Mercè de Barcelona i allà si que hi volen fer grans castells de 9 i 10 pisos. El que facin a Calella dependrà, també, de com vagin els assajos previs aquests dies. “Aquest any aquesta actuació ens ve molt marcada perquè l’endemà tenim l’actuació de la Mercè, on hi hem posat molt èmfasi, estem preparant-la per fer una actuació molt potent i evidentment a Calella vindrem a fer grans castells però pensant una mica en l’endemà. Però som conscients de la plaça on anem i que els últims dos anys hi hem fet castells de nou, i una mica la idea inicial seria -si no canviessin els plans- les coses haurien d’anar al voltant d’un 3d9, 5d8, 2d8, i el pilar ja veurem si de sis o de set. Aquesta seria una mica la idea inicial però també vull veure com van els assajos aquesta setmana i la gent que som a plaça“.\nPel que fa a l’espai i a la diada castellera calellenca, Albert Pérez Martín ha reconegut que Calella és una bona plaça, amb bon ambient i bons amfitrions. “Les ganes són de venir-hi, i nosaltres hem apostat fort per aquesta diada, ens acullen amb molt carinyo, la plaça és molt agraïda. És una plaça d’aquelles que dóna gust actuar-hi“.\nRecordem que la Colla de Castellers de l’Alt Maresme, els Maduixots, arriben en bona forma a la Diada Castellera de la nostra ciutat, i amb la gran pinya que tenen gràcies als Minyons, intentaran aixecar els principals castells de la gamma de set, concretament el 4 de 7, un 3 de set amb agulla, i un 5 de 7, que seria el primer que aconsegueixen en la seva història.\nSegüent La Mostra de Plats Casolans recordarà la Quimeta de La Roda\nAnterior Els Geganters viuran aquest any una de les festes majors més intenses dels últims anys


Uendos, Greixets i Maremortes: VIDA CONTEMPLATIVA; VICENT ANDRÉS ESTELLÉS.\nEp, ep, Francesc, que jo també li reto homenatge!!!!\nUn petonàs, m'enamora Estellés, com havia de passar?\nHola Zel, sempre demostres compromís i bon gust. La llista que publique és de tots aquells poetes que el 1991 retérem un homenatge en vida a Vicent Andrés Estellés.\n4 de setembre de 2010, a les 16:50\nEm quedo amb les dues últimes líneas del poema, m'han arribat molt!\n4 de setembre de 2010, a les 17:28\nHomenatge en vida... Això ja és més difícil i no sempre si és a temps.\nRealment si tingués l'oportunitat (que n'hi ha moltes) de retre un homenatge a algú en vida, no ho faria (només) per Internet. No hi ha com el caliu del contacte amb les persones pròximes!\n4 de setembre de 2010, a les 18:08\nEstà molt bé, això de l'homentage en vida.\nI poder-li recollir els poemes inèdits... emocionant!\n4 de setembre de 2010, a les 18:28\n4 de setembre de 2010, a les 22:47\nLa paraula precisa, sempre! que em perdonen tants i tants...per a mi, és El Poeta. :)\n5 de setembre de 2010, a les 4:02\nés fàcil imaginar-lo aquest hoste descrit per ell mateix. el que m'enamora d'ell són aquests glops de realitat, com glops d'un café amb llet, en un bar, mentre et fumes una cigarreta i mires algú que passa defora els vidres. Salut i Terra mestre!\n5 de setembre de 2010, a les 10:34\nNatàlia, Estellés és un regal de vida.\nVíctor, Carme fou molt emocionant.\nSenyoreta Valls, hi hem estat tots.\nXica, no ho dubtes.\nClídice, a Estellés li brollava la poesia de les valves de les clòtxines, de la brutícia dels carrers, de la coentor de la planta dels peus o de l'epidermis de les ciutats. És el gran poeta català.\n5 de setembre de 2010, a les 10:44


La “doble presidència” o “presidència simbòlica” de Puigdemont: l’enèssim engany al poble de Catalunya - Fòrums - Racó Català\nLa “doble presidència” o “presidència simbòlica” de Puigdemont: l’enèssim engany al poble de Catalunya\n05.02.2018 18.22 h \nLlegeixo que es planteja una “doble presidència de la Generalitat” on KRLS seria “president simbòlic” i algú altre seria presidenta “efectiva”.\nRealment si això es duu a terme i el poble de Catalunya ho accepta és que realment els votants mereixen que els tractin de subnormals. El tril·lerisme processista s’inventa una nova manera de xutar la pilota cap a endavant per tal de no afrontar la realitat. Això és com aquell que vol “nedar o no mullar-se” o estar a la platja i a la muntanya al mateix temps, o una cosa o l’altre, ambdues no poden ser.\nSi KRLS presideix ha de ser amb totes les conseqüències tant per ell com per els qui el votin com per la mesa. Si KRLS no presideix doncs d’acord, que hi posin algú altre però també amb totes les conseqüències, que significa acceptar el 155 i abaixar-se els pantalons, ja no ve d’aquí.\nPerò que prenguin el poble per subnormal amb això de la “presidència dual” és repugnant. Si el poble de Catalunya accepta això és que realment mereix que el timin. Això no és ni seriós ni adult. És més típic d’unes eleccions a delegat de classe d’estudiants de la ESO de 13 anys. Les institucions catalanes ja no podrien caure més baix.\nSi els politicastres catalanets no tenen collons de pagar el preu dels seus actes i afrontar les conseqüències, que es retirin i dediquem les energies a fer una altra cosa. El que no pot ser és el “ara si però no”, el “are ensenyo la poteta però només una mica”, el “vull la independència però no ben bé”.\nAlfons Lopez Tena ja va dir que el poble de Catalunya no vol la independència, que el que vol és queixar-se. Si realment aquest timo humiliant i dengrant de la “presidència simbòlica” es duu a terme realment com a poble estem acabats.\nD’altra banda, amb el nivell borderline que tenim a la política catalana, realment tampoc no et pots esperar gaire cosa més. Falta talent, falta inventiva, no saben ni el que volen, són com uns nens petits que viuen en un món de fades i no volen despertar de la realitat. Això de la “presidència dual” és tan ridícul que val més que a l’estranger no se’n assabentin perquè realment si la imatge de Catalunya ha està per terra, si això es consuma, la vergonya serà tal que els qui ara, a l’estranger ens critiquen es faran un fart de riure.\nJa sabeu el que en penso de la CUP, però en aquest cas són els únics que són coherents, les coses com siguin.\n06.02.2018 09.46 h \nI si enlloc de dir-li "presidència simbòlica" li diem "presidència legítima" vols dir que no colarà?\n▴#9737844  1  0\n06.02.2018 10.26 h \nSi investim un nou president en l'autonomieta intervinguda i desinfectada que és ara la Generalitat, amb Espanya i els seus jutges-aiatolàs com a amos i senyors de les nostres voluntats de súbdits, només aconseguirem allargar el procés, perque depenem d'un canvi d'actitud d'Espanya i això és impossible, des del rei de Bastos fins l'esquerra caviar. Com a molt podem fer veure fora d'Espanya que ells mateixos incompleixen les seves pròpies lleis.\nÉs a dir, seguint el nostre tarannà pacífic, només podem forçar aquest canvi d'actitud dels espanyols amb pressions des de fora que facin de desllorigador i permetin d'iniciar negociacions. La forma més efectiva és restituir un govern, encara que sigui simbòlic, amb Puigdemont al capdavant. És una forma d'internacionalitzar el que passa i de que el món vegi les mentides d'Espanya, que es gasta milions de diners públics en imposar una visió esbiaixada del que passa aquí, fent veure que som una minoria dèbil i irrespectuosa i ells són els forts i els legals.\nSi volen empresonar a més gent que ho intentin. La seva imatge dubto que aguanti molt més si això continua. Cal seguir fent-ho tot pacíficament i tenir paciència. Ells ens llegeixen, ens inspeccionen, manipulen i interpreten les lleis com volen, és el seu país pagat amb els nostres diners... també nosaltres hem de decidir com fer-ho perque ho deixi de ser. El control que exerceixen després de segles d'ocupació i de bombardejos Espartero style, no se soluciona amb o sense el 155, sinó traient el centre de control econòmic i polític de Madrid i ara per ara passa per l'exili (i per la paciència, que hauria de ser el nostre motor)\nTuixec3.899 9 529 1.723\n06.02.2018 17.16 h \nHa arribat a un punt en que al govern d'Espanya la imatge els importa una merda. Exactament la mateixa merda que els importa a la comunitat internacional. Que et fa pensar que per molt que facin aquí algún país farà res quan encara ara es deixa fer a Turquia amb tota impunitat al kurdistan a canvi de que contingui una mica l'allau d'immigració? Espanya ja és del club i els hi deu pasta, així que ni tan sols la deixaran fora del club oficialment com van fer amb Turquia.\nQualsevol posicionament internacional es basa en donar suport a una posició PREexistent al lloc del fets. Exceptuant casos d'interessos especifics de les grans potències on si per exemple volen petroli, alimenten ells mateixos al moviment al que despres donaran suport.\n▴#9738429  0  0\n06.02.2018 17.58 h \nEstic d'acord amb el que dius. Ja hi compten que la seva imatge internacional estarà pels terres els propers anys i els hi és igual, perquè saben que un referèndum el perden i no tenen ni collons per atrevir-se a provar-ho ni tampoc qualitat democràtica per arribar a atrevir-s'hi en els propers anys, aquest comentari que he fet era secundari, però em referia més aviat a ser "obligats" a fer alguna cosa, no que a ells els hi importi, sinó a que a Europa pugui importar-lis a la llarga... I aquí poden maquillar una mica la imatge a l'exterior (i a l'interior), però si continuem igual, arribarà un punt que no es podrà maquillar. Ja vas veure els mitjans internacionals tota la tardor i l'hivern passats, atraure l'ull mundial no és difícil.\nEl que costa i crec que ja estem mirant de fer-ho és tenir nosaltres el control i no deixar-lo a Madrid, amb les seves lleis i els seus jutges fidels a sou. Espanya sola no mourà fitxa, ni que posem de president a un funcionari dúctil de l'escola del Duran i Lleida. Però sí que pot moure fitxa si dins de l'espai Schengen els seus aliats veuen que no controlen el territori, que això se'ls hi envà de les mans o que no controlen l'economia d'una de les zones amb més càrregues impositives de l'estat. Per exemple: si controlem el territori (em refereixo a la gent, en contra de les forces públiques: seria una merda d'imatge per Europa i cridarien a Espanya a que fes alguna cosa), si controlem el flux econòmic (mitjançant altres formules de pagament d'impostos i/o de rebel·lia fiscal contra Espanya), etc. etc. Així doncs en el moment en que estem sembla prou clar que aquests "simbolismes" que intenten ridiculitzar des de Madrid, són alhora el que més por els fa.\n▴#9738650  0  0\n06.02.2018 18.03 h \nSi el territori va en contra de les forces públiques i s'aconsegueix recaptar imposts al marge de l'administració central, llavors sí que hi ha partit.\nAixò seria una posició al territori preexistent a la que des de l'exterior es podria donar suport. Ara, m'agradaria molt estar equivocat, però no veig que això estigui a l'horitzó.\n▴#9738674  1  0\n06.02.2018 19.48 h \nL'horitzó ens el fem nosaltres. O no semblava lluny el que tenim ara respecte al 2008?\nEl primer que cal és tenir les idees clares, més enllà de les ximpleries que surten als mitjans de comunicació.\nControl del territori i control dels impostos. Això és tot el que ens cal. Evidentment des del sofà de casa no farem la independència.\n▴#9738677  1  0\n06.02.2018 20.49 h \nL'any 2007 la majoria de catalans estaven abduïts. Ara hi ha una mica més de concentració.\n1 v. tr. [MD] Separar (un membre o un òrgan qualsevol) del pla medià del cos. Els músculs que abdueixen l’escàpula.\n2 tr. [LC] Un extraterrestre, segrestar (algú).\n▴#9738694  0  0\n07.02.2018 11.31 h \nJa ho pots ben dir: abduïts. Pensant-hi bé és molt probable que la raó del canvi no sigui tant històrica com generacional. I m'explico: les generacions que van arribar a votar la Constitució espanyola teníen por després de les diferents repressions militars del segle XX, que empalmaven amb les anteriors. Totes elles de matriu castellana i clarament catalanòfobes i centralistes. És la mentalitat del perdedor, que podem veure en gent més gran, la qual ha hagut de reprimir-se històricament.\nLes generacions actuals, per sort, no tenim aquesta por. Hem pogut viure una certa democràcia i una certa llibertat d'expressió (avui en reculada). Es pot dir que ens hem empoderat, com ja ho estaven els catalans del passat, per tarannà i lleis pròpies, tant diferents a les castellanes. A més, ara Espanya ja no pot emprar la política militar en la que la fi justifica els mitjans de la mateixa manera que abans. No oblidis que l'1-O es va fer per generar por i acoquinar-nos, però no poden anar molt més lluny o seran expulsats de la UE. Poden repetir un Aporellos, però hauran d'anar més a la guerra psicològica i legal (lawfare) per evitar perdre el relat (que algun assessor els dirà que sí que importa).\nSi seguim ferms ells tard o d'hora hauran de canviar el xip i assumir que la negociació és la única via. O això o convertir-se en una dictadura una altra vegada. Tot està en la pressió que nosaltres fem com a poble. Els polítics només faran el que nosaltres els hi demanem. De fet ells també són poble, se la juguen per nosaltres. Ara toca auto-organitzar-nos per ajudar-los a ells. No podem perdre mai la paciència. És una guerra que democràticament ens fa vencedors. Només cal persistir.\n▴#9738785  0  0\n06.02.2018 17.44 h \nJa té collons que la nostra màxima aspiració de llibertat i pel que estem lluitant ara mateix sigui per fer President a la persona que s'ha escollit a les eleccions. Per posar-se a plorar\n▴#9737844  3  0\n06.02.2018 18.33 h \nTan trist com haver votat algú que a l'hora de la veritat no va fer res per fer efectiu l'anhel de llibertat del seu poble.\n▴#9738672  1  0\n06.02.2018 19.00 h \nJa tens raó ja, i que a més la lluita per fer president a la persona escollida a les eleccions sigui entre independentistes.\n▴#9738672  0  0\n06.02.2018 19.02 h \nSantamaría adverteix a Torrent que una investidura simbòlica de Puigdemont incompliria les ordres del TC\nLa Moncloa vigila l'ús de diners públics amb aquesta finalitat\nLa vice-presidenta del govern espanyol, Soraya Sáenz de Santamaría, ha dit que una investidura simbòlica de Carles Puigdemont al Parlament de Catalunya implicaria desobeir també les ordres del Tribunal Constitucional. Segons Santamaría, el Parlament de Catalunya no pot investir simbòlicament Puigdemont sense incomplir les resolucions del TC, de manera que el president del Parlament, Roger Torrent, hauria de tenir en compte el que li ha dit el TC. ‘Els parlaments estan per investir diputats que compleixin la Llei i el que el reglament mana, que és anar allà i defensar el seu programa, i Puigdemont està en aquesta situació perquè està fugat de la Justícia, i perquè té una ordre de recerca i captura’.\nFonts del govern espanyol han advertit que estaran molt atents sobre l’ús de diners públics a aquesta suposada investidura simbòlica i al manteniment de la figura de Puigdemont com a president.\nRespecte a la possibilitat que la investidura es produeixi al Parlament fruit d’un canvi de la Llei de la Presidència, han alertat que no es pot fer efectiu perquè les comissions del Parlament no estan creades i no poden iniciar les seves tasques fins a la constitució del nou executiu. Segons aquestes fonts, la investidura simbòlica de Puigdemont és ‘un disbarat’ que cal veure com pretenen materialitzar les forces independentistes. És a dir, si ho volen fer en forma de Llei, o bé si ho converteixen només en un ‘míting’. En tot cas han avançat que el Tribunal Suprem suspendrà els drets polítics de Puigdemont en els pròxims mesos i al final el president destituït haurà de donar explicacions davant del magistrat Llarena.\n▴#9737844  0  0\nPobre Torrent... tant trilerisme per no voler afrontar la realitat i pagar el preu com un home, i al final acabaeà pringant igualment per aquesta xarlotada grotesca de “la presidència dual”.\nTot gestos, tot atrezzo, tot performance, twits, llacets grocs i tal, però quan és hora d’implementar les idees polítiques i fer efectiu el que es promet, aleshores es fan caqueta perquè hi ha penes de presó. Doncs clar! Que es pensaven? Que Espanya es quedaria de braços plegats?\nSi després de la proclamació-suspensió i la reproclamació KRLS i el seu govern haguessin estat coherents... però és que ni ho van publicar al DOGC! Clar, quan fas això, el teu contrincant s’adona de que anaves de farol i es creix i t’esclafa. Això és de primer de negociació.\nSi reptes a un estat i provoques Espanya tal i com han fet els processistes, és lògic (per qualsevol persona que no visqui en els móns de iupi dels nostres politiquets), que Espanya contraataqui amb tota la fúria i els esclafi.\n▴#9738720  1  0\n06.02.2018 19.45 h \ns" sonora, una sola "s"\n1 adj. [MT] Que, en una sèrie, ocupa un lloc indeterminat designat per la lletra n.\n2 1 adj. [MT] Que és una de les parts d’una quantitat dividida en un nombre indeterminat de parts iguals designat per la lletra n.\n2 2 m. [MT] Una d’aquestes parts.\n3 adj. [LC] Que ocupa un lloc indeterminat, però molt elevat, dins d’una sèrie de fets o actes que es repeteixen. És l’enèsim intent en va que fa.\n06.02.2018 22.45 h \nAixò sembla l'armgument d'un capítol de South Park.\n07.02.2018 12.03 h \nfa 44 segons 36 respostes\nfa 5 minuts 98 respostes\nfa 12 minuts 99 respostes\nfa 25 minuts 130 respostes\nfa 40 minuts 243 respostes\n23.684 raconaires | 475 connectats (69 raconaires)


IB3N | El PP de Menorca renovarà els dirigents de la majoria d'agrupacions locals\nIB3 Notícies > política > El PP de Menorca renovarà els dirigents de la majoria d’agrupacions locals\nEl PP de Menorca renovarà els dirigents de la majoria d’agrupacions locals\nL'exregidora Juana Mari Pons es postula com a presidenta a Ciutadella, on no seguirà Pedro Gener; Simón Gornès tampoc té intenció de repetir a Maó\nEl Partit Popular de Menorca, que aquest diumenge proclamarà Coia Sugrañes com a nova presidenta, patirà una renovació important a escala local. Almenys la meitat dels actuals presidents locals no repetiran en el càrrec en els congressos d’aquest estiu. A Ciutadella, l’exregidora Juana Mari Pons Torres ha iniciat contactes per presentar candidatura, tot i que podria no ser l’única que opta a substituir Pedro Gener, qui ja ha dit internament que no repetirà. A Maó, l’actual president, Simón Gornés, tampoc té intenció de presentar-se a la reelecció. També hi haurà canvis segurs as Castell, on Jaume Fedelich abandonarà la presidència, i a Ferreries, on Vicent Coll també es descarta. Antònia Camps seguirà com a presidenta de la junta local del PP as Migjorn Gran.\nJazz cubà i improvització a vessar amb els Vistel Brothers


L’ombra del violador | Opinió | EL PAÍS Catalunya\n2 NOV 2018 - 21:27\tCET\nEl conegut com segon violador de l'Eixample, Alejandro Martínez Singul. GIANLUCA BATTISTA\n“És per allò del violador aquell, oi?”, pregunta l'empleada d'un estanc d'una localitat barcelonina. A ella també li ha arribat. Diuen que el conegut com segon violador de l'Eixample, Alejandro Martínez Singul, viu al caixer que té al costat. Però ella mai l'ha vist. La informació va començar a córrer fa dues setmanes, com corre ara tot: per les xarxes socials, de whatsapp en whatsapp, de post de Facebook en post de Facebook, de pantalla en pantalla fins a alertar i preocupar tot el veïnat.\nEl caixer en qüestió és gran, fa cantonada, i està molt a prop del metro. No sé si és un bon caixer per dormir-hi, mai m'ho he plantejat, tinc el privilegi d'utilitzar-los només per treure diners. Potser, un punt a favor seria que estigués a prop d'un menjador social. És el cas. O això diu Google Maps, que és com es busquen ara les coses. Per estar-ne segura, demano ajuda a una monja que torna de fer la compra. Ella no sap qui és Martínez Singul, però sí pot guiar-me fins al menjador social: tot recte, passat el mercat, que està tancat, i una mica més avall, a l'interior del monestir, està el menjador.\nSón indicacions fàcils, fins i tot per a mi, i els rètols de la porta no deixen marge de dubte: 'Menjador social i centre d'acolliment diürn'. Per error, pico el timbre de les monges clarisses. Per sort, ningú respon. Provo de nou, ara el timbre bo. Una jove m'informa que al menjador no saben res de Martínez Singul. Encara que si ho sabessin, adverteix rere les reixes de la porta, tampoc podria dir-m'ho. La seva resposta sona sincera.\nAlejandro Martínez Singul va ser apallissat en un caixer a Barcelona. El seu fantasma recorre altres ciutats\nSegueixo carrer avall, caminant pels voltants, aprofitant que la pluja ha donat una mica de treva, fins que topo amb una parella de jugadors d'escacs. La partida, que mantenen bastant avançada, es juga a la vorera, sobre uns cartrons, i coronada per un got de plàstic per a les propines. A l'interior hi ha algunes monedes, però no gaires.\n“Com és?”, em pregunta el més prim dels dos, sense perdre de vista el tauler. Per la meva descripció, probablement poc precisa, només li ve al cap un ancià amb problemes d'estómac, diu, però no quadra amb el perfil de Singul. Els escaquistes no han coincidit amb cap Álex, ni Alejandro, calb i amb un important expedient de violacions a les seves esquenes. Encara que l'historial delictiu, i més d'aquest estil, no deu ser cosa que s'expliqui, tampoc al carrer. “Ens deixes alguna cosa? És per al sopar”, interromp els meus pensaments un dels escaquistes, movent l'envàs d'un Yatekomo, quan ja me n'anava.\nSegueixo fins a la biblioteca, que tampoc està lluny. Penso que és un bon lloc quan no es té on anar: no fa fred, està plena d'històries i té connexió a Internet. Observo atenta, busco entre els ordinadors i les prestatgeries i trec el cap al bany. No detecto ningú que se sembli a Martínez Singul.\nPer sort, no estic sola en la meva missió. La possibilitat que Singul corri pels carrers ha provocat tal alarma a la ciutat que la policia local també l'ha buscat. Però no hi és. No hi ha cap indici que el violador hagi recalat allà. Malgrat això, encara circula un post a les xarxes socials, per aquestes per les quals corre tot avui dia, alertant de la presència del segon violador de l'Eixample il·lustrat amb una foto d'algú que no és ell.\nL'ombra dels violadors és sempre allargada. La sortida de la presó el 1998 del primer violador de l'Eixample, Francisco López Maíllo, va provocar la reacció dels veïns del seu barri, el Raval, que ara està tan en boca de tots. No hi havia xarxes socials, però hi va haver prou amb uns quants cartells fets a mà advertint de la seva presència perquè se n'anés. López Maíllo, que va complir 14 dels 592 anys als quals va ser condemnat per violar 29 dones, es va mudar de continent i es va instal·lar a Santo Domingo. Només va tornar a Catalunya quan era a punt de morir d'una malaltia degenerativa, als 37 anys. Era el 2001.\nEl recentment excarcerat Gregorio Cano, conegut com el violador de la Verneda, ha vist com els seus veïns, persones amb les quals havia compartit fleca, parcs i col·legi, es manifestaven davant de la porta de la casa dels seus pares, on es va instal·lar en sortir de la presó, en protesta pel seu alliberament. Cano va ser condemnat a 167 anys per 15 violacions i dues temptatives. Va complir 20 anys de presó.\nEl mateix Singul va haver de marxar a Perpinyà la primera vegada que va sortir en llibertat, el 2007. Havia complert 16 anys de presó d'una condemna de 65 per violar 10 menors d'entre 10 i 15 anys i intentar-ho en quatre casos més. A França, on el tutelava una monja, va ser condemnat per exhibir els genitals a una menor. En tornar a Espanya, la pressió veïnal el va expulsar de Lloret de Mar, d'una casa de la seva tia, i de La Llagosta, on vivia la seva mare. El 2009 va reingressar a la presó per intentar agredir sexualment una nena de 12 anys, amb la qual es va ficar en un ascensor. Abans va ser multat per masturbar-se davant de dess joves i perseguir-les. En la seva nova etapa a la presó, es va sotmetre a allò que es coneix com castració química i el 2013 va recuperar la llibertat. El passat mes de febrer, un jutge de Mollet del Vallès va dictar una ordre d'allunyament perquè Singul no pugui apropar-se a la seva mare ni al marit d'aquesta, acusat d'un delicte de lesions.\nNo és la primera vegada que busco Singul pels caixers. El juny, el van apallissar després de reconèixer-lo en un on dormia, entre l’Hospitalet i Barcelona. Quan vaig anar al seu encontre, ja havia marxat. Ara com ara, segueixo rere els seus passos. M'agradaria preguntar-li com es reinsereix algú que ha causat tant dolor en una societat que li té por i el vol lluny.


Mor Álex Lequio als 27 anys\nAna Obregón i Álex Lequio Europa Press\nper Redacció 13 de maig de 2020 15:58\nÁlex Lequio ha mort després de dos anys de lluita contra el càncer, segons informen diversos mitjans. El fill d'Ana Obregón i Alessandro Lequio va ser diagnosticat fa un parell d'anys d'un càncer estrany i molt agressiu, quan la família en bloc va traslladar-se a Nova York perquè ingressés en un centre oncològic. Des de llavors ha seguit un tractament que també l'ha tingut ingressat a un centre de Madrid. Aquests dos últims mesos els ha passat a un hospital de Barcelona, acompanyat en tot moment de la mare que fins i tot dormia amb ell per no deixar-lo sol.\nLes darreres informacions deien que anava millorant, però que encara quedava un tractament llarg per endavant. Desgraciadament no podrà ser això. Fonts properes a la família asseguren a 'ABC' que estan "destrossats" perquè la situació era delicada aquests últims dies, però no s'esperaven aquest fatal desenllaç.\nEls periodistes congregats a les portes de l'hospital han explicat a 'Sálvame' que aquests últims dies es veia més moviment i que veien Ana Obregón molt més afectada. Han parlat amb algunes de les seves amigues, que han aplaudit el coratge que ha evidenciat l'actriu en tot moment. De fet, haurien parlat amb ella les darreres setmanes i, malgrat la gravetat de la situació, seguiria restant importància a la situació.\nÁlex Lequio, en una de les últimes fotografies públiques / Europa Press\nEl seu germanastre Clemente Lequio ha estat el primer en reaccionar públicament. Ho ha fet amb un missatge commovedor: "Respira. Gaudeix de la vida. Alguns de vosaltres ho teniu per fet. Aquest era el seu últim missatge. T'estimo, Alex. Un dolor immens que en petitíssima part s'alleugereix en penar que ja no estàs patint. Algun dia ens tornarem a veure i podrem gaudir de tot el temps perdut i mal gastat".\nEl jove empresari havia mantingut una actitud impecable fins al final, ja que sempre s'havia mostrat molt positiu d'igual manera que els seus pares. No va voler deixar de treballar en cap moment, el que demostrava la fortalesa d'un jove que no es donava per vençut. Una família que sempre s'ha mantingut unida i amb un somriure, durant una lluita llarga i molt dolorosa.


L'Ajuntament d'Alcalà-Alcossebre inicia els tràmits per ampliar la Unitat de Respir Familiar i poder prestar servei 24 hores\n7 de desembre de 2019 7/12/19\nALCALÀ DE XIVERT | URBANISME I INFRAESTRUCTURES\nELPERIODIC.COM - 09/07/2019\nL'Alcalde d'Alcalà-Alcossebre, Francisco Juan, ha requerit als Serveis Tècnics Municipals que s'inicien els tràmits per ampliar la Unitat de Respir Familiar, amb la redacció del projecte bàsic i del reforç estructural de l'edifici. L'ampliació consistirà en construir una planta superior sobre el immoble ja existent en la qual s'ubicaran de deu a dotze habitacions, amb capacitat per 20-24 usuaris que rebrien atenció continuada durant les 24 hores, així com festius i caps de setmana. A més, es preveu una actuació de condicionament de la zona exterior de l'edifici, amb la finalitat d'incrementar el seu aprofitament per part dels usuaris.\nL'Alcalde ha assenyalat que "vam construir l'edifici, dins la nostra política de suport a col·lectius com la gent gran i per donar un servei a les famílies, i durant els anys en què s'està presentat, els usuaris i els seus entorns familiars estan molt satisfets amb la tasca que s'està realitzant. Ara, millorarem aquest servei, ampliant i donant possibilitat que persones amb diferents graus de dependència puguen estar ateses també durant la nit".\nL'objectiu de l'equip de govern és que "de manera el més ràpida possible, es realitzen els tràmits de redacció del projecte que permeten iniciar els treballs constructius perquè aquesta és una actuació prioritària i volem que siga una realitat a curt termini".


Arxius de part alta | Pàgina 2 de 6 | Diari La República Checa\nEs troben unes restes de Tàrraco que podrien detallar el seu traçat urbà\nL’Ajuntament de Tarragona està intervenint unes restes del Fòrum Provincial de Tàrraco trobades recentment en un local del carrer Civaderia, a la Part Alta. A l’interior del baix, de propietat municipal, s’han trobat estructures arqueològiques de gran importància: el mur de l’angle nord-occidental del porticat del Fòrum Provincial i un tram de l’aqüeducte del Francolí.\nL’Ajuntament ja està fent la primera intervenció d’unes quantes que pretenen recuperar i posar en valor les restes trobades. En paraules del regidor de Patrimoni, Hermán Pinedo: “Estem davant una intervenció arqueològica fonamental per a poder definir el traçat urbà de la Tàrraco Romana (…)”.\nEls treballs arqueològics, que tenen previst una durada d’entre 5 i 7 dies, els està realitzant l’empresa EOS per un valor d’adjudicació de l’obra de 7.480€.\nEl jutge envia a la presó el ‘ninja’ de la Part Alta\nEl jutge va enviar a la presó un ‘ninja’. Es tracta d’un marroquí de 35 anys que robava a la Part Alta de Tarragona saltant de terrat en terrat.\nEl presumpte ‘ninja’ hauria robat en 8 habitatges de la Part Alta de Tarragona, més concretament al carreró de la Rosa, aprofitant l’accés d’un terrat que permetia saltar i entrar fàcilment als pisos afectats.\nEl detingut tenia a casa diversos objectes de dubtosa procedència entre ells rellotges, joies, ordinadors portàtils, mòbils, televisors i altres aparells d’electrònica de consum. També es va trobar una pistola simulada, una arma elèctrica i diverses eines per cometre els robatoris.\nEl presumpte lladre va ser arrestat el passat dijous i va passar a disposició judicial divendres, i hores després va ser decretat el seu ingrés a presó.


La lluita contra la pobresa energètica: polítiques públiques i bones pràctiques a tota la UE - Alcaldes\nInici PACTE DELS ALCALDES La lluita contra la pobresa energètica: polítiques públiques i bones pràctiques a...\nLa lluita contra la pobresa energètica: polítiques públiques i bones pràctiques a tota la UE\nCom atenen les institucions europees i nacionals a les persones vulnerables? En què difereixen les concepcions del benestar, la pobresa i el suport social als països europeus? I quines estratègies hi ha per abordar alhora la pobresa energètica i els problemes de salut?\nEl projecte WELLBASED, finançat per la UE, aborda aquestes qüestions en un informe sobre polítiques públiques i intervencions per reduir la pobresa energètica. Tindràs una idea de com s’estan dissenyant les polítiques i les mesures tant a nivell de la UE com nacional.\nA més, la publicació inclou exemples de l’ampli ventall d’intervencions en matèria de pobresa energètica, des d’un suport personalitzat a la llar (auditories energètiques, ajuts per a factures d’energia, instal·lacions i aparells…) fins a obligacions per a les empreses subministradores d’energia com les normes d’informació i transparència o La prohibició de la desconnexió d’energia durant l’hivern.\nCom implicar els consumidors pobres i vulnerables energèticament en la transició energètica?\nEl grup de treball de Transició Justa de la Comissió Europea, liderat per Energy Cities en la preparació del Fòrum Ciutadans de l’Energia 2021, va resumir el seu treball en un informe públic que destaca la importància de permetre l’accés al consum i la producció de FER per als ciutadans vulnerables. Paral·lelament, les mesures d’eficiència energètica i, en particular, les onades massives de renovació són essencials per empoderar i treure els ciutadans de la pobresa energètica. Aquests ciutadans vulnerables han de poder participar en la transició energètica, la seva governança i aprofitar les seves oportunitats. Cal donar-los els mitjans per fer-ho, especialment a través de mesures d’educació energètica popular.\nAquest informe també proposa una sèrie no exhaustiva de mesures innovadores com ara: crear un banc solar solidari, oferir pautes d’alfabetització i empoderament energètic, orientar l’habitatge social, fomentar el desenvolupament de FER en espais no utilitzats per beneficiar les comunitats vulnerables del voltant.\nDescarrega els dos informes en aquest enllaç.\nArticle anteriorFutur d’Europa: el canvi climàtic és el repte més important per a la UE\nArticle següentCastellbell i el Vilar potencia el fenomen natural únic de la posta de sol a través de la Roca Foradada de Montserrat


"Moderna, Pfizer, Janssen i AstraZeneca": el mem de Timothée, Wes, Tilda i Bill\nL'humor reinterpreta les fotografies de la presentació de la pel·lícula 'La crónica francesa' al Festival de Canes\nTimothée Chalamet, Wes Anderson, Tilda Swinton i Bill Murray al Festival de Cinema de Canes 2021. Ian Langsdon / Efe\nBarcelonaD'esquerra a dreta: Timothée Chalamet, Wes Anderson, Tilda Swinton i Bill Murray. El lloc: el Festival de Canes 2021, el 13 de juliol, un dia després de la presentació de La crónica francesa, la nova pel·lícula dirigida per Wes Anderson. L'acompanyen dos actors i una actriu en representació de l'amplíssim repartiment del film. Fins aquí res d'excepcional, tret de la posada en escena de tot plegat, amb cadascú fill d'una estètica diferent, gairebé d'un estil de vida diferent. I aquesta peculiaritat va fer que les fotografies d'aquella sessió comencessin a córrer per les xarxes fins a esdevenir un mem a Twitter.\nEn comptes de Timothée, Wes, Tilda i Bill, diferents tuitaires ofereixen la seva seqüència. Per exemple, el compositor Joan Magrané en proposa dues: "Garreta, Toldrà, Gerhard i Nani Valls" i una altra amb les òperes de Wagner "Rheingold, Walküre, Siegfried i Götterdämmerung". Un altre compositor, Julio César Palacio, hi troba un paral·lelisme pandèmic: "Moderna, Pfizer, Janssen i AstraZeneca".\nLa fotografia és vàlida per a qualsevol àmbit, com l'universitari: "UB, Pompeu, Blanquerna, UAB", diu Àlex Cubero. El periodístic: "NYMag, The Atlantic, The New Yorker, Harper's", segons Robinson Meyer, de la revista The Atlantic, i "Cinc anys de periodista, deu anys de periodista, quinze anys de periodista, vint anys de periodista", deixa anar Jon Christian, editor de Futurism. El de l'administració pública: "El de pla d'ocupació, el cap de premsa, la secretària de l'alcalde i el que es jubila", diu Loli Muñoz Arroyo. El teatral: "Tantarantana, TNC, Lliure i Sala Beckett", sentencia l'actor i gestor cultural Jaume Forés. El poètic: "Ferrater, Riba, Foix, Carner", declama l'escriptor Joan Todó. I l'estupefaent: "Speed, cocaïna, èxtasi i licor cafè", suggereix el crític de còmics Daniel Ausente.\nD'altres s'ho miren des de la geopolítica estètica escandinava, i amb prou mala llet, com Ólafur Waage: "Islàndia, Noruega, Suècia i Dinamarca". I l'escriptor Erik Tanouye és un dels que ha anat més enllà del mem i ha volgut mirar la foto com un homenatge a David Bowie.\nI sempre que l'humor pren la paraula, els camins porten a llocs inesperats, que és el que fa el compte de Twitter Humor Difícil canviant la foto de Canes per una de quatre presidents espanyols...\nTimothée Chalamet, Wes Anderson, Tilda Swinton y Bill Murray. pic.twitter.com/6n7TcxXyGy\n— Humor Difícil (@humordificil) 17 de julio de 2021\nFestival de Canes 2021 mems Wes Anderson


Barça B - Olímpic de Xàtiva: El gol es resisteix en la primera cita del 2016 (0-1) - FC Barcelona\nHomeFutbolBarça BNotíciesBarça B - Olímpic de Xàtiva: El gol es resisteix en la primera cita del 2016 (0-1)\nBarça B - Olímpic de Xàtiva: El gol es resisteix en la primera cita del 2016 (0-1)\nL’equip de Gerard López gaudeix d’un bon nombre d’ocasions, topa amb el pal i veu com li anul·len una diana quan buscava l’empat contra el conjunt valencià\nCarles Aleñá, en una acció del partit / VÍCTOR SALGADO-FCB\nEl gol s’ha resistit. La primera cita del 2016 no ha estat afortunada per un Barça B que ha perdut a casa davant un Olímpic de Xàtiva que ha tret molt petroli de la seva única aproximació clara a la porteria d’Ortolá, al minut 25 de partit. A més, les insistents accions dels blaugranes per buscar l’empat –fins i tot hi ha hagut un gol anul·lat a Cámara i un xut d’Aleñá al pal– no han trobat recompensa davant un rival directe en la lluita per allunyar-se del descens.\nL’equip de Gerard López ha començat el partit decidit a buscar el gol, però ha topat amb Diego i amb la poca fortuna de cara a porteria. Una rematada d’esperó de Cámara, un xut des de la frontal d’Aleñá i una centrada-xut amb rosca d’Aitor han estat les tres primeres ocasions d’un bon Barça que ha vist frenades les seves il·lusions en la primera aproximació visitant. Una centrada des de la banda dreta ha acabat amb la pilota morta dins l’àrea. La rematada d’Eduardo Rifaterra, capità del conjunt valencià, ha acabat amb la pilota al fons de la porteria d’Ortolá.\nAmb el 0-1 al marcador, l’Olímpic de Xàtiva ha trobat un argument més per tancar-se al darrere. El Barça, dominador de la pilota, ha intentat establir l’empat i ha gaudit d’un bon nombre d’ocasions, però ha quedat clar que aquest dissabte no era el millor dia per marcar.\nLes dues ocasions més clares de la segona meitat han arribat des de la banda esquerra, quan s’entrava a l’últim quart d’hora. Una centrada de Samper rematada per Aleñá ha acabat amb Juan Cámara enviant la pilota a dins de la porteria, però l’àrbitre ha anul·lat el gol per un suposat fora de joc. Menys sort hi ha hagut en la jugada iniciada pel mateix Cámara i finalitzada pel migcampista maresmenc. El xut d’Aleñá, dins l’àrea, ha topat amb el pal.\nLes combinacions i les centrades davant la defensa valenciana han estat constants fins al xiulet final de l’àrbitre i no s’ha pogut evitar baixar al 17è lloc de la taula en la darrera jornada de la primera volta.\nFC Barcelona B: Ortolá, Juste (Kaptoum, min 55), Costa, Ros (Campins, min 55), Quinti, Gumbau, Aleñá, Samper, Aitor (Babunski, min 69), Maxi Rolón i Cámara.\nOlímpic de Xàtiva: Diego, Arthur, Mendoza, Berna, Alexis, Rifaterra (Dani Gómez, min 82), Polaco (Vaquero, min 23), Luismi, Cifo (Victor, min 67), Navarro i Samu.\nGols: 0-1, Rifaterra, min 25;\nÀrbitre: Pulido Santana, amb els assistents Álvarez Liria i Sagredo González. Amonestació al local Aitor i als visitants Rifaterra, Arthur, Vaquero i Samu.\nMiniestadi: 681 espectadors.\nCRÒNICA - Un empat que es queda curt (1-1)\nFali, reforç per al filial


Design Management > Barcelona > Postgrau > UPC School > Testimonis -\n...Va ser una sorpresa molt positiva veure que la UPC School creava un postgrau d'aquestes característiques. A països com Estats Units el concepte de Design Management està molt estès. Penso que el Design Management és una professió amb futur: el disseny és una important eina per el desenvolupament de negoci, que actualment té recorregut de millora. Del curs faria una menció especial als professors i ponents, que han estat molt realistes i pràctics compartint en tot moment les seves vivències professionals. El postgrau m'ha servit com a plataforma de coneixement i contactes, així com per donar forma i consolidar els conceptes que composen la gestió del disseny, aspecte pel qual he estat sempre interessada des dels meus inicis professionals...\nAlicia Arteaga Arquitecta. Copropietària i design manager de BAREA fashion. Dissenyadora freelance per empreses com BALVI.\n...Actualment tinc importants reptes professionals en el meu treball que inclouen el saber gestionar la innovació i saber explorar nous conceptes, amb un enfocament diferent i més creatiu. Per això, vaig pensar que era el moment adequat per ampliar la meva formació i així obtenir noves eines i coneixements. L'interès pel postgrau en Design Management em ve de molt lluny: cursar-lo era una prioritat per a mi a l¿enllaçar en un mateix postgrau coneixements de emprenedoria, management, gestió de projectes i el que és per a mi l'evolució lògica de la professió de dissenyador: gestionar l'activitat de disseny (i per tant d'innovació) a l'empresa. L'aportació del postgrau més important per a mi ha estat el disposar d'eines, útils i molt pràctiques. La prova ha estat que abans d'acabar el postgrau ja estava aplicant els coneixements obtinguts. També he utilitzat en diversos projectes les eines de design thinking i la generació de models de negoci. En definitiva, m'ha permès aprofitar el millor de la emprenedoria, el management i el disseny per obtenir major rendibilitat per al negoci. Tot això mitjançant metodologies actuals i amb professionals d'alt nivell que han estimulat el coneixement...\nCarles Mercader Coordinador a Aqualogy Solutions\n...En aquest temps que porto d'experiència laboral en l'àmbit de desenvolupament de producte, sentia que necessitava alguna cosa més: hi havia alguns processos que fèiem a l'empresa per inèrcia, per als quals necessitava sentir-me més acompanyat i definit. Vaig buscar informació de cursos relacionats, i el de la UPC School em va interessar molt. Vaig proposar-ho a l'empresa Educa Borràs, on porto 3 anys treballant, i me'l van subvencionar. El postgrau ha superat les meves expectatives en molts aspectes, i ha estat un encert organitzar una formació d'aquestes característiques, clarament orientat a professionals en actiu. Ara, el meu objectiu és tornar-li a l'empresa aquesta oportunitat i fer-la créixer amb tots els coneixements que he aprés...\n...Vaig cursar el postgrau en Design Management per donar resposta a les meves inquietuds personals i professionals entorn a la gestió del Disseny com a concepte global, així com per augmentar el valors dels projectes que desenvolupo a Desigual. El postgrau m¿ha aportat un canvi de 180º sobre la implicació emocional de la nostra feina amb els objectes, els usuaris, els processos i el medi ambient. Un excel·lent brainstorming del món del disseny 2020 per liderar projectes i equips creatius de forma integral...\nJoan Garrido Concept & Design a Desigual


Caduca el procediment judicial per recuperar la caserna de la Guàrdia Civil - El diari digital de Sabadell - iSabadell\nCaduca el procediment judicial per recuperar la caserna de la Guàrdia Civil\nEl procediment de la Comissió Jurídica Assessora sobre la caserna de la Guàrdia Civil de Sabadell ha caducat. Un gerro d’aigua freda per als interessos municipals, ja que caldrà tornar a engegar tot el procés si volen que l’ens consultiu de la Generalitat digui la seva.\nL’Ajuntament va enviar el dictamen a la Comissió Jurídica Assessora i, segons es va dir en el seu dia, es trigarien uns sis o set mesos en saber l’opinió vinculant d’aquest ens (més info: ‘L’Ajuntament porta a ens de la Generalitat el conflicte de la caserna‘). L’estratègia era aconseguir la caserna sense pagar un euro al miniteri de l’Interior. Però, en realitat el termini del procediment era de tres mesos. El temps ha corregut tan ràpid que el procediment ha caducat. I ha quedat arxivat.\nDivendres passat el portaveu del Partit Popular, Esteban Gesa, ho va avançar, demanant la dimissió del responsable d’Urbanisme, Maties Serracant (més info: ‘Gesa demana la dimissió de Serracant‘). I aquest dimarts el quatripartit ho ha reconegut.\nEns hem trobat atrapats enmig d’un procés amb un termini de resolució excessivament curt”, diu Serracant. El govern municipal engegarà de nou tot el procés, i té previst enviar al ple de la setmana vinent de nou el dictamen. “Estem molt a prop d’aconseguir una resposta que serà vinculant i que pot retornar la caserna a la ciutat”, finalitza el regidor. “Voldríem anar més ràpid per recuperar la Caserna, però hem de seguir els tràmits legals”.\nSegons fonts municipals, el termini que marca la llei per resoldre aquests procediments s’ha ampliat, dels tres mesos als sis mesos. Esperen que el dictamen es pugui concloure a la segona.\nOcupació de la caserna\nDes de fa un parell de setmanes, els 9.000 metres quadrats de la caserna de la Guàrdia Civil està ocupada per col·lectius de la ciutat, que reivindiquen el seu ús públic i la titularitat municipal (més info: ‘Ocupen la caserna de la Guàrdia Civil‘).\nFoto portada: la caserna, des de l’exterior, l’any 2015. Autor: O.Orriols.


Sàpiens: una nova revista d'història - Racó Català\nSàpiens: una nova revista d'història\n18.10.2002 02.07 h\nA partir d'aquest mes, la principal revista d'història del nostre país, 'L'Avenç', ha passat a tenir un dur competidor, la nova revista 'Sàpiens', editada pel Grup Enciclopèdia Catalana.\nAquesta revista, que es troba ja als quioscos catalans, és mensual i tracta temes d'història del nostre país, així com de la resta del món però des d'una òptica catalana. La revista és de molta qualitat tant en la presentació com en el contingut, i té un cost de 2,95 euros.\nA més, com a regal i des d'aquest primer número s'adjunta a la revista una col·lecció amb els principals documents pertanyents a l'Arxiu Nacional i que estan a l'arxiu de la Guerra Civil a Salamanca (Espanya).\nLa revista disposa d'una versió electrònica, Sàpiens Digital, que ens dóna la possibilitat de consultar alguns dels temes de la revista en paper, a més de poder consultar paraules (que no entenm o de les quals volem saber-ne més) aparegudes a la publicació directament a l'Enciclopèdia en línia.\nJoanE 30 17\n18.10.2002 15.52 h \nL'acabo de llegir, i és força amena, fins hi tot per la gnet que no l'hi acaba "d'entrar" la hitòria. Recomano, doncs que la llegiu, coneixereu millor el nostre país. Però no deixem de banda l'Avenç, que porta molts anys infomar-nos.\nA més hem de donar suport a les publicacions en català, i més si son de qualitat.\nAnònim 18.10.2002 16.03 h \nHi estic d'acord. Quan vaig escriure l'article va ser després de ocmprar-la i em va semblar molt treballada i gens avorrida.\nSobre l'Avenç, és més per a gent amb moltes 'taules', per tant no crec que tinguin el mateix tipus de públic. Qui comprava abans l'Avenç el seguirà comprant. I qui no, a lo millor, i gràcies a 'Sàpiens' hi entra.\n19.10.2002 01.39 h \nM'he endut una grata sorpresa amb la versió digital, que et permet fent un doble clic a qualsevol paraula saber-ho tot amb l'enciclopèdia i altres coses... està curradeta vaja...\nfa 55 segons 8 respostes\n23.908 raconaires | 304 connectats (53 raconaires)


Marsoc | Democràcia Participativa, de la representació a la participació\nEsteve Artigues - 24 de Maig de 2016\nLes democràcies liberals es caracteritzen per tenir un ampli ventall de drets individuals amb contraposició a unes quotes de participació molt baixes i limitacions en les decisions col·lectives. Tot i així, a Espanya han sorgit en els darrers anys, en contrast a aquest model, nous models que aposten per una democràcia més relacional i no tan gerencial.\nPorreres és (o serà) un exemple d’això amb el camí que ha agafat amb el seu projecte de “Porreres Decideix”. Encara és aviat per xerrar-ne, però el fet és que ja està en procés de creació i compte amb representants de totes les formacions municipals.\nEl camí que emprèn Porreres no és innovador tot i no ser habitual a Mallorca, en tot cas no és res nou; a finals dels anys 80 a Porto Alegre (Brasil) ja es van dissenyar els primers pressupostos participatius, una de les eines més característica de participació ciutadana. Aquesta forma de participació es va estendre a altres llocs d’Amèrica llatina i d’allà a la resta del món. A l’Estat espanyol, on s’ha reproduït més aquesta eina (i la participació ciutadana en general) ha sigut a Catalunya.\nAl Principat podem trobar diversos exemples de participació ciutadana: pobles com Celrà, que inclou en el seu Reglament Orgànic Municipal tot un apartat dedicat a la participació ciutadana, on es detallen tots els drets de la ciutadania en matèria de participació i elaboren uns pressupostos participatius a través d’assemblees cada any, entre d’altres processos participatius.\nL’àmbit local és ideal per aplicar experiències participatives, ja que és l’àmbit més pròxim a la ciutadania i això facilita la interacció i el diàleg entre les institucions i els ciutadans. Aquestes experiències aporten, a part d’una major participació col·lectiva, una millora de la qualitat democràtica del govern local i una major transparència d’aquest, així com una major cohesió social al municipi.\nVilafranca té l’avantatge de ser un poble petit, i és en aquests on és fa més fàcil aplicar aquests tipus de projectes, ja que no impliquen una gran inversió de recursos. El que sí es necessita, però, és una gran implicació i esforç, en primer lloc per part de l’Ajuntament i en segon lloc per part de la pròpia ciutadania.\nQuines coses podríem canviar a Vilafranca si tinguéssim un pla de participació? Doncs, per començar, una major informació del que fa l’Ajuntament amb els nostres diners; també la possibilitat de poder intervenir en aquest aspecte per poder dir si ens agrada o no, i quines són realment les coses que ens fan falta al municipi. A més, ens donaria la possibilitat de participar en els pressupostos i expressar les nostres necessitats, exposant allò que realment fa falta al poble i on volem que s’inverteixin els diners. En definitiva, la possibilitat de què la nostra veu importi cada dia i no un cop cada quadre anys, així com la oportunitat de què el nostre poble sigui el poble que volem.\nRepresentació vilafranquera al campionat de Mallorca de bàsquet mini-femení 2015/16


Un llibre recull la vida i l’obra del compositor targarí Ramon Carnicer – Comarques de Ponent\nUn llibre recull la vida i l’obra del compositor targarí Ramon Carnicer\nLa Regidoria de Cultura de l’Ajuntament de Tàrrega va presentar, el 14 de març, el primer llibre editat sobre la vida i obra del músic targarí Ramon Carnicer i Batlle (Tàrrega 1789 – Madrid 1855), destacat compositor que entre altres mèrits dirigí el Teatro Real de Madrid i escrigué l’obertura per a l’estrena a Barcelona (1818) de l’òpera Il barbieri de Siviglia de Rossini. La publicació del llibre Ramon Carnicer. Actes de les Jornades d’Estudi. Tàrrega, 26 i 27 de novembre de 2005 s’emmarca dins la Col·lecció Natan (núm. 26), promoguda pel mateix consistori, i recull les actes que van articular les jornades sobre l’autor celebrades a Tàrrega l’any 2005, en motiu del 150è aniversari de l’autor. (+) La Regidoria de Cultura de l’Ajuntament de Tàrrega va presentar, el 14 de març, el primer llibre editat sobre la vida i obra del músic targarí Ramon Carnicer i Batlle (Tàrrega 1789 – Madrid 1855), destacat compositor que entre altres mèrits dirigí el Teatro Real de Madrid i escrigué l’obertura per a l’estrena a Barcelona (1818) de l’òpera Il barbieri de Siviglia de Rossini. La publicació del llibre Ramon Carnicer. Actes de les Jornades d’Estudi. Tàrrega, 26 i 27 de novembre de 2005 s’emmarca dins la Col·lecció Natan (núm. 26), promoguda pel mateix consistori, i recull les actes que van articular les jornades sobre l’autor celebrades a Tàrrega l’any 2005, en motiu del 150è aniversari de l’autor. En aquest congrés, musicòlegs d’arreu del país van coincidir a afirmar que Carnicer fou el millor músic espanyol de la primera meitat del segle XIX i que el seu llegat artístic encara no havia estat prou reconegut. Totes les ponències de la trobada es podran consultar ara en aquest llibre responent al compromís adquirit per l’ajuntament de difondre la figura de Carnicer i el seu repertori. Així, el volum es fa ressò de les diferents etapes creatives del compositor, els variats gèneres que conreà, la conservació actual del seu catàleg, a més d’aspectes de la seva trajectòria vital. El document es completa amb la transcripció d’algunes partitures i lletres d’òperes. Una figura per reivindicar Els ponents participants en el congrés de l’any 2005 van fer una crida a reivindicar l’obra de Ramon Carnicer i van posar de manifest que eren molts els estudiosos d’arreu del país que s’interessaven pel catàleg del targarí. Valgui com a exemple que el Centre de Documentació de la Societat General d’Autors i Editors (SGAE) va recuperar l’any passat l’òpera Cristóforo Colombo, una peça estrenada el 1829 amb música de Carnicer sobre un text italià de Felice Romani. Aquesta acció va comptar amb el suport de l’Institut Complutense de les Ciències de la Música, el director del qual, Emilio Casares, fou present a les jornades de Tàrrega. Casares assegurà llavors que el llegat de Carnicer és comparable al d’altres autors lírics de l’època com Rossini o Bellini i que va avançar-se a altres corrents musicals posteriors.


AGUA DE SOMIEDO, NOU PROVEÏDOR OFICIAL DE LA FCT – Federació Catalana de Tennis\nAGUA DE SOMIEDO, NOU PROVEÏDOR OFICIAL DE LA FCT\nPosted: 9 de febrer de 2022\nLa Federació Catalana de Tennis ha arribat a un acord amb “Agua de Somiedo”, amb el que la companyia es converteix amb l’Aigua Mineral Oficial de la Federació i la que facilitarem a tots els participants en els Campionats de Catalunya de tennis, tennis platja i touchtennis. L’acord s’emmarca dins el nou Pla de Sostenibilitat de la Federació; volem ser agents actius del canvi i treballar per un món més respectuós amb el planeta.\nUn dels principals objectius fundacionals de l’empresa Agua de Somiedo és envasar la seva aigua amb el mínim impacte amb el medi ambient, donat que consideren prioritària la sostenibilitat i no contribuir al problema generalitzat que suposa el plàstic. En aquest sentit, l’empresa neix amb envasos provinents en un 91% d’origen vegetal, reciclables i respectuosos amb el medi ambient. La petjada de carboni dels envasos, és zero.\nAmb aquesta aliança, la Federació Catalana de Tennis i Agua de Somiedo uneixen esforços i es sumen a l’Agenda 2030 pel Desenvolupament Sostenible de la ONU (Organització Nacions Unides), que marca 17 objectius per a transformar el món.\nA banda del seu compromís amb la sostenibilitat, Agua de Somiedo destaca per ser considerada una les tres aigües minerals més equilibrades del país, el que garanteix a tots i totes els tennistes gaudir d’una aigua Premium en qualitat i propietats.


Amics Archives - Hotels Lloret\nHotels per divertir-se amb els amics…\nL’hotel disposa de tot allò que necessiteu per passar unes vacances divertides amb la família a la Costa Brava. El complex, que consta de 4 hotels independents, està rodejat d’uns jardins frondosos i exòtics amb cascades. Si teniu ganes de…\nAquest complexe d’apartaments , situat a primera línia de platja de Lloret de Mar, compta amb un total de 20 apartaments repartits en 5 plantes. Els apartaments compten amb un saló-dormitori, un dormitori independent i un bany amb banyera. Part…\nEstabliment d’ambient acollidor situat al centre de Lloret. Podeu arribar a peu a la platja, al conegut casino i al centre esportiu. Les habitacions són espaioses i exteriors i disposen de terrassa. És un lloc ideal per gaudir d’uns dies…


"El documental" estrena "Cas escolar", sobre el cas d'una escola en una comunitat gitana de Perpinyà - TV3\n"Cas escolar", de Christophe Coello\nEls motius d'un alt nivell d'absentisme escolar\n24/03/2022 - 22.41\nSaint-Jacques és un antic barri de Perpinyà en què la majoria de la població són gitanos i gitanes d'origen català. El tant per cent d'aturats és molt elevat, s'acosta al 80%. La pobresa i la discriminació hi són presents, així com l'absentisme escolar. Hi ha nits en què els nens del barri juguen al carrer fins a la matinada.\nLa Miranda és una escola pública del barri. Molts dies l'aula està buida, només hi és la mestra, esperant els seus alumnes. Entre ells el Jonathan, de 9 anys, que moltes nits se'n va al llit cap a les 3 o les 4 de la matinada; l'Ezéquiel, a qui ningú desperta per anar a l'escola, o el Tony, l'únic nen del barri que ha arribat a l'institut en els últims deu anys.\n("Cas escolar", de Christophe Coello)\nL'escola podria ser un símbol de diversitat i ascens social, però s'ha convertit en un espai en què cristal·litzen les tensions: als pares els costa creure en la seva utilitat, els alumnes prefereixen quedar-se a casa i l'equip educatiu lluita contra aquest absentisme.\nA més, l'escola també s'ha convertit en un símbol d'exclusió, ja que no hi ha matriculat cap nen paio. I al voltant, hi ha una comunitat en què la llengua, la solidaritat, l'alegria de viure, les tradicions i la forma de vida gitana són els únics murs contra la misèria.\n"Cas escolar" dona veu als nens de Saint-Jacques, els seus pares, professors i qüestiona els motius dels alts nivell d'absentisme escolar.\nPodeu veure el tràiler de "Cas escolar" aquí.\nPremi del jurat i Premi del públic, Festival Visages et Images de la Méditerranée de Banyuls-sur-mer\nFestival International du Film d'Éducation d'Évreux\nMenció especial, Premis Unaforis aux rencontres Documentaires de Nancy\nFestival du Film d'Action Sociale de l'IRTS de Lorraine\nDirecció i guió : Christophe Coello\nProducció: Annie Gonzalez\nImatge: Ludovic Raynaud\n"Cas escolar" ("Cas d'école") és una producció de C-P Productions amb la participació de France Télévisions.


UOB Ensenyament: UOB reclama l'ajornament del decret de llengües\nUOB reclama l'ajornament del decret de llengües\nUnió Obrera Balear, sectorial d'Ensenyament, reclama a la Conselleria d'Educació que ajorni l'aprovació del Decret de llengües estrangeres fins que es disposi del model lingüístic, que ha d'elaborar el grup d'experts de la Universitat de les Illes Balears i la mesa tècnica.\nDes d'UOB consideram que la implantació d'un Decret que regularà la llengua amb que s'impartiran determinades matèries, sense haver aclarit abans quin és el model lingüístic necessari per garantir el coneixement de la llengua pròpia de les Balears, és passar l'arada davant el bou. Demanam, per tant, que s'esperi el dictamen de la comissió d'experts, anunciada per la directora general de Formació del Professorat, Maria Francisca Alorda, durant la mesa tècnica per al tractament del model lingüístic escolar de les Illes Balears del passat 10 de març.\nInformam també al respecte que UOB ha proposat el professor de la UIB Nicolau Dols per formar part de la comissió d'experts.\nMentre s'elabora el model lingüístic, instam que s'agilitzi el diagnòstic de la situació real del català a les aules, i que es posi en marxa el més aviat possible el pla de mesures urgents que s'ha d'acordar dins la mesa tècnica.\nAixí mateix, hem demanat a l'Administració un estudi estadístic dels permisos concedits als centres que han demanat, per al curs 15-16, la impartició en llengua estrangera de matèries que, segons el Decret de mínims, s'han de fer en català: Coneixement del medi natural, social i cultural a l'educació primària, i Ciències socials, Geografia i història i Ciències de la naturalesa a l'educació secundària, per tal de verificar que l'excepció no s'ha convertit en norma.\nFinalment manifestam la nostra preocupació per la intenció del departament d'Inspecció de contribuir per igual a potenciar l’ús i del català i el castellà, expressada a la directriu cinquena del Pla quadriennal 2015-2019, quan és evident que és la llengua pròpia de les Balears la que necessita ser potenciada per assolir un ús i coneixement equiparables als del castellà.\nPalma, a 6 d'abril de 2016\nDiari de Balears: El sindicat UOB reclama l'ajornament del Decret de Llengües\nAraBalears: Reclamen ajornar el decret de llengües fins a la resolució d'un comitè d'experts\nÚltima Hora: El Consell Escolar de Balears aprueba el informe sobre el decreto de lenguas extranjeras\nÚltima Hora 7.4.2016\nEtiquetes de comentaris: Català, Comunicats de premsa, Consell Escolar