Invasió de Iugoslàvia - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nAnimació que descriu les línies d'atac alemanyes\n6 a 17 d'abril de 1941\nDissolució del Regne de Romania\nCreació de règims titelles pro-Eix a la regió\nInici del Front de Iugoslàvia\nMilers de civils i soldats morts\n254.000-345.000 capturats pels alemanys, 30.000 capturats pels italians, 49 avions abatuts, 103 aviadors morts, 211 avions capturats, 3 destructors i 3 submarins capturats. Alemanya: 151 morts,\n60 avions abatuts i 70 aviadors morts o desapareguts\n3.324 morts o ferits\n10 avions abatuts\nLa Invasió de Iugoslàvia (nom en clau: Directiva 25), també coneguda com a Guerra d'Abril (hongarès:Travanjski rat; serbi: Aprilski rat; eslovè: aprilska vojna) va ser l'atac de l'Eix contra el Regne de Iugoslàvia el 6 d'abril de 1941, durant la Segona Guerra Mundial. La invasió va concloure amb la rendició incondicional del Reial Exèrcit Iugoslau el 17 d'abril, l'annexió i ocupació de la regió per l'Eix i la creació de l'Estat Independent de Croàcia (Nezavisna Država Hrvatska, o NDH).\n2 Les Reials Forces Armades Iugoslaves\n3.1 El bombardeig de Belgrad\n3.2 La batalla aèria\n3.3 L'avanç en 3 vies sobre Belgrad\n3.3.1 Primer Grup Panzer (12è Exèrcit)\n3.3.2 El XLI Panzerkorps (Força Independent)\n3.3.3 El XLVI Panzerkorps (Segon Exèrcit)\n3.4 La caiguda de Belgrad\n3.5 Les accions ofensives italianes i hongareses\n3.6 Ofensiva iugoslava a Albània\n3.7 Operacions navals\nA l'octubre de 1940, la Itàlia feixista havia envaït Grècia només per veure's obligada a recular fins a Albània. El dictador alemany Adolf Hitler va veure que calia anar a ajudar al seu aliat, el dictador italià Benito Mussolini. Hitler no només havia de netejar el prestigi de l'Eix, sinó que també per evitar que la Gran Bretanya pogués bombardejar els camps petroliers d'on l'Alemanya obtenia el seu petroli.\nDesprés d'acords mitjançant els quals Hongria, Romania i Bulgària van unir-se a l'Eix, Hitler pressionà a Iugoslàvia perquè s'unís al Pacte Tripartit. El Príncep Pau de Iugoslàvia va sucumbir a aquesta pressió el 25 de març de 1941; però aquest moviment va ser profundament impopular entre els civils i militars serbis contraris a l'Eix. Dos dies després tingué lloc un cop d'estat portat a terme per oficials serbis, i el Regent va ser substituït al tron pel rei Pere II.\nDesprés d'assabentar-se de les notícies del cop a Iugoslàvia, Hitler va reunir a Berlín el mateix dia als seus consellers militars. Hitler estava tan aïrat que estava decidit "a destruir Iugoslàvia militarment i com a nació sense esperar a possibles declaracions de lleialtat del nou govern", malgrat que els nous governants iugoslaus estaven aparentment preparats a mantenir a Iugoslàvia al Pacte Tripartit.\nLes Reials Forces Armades Iugoslaves[modifica]\nOficials iugoslaus captius abans de ser deportats a Alemanya.\nTanc FT-17 iugoslau destruït.\nFormat després de la I Guerra Mundial, el Reial Exèrcit Iugoslau estava enormement equipat amb armament i material d'aquella època, tot i que s'havia començat a modernitzar-se amb vehicles i equipament txecoslovacs. De les 4.000 peces d'artilleria, moltes eren velles i tirades a cavall, però unes 1.700 eren relativament modernes, incloent-hi 812 canons antitanc de 37mm i de 47mm. També tenien uns 2.300 morters, incloent-hi 1.600 peces de 81mm, així com 24 peces de 220mm i de 305mm. Dels 940 canons antiaeris, 360 eren models txecs i italians de 15 i de 20mm. Totes aquestes armes eren importades de diverses fonts, la qual cosa implicava que diversos models sovint estaven mancats de les reparacions adequades i de les instal·lacions de manteniment.\nLes úniques unitats mecanitzades eren 6 batallons d'infanteria motoritzada a les 3 divisions de cavalleria, 6 regiments d'artilleria motoritzada, dos batallons de blindats equipats amb 110 tancs, un dels quals tenia models Renault FT-17s de la I Guerra Mundial i 54 moderns Renault R35, a més d'una companyia independent equipada amb 8 destructors de tancs SI-D txecs. Hi havia un centenar de camions dedicats a propòsits militars que havien estat importats des dels Estats Units durant els mesos immediatament anteriors de la invasió.\nTotalment mobilitzat, el Reial Exèrcit Iugoslau podia reunir fins a 28 divisions d'infanteria, 3 divisions de cavalleria i 35 regiments independents. A finals de 1939 es formà una unitat independent paracaigudista, de mida d'una companyia, però encara no estava preparada pel combat. Dels regiments independents, 16 estaven destinats a les fortificacions de frontera i 19 estaven organitzats com a regiments combinats, o odred, al voltant d'una brigada reforçada. Cada Odred tenia entre un a tres regiments d'infanteria, i un a tres batallons d'artilleria, amb tres organitzats com a unitats alpines. L'atac alemany, això no obstant, els agafà amb l'exèrcit encara mobilitzant-se, i només 11 divisions estaven situades a les seves posicions defensives pre-establertes a l'inici de la invasió. Les unitats estaven a entre un 70 i un 90% de la seva força, i la mobilització no estava completa. Les forces del Reial Exèrcit Iugoslau sumaven prop d'1.200.000 homes.\nEl Reial Exèrcit Iugoslau estava organitzat en 3 grups d'exèrcits i en tropes de defensa costanera. El 3r Grup d'Exèrcits era el més fort, amb el 3r Grup Territorial i els Exèrcits 3r, 5è i 6è defensant les fronteres amb Romania, Bulgària i Albània. El 2n Grup d'Exèrcit, que format pels exèrcits 1r i 2n defensaven les regions entre les Portes de Ferro i el riu Drava. El 1r Grup d'Exèrcits, format pels Exèrcits 4t i 7è, format principalment per tropes croates i eslovenes defensant les fronteres italianes, alemanyes i hongareses.\nLa força real de cada exèrcit era poc més que la d'un cos, amb el 3r Grup d'Exèrcits format pel 3r Exèrcit, compost per 4 divisions d'infanteria i un odred de cavalleria; el 3r Exèrcit Territorial, amb 3 divisions d'infanteria i un regiment independent d'artilleria motoritzada; el 5è Exèrcit, amb 4 divisions d'infanteria, una de cavalleria, 2 odreds i un regiment independent d'artilleria motoritzada; i el 6è Exèrcit, amb 3 divisions d'infanteria, 2 brigades de Guàrdies Reials (odred) i 3 odreds d'infanteria. El 2n Grup d'Exèrcits tenia el 1r Exèrcit, amb una divisió d'infanteria i una de cavalleria, 3 odreds 6 regiments de defensa fronterera; el 2n Exèrcit tenia 3 divisions d'infanteria i un regiment de defensa fronterera. Finalment, el 1r Grup d'Exèrcits consistia en el 4t Exèrcit amb tres divisions d'infanteria i un odred, mentre que el 7è Exèrcit tenia 2 divisions d'infanteria, una de cavalleria, 3 odreds de muntanya, 2 odreds d'infanteria i 9 regiments de defensa fronterera. La Reserva estratègica del Comandament Suprem a Bòsnia comprenia 4 divisions d'infanteria, 4 regiments independents d'infanteria, un batalló de tancs, 2 batallons d'enginyers motoritzats, 2 regiments motoritzats d'artilleria pesant, 15 batallons d'artilleria independent i 2 batallons independents d'artilleria antiaèria. La Força de Defensa Costanera, situada a la costa adriàtica davant Zadar estava comprès per una divisió d'infanteria i 2 odreds, a més de brigades fortificades i unitats antiàeries a Šibenik i Kotor.\nA l'albada de la invasió, només hi havia roba i calçat per a dos terços dels efectius de les tropes potencials del front i només parcialment per a altres tropes; altres subministraments essencials només eren disponibles per a un terç de les tropes de front; només hi havia subministraments mèdics i sanitaris per a unes poques setmanes, i els subministraments de menjar només durarien dos mesos. En qualsevol cas no hi havia possibilitats de reabastiment.\nA més dels problemes d'un equipament inadequat i d'una mobilització incompleta, l'Exèrcit Iugoslau va patir molt a causa de la desconfiança serbo-croata a la política iugoslava. La resistència iugoslava a la invasió es va col·lapsar de cop. El motiu principal era que cap dels grups nacionals subordinats, eslovens i croates, estaven preparats per lluitar en defensa d'una Iugoslàvia sèrbia. L'única oposició efectiva a la invasió va ser duta a terme per les unitats sèrbies a les fronteres de la mateixa Sèrbia. En la seva pitjor expressió, les defenses iugoslaves no estaven compromeses el 10 d'abril de 1941, quan diverses de les unitats croates dels Exèrcits 4t i 7è es van amotinar, i el nou govern croata aplaudí l'entrada dels alemanys a Zagreb aquell mateix dia. L'Estat Major General Serbi estava unit en la qüestió de Iugoslàvia com la "Gran Sèrbia", comandat, d'una manera o d'una altra, per Sèrbia. A l'albada de la invasió, dels 165 generals que hi havia al servei actiu iugoslau, només 4 no eren serbis.\nLa Reial Força Aèria Iugoslava tenia uns 450 avions, d'origen iugoslau (principalment l'IK-3), alemany, italià, francès i britànic; del qual la meitat eren moderns. Organitzats en 22 esquadrons de bombarders i 19 esquadrons de caces, els principals avions que estaven en ús incloïen 73 Messerschmitt Me-109 E, 38 Hawker Hurricane I (amb alguns més construïts més sota llicència a Iugoslàvia, 13 Hawker Fury II, 8 Ikarus IK-2 i 6 caces Rogozarski IK3; i 63 bombarders Dornier Do 17 K (incloent 40 construïts per llicència), 60 Bristol Blenheim I (incloent 40 construïts sota llicència) i 40 Savoia Marchetti SM-79 K. L'Aviació Naval estava formada per 8 esquadrons equipat, entre altres tipus auxiliars, 20 Dornier Do 22 K i 50 hidroavions Rogozarski SIM XIVH.\nEls avions de la línia aèria iugoslava Aeroput, formada principalment per 6 Lockheed Model 10 Electras, 3 Spartan Cruisers i un de Havilland Dragon van ser mobilitzats per proveir serveis de transport a la Força Aèria.\nLa Reial Marina Iugoslava estava equipat amb un antic creuer lleuger alemany (que només servia per a propòsits d'entrenament), una gran flotilla de destructors moderns de disseny britànic, 3 destructors moderns de disseny francès (2 construïts a Iugoslàvia a més d'un altre encara en construcció), 4 submarins moderns (un de disseny francès i 2 de britànic) i 10 llanxes torpedineres modernes. Entre els vaixells antics hi havia 6 llanxes torpedineres mitjanes provinents d'Àustria, 6 minadors i 4 monitors blindats fluvials.\nMapa de l'atac de l'Eix\nIniciant-se el 6 d'abril de 1941, els exèrcits de l'Eix van envair Iugoslàvia des de tots els costats, mentre que la Luftwaffe bombardejava Belgrad. Els exèrcits alemanys van ser els primers a travessar la frontera amb els exèrcits hongaresos i italians els seguien uns pocs dies després. El Tsar Boris III evità enviar-hi tropes búlgares a la invasió, al·legant que les seves tropes guardaven el 12. Armee alemany contra Turquia. De manera semblant, si bé Romania era una àrea de reunió de les tropes alemanyes, les tropes romaneses tampoc no van participar en la invasió.\nEl bombardeig de Belgrad[modifica]\nArticle principal: Bombardeig de Belgrad a la II Guerra Mundial\nPer a la campanya dels Balcans es destinà la Luftflotte 4, formada per 7 Kampfgruppen (formacions de combat).\nHitler, enfurismat amb el desafiament iugoslau, ordenà que es portés a terme l'Operació Càstig (Unternehmen Strafgericht): a les 7 del matí del 6 d'abril, la Luftwaffe inicià l'assalt sobre Iugoslàvia mitjançant un bombardeig de saturació sobre la capital. Volant des de bases a Àustria i Romania 300 avions, dels quals una quarta part eren Junkers Ju 87 Stukas, protegits per una potent escorta de caces començaren l'atac. Els bombarders en picat havien de silenciar les defenses antiaèries iugoslaves, mentre que els bombarders mitjans (principalment Dornier Do 17 i Junkers Ju 88) atacaven la ciutat. L'atac inicial va ser portat a terme en intervals de quinze minuts en 3 onades diferents, cadascuna de les quals s'estengué durant 20 minuts. Així doncs, Belgrad va ser subjecte a una pluja de bombes de gairebé una hora i mitja. Els bombarders alemanys dirigiren el seu esforç principal contra el centre de la ciutat, on estaven situats els principals edificis governamentals. El Kampfgruppen de bombarders mitjans prosseguiren el seu atac sobre la ciutat durant diversos dies més, mentre les onades de Stuka (les Stukageschwaders) van dirigir-se ben aviat contra els camps d'aviació iugoslaus.\nQuan finalitzà l'atac, uns 4.000 habitants jeien morts sota les runes. Això havia destruït virtualment tots els mitjans de comunicació entre l'alt comandament iugoslau i les tropes al camp. Tot i això, la majoria dels membres de l'estat major general van aconseguir fugir als afores de la ciutat.\nDesprés d'haver destruït el centre de decisió enemic, la Luftwaffe va poder dirigir el seu màxim esforç contra els objectius militars, com els camps d'aviació, les rutes de comunicació i les concentracions de tropes, donant suport proper a les operacions del Heer.\nLa Força Aèria Iugoslava va situar sobre Belgrad els interceptors de 6 esquadrons del 32è i del 51è Grups de Caces per atacar cadascuna de les onades de bombarders. Els caces Messerschmitt 109E, els Hawker Hurricanes I i els Rogozarski IK-3 van reclamar 20 victòries entre els bombarders i els seus escortes el 6 d'abril, a més d'una dotzena més l'endemà. La defensa desesperada portada a terme per la Força Aèria Iugoslava va costar 20 caces abatuts i 15 danyats.\nLa batalla aèria[modifica]\nDesprés del Cop de Belgrad del 25 de març, les forces armades iugoslaves van ser posades en alerta, tot i que no van ser completament mobilitzades per por de no provocar a Hitler. L'alt comandament de la Reial Força Aèria Iugoslava (JKRV) decidí dispersar les seves forces des de les seves bases principals a un sistema de 50 camps d'aviació auxiliars que havien estat preparats anteriorment. Tot i això, diversos d'aquests camps d'aviació no disposaven de comoditats, i tenien un inadequat drenatge que feia que només poguessin enlairar-se els avions més lleugers en les adverses condicions meteorològiques que va haver a l'abril de 1941.\nMalgrat disposar d'uns avions millors als dels països anteriorment ocupats per Alemanya, com Txecoslovàquia o Polònia, la JKRV simplement no podia fer front a la superioritat de la Luftwaffe ni o de la Regia Aeronautica en termes de xifres, desplegament tàctic o experiència de combat. Per tant, els combats del dia 11 van destruir la JKRV.\nLes forces de bombarders i marítima van atacar objectius a Itàlia, Àustria, Hongria, Romania, Bulgària, Albània i Grècia, a més d'atacar les tropes alemanyes, italianes i hongareses. Mentrestant, la eskadrilla de caces causava no poques baixes als escortats bombarders de la Luftwaffe en els seus atacs sobre Sèrbia (principalment sobre Belgrad), així com els de la Regia Aeronautica sobre Dalmàcia, Bòsnia, Hercegovina i Montenegro. A més, la JKRV donà suport directe a les ofegades tropes iugoslaves atacant les columnes mecanitzades a Croàcia, Bòsnia i Sèrbia (a vegades enlairant-se i atacant les tropes que ja estaven atacant la mateixa base, mentre que aquesta era evacuada).\nAixí doncs és obvi que, després d'una combinació de les pèrdues en combat aeri, la destrucció ocasionada pels atacs enemics contra les bases i que aquestes anaven sent conquerides pels invasors, després la JKRV deixés pràcticament d'existit. S'ha de fer notar que, entre el 6 i el 17 d'abril, la JKRV va rebre 8 Hawker Hurricane Is, 6 Dornier Do-17Ks, 4 Bristol Blenheim Is, 2 Ikarus IK 2s, 1 Rogozarski IK-3 i 1 Messerschmitt Bf 109 de la indústria aeronàutica local i dels tallers.\nEl 6 d'abril, els bombarders en picat i els caces d'atac aire-terra de la Luftwaffe van destruir 26 dels Dorniers iugoslaus durant l'assalt inicial contra els seus aeròdroms, però la resta d'avions encara va poder llançar múltiples atacs contra les columnes mecanitzades alemanyes i contra els aeròdroms búlgars. Al final de la campanya les pèrdues totals iugoslaves eren 4 avions destruïts en combat aeri i 45 a terra. Entre el 14 i el 15 d'abril, els 7 Do 17K van volar a l'aeròdrom de Nikšić (Montenegro) i van participar en l'evacuació del Rei Petar II i els membres del govern iugoslau a Grècia. Durant aquesta operació, les reserves d'or iugoslaves també van ser transportades a Grècia per 7 Do 17, així com pels Savoia Marchetti SM-79Ks i els Aeroput Lockheed Model 10 Electras, però després de completar la seva missió, cinc dels Do 17K van ser destruïts a terra quan els avions italians van atacar l'aeròdrom de Paramitia. Només dos Do 17Ks van aconseguir escapar a la destrucció a Grècia per unir-se posteriorment a la RAF britànica a Egipte.\nEl 15 d'abril a les 16:00, el comandant en cap de la Luftflotte 4, Generaloberst Alexander Löhr va rebre ordres de Hermann Göring per donar per finalitzada l'ofensiva aèria i traslladar el gruix de la força de bombarders en picat per donar suport a la campanya de Grècia.\nAl final de la campanya fins a 18 avions (2 Dornier Do 17K, 4 Savoia Marchetti SM-79K, 3 Aeroput Lockheed Model 10 Electras, 8 Dornier Do-22K i 1 Rogozarski SIM-XIV-H) van aconseguir fugir fins a les bases aliades a Egipte.\nL'avanç en 3 vies sobre Belgrad[modifica]\nTres forces terrestres separades van convergir sobre Belgrad des de direccions diferents. Van ser llançades com segueix:\nPrimer Grup Panzer (12è Exèrcit)[modifica]\nPanzer IV de l'Onzena Divisió Panzer avançant cap a Iugoslàvia des de Bulgària com a part del Dotzè Exèrcit Alemany.\nA primera hora del matí del 8 d'abril, el Primer Grup Panzer del 12. Armee començà a avançar des de la seva àrea de reunió al nord-oest de Sofia. Travessant la frontera des de Pirot, el XIV Panzerkoprs, amb l'11a Divisió Panzer com a punta de llança, seguida per la 5a Divisió Panzer, la 294a divisió d'infanteria i la 4.Gebirgs-Division van avançar cap a Niš. Els alts comandaments britànics, iugoslaus i grecs intentaven usar Niš com a punt d'enllaç en els seus intents per fer fracassar l'avanç alemany als Balcans, i per aquest motiu la localitat era important. El Comandament Suprem Iugoslau va llançar les seves reserves, inclosa la 2a Divisió de Cavalleria, però van ser assatjades per la Luftwaffe durant el seu trasllat cap al front.\nMalgrat el mal temps, els nombrosos embussos a les carreteres, i malgrat la resistència decidida del 5è Exèrcit iugoslau (així com els atacs de la JKRV, l'11a divisió Panzer, que comptava amb el suport sòlid de la Luftwaffe i les tropes d'artilleria, aconseguí guanyar terreny ràpidament i trencà les línies enemigues el primer dia de l'atac. El comandant del 3r Grup d'Exèrcits iugoslau, General Milan Nedić va quedar molt sorprès per aquests èxits inicials alemanys i ordenà que les seves tropes es retiressin fins a Morava. Aquesta maniobra no va poder-se executar a temps, car el 9 d'abril els tancs d'avançada alemanys van entrar a Niš i van continuar cap a Belgrad. A partir de Niš el terreny era més favorable i les columnes blindades podien seguir la vall de Morava durant tot el seu trajecte fins a la capital iugoslava.\nAl sud de Paraćin i al sud-oest de Kragujevac, les unitats del 5è Exèrcit iugoslau van provar d'aturar l'onada d'avanç, però van ser ràpidament deixades de costat després de combats ferotges. En aquest únic encontre els alemanys van fer més de 5.000 presoners.\nMentrestant, la 5a Divisió Panzer va quedar temporalment aturada a les pèssimes carreteres prop de Pirot. Després que la divisió es tornés a posar en marxa, tombà cap al sud just després de Niš i aïllés les forces enemigues als voltants de Leskovac. Quan ja semblava aparent que el front de Niš estava a punt de col·lapsar-se la 5a divisió Panzer passà de dependre del 12è Exèrcit i s'uní al XL Panzerkorps per combatre a Grècia.\nEl 10 d'abril el XIV Panzerkorps avançava per la vall de Morava perseguint les unitats enemigues cap a la capital. L'endemà, les puntes de llança alemanyes van llançar-se de cop cap a l'ala sud del 6è Exèrcit iugoslau en retirada, superant-lo durant les primeres hores del dia 12. al vespre, els tancs del 1r Grup Panzer es van aturar a menys de 20 km al sud-est de Belgrad. Els dos exèrcits iugoslaus estaven en tal estat de confusió que ja no podien realitzar cap mena de temptativa per tal d'alentir l'amenaça alemanya o de tallar les seves línies de comunicació, tot i que s'estenien a través de 200 km des del punt des d'on havien penetrat al territori iugoslau.\nEl XLI Panzerkorps (Força Independent)[modifica]\nProgramat per coincidir amb l'amenaça blindada del XIV Panzerkorps des del sud-est, el XLI Panzerkorps va penetrar des de la part meridional del Banat dirigint-se cap a la capital iugoslava. Aquest atac tenia com a punta de llança al regiment d'infanteria Großdeutschland, seguit de prop per la 2a Divisió SS Das Reich. Després de travessar la frontera a nord del Vršac, els elements d'avançada van entrar a Pančevo l'11 d'abril. Després d'haver avançat fins a situar-se a 70 km al nord de Belgrad, el XLI Panzerkorps es trobà amb una resistència aïllada, podent-se dirigir directament l'endemà cap a la capital enemiga.\nEl XLVI Panzerkorps (Segon Exèrcit)[modifica]\nQuan la Luftwaffe llançà els seus atacs el 6 d'abril, el 2n Exèrcit alemany tot just començava a reunir les seves tropes atacants a la frontera septentrional iugoslava per llançar-se a l'atac el dia 10. En un esforç per millorar les seves línies de sortida, algunes unitats del II Armee van prendre avantatges llançant atacs limitats contra petits objectius a la frontera. Els comandants de les tropes havien de mantenir les seves forces intactes davant la possibilitat d'haver de combatre prematurament, la qual cosa hagués limitat la llibertat d'acció de l'exèrcit i hagués dificultat la conducció de les operacions.\nL'Alt Comandament de l'Exèrcit estava determinat a conquerir intactes els principals ponts de la zona del XLVI Panzerkorps. Així doncs, l'1 d'abril elements del cos van rebre l'ordre de capturar el pont de Bares i el pont ferroviari a 15 km al nord-est de Koprivoica. A primera hora del vespre del 6 d'abril, la manca de resistència enemiga i la situació general semblava indicar que els iugoslaus no podrien oferir una resistència continguda a la frontera, i el XLVI Panzerkorps va rebre l'ordre que establís caps de pont al Mura i al Drava a Mursko Središće, Letenye, Zakany i Barcs. Els escassos atacs portats a terme pel Cos van ser suficient per desanimar als iugoslaus. A més, hi havia un alt nombre d'unitats croates al 4t Exèrcit iugoslau responsables de defensar aquella zona, arribant a amotinar-se en diversos punts del sortint de Drava, rebutjant resistir-se als alemanys, considerant-los com els seus alliberadors de l'opressió sèrbia.\nQuan les forces alemanyes van travessar el pont sobre el Drava a Bares el matí del 10 d'abril i superà els caps de pont prèviament establerts, la desintegració de les forces iugoslaves ja havia assolit avançada etapa. Amb el suport de la Luftwaffe, la 8a Divisió Panzer, seguida per la 16a motoritzada, llançà l'amenaça del XLVI Panzerkorps cap a Belgrad avançant cap al sud-est entre els rius Drava i Sava. El vespre del 10 d'abril, grups d'avançada de la 8a Panzer, després d'haver avançat virtualment sense cap resistència, van arribar fins a Slating malgrat les pobres carreteres i el mal temps. Les bosses enemigues van ser eliminades, i la divisió avançà cap a la capital per Osijek, encara que les carreteres eren encara pitjors. La situació desesperada de l'enemic es va fer palesa en la crida que va fer el general Dušan Simović a les seves tropes:\nTotes les tropes han d'enfrontar-se a l'enemic allà on es trobin i amb els mitjans de què disposin. No esperin ordres directes dels seus superiors, sinó que han d'actuar mitjançant el seu propi judici, iniciativa i consciència.\nL'11 d'abril, la 8a Panzer va arribar a Osijek, mentre que la 16a superava Našice. Les nombroses demolicions de ponts i les males carreteres van retardar el progrés d'ambdues divisions, la missió de les quals era atacar la rereguarda de les tropes iugoslaves que feien front al XIV Panzerkorps i establir de ben aviat contacte amb el Primer Grup Panzer.\nA les 02:30 del 12 d'abril, la 8a Panzer penetrà a Mitrovica després que dos ponts vitals sobre el Sava haguessin estat capturats intactes. La divisió continuà la seva amenaça amb el cos principal avançant cap a Lazarevac, a uns 32 km al sud de Belgrad, que havia estat designada punt d'enllaç amb el Primer Grup Panzer.\nAl matí del 12 d'abril, el XLVI Panzerkorps va rebre noves ordres. Així doncs, només alguns elements de la 8a Divisió Panzer havia de continuar cap a l'est per conquerir i assegurar el pont del Sava prop dels afores occidentals de Belgrad. A les 18:30, el cos principal de la divisió tombà cap al sud-est i es desplaçà cap a Valjevo per establir contacte amb l'ala esquerra del Primer Grup Panzer al sud-oest de Belgrad. De manera simultània, la 16 divisió d'infanteria motoritzada, que havia estat avançant darrere de la 8a Panzer, tombà cap al sud, travessà el Sava i avançà cap a Zvornik. Així doncs, totes dues divisions van ser apartades del seu objectiu original, Belgrad, per tal de participar en la conquesta de Sarajevo.\nMentrestant, tant el 2. Armee com l'Alt Comandament de l'Exèrcit esperaven notícies sobre la caiguda de Belgrad. Dels tres grups blindats convergents, el XLI Panzerkorps va ser el darrer en informar que estava a prop de la capital, havent arribat fins a Pancevo, a la riba oest del Danubi a només 16 km a l'est de la ciutat. Al sud de Belgrad la resistència s'obstinà, mentre que l'11a Divisió Panzer, punta de llança del 1r Grup Panzer, s'apropava a la capital.\nLa caiguda de Belgrad[modifica]\nDes que tres forces atacants separades convergien simultàniament sobre Belgrad, l'Alt Comandament de l'Exèrcit no podia decidir quina força seria la primera a arribar a la capital. Cap a primera hora del vespre, el SS-Obersturmführer Klingenberg de la unitat motoritzada de reconeixement de la 2a Divisió SS Das Reich, descobrint que tots els ponts sobre el Danubi havien estat destruïts, va travessar el riu amb una patrulla de 10 soldats les SS en una llanxa pneumàtica. La patrulla va entrar a la ciutat sense ser molestada. Adonant-se de les poques defenses que hi havia a la ciutat en aquells moments, decidí jugar-se un farol i trucà al batlle dient-li que el seu escamot només era una avançada d'una gran força d'assalt alemanya i, que o bé la ciutat es rendia a ell immediatament, ordenaria per ràdio que es llancés un atac aeri de gran intensitat. L'alcalde no sabia que Klingenerg no tenia mitjans per comunicar-se amb el gruix dels alemanys; i a les 17:00 la bandera de l'esvàstica onejava a la legació alemanya. Dues hores després, el batlle de Belgrad lliurà oficialment la ciutat a Klingenerg, qui anava acompanyat per representants del Ministeri d'Afers Exteriors alemanys. Per aquesta acció, Klingenerg rebria la Creu de Cavaller de la Creu de Ferro\nAl Quarter General del 2. Armee no havien rebut cap missatge de la 8a Divisió Panzer en les darreres 24 hores, quan informà que s'apropaven als afores occidentals de Belgrad. Finalment, a les 11:52 del 13 d'abril, l'oficial d'operacions de la divisió envià el següent missatge:\nDurant la nit la 8a Divisió Panzer ha penetrat a Belgrad, ha ocupat el centre de la ciutat i ha hissat la bandera de l'Esvàstica.\nPerò com que les comunicacions entre el 2. Armee i el Primer Grup Panzer havien estat millors, poc abans del missatge de la 8a Divisió havien rebut aquest altre:\nEl Grup Panzer von Kleist ha capturat Belgrad des del sud. Patrulles del regiment d'infanteria motoritzada Groβ Deutschland han entrat a la ciutat pel nord. Amb el General von Kleist al capdavant, l'11a Divisió Panzer ha penetrat a la ciutat des de les 06:32\nAixí doncs, la cursa per Belgrad havia acabat amb les tres forces arribant al seu objectiu gairebé simultàniament. Amb la caiguda de la ciutat, el Primer Grup Panzer va ser traspassat del 12è al 2n Exèrcit, mentre que el XLVI Panzerkorps va ser situat sota el comandament directe del grup panzer per a la fase següent de l'operació (la persecució i la destrucció final de les restes de l'exèrcit iugoslau).\nLes accions ofensives italianes i hongareses[modifica]\nBersaglieri italians durant la invasió.\nEl Segon Exèrcit italià travessà la frontera poc després que els alemanys. El 2n Exèrcit s'enfrontà al Setè Exèrcit iugoslau. Els italians van haver d'encarar una resistència limitada i van ocupar zones d'Eslovènia, Croàcia i de la costa de Dalmàcia. A més del 2n Exèrcit, Itàlia tenia quatre divisions del Novè Exèrcit a la frontera entre Albània i Iugoslàvia. Aquestes unitats defensaven una ofensiva iugoslava en aquell front.\nEl 12 d'abril, el Tercer Exèrcit hongarès travessà la frontera amb una brigada de cavalleria, dues motoritzades i sis d'infanteria. El Tercer Exèrcit s'enfrontà al Primer Exèrcit iugoslau. Quan els hongaresos van travessar la frontera, els alemanys ja portaven una setmana combatent amb els iugoslaus. Per tant, els iugoslaus gairebé no els van oferir resistència, excepte les unitats de les fortificacions frontereres, que van resistir l'avanç hongarès algun temps i els van causar unes 350 baixes. Les unitats del Tercer Exèrcit hongarès van avançar en una zona triangular compresa entre els rius Danubi i Drava, ocupant la regió de Bačka a Vojvodina, que tenia una majoria relativa hongaresa. Les forces hongareses només ocuparen zones que havien format part d'Hongria abans del Tractat de Trianon. Mostrant el seu desacord amb les operacions hongareses, el primer ministre Pál Teleki se suïcidà.\nOfensiva iugoslava a Albània[modifica]\nD'acord amb el pla de guerra del Reial Exèrcit Iugoslau, R-41, es formulà una estratègia que, si s'havia d'encarar un atac massiu de l'Eix, es portaria a terme una retirada en tots els fronts excepte al sud. Allà, el Tercer Exèrcit Iugoslau, en cooperació amb l'exèrcit grec, es llançaria una ofensiva contra les forces italianes a Albània. Aquesta acció seria per assegurar espai per permetre la retirada del cos principal de l'exèrcit iugoslau cap al sud. Això seria a través del territori albanès per tal d'arribar a Grècia i a les forces aliades allà destinades. L'estratègia es basava en la premissa que, l'exèrcit iugoslau podria, juntament amb els exèrcits grec i britànic, una nova versió del Front de Salònica de la I Guerra Mundial.\nEl 3r Exèrcit iugoslau, del 3r Grup d'Exèrcits, estava encarregat en portar a terme les operacions ofensives contra l'exèrcit italià del nord d'Albània. Per aquest propòsit, el 3r Exèrcit havia concentrat 4 divisions d'infanteria (la 15a "Zetska", la 13a "Hercegovacka", la 31a "Kosovska" i la 25a "Vardarska") i l'odred de cavalleria "Komski" a Kosovo i a Montenegro.\nLa reserva estratègica del 3r Grup d'Exèrcits, la 22a divisió d'infanteria "Ibarska" va ser situada a Uroševac, a la regió del Kosovo. A més, la 12a divisió d'infanteria "Jadranska" va portar a terme operacions ofensives contra l'enclavament italià de Zara, a la costa de Dalmàcia.\nEls primers elements del 3r Exèrcit van llançar les seves operacions ofensives al nord d'Albània el 7 d'abril de 1941, amb l'odred Komski cobrint les muntanyes Gusinje-Prokletije i avançant cap al poble de Raja-Puka. La divisió Kosovska travessà la frontera a la zona de Prizren i avançà cap a la vall del riu Din. La divisió Vardarska va tenir diversos èxits locals a Debar, mentre que la resta d'unitats de l'exèrcit encara s'estaven reunint.\nL'endemà, la divisió Zetska avançà per la carretera Podgorica-Shkodër. L'odred de cavalleria Komski va travessar les perilloses muntanyes de Prokletije i van arribar al poble de Koljegcava, a la vall del riu Valjbone. Al sud, la divisió Kosovska va superar les defenses italianes a la vall del Drin, però a causa de la caiguda de Skopje davant els atacs alemanys, la divisió Vardarska va haver d'aturar les seves operacions a Albània.\nEl 9 d'abril no va haver pràcticament cap progrés pels iugoslaus, a causa que si bé la divisió Zetska continuà avançant cap a Shkodër i l'odred Komski arribà al Drin, la divisió Kosovska ha haver d'aturar les seves activitats de combat al front albanès per l'aparició de tropes alemanyes a Prizren.\nEl 10 d'abril, la divisió Zetska encara lluitava dirigint-se cap a Shkodër i havia avançat fins a 50 km en alguns llocs. Aquests avanços havien tingut el suport del 66è i 88è Grups de Bombarders de la Reial Força Aèria Iugoslava, que van atacar els aeròdroms i les concentracions de tropes italianes a Shkodër, així com al port de Durrës.\nL'odred Komski i la columna dreta de la divisió Kosovska van avançar per la riba dreta del riu Drin cap a Shkodër per tal d'enllaçar amb la divisió Zetska, però les columnes central i esquerra de la divisió van haver d'establir un perímetre defensiu per sostenir la pressió cada cop major de les tropes alemanyes.\nEntre l'11 i el 13 d'abril, amb les tropes alemanyes i italianes avançant cap a les seves zones de rereguarda, la divisió Zetska va veure's obligada a retirar-se cap al riu Pronisat per la 131a divisió cuirassada Centauro, on restà fins al final de la campanya el 16 d'abril. La divisió Centauro llavors avançà fins a la base naval iugoslava de Kotor, a Montenegro.\nQuan Alemanya i Itàlia van atacar Iugoslàvia el 6 d'abril de 1941, la Reial Marina Iugoslava disposava de 3 destructors, 2 submarins i 10 llanxes com a unitats més efectives de la flota. Un altre destructor, el[Cal aclariment] estava al dic sec en el moment de la invasió, i els seus canons antiaeris estaven destinats a la defensa de la flota de la base de Kotor. La resta de la flota només era útil per a missions de defensa costanera, escorta local i tasques de patrulla.\nKotor era molt propera a la frontera albanesa i al front italo-grec, però Zada, un enclavament italià, estava situat al nord-oest de la costa, i per prevenir que s'establís allà un cap de pont, el destructor Beograd, 4 de les velles llanxes torpedineres i 8 llanxes van ser destinades a Šibenik, a 80 km al sud de Zara, en preparació per a un atac. L'atac estava coordinat amb la 12a divisió d'infanteria "Jadranska" i dos odreds del Reial Exèrcit Iugoslau atacant des de la zona de Benkovac, amb el suport d'atacs aeris del 81è Grup de Bombarders de la Reial Força Aèria Iugoslava. Les tropes iugoslaves van llançar el seu atac el 9 d'abril, però el 13 les tropes italianes van contraatacar i l'endemà havien arribat a Benkovac. La vessant naval per a aquest atac va trontollar quan el destructor "Beograd" va ser danyat quasi accidentalment per les aeronaus italianes prop de Sibenik quan el seu motor d'estribord va quedar fora d'acció, després del qual va anar com va poder fins a Kotor, escortat per la resta de la força, per a la seva reparació.\nLa patrulla marítima d'hidroavions realitzà missions de reconeixement i d'atac durant la campanya, a més d'oferir cobertura aèria per a les missions de minat a Zara. Entre els seus èxits estan un petroler italià malmès prop de Bari, atacs contra el port albanès de Durrës, així com atacs contra els combois de subministrament cap a Albània. El 9 d'abril, un hidroavió Dornier Do 22K va atacar un comboi italià de 12 vapors amb una escorta de 8 destructors que travessava l'Adriàtic durant el dia, atacant enmig d'un intens foc antiaeri.\nLa Reial Marina Iugoslava també tenia quatre grans monitors molt ben armats a la seva flotilla fluvial. Estaven destinats a patrullar pel Danubi, el Drava i el Sava a les zones septentrionals d'Iugoslàvia i a la seva frontera amb Hongria. Aquests monitors, el “Drava”, el “Sava”, el “Morava” i el “Vardar” havien estat requisats a la marina austríaca al final de la I Guerra Mundial. Tots ells eren d'entre 400 i 500 tones i tenien un armament principal de dos canons de 120mm, dos o tres canons de 66mm, morters de 120mm, canons antiaeris de 40mm i metralladores.\nA l'inici de la campanya van portar a terme operacions ofensives bombardejant l'aeròdrom de Mohacs a Hongria el 6 i el 8 d'abril, però van començar a recular cap a Novi Sad l'11 d'abril després de repetits atacs dels bombarders en picat Junkers Ju 87 alemanys. A primera hora del matí del 12 d'abril, un esquadró de van atacar els monitors al Danubi. El Drava va rebre diversos impactes, però no van ser capaços de penetrar el seu blindatge de 300mm però, una bomba impactà a la xemeneia, matant a 54 dels 67 tripulants. Durant els atacs, els artillers antiaeris van reclamar haver abatut 3 Stukas.\nEls altres 3 monitors van ser destruïts per les seves tripulacions el mateix 12 d'abril després que les tropes alemanyes i hongareses haguessin ocupat les bases des d'on operaven.\nUn tanc Renault FT-17 o NC-27 iugoslau destruït\nEls alemanys van tenir una taxa de baixes inesperadament baixa. Durant els 12 dies de combats les xifres de baixes van ser de 558 homes: 151 morts, 392 ferits i 15 desapareguts en acció. Mentre que el XLI Panzerkorps es dirigia cap a Belgrad, per exemple, l'únic oficial mort en acció va morir a causa d'un tirador civil. La Luftwaffe va perdre aproximadament 60 avions sobre Iugoslàvia, amb la pèrdua d'almenys 70 tripulants.\nEls italians, en canvi, van tenir moltes baixes al nord d'Albània a causa de l'ofensiva iugoslava, mentre que la Regia Aeronautica va perdre aproximadament 10 avions abatuts, i 22 més que van resultar danyats.\nL'exèrcit hongarès va tenir 350 baixes (120 morts, 223 ferits i 13 desapareguts en acció) a causa del bombardeig de les forces fluvials iugoslaves contra les seves instal·lacions frontereres i els seus atacs contra les tropes frontereres iugoslaves a Vojvodina, amb una quarta part del batalló paracaigudista hongarès sent baixa en ser abatut el seu avió el 12 d'abril.\nEls alemanys van capturar entre 254.000 i 345.000 iugoslaus, excloent un considerable nombre d'ètnies croata, alemanya i hongaresa que havien estat reclutats a l'exèrcit iugoslau, però que ràpidament van desertar; i els italians van capturar 30.000 més.\nAproximadament uns 1.000 soldats i diversos centenars de membres de la força aèria van aconseguir fugir a Egipte via Grècia.\nEn el seu breu vol, la Reial Força Aèria Iugoslava va patir la pèrdua de 49 avions a causa dels caces enemics i del foc antiaeri, amb diversos més malmesos sense possibilitat de ser reparats. Aquestes pèrdues van costar la vida a 27 pilots de caça i a 76 tripulants de bombarder. 85 avions més van ser destruïts a terra, mentre que molts altres van ser destruïts per les seves pròpies tripulacions, o van estavellar-se durant les operacions o en els vols d'evacuació.\nMalgrat aquestes pèrdues, més de 70 avions iugoslaus van escapar fins a territori aliat. Principalment a Grècia, però 8 bombarders Dornier i Savoia Marchetti van dirigir-se cap a la Unió Soviètica, dels quals 4 van aconseguir arribar. Diverses dotzenes dels avions que havien aconseguit fugir van ser destruïts posteriorment durant l'atac que la Regia Aeronautica llançà contra l'aeròdrom grec de Paramitia. Més de 300 avions operatius, auxiliars i d'entrenament van ser capturats i van passar a la nova Força Aèria de l'Estat Independent de Croàcia, Finlàndia, Romania i Bulgària.\nVaixells iugoslaus capturats per la Regia Marina a l'abril de 1941. Són, des de l'esquerra, un minador classe Malinska, el creuer lleuger Dalmacija i el dipòsit de submarins Hvar.\nEls italians van capturar la major part de la Marina Iugoslava (un dels seus 4 destructors, el, havia passat tota la campanya al dic sec). No obstant això, un altre destructor, el Zagreb va ser enfonsat a Kotor per dos dels seus oficials per evitar que fos capturat i un dels submarins de construcció britànica i dues llanxes van aconseguir arribar fins a Alexandria, on van seguir la lluita amb els Aliats. També s'ha d'afegir que un quart destructor, el Split, va ser capturat mentre que estava en construcció a les drassanes de Kotor, però la Regia Marina no el va poder completar abans de l'armistici de 1943. Eventualment va ser recuperat pels iugoslaus després de la guerra i completat amb el nom original.\nDeu hidroavions van aconseguir escapar fins a Grècia, dels quals 9 arribarien a Egipte, on formarien un esquadró sota comandament de la Royal Air Force.\nLa victòria de l'Eix va ser completa. El 17 d'abril de 1941, Iugoslàvia es rendia després de només 11 dies. La insistència de l'exèrcit iugoslau en intentar defendre tota la frontera no va ajudar. Posteriorment, Iugoslàvia seria dividida entre Alemanya, Hongria, Itàlia i Bulgària, amb la major part de Sèrbia sent ocupada per Alemanya. El líder feixista croata Ante Pavelić declarà l'Estat Independent de Croàcia fins i tot abans que s'hagués completat la invasió.\n↑ Williams, Heather; Parachutes, Patriots and Partisans: The Special Operations Executive and Yugoslavia, 1941-1945, pp 28-36; C. Hurst & Co., 2003; ISBN 1-85065-592-8\n↑ Williams, Heather; Parachutes, Patriots and Partisans: The Special Operations Executive and Yugoslavia, 1941-1945, p 33; C. Hurst & Co., 2003; ISBN 1-85065-592-8\n↑ 5,0 5,1 Tomasevich, 1975, p. 59.\n↑ Novak et al., 1998, p. 15.\n↑ 7,0 7,1 7,2 7,3 7,4 7,5 7,6 7,7 7,8 Fatutta, et al., 1975.\n↑ Tomasevich, 1975, p. 61.\n↑ 14,0 14,1 Shores, et al., 1987, p. 260.\n↑ 15,0 15,1 Conways, 1980.\n↑ Thomas, 1995, p. 24.\n↑ Goss 2005, p. 89.\n↑ Weal, 1998 p. 25.\n↑ Shores, et al., 1987, p. 200.\n↑ Shores, et al., 1987, p. 174.\n↑ Shores, et al., 1987.\n↑ Savic, et al., 2002, p. 8.\n↑ Ciglic, et al., 2007. pp. 32-38.\n↑ 24,0 24,1 Goss 2005, p. 10.\n↑ Weal, 1998 p. 29.\n↑ 26,00 26,01 26,02 26,03 26,04 26,05 26,06 26,07 26,08 26,09 26,10 26,11 U.S. Army Center of Military History Publication 104-4, 1986.\n↑ U.S. Army Centre of Military History Publication 104-4, 1986.\n↑ Williamson – p.67\n↑ 29,0 29,1 Niehorster, 1998, p. 66.\n↑ Tomasevich, 1975, p. 57.\n↑ Shores, et al., 1987, p. 213.\n↑ 32,0 32,1 Whitely, 2001, p. 312.\n↑ Shores, et al., 1987, p. 222.\n↑ US Govt History, p. 64\n↑ Geschichte, p. 325\n↑ Ciglic, et al., 2007, p. 32.\n↑ Shores, et al., 1987, p. 310.\n↑ Whitely, 2001, p. 313.\n↑ Tomasevich, 2001, pp. 52-53.\nTomasevich, Jozo. War and Revolution in Yugoslavia 1941-1945: The Chetniks, Stanford, Cal., London, Oxford University Press, 1975.\nU.S. Army Center of Military History Publication 104-4 The German Campaign in the Balkans (Spring 1941), 1986.\nWilliamson, Gordon. Las SS: Instrumento de terror de Hitler, Madrid, Libsa. (1995). ISBN 84-8238-005-2\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Invasió de Iugoslàvia\nYugoslav Royal Army Arxivat 2008-01-15 a Wayback Machine. (serbi)\nMarch 27, 1941 Arxivat de gener 9, 2008, a Wayback Machine. (serbi)\nInvasion of Yugoslavia Arxivat 2008-01-06 a Wayback Machine. (serbi)\nThe bombing of Belgrade Arxivat 2008-01-19 a Wayback Machine. (serbi)\nInvasion of Yugoslavia:Kosovo war 1941 Arxivat 2008-01-15 a Wayback Machine. (serbi)\nANPI Archives photos Arxivat 2016-01-13 a Wayback Machine. (italià)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Invasió_de_Iugoslàvia&oldid=27766930»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 12 jul 2021 a les 16:59.


Equips compensats per a una Lliga d’escala i corda que comença amb sorpreses - PilotaViu\nDiumenge, 5.2.2017 14:15h Escala i Corda\nL'equip de Genovés II, Dani i Carlos jugarà per Murla.\nBenidorm, Murla, Pedreguer, Pelayo, Valencia, Vila-real, Vinalesa, XXVICircuitEiC\nEl trinquet Pelayo va acollir la presentació dels equips participants en la XXVI Lliga Professional d'escala i corda. Els sis equips que participaran en la pròxima edició de la Lliga Professional d'escala i corda, la competició per equips més important d'esta modalitat, van ser desvelats este dissabte en el trinquet Pelayo davant una gran expectació, en una bona trinquetada.\nLa competició començarà divendres que ve al trinquet de Vila-real, que acollirà la primera de les quinze partides de la fase regular. Una vegada conclosa esta ronda, els quatre primers equips de la classificació accediran a les semifinals.\nEn cada partida, la victòria estarà premiada amb 3 punts llevat que l'equip derrotat arribe al tant 50. En tal cas, l'equip guanyador sumarà 2 punts mentre que el perdedor aconseguirà 1 punt.\nLa primera partida anunciada va ser entre l’equip de l’Ajuntament de Pedreguer, que formava amb Francès (que substituïa ahir Marc, lesionat), Pere i Hèctor i el de l’Ajuntament de València, format per Santi de Silla, Santi de Finestrat i Nacho. La partida, molt igualada i amb dos equips molt ben compensats, tenia a Pere i Santi de Finestrat, dos pilotaris en gran estat de forma, cometent molt pocs errors i duent el pes dels seus respectius equips. Els de blau, l’Ajuntament de València, jugaven amb Nacho com a punter, una posició a la qual no està tan acostumat però el pilotari de Beniparrell va respondre amb bona capacitat. No obstant això, el bon rest de Francés, que serà reserva en esta Lliga Professional, i la millor col·locació de Pere i Héctor, van resoldre la partida d’exhibició per 60-50 per als de la Marina Alta.\nLa segona partida va ser la disputada entre l’Ajuntament de Murla, que formarà en Lliga amb Genovés II, Dani i Carlos del Genovés, i l’Ajuntament de Benidorm, que té com a pilotaris Pere Roc II, Fèlix i Monrabal. Va ser una partida vistosa ja que els dos punters, Carlos i Monrabal tenen ja nivell per jugar de mitgers, estan creixent molt i segur que donen alegries als aficionats en el futur. Murla va acabar imposant-se per 60-50 gràcies a una bona actuació col·lectiva, amb un Genovés que entregava tot i un Carlos molt atent de punter. Dos grans equips que possiblement facen un bon paper en este nou campionat.\nEn la darrera partida, que enfrontava les dos úniques parelles del torneig, s’enfrontaven l’Ajuntament de Vinalesa, equip format per Puchol II i Jesús, contra el de Vila-real que tindrà com a components Soro III i Javi. Esta partida va ser la de menys igualtat, ja que prompte la parella formada per Puchol i Jesús va prendre avantatge i amb el 55-35 pareixia acabada la partida. Tanmateix, Soro va estrènyer al rest amb bones pilotades i dos jocs consecutius que no van poder evitar el 60-45 final.\n-Ajuntament de Benidorm: Pere Roc II, Fèlix i Monrabal.\n-Ajuntament de Pedreguer: Marc, Pere i Hèctor.\n3590 lectures Cap comentari Envia


Ciutadans advertix que el Palau de la Música vol pagar un sou de tècnic de prevenció per a funcions distintes\nEl regidor de Ciutadans en l'Ajuntament de València Manuel Camarasa ha advertit hui que el Palau de la Música ha convocat un lloc de tècnic de prevenció perquè realitze funcions distintes que comportarien una menor retribució. Actualment, la prevenció en el Palau de la Música està subcontractada a una empresa que utilitza tècnics de prevenció i personal amb menor qualificació per a tasques més senzilles. "Gloria Tello vol unir ambdós funcions en una. Si ho fa, incorrerà en una il·legalitat si la remuneració i les funcions no coincidixen amb el tipus i nivell de lloc de treball oferit", ha dit Camarasa.\n"No estem parlant d'un lloc de treball de tècnic superior en prevenció de riscos laborals, sinó d'un altre lloc de treball distint. No es pot contractar un professor de piano per a ser acomodador ni a un tècnic en prevenció de riscos per a fer mesuraments", ha explicat Camarasa, que ha matisat: "Es tracta d'un nou cas de trage a mesura que l'equip de govern confecciona per a una persona del seu entorn. Ja hem advertit moltes vegades d'este tipus d'actituds i seguirem denunciant-les i mostrant la nostra repulsa".\nDesprés de rebre un informe del departament de recursos humans del Palau, l'edil de Cs ha coincidit en la idoniedad de que el personal que treballe en operacions de manteniment higiènic sanitari estiga preparat per a poder realitzar eixos treballs amb la formació adequada. "No obstant això, un tècnic superior en prevenció de riscos laborals, no ha de realitzar eixos treballs. Els seus comeses no són eixos, sinó la localització, identificació, planificació, coordinació, supervisió i verificació que eixos treballa-vos es realitzen i de que es realitzen per personal competent", ha conclòs Camarasa.


Un mort i 3 ferits greus en xocar un cotxe contra una casa « Infobenissa\nUn mort i 3 ferits greus en xocar un cotxe contra una casa\n15 de maig de 2005 No hi ha comentaris\nUn home de 64 anys ha mort hui i altres tres persones han patit ferides de caràcter greu en col·lidir el turisme en què viatjaven contra una casa situada al costat de la N-332, al seu pas pel terme de Benissa, ha informat el Servei d’Atenció Mèdica Urgent (SAMU).\nL’accident ha ocorregut a les 10.35 hores en aquesta via a uns 500 metres del polígon de La Pedrera. Ha mort el conductor del cotxe, un home de 64 anys, i han patit ferides greus una dona de 68 i dos homes de 79 i 70 anys, que van ser traslladats a l’hospital comarcal de la Marina Alta, a Dénia.\nEncara que l’habitatge es troba al costat d’una corba, la policia local va informar que es creu que el sinistre es va poder produir després de l’esvaïment o la indisposició del conductor del cotxe, causa que es perfila com a possible origen de la mort i no la col·lisió per ella mateixa.\nEfectius del Consorci provincial de bombers van haver d’actuar per excarcerar el cadàver.\nAmb aquesta, són ja set les morts registrades durant aquest cap de setmana a les carreteres alacantines.\nUn home mor a l’AP-7 en eixir-se’n el seu cotxe al terme de Benissa (21/6/2004)\nTroben el cadàver d’un home en avançat estat de descomposició (23/4/2005)


Un altre invent: El cicle de Trantor ("Fundació", "Fundació i Imperi" i "Segona Fundació"). Isaac Asimov\nEl cicle de Trantor ("Fundació", "Fundació i Imperi" i "Segona Fundació"). Isaac Asimov\nNormalment parlo de llibres bons per pasar l'estona que poden agradar-nos més o menys però ara cal que ens posem seriosos, ja que toca parlar de grans llibres. Això no vol dir que agradi a tothom, sinó d'un autentic referent a la ciencia ficció. Tots hem sentit parlar de la Saga Fundació d'Asimov. La saga inclou llibres anteriors i posteriors al Cicle de Trantor. El cicle són un recull de relats independents p ublicats a una revista de Ciència Ficció i recopilats després en tres llibres formant una trilogía: Fundació, Fundació i Imperi i Segona Fundació.\nL'Imperi està al seu màxim esplendor i tot sembla que ha de seguir així, però un científic, Hari Seldon, amb la psicohistòria, una ciència que preveu l'evolució dels esdeveniments en base a la matematica, preveu la seva decadència . Ho entendreu millor amb l'explicació que surt a la Wikipedia:\n"Asimov utilizó la siguiente analogía: en un gas, el movimiento de una sola molécula es muy difícil de predecir, debido a los continuos choques con sus vecinas, pero el comportamiento a escala visible de un gas puede ser predicho con gran exactitud. Así, si se aplicaran cálculos estadísticos a una población lo bastante grande, como el Imperio Galáctico de sus novelas, cuya población era de billones de personas, se podría predecir su evolución histórica y social global con gran exactitud.":\nSeldon, per evitar que les seves prediccions d'una lentíssima recuperació després de la decadència es cumpleixin, forja un pla per evitar el caos . La creació d'un petit reducte( La Fundació) on es mantindrà el coneixment i farà que la recuperació, que podría ser llarguíssima, es redueixi tant com sigui posible. Funcionarà el seu pla? L'evolució de la humanitat es pot preveure?. La resposta es als llibres, així que si us ha picat la curiositat, animeu-vos!\nJordi Casanovas 4 de juliol de 2009 a les 16:41\nara pots continuar amb els dos següents, no són tant bons coms els tres primers però passes una estona.\nJoana 4 de juliol de 2009 a les 18:09\nL'hauré de buscar. Fa molt temps que no en llegeixo res i es troba a faltar.\nTens tota la raó, són llibres dels bons.\nkweilan 4 de juliol de 2009 a les 21:37\nDurant tot un estiu em vaig estar llegint els llibres de La Fundació perquè després continua...No m'agrada la ciència-ficció però en tot hi ha d'haver excepcions i aquests llibres em van seduir totalment.\nXeXu 5 de juliol de 2009 a les 0:23\nUna de les idees més interessants d'aquests llibres és la predicció de la psicohistòria de que és inevitable que l'imperi decaigui, que res no ho pot evitar, però que si es pot millorar l'eficiència de la recuperació.\nA mi també em van agradar molt, tot i no ser un fan de la ciència ficció, però és que estem parlant de paraules majors. En vaig fer un post fa molt temps.\nÀlex 5 de juliol de 2009 a les 11:17\nÉs un dels millors cicles de ciència ficció que he llegit mai. A mi, la que m'agrada més és la història del Mul.\nDe fet, Asimov és extraordinari. A mi em van encantar Jo, robot i Bóvedas de acero.\nUna gran recomanació, Mireia! Moltíssimes gràcies! M'has fet pensar que els haig de repescar a la biblio...\nmarti 5 de juliol de 2009 a les 18:23\nVeig que tots estem d'acord!, siguem o no fans de la ciencia ficció són llibres que encara sedueixen. Això és l'obra d'un mestre, 60 anys després i encara en gaudim.\nNo sé si Asimov es a la ciencia ficció el que Tolkien a la literatura fantastica tal i com diu en Xexu al seu post, jo crec que no arriba a tant, però si que n'es un dels pilars.\nÀlex 8 de juliol de 2009 a les 13:22\nUi, veig que la recomanació era del Martí, no de la Mireia...\nzel 10 de juliol de 2009 a les 20:27\nA mi em van agradar, la veritat, però fa tant que ara no sabria ben bé com trnscorre tot...els hauré de rellegir!


Albert Roca, nou preparador físic del Barça Albert Roca, nou preparador físic del Barça – Món Esport\nAlbert Roca, nou preparador físic del Barça\nTorna al Camp Nou després d'haver estat un dels ajudants de Frank Rijkaard durant la seva etapa al capdavant del conjunt blaugrana\nAlbert Roca torna al Barça | FC Barcelona\nRedacció Agost 29, 2020 5:11 pm\nAlbert Roca serà el preparador físic del cos tècnic del Barça de Ronald Koeman, segons ha informat el club blaugrana a través d’un comunicat. D’aquesta forma, als seus 57 anys, Roca torna al Camp Nou més d’una dècada després d’haver estat un dels ajudants de Frank Rijkaard durant la seva etapa al capdavant del primer equip culer.\nL’exjugador de conjunts com l’Hospitalet, el Sabadell o el Saragossa, entre d’altres, s’incorporarà a un cos tècnic de Koeman en què també hi seran Alfred Schreuder i Henrik Larsson, amb qui va compartir vestidor al Barça entre el 2004 i el 2006, un com a ajudant de Rijkaard i l’altre com a jugador. Actualment era l’entrenador de l’Hyderabad de la lliga Índia, club al qual l’entitat culer li ha agraït “les facilitats donades” i ha desitjat “molts èxits”.\nAlbert Roca serà el nou preparador físic en el cos tècnic de @RonaldKoeman.\nEl Barça vol agrair al @HydFCOfficial les facilitats donades per al retorn de Roca, que va estar al Barça durant l’etapa de Frank Rijkaard, i li desitja molts èxits en la propera @IndSuperLeague pic.twitter.com/XfEUjSZ8Fp\n— FC Barcelona (@FCBarcelona_cat) August 29, 2020\nStòitxkov carrega contra Bartomeu per la seva gestió del cas Messi


Edición del miércoles, 30 mayo 2012, página 13 - Hemeroteca - Lavanguardia.es\nEdición del miércoles, 30 mayo 2012, página 13\n13 Cultura|s La Vanguardia Dimecres, 30 maig 2012 ESCRIPTURES HistòriaTresobresde,o sobre,VicensVives,amb untextgairebéinèdit Un joc bèstia JORDI AMAT Devegadesacabodellegirunllibre i, al’acte, se’m posa cara de ruc. I no perquè no l’hagi entès,que po- dria ser, sinó perquè quedo astorat de la meva ignorància. És la sensa- cióquem’hafetvenirEspanyacon- temporània,deJaume Vicens Vi- ves.Aquest Vicens gairebé inèdit, desenterratpelmeticulósM.A.Ma- rín Gelabert, és una revelació. Talcomdetallaelpròleg,aprin- cipis de febrer del 1953, quan la projecció de Vicens començava a serconsiderable, l’historiador va rebre l’encàrrec d’un col·lega: col·laborar en una història d’Euro- pa concebuda, més omenys, com la primera oficial del continent en elmomentquefeiaforatl’europeis- me esperançador de postguerra. A Vicens, que encara no feia un any que havia donat alaimpremta AproximaciónalahistoriadeEspa- ña,litocaria escriure els capítols dedicats aEspanya. Els criteris als quals s’hauria de cenyir eren aquests: perspectiva internaciona- lista, combinar rigor iexposició sintètica,iorganitzar el relat en tres blocs temporals. Afinalsdel1953vaacabarla fei- na,però els set volums d’aquella històrias’anirienpublicantenfran- cès al llarg dels seixanta, quan Vicens ja era mort iles modes his- toriogràfiques havien canviat. Iel text va quedar oblidat. Llibertat ilucidesa Escrit en ple franquisme iconce- but per ser publicat al’estranger, el llibre destaca per la llibertat ambquèVicensexplical’èpocamo- derna fins al seu present. La seva claredat mental és envejable, cosa que permet esquematitzar el tren- caclosquesquevaserlapolíticaes- panyoladelXIX,l’evoluciódelmo- viment obrer, la dialèctica centra- lisme/regionalismeoferunaanàli- sid’unagranlucidesasobrel’orien- tació política de l’exèrcit al llarg d’un segle imig. Sempre té en compte factors múltiples (cultu- rals, econòmics, de conjuntura in- ternacional...) per mostrar la com- plexitat dels esdeveniments idiri- geix la interpretació per compren- dre d’una manera racional com es vaarribaral’hecatombedelaGuer- ra Civil (potser la font més útil per entendre-la va ser Spain,del’exili- atMadariaga).Impossibleques’ha- gués publicat aquí quan el va es- criure: és implacable la descripció que fa del franquisme. Parlant del darrer terç del XIX, Vicens introdueix la figura de Cá- novasdelCastillo.Desquevaiglle- gir Meditacions en el desert,Cá- novasm’interessa perquèGazielel descobreix com un personatge clau.Enfaunavaloraciótanpositi- va, Vicens? A Amb el corrent de proa–llibreimportant,documenta- díssim–,CristinaGatelliGlòriaSo- ler citen la carta que el periodista va escriure al’historiador just des- présdellegirNotíciadeCatalunya. “Entre el pensament de vostè iel meu –salvant les distàncies– crec advertir-hi certes afinitats”. El seu judici sobre Cánovas és semblant al de Gaziel. A Espanya contempo- ràniaelpresentaaixí:“Aquestpro- fessor de Màlaga,que coneixia a fonslahistòriadeladecadènciapo- lítica d’Espanya, s’havia format tot meditant, amb un pessimisme lú- cid, sobre el passat ielpresent de la nació”. És exactament des d’aquesta posició, en tant que pro- fessor d’història atent al present i amb afany d’intervenir-hi, que JaumeVicensVivesesdevindrialí- derintergeneracionaldelcatalanis- me renaixent. El procés através del qual va conqueriraquesta posició l’estu- dienGatelliSoler,basant-sesobre- tot en documentació moltes vega- des desconeguda (magnífics apèn- dixs!). Després d’esbossar l’etapa inicialdelasevabiografia,leshisto- riadores–especialistesenelitsaca- dèmiques (van biografiar Martíde Riquer ivan ajudar el pare Batllori amblessevesmemòries)–detallen les dificultats que Vicens va passar per accedir alacàtedra ievidenci- en la seva astúcia per haver-se acostat al grup d’acadèmicsde l’Opus Dei (els Calvo Serer &Co.). Més per interès que per sintonia, Vicens s’hi va comprometreiva serbenvingut perquè era un gran historiador iperquè va fer servir tribunes (sobretotlarevista Desti- no)per establir connexions fecun- des. Aquí comença un episodi me- morabledel’antifranquismecatala- nista, “un joc bèstia” com dirà en carta terminal aJosep Pla. Quan a principis dels cinquanta la pugna entretradicionalistesdel’Opusifa- langistes liberalitzadors (Ridruejo com aparadigma) es va fer públi- ca,Vicens es va posicionaramb els primers ivaadquirir un compro- mís que el va dur aactuar com un intel·lectualcatalàdialogant.Lapu- blicació de Notícia de Catalunya –un clàssic per la concòrdia, final- ment traduïtíntegrament al caste- llà iamb pròleg orientatiu de J.E. Ruiz-Domènec– el va convertir en un home respectat per tothom, delsjovesburgesosielsnacionalis- tesfinsalsvenerablesdelcatalanis- me (Pla ol’abat Escarré) passant per les patums de l’exili (Trueta, Ferrater Mora, Tarradellas). En aquesta tessitura anòmala es vaconstruirunprestigiiesvacom- prometre amb el combat contra la dictadura. Amb el corrent de proa il·lumina aquell període de refun- dació democràtica aCatalunya com potser no ho havia fet cap al- tre llibre. Podria haver estat Vicens un hereu de Cánovas? El 1960 la seva mort produïauna enorme sensació d’orfandat. | Jaume Vicens Vives Espanya contemporània (1814-1953) / España contemporánea (1814-1953) QUADERNS CREMA / ACANTILADO 296 /304 PÀGINES 22 EUR0S Noticia de Cataluña DESTINO 239 PÀGINES 18,50 EUROS Cristina Gatell i Glòria Soler Amb el corrent de proa. Les vides polítiques de Jaume Vicens Vives QUADERNS CREMA 683 PÀGINES 29,50 EUROS Assassinat de Cánovas del Castillo al balneari de Santa Águeda (Guipúscoa), 8d’agost de l’any 1897. Dibuix de Juan Comba GTRESONLINE L’historiador Jaume Vicens Vives amb un nen ARXIU Cristina Gatell iGlòria Soler il·luminen aquell període de refundació democràtica aCatalunya


Passa la vida: de maig 2020\nQuina literatura pot permetre’s el luxe de no tenir crítica? I això, preocupa a algú més enllà del mateix gremi lletraferit de mort?\nSón preguntes que em faig i faig en aquest article de La Veu dels Llibres on recupere dos bons llibres de poesia dels quals a penes se'n va dir res quan es van publicar, a 3i4 i a Edicions del Buc, respectivament: Pell d'ànima, de Josep Checa i on els camins s'esborren, d'Anna Montero.\nSi Víctor Labrado, coordinador del suplement, m'ho permet, aniré recuperant títols, incomprensiblement silenciats, en aquest espai de Nosaltres la Veu dedicat a fer parlar els llibres. S'accepten suggeriments: llibres de poesia —exclosos els publicats en l'últim any— que, per la seua qualitat, haurien merescut atenció per part dels mitjans que publiquen crítica literària i que, tanmateix, no l'han rebuda.\nSeguiu cada dissabte «La Veu dels Llibres» i feu-ne d'altaveu. És una iniciativa que mereix el suport, com a mínim, de tot el gremi lletraferit (de mort?).\nI després, el silenci [*]\nLa literatura en català viu un moment d’ebullició en termes quantitatius i en termes qualitatius. La poesia en concret, igual o més encara. La quantitat no tindria cap transcendència si no anara també associada a la qualitat. I tanmateix, la immensa majoria de títols passen més desapercebuts que mai. La crítica, com a gènere literari solvent, està a un pas d’anar-se’n en orris i, si ningú no hi posa remei, segurament, de manera definitiva. Podeu seguir llegint l'article complet clicant ací.\n[*] «I després, el silenci» és un vers de Joan Fuster, del poemari Escrit per al silenci (1954), inclòs al volum Set llibres de versos (Tres i Quatre, 1987; reeditat el 1998).\nPublicat per Maria Josep Escrivà a 18:58 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: 3i4, Anna Montero, crítica literària, Edicions del Buc, Joan Fuster, Josep Checa, La Veu dels Llibres, Nosaltres La Veu, Víctor Labrado


B Vocal - TRESC\nAL NATURAL, SENSE INSTRUMENTS AFEGITS ¿ 'A cappella' o 'a pèl'?\nPotser aquests dos conceptes siguin la mateixa cosa o potser no. En qualsevol cas no hi ha dubte que l'essencial, la veu, és l'únic element protagonista en aquest espectacle del grup que millor transmet totes les emocions que provoca la música feta sense instruments: b vocal. Una proposta artística diferent, per a tots els públics, en la qual la música, la harmonia, l'humor, el virtuosisme i l'espectacularitat de la posada en escena capten l'atenció de l'espectador de principi a fi.\nDurada95 min aprox.\nIntèrprets:lberto Marco Augusto González Carlos Marco Fermín Polo y Juan Luis García\n21:00 h Auditori de Cornellà - Cornellà De Llobregat Afegeix a calendari Afegeix a calendari de Google\nClaudio Gabriel Sanna i Rall Grup · BARNASANTS 2020\nMirau que sem anant i mirant: Cançons de festa, sàtira i taverna de l'Alguer


Torreblanca estudia fórmules de vigilància per al camp — El7Set-Plana-Maestrat\nTorreblanca estudia fórmules de vigilància per al camp\nLa Regidoria d'Agricultura està treballant per a dotar al municipi de vigilància rural\nLa Regidoria d'Agricultura de l'Ajuntament de Torreblanca està estudiant fórmules de vigilància per al camp amb la voluntat d'incrementar la seguretat en les diferents zones del terme municipal i evitar robatoris.\nLa convocatòria d'una Taula de Seguretat i l'accés a ajudes que permeten disposar de vigilants rurals són les dues línies de treball que s'estan desenvolupant actualment.\nA més, des d'aquesta àrea i amb la col·laboració dels agricultors i grangers s'està treballant en una primera fase de recollida d'informacióque servirà per a delimitar les àrees de vigilància i disposar d'un llistat amb els vehicles utilitzats pels propietaris.\nEl regidor d'Agricultura, Carlos Garcia, ha destacat que “l'increment de la vigilància en el camp és una qüestió fonamental que hem d'abordar amb la implicació de les forces de seguretat i dels agricultors i grangers de la localitat. Estem treballant per a dotar al municipi de vigilància rural”.


Endesa a Creixell:telèfon i contacte\nEndesa en Creixell: punt de servei\nTelèfon de Endesa a Creixell\nPunt de servei Endesa a Creixell\nContractar el subministrament de llum amb Endesa a Creixell\nEndesa a Creixell\nAqui identificaràs tota la informació que necessites percebre de Endesa a Creixell. Tot creixellencs que tingui dubtes amb el seu subministrament de llum podrá trobar en esta aquest espai tota la informació que necessiti.\nEndesa es responsabilitza de distribuir la llum a gran percentatge dels ciutadàns de Tarragona. Per això, compta amb gran quantitat recursos per atendre als clients amb qualitat. Depenent dels tràmits que el creixellencs vol completar, pot preferir de anar a alguns dels punts de servei sense la necesitat de cita previa a la vora de Creixell. No obstant, sempre pot trucar anticipadament als telèfons que aperèixen a continuació:\nTelèfons de Endesa a Creixell\nEndesa proposa una atencio personalitzada on qualsevol client pot anar de manera presencial i ser considerat immediatament. Els punts de servei de Endesa que un creixellencs té mes properes es mostran a continuacio:\nDirecció C\_ Pelegrí Ballester 15 C\_ Via Roma 16\nCP 08800 43840\nMunicipi Vilanova I La Geltrú Salou\nCreixell es un municipi que fa part de la comunitat autònoma de Cataluña que compta amb un total de 553625 punts de sumbministrament amb un consum anual de 1937146013 MWh. Endesa es la companyia encarregada de subministrar la llum en la zona.\nEndesa es la companyia responsable de distribuir el gas natural al municipi de Creixell. Per això, si el ciutadà creixellencs vol anar a la oficine que sigui de Endesa sense necessitar cita prèvia, té a disposició punts de servei properes a la seva casa.\nOficines de Endesa a Creixell\nAdreça C\_ Pelegrí Ballester 15 C\_ Via Roma 16


El govern aprova la permuta per a recuperar la inversió del jutjat sense el suport de la resta de partits | ARA Multimèdia\nL'acord s'ha refrendat durant la celebració del plenari d'aquest 3 de gener.\nRecordem que a mitjans de 2018 l'Ajuntament anunciava aquest acord, la vocació del qual era recuperar la inversió feta en la construcció de l'edifici dels nous jutjats, a la placeta de la Mare de Déu. Els tres edificis que l'Ajuntament rep són l'edifici del carrer Pintor Casanova 10, on estan les dependències de Medi Ambient o Participació; l'edifici de la plaça Blai Domingo Llidó, on està el centre social de la Zona Nord; i l'edifici del carrer General Prieto 16, on està l'escoleta municipal també a la Zona Nord d'Alcoi.\nDurant la celebració del plenari per a refrendar aquesta permuta el portaveu dels populars, Quique Ruiz, s'ha mostrat especialment dur en qualificar l'acord de "ruïnós", considerant que reportarà "conseqüències nefastes" per a Alcoi. Ruiz ha acusat el govern, en primer lloc de no haver paralitzat l'execució d'unes obres que va costejar l'Ajuntament "sense ser de competència municipal". També ha criticat el fet que l'Ajuntament no depurara responsabilitats, al·ludint el paper jugat per Miguel Peralta i Jordi Sedano –conseller de justícia i alcalde d'Alcoi durant el moment de la signatura de l'acord-.\nLa fins a la passada legislatura regidora de Patrimoni, Lorena Zamorano, ha sigut efusiva a l'hora de defensar l'acord: "el millor acord possible donades les circumstàncies". Zamorano ha fet al·lusió a l'herència de l'antic equip de govern popular en Alcoi, "que va deixar buides les arques municipals", i ha recordat que l'acord va permetre que deixara de perillar el destacament de fiscalia en la ciutat.\nGuanyar i Podem són altres de les formacions que han manifestat les seues reticències, coincidint en demanar que la Generalitat realitze l'adequació en matèria d'accessibilitat de l'edifici del carrer Major abans de realitzar la cessió. En aquest sentit, l'actual regidora de Patrimoni, Maria Baca, ha reconegut que aquesta adequació no entra en l'acord, i per tant serà el consistori qui s'encarregue de l'obra. No obstant això, Baca considera que es tracta d'un acord beneficiós, i al·ludeix a un saldo positiu en favor de l'Ajuntament de 56.000 € fruit de l'operació.\nEl darrer pas perquè siga efectiva la permuta serà la seua aprovació en el plenari del Consell de la Generalitat.\nAlcoi recupera la inversió dels jutjats amb la cessió de tres edificis per part de la Generalitat


Rata - Rata. cultura expandida | comunicació & gestió cultural\nCOMUNICACIÓ, GESTIÓ CULTURAL & EDICIÓ\n“En temps de canvi, els que estiguin oberts a l’aprenentatge seran els propietaris del futurs. Mentre aquells que creuen saber-ho tot estaran molt ben equipats per un món que ja no existeix.” Eric Hoffer\nDiuen que quan els dinosaures s’extingiren fa 65 milions d’anys degut a la glaciació, els petits rosegadors que varen ser capaços d’adaptar-se al nou entorn varen sobreviure i continuaren evolucionant.\nEn els darrers anys hem vist com la irrupció de les noves tecnologies i la crisi econòmica ha fet que neixi un nou paradigma en el sector cultural on la col·laboració, l’experimentació en noves fórmules, la comunicació i el treball en xarxa són imprescindibles per a que el nostre projecte o empresa tiri endavant.\nAmb aquesta filosofia neix RATA, un projecte que mescla gestió cultural, comunicació i edició amb la voluntat d’experimentar, revolucionar idees convencionals i donar una visió creativa, original, multidisciplinar i vèrsatil a tot tipus de projectes culturals.\nServei integral de comunicació i disseny: gestió de xarxes socials, pàgines web, mailing, dossier de premsa, etc.\nA Rata, oferim els serveis de gestió cultural, per a tot tipus de projectes, tant en el seu inici i plantejament com en una fase més avançada.\nSom paper adictes, per això produïm tot tipus de productes dissenyats per diferents creatius en edicions limitades i que respecten el medi ambient. També t’ajudam i assessoram a produir el teu merxandatge.\nL’equip de RATA és versàtil i fet a mida depenent de les característiques del projecte o encàrrec. Comptam amb una xarxa de col·laboradors i professionals en diferents àmbits per complementar la nostra feina: fotogràfs, dissenyadors, músics, il·lustradors, productors, etc.\nEdy Pons és músic, i està relacionat amb el món de la música des de fa 20 anys on ha tocat el baix a bandes locals com No Children o L.A i internacionals com The Plus Nomination.\nA més realitza les tasques de Road Manager o Booking a diferents bandes i ha organitzat gires internacionals per Europa i Estats Units i diferents esdeveniments relacionats amb la música.\nVa cursar el taller professional de cinema de LADAT-UIB participant a l’enregistrament dels curtmetratges: Foley Artist (Toni Bestard) i 24 horas con lucía (Marcos Cabotá).\nTambé gestiona el departament tècnic i comercial d’una empresa de construcció.\nMiquel Ferrer és gestor cultural i editor. Tot i que és llicenciat en Dret, la seva experiència laboral s’ha centrat en el món dels llibres i la comunicació. Ha treballat en una editorial i en una llibreria com a responsable de la comunicació i gestió cultural. Va ser president del Gremi d’Editors de Balears (2010-2012)\nA més, ha desenvolupat alguns projectes propis com Cultura a Casa (experiències culturals a domicili amb més de 60 propostes i 2 festivals) o Sr. Ferrer, editora de papereria on es realitzaven diferents laboratoris creatius amb distints dissenyadors per desenvolupar les col·leccions de producte.\nTambé ha participat en diferents jornades literàries i de gestió cultural com a ponent (Converses de Formentor 2010, 2011, 2013, 2015), Interacció (Barcelona, 2013), Cultsurfing (Barcelona 2013), Pública14 (Madrid 2014).\nSi vols pots contactar amb nosaltres emplenant aques formulari.


Coronavirus.- González Laya: "No podem enviar un avió per a cada espanyol escampat"\nPublicat 24/03/2020 11:11CET\nAssegura que en l'última setmana els consolats han rebut més de 30.000 trucades\nLa ministra d'Afers exteriors, UE i Cooperació, Arancha González Laya, ha assegurat aquest dimarts que el Govern central està treballant en portar a Espanya als ciutadans espanyols que es troben a l'estranger durant la pandèmia del coronavirus, però ha advertit: "No podem enviar un avió a recollir a cada ciutadà espanyol que estigui escampat".\nAixí ho ha dit González Laya en una entrevista de Ser Catalunya recollida per Europa Press, en la qual ha demanat "calma en aquests temps de confusió global" que s'estan vivint davant l'emergència sanitària del Covid-19.\nRespecte a les queixes dels espanyols a l'estranger sobre que els bitllets d'avió estan aconseguint preus prohibitius, ha indicat que s'està treballant perquè siguin "preus raonables", però ha justificat que siguin més alts per la penúria.\nHa explicat que els estats membres de la UE estan duent a terme una acció col·lectiva per la qual posen a la disposició de la resta els seus vols comercials, i ha posat com a exemple que durant la nit del dilluns han arribat al país 39 ciutadans espanyols procedents de Bali en un avió de Lituània.\n"Quin dubte cap que els preus estan pujant, però no veig una altra alternativa", ha dit la ministra, que ha insistit que l'alternativa és precisament la que estan duent a terme, el diàleg amb els estats membres de la UE i amb línies aèries per connectar destinacions a preus raonables.\nPreguntada sobre que els ciutadans es queixen que els consolats no atenen les seves peticions, ha admès que "és complicat" perquè en l'última setmana s'han rebut més de 30.000 trucades i també hi ha personal en quarentena, com és el cas de l'oficina d'Oman.\nQuant a les mesures econòmiques que està impulsant el Govern central, ha defensat que s'està protegint a treballadors, empreses i famílies amb "enormes línies de liquiditat" a l'espera que això també vagi acompanyat de mesures en l'àmbit europeu.\nEn aquest sentit, ha defensat que les mesures del Banc Central Europeu (BCE) han suposat una resposta sòlida en termes de liquiditat i tipus d'interès: "Ara fa falta una resposta fiscal per part de tots els estats membres de la UE".\nSobre el confinament total que demanen algunes comunitats com Catalunya, ha defensat que "Espanya és un dels països amb mesures de confinament més estrictes".\nEn aquest sentit, ha demanat a la ciutadania que sigui responsable i segueixi al peu de la lletra les consignes del Govern espanyol per aconseguir que la corba de contagis s'aplani al més aviat possible: "Tots junts podem vèncer aquest virus".\nGonzález Laya també ha estat preguntada pel nou conseller d'Acció Exterior, Relacions Institucionals i Transparència de la Generalitat, Bernat Solé.\n"Encara no hem tingut ocasió de xerrar. Segur que ho farem en els propers dies", ha dit, i ha sostingut que té plena disponibilitat a fer-ho, com així va ser, ha recalcat, amb el seu antecessor, Alfred Bosch.


Amb les presentacions finals donem per acabat el projecte. Ha estat un treball intens amb molt de contingut i molt d'aprenentatge. Ara hem de donar pas als dies de vacances per carregar piles i gaudir de l'estiu. Que tingueu tots molt bones vacances!\nHem començat un nou trimestre amb les activitats habituals per conèixer les característiques i passos de la recerca científica. La caixa negra és una activitat que permet posar en pràctica bona part de l'experiència científica. Donem als alumnes una capsa hermètica i negra amb petits objectes a l'interior i sense veure'n el contingut han de fer i comprovar diferents hipòtesis per deduïr què conté la capsa.\nAprendre els passos del mètode científic, i diferenciar ciència de pseudociència forma part del programa de ciències naturals de 3r d'ESO.\na d’abril 11, 2021 Cap comentari:


Com aconseguir alta temperatura i alta pressió tintura màquina aïllament - notícies - Wuxi Sunsky Machinery Co, Ltd\nCom aconseguir alta temperatura i alta pressió aïllament màquina de tintura\nAlta temperatura i alta pressió tintura màquina que hauria d'estar molt familiaritzat amb i si vostè no està familiaritzat amb la màquina tenyit pot mirar la informació, això no és una presentació detallada, i avui principalment diem que alta temperatura i alta pressió tintura màquina aïllament mètodes són què, esperem que tothom entendre millor l'alta temperatura i alta pressió màquina de tintura.\nSi voleu a alta temperatura i alta pressió màquina de tintura per aconseguir l'aïllament, podem prendre diferents segons requisits diferents, hi ha tres principals, el següent senzill i tots la vegin.\n1. l'ús de polvoritzador sense aire d'alta pressió en l'alta temperatura i alta pressió tenyit de recobriment de aïllament màquina revestiments de superfícies, ell farà alta temperatura i alta pressió tintura gruix superfície màquina de 1,5 ~ 5mm en la formació de tèrmiques dens recobriment d'aïllaments.\n2. segons al primer mètode d'aïllament que tenim els passos específics següents:\n(1) per eliminar l'alta temperatura i alta pressió tenyit de superfície de la màquina de diversos oli i compostos protectors.\n(2) per obrir l'agitador a una temperatura de no inferior a 21 º C, afegiu la pintura aïllant la galleda de pintura a una consistència lletós.\n(3) l'ús d'alta pressió sense aire polvoritzador abans de barrejar un recobriment de bon aïllament tèrmic per capes de polvoritzat. Per assegurar que el gruix de cada capa de complir els requisits, fins l'última capa completament sec, en la següent capa de la capa.\n3. totes les anterior alta temperatura i alta pressió tintura màquina superfície vertical, cada capa d'aïllament tèrmic mesuradors d'espessors de 0,23-0,25 mm.\nPer descomptat, la tradicional alta temperatura i alta pressió tintura màquina aïllant o un cert defecte, així que necessitem un nou tipus de mètodes d'aïllament, podem treballar medi ambient, l'eficiència energètica i altres aspectes a millorar.\nUn parell de: La màquina de tintura de formatge ha de tenir la funció\nSegüent: La màquina de tintura cal per calor?


Metareflexió de la pel·lículaTaare Zameen Pa  | Teoria i pràctica de l’escola inclusiva (UB) | Unybook\nMetareflexió de la pel·lículaTaare Zameen Pa (2017)\nMetareflexió de la pel·lículaTaare Zameen Pa\nMetareflexió de la pel·lículaTaare Zameen Par Breu síntesi de la pel·lícula.\nIshaan és un nen hindú de vuit anys molt alegre, somiador, gran dibuixant... Viu amb la seva família a una caseta i, pel que fa a l’escola, aparentment no obté bons resultats.\nIshaan a l’escola no està a gust, està desmotivat perquè per molt que ell vol no pot, i com a conseqüència d’això els seus mestres el castiguen i el renyen sense esforçar-se a buscar una possible solució; aleshores un dels dies que està castigat pren la decisió d’anar-se’n ell solet a passejar pels carrers de l’Índia, se’l veu feliç i atent a tot el que l’envolta, però quan Nandkishore Awashti, el pare de l’Ishaan s’assabenta que ha faltat a l’escola per anar-se’n sol al carrer decideix internar-lo a una escola-internat, així traurà bones notes i tindrà una bona conducta.\nL’Ishaan, malauradament, es desmotiva molt més i entra en un estat de tristesa permanent per estar lluny de la seva família, a causa d’això ell no vol intentar fer res, ni tan sols pintar. Desgraciadament, tots els mestres de l'internat segueixen la mateixa línia de cridar i castigar al pobre Ishaan... però un dia bé un mestre substitut d'art, Ram Shankar Nikumbh, que s’adona que a l’Ishaan li passa alguna cosa i comença a investigar, aleshores descobreix que té dislèxia, com ell quan era petit. Gràcies a aquest descobriment, Ram va a parlar amb el director per demanar-li hores extres per fer classes particulars a l’Ishaan perquè així arribarà a llegir i escriure com els seus companys. Finalment, Ram ajuda a l’Ishaan i aquest acaba llegint i escrivint! Finalment, la motivació i l'autoestima de l'Ishaan incrementen quan el mestre organitza un concurs de dibuixos de tota l’escola i tot l’equip docent. Ram observa neguitós com l’Ishaan no apareix al concurs, però finalment apareix i comença a pintar amb les pintures que el seu germà li va regalar. El mestre Ram fa un retrat del nen i l’Ishaan en veure’l es posa feliç. La jutgessa anuncia que hi ha dues pintures empatades però que només una pot ser la guanyadora i estar en l’anuari de l’escola, seguidament afegeix que les bases del concurs no deixen que els mestres guanyin i que, aleshores el guanyador de la pintura és l’Ishaan, ell no s’ho creu i finalment acaba sent molt feliç gràcies al seu mestre Ram.\nReflexions: Petita descripció dels i les protagonistes principals i el paper que juga cadascú.\nIshaan Awashti: Ishaan és un nen amb molt de talent en l'art, al començament de la pel·lícula s'observa que no obté bons resultats en l'escola i ell mateix es frustra perquè per molt que ho intenta no ho pot aconseguir. Es cansa del fet que els mestres li renyin i castiguin, és per això que decideix anar-se'n de classe i donar una volta per la ciutat i veure coses fascinants i meravelloses. En anar a l'internat es desmotiva molt més i la seva autoestima baixa moltíssim, ja que els mestres nous li criden i el renyen, i troba molt a faltar a la seva família perquè només els pot veure els caps de setmana, aleshores és molt infeliç; fins i tot quan bé el nou mestre d'art i els deixa dibuixar el que els alumnes vulguin. Un dia inventa, amb material que ha anat recollint, una barca que flota i tots els seus companys es queden bocabadats, però ell no fa cap mostra de felicitat. Gràcies al mestre que s'adona que Ishaan té dislèxia i per això té més dificultats per aprendre, Ishaan arriba a ser feliç i a poder seguir amb la seva vida quotidiana amb normalitat.\nMaya Awashti (mare): Maya és la mare de l'Ishaan, és una dona que estima molt als seus fills i està molt per ells perquè no treballa, ajuda al seu fill Ishaan amb els deures però s'empipa moltes vegades perquè no ho fa bé. Maya no està d'acord amb la decisió que pren el seu marit de canviar al seu fill Ishaan a un internat, de fet ella li diu que seria millor esperar al fet que Ishaan acabés el curs, ja que el pare vol internar-ho a mitjans de curs. Ella està molt trista quan veu al seu fill plorar i quedar-se en l'internat però no és capaç de portar-li la contrària al seu marit i decideix callar.\nNandkishore Awashti (pare): És el pare de Ishaan, és un home treballador, de negocis que el seu treball requereix que faci viatges. Nandkishore és una persona que sempre ha de tenir la raó, seriosa i molt estricta en relació als seus fills, ja que interna al seu fill petit en una escola-internat perquè no és capaç de treure bones notes i té una mala conducta, segons els mestres; també és exigent amb el seu fill gran en relació al tenis, ja que quan fa el campionat i perd, Nandkishore s'enfada i es frustra amb el seu fill pel fet de no haver guanyat.\n1 Yohaan Awashti (germà): Yohaan és el germà gran de l'Ishaan, és un nen que treu molt bones notes a l'escola i la seva actitud és perfecta, es podria dir que tot el contrari de l’Ishaan. Yohaan estima molt al seu germà i el recolza en tot, com per exemple quan el pare crida a l’Ishaan i ell li diu que no li cridi, o quan li fa un justificant falsificat perquè així no el renyin a l'escola. Quan Ishaan està a l'internat, Yohaan el troba molt a faltar i en una visita li regala unes aquarel·les perquè pinti, ja que Yohaan sap apreciar l'art del seu germà. És un gran noi, que es preocupa i està atent per la seva família i sobretot pel seu germà petit.\nRam Shankar Nikumbh (mestre): Ram és el mestre d'art i "salvador" d'Ishaan. En la pel·lícula es pot observar com des del primer moment que Ram veu a Ishaan sap que no és feliç i que necessita ajuda. Ram s'involucra molt amb la comunitat educativa i amb Ishaan, perquè es veu reflectit en ell mateix quan era petit pel fet de tenir dislèxia com l'Ishaan. Una de les coses que fa Ram per introduir la dislèxia a l'aula sense que els nens sabessin que parlava del protagonista és explicar històries de persones famoses que han sofert dislèxia però que encara això han pogut arribar a la cima de la muntanya. Gràcies a ell, l'Ishaan aprèn a llegir i escriure; i a més, reprèn l'amor per l'art fent un dibuix increïble. Ram aprecia molt a l'Ishaan i està satisfet i feliç del fet que el nen hagi trobat la felicitat i la motivació.\n2 Què t’ha aportat el visionat per la teva pràctica docent? Què penses que podries millorar? La pel·lícula de Taare Zameen Par m’ha aportat moltes coses positives com a futura mestra. Una de les coses més importants que he observat en la pel·lícula ha sigut que no es pot dir que un nen o nena és dolent en alguna assignatura o que la seva actitud no és la correcta pel fet de treure males notes, per això quan les primeres mestres renyien i castigaven a l’Ishaan em feia molta llàstima perquè se’l veia que no era perquè ell no volia estudiar sinó que perquè no podia, com per exemple quan en l’examen de matemàtiques fa el càlcul de 3x9 i posa de resultat un 3, en aquest moment quan es veu quina és la seva justificació me’n vaig adonar que podria ser una solució correcta i que tal com la va plantejar en la seva imaginació era correcta.\nGràcies a la pel·lícula i, sobretot, al mestre Ram Shankar Nikumbh m’he adonat de com detectar la dislèxia i de com tractar-la amb naturalitat en l’aula i amb els alumnes. A més a més podria millorar en l’aspecte de tractar diferents problemes o assumptes importants a l’aula sense que es noti que al mestre o a la comunitat educativa ens preocupa, ja que ha de ser de manera natural i clara per tal que arribi i canvií esquemes en els nostres futurs alumnes.\nCom a conclusió, penso que en Ram Shankar Nikumbh és un molt bon mestre perquè va més enllà del cas d’en Ishaan i parla amb la seva família i amb el director, i gràcies a la seva persistència ajuda i encamina al protagonista de la pel·lícula, m’agradaria ser tan bona mestra com ell.\n3 Posa un exemple d'una escena educativa de la pel·lícula que t'hagi impactat i, des del teu parer, com podries donar resposta docent davant de l’aula, l'escola i/o la comunitat educativa? Una de les escenes que més em va impactar i agradar va ser quan Ram Shankar Nikumbh arriba per primera vegada disfressat, ballant, cantat i fent gaudir als seus alumnes, aquests s’impressionen molt i es motiven mentre ballen i canten. Quan Ram acaba de fer la seva espectacular presentació, demana als seus alumnes que pintin el que els vingui de gust en el paper, tots els nens es queden quiets i un d’ells pregunta que com vol que pintin si no hi ha cap objecte el qual pintar, aleshores Ram els diu que deixin volar la seva imaginació i pintin el que ells vulguin. El mestre va passant per les taules i observant els dibuixos de cada nen i, en arribar a la taula de l’Ishaan veu que el paper està en blanc, i en comptes d’empipar-se i renyar-li, li diu que no pateixi si encara no ha trobat la inspiració.\nLa primera escena, desgraciadament, no és quotidiana en el nostre país; el primer que vaig pensar en veure-la va ser que m’encantaria poder fer una presentació d’aquest tipus als meus futurs alumnes, ja que així es pot trencar el gel i donar confiança, però després vaig pensar que per fer això hauria de parlar amb l’escola perquè acceptessin aquesta forma de presentació, ja que al no ser molt formal no agradés a la comunitat educativa.\nL’actitud que té Ram davant la segona escena, quan l’Ishaan no pinta el paper és admirable, ja que la majoria dels mestres no contestarien el que ell contesta, sinó que s’empiparien perquè no està fent la feina; per això trobo aquesta escena admirable perquè potser, per exemple, un alumne no té un bon dia i nosaltres els mestres no li estem ajudant. És aquí on Ram s’adona que no està bé i que li passa alguna cosa, aquesta escena m’ha obert els ulls per saber veure quan a un alumne li passa alguna cosa i no el pots obligar a fer la feina sense abans haver parlat amb ell. És molt important conèixer a tots els nens i nenes de l’aula i saber donar resposta a totes aquelles preguntes i problemes que poden sorgir.\nCom a conclusió d’aquesta escena es podria dir que és molt important arribar als alumnes des d’un primer moment per així connectar i tenir confiança mútua, ja que és molt important per a l’aprenentatge. A més, estaria bé tota l’escola i la comunitat educativa ajudés a tots els alumnes amb necessitats; tal com s’observa a la pel·lícula que el mestre va a parlar amb el director de l’internat i l’ha de convèncer del fet que ell mateix ajudarà a l’Ishaan, ja que el director va trobar l’excusa perfecta per fer-ho fora, però al final sí que va acceptar l’ajuda del gran mestre Ram Shankar Nikumbh.\nTags: taree zameen par metareflexió inclusiva taree zameen par,metareflexió,inclusiva\nTeoria i pràctica de l’escola inclusiva - recensió (2018) Trabajo\nTeoria i pràctica de l’escola inclusiva - Text 2: INCLUSIO I SEGREGACIO A L’ESCOLA: PRÀCTIQUES INCLUSIVES I EXCLOENTS AMB L’ALUMNAT VULNERABLE (2015) Resumen


Petits exploradors de l’espai | El Culturista\nPetits exploradors de l’espai\nSteve Parker (text) i Andrea de santis (il·lustracions)\nQuè té el cel –o l’espai– que des de ben petits ens fascina? La seva immensitat ens fa somniar i, al mateix temps, ens trasllada milers de preguntes. Per què brillen els estels? Com és la Lluna o el Sol? I la resta de planetes? Què és l’Univers i quin és el seu origen? Que hi ha més vida a l’espai? Que aixequi el dit qui de petit hagi somniat ser astronauta! Segurament en comptarem uns quants…\nTeniu al davant un llibre ideal per a petits exploradors per aprendre-ho tot sobre el gran Univers que ens envolta, amb un munt de dades sobre estels, planetes, coets, l’Estació Espacial Internacional i els astronautes.\nSabíeu que els astronautes dormen en uns sacs fixos a la paret per no surar per la nau? I que el vestit espacial et subministra aire per respirar i et protegeix del fred, la calor i els perills de l’espai? I que a la Lluna no hi ha vent i, per tant, les petjades que van deixar els astronautes a la pols lunar duraran per sempre? I si som l’única vida que hi ha en tot l’Univers?\nL’espai és tan gran… Encara queden moltes coses per descobrir-hi! 3, 2, 1… ens envolem!


El portaveu d'ERC al Congrés plega després de 15 anys\nEl portaveu d'ERC al Congrés, Joan Tardà, durant el debat d'investidura. EFE\nMadridDe verb contundent i aspecte imponent, Joan Tardà diu adeu a 15 anys al Congrés de Diputats en els quals ha aconseguit convertir-se en el referent de l'independentisme a Madrid. Etern número dos a les llistes, tot i el seu escàs afany de protagonisme el republicà va acabar comandant el grup parlamentari, gràcies a la seva experiència i coneixement de les dinàmiques parlamentàries. Les frases més punyents de qui va liderar la llista d'ERC a les últimes eleccions espanyoles, Gabriel Rufián, van quedar en un segon pla, i li van donar el paper de portaveu adjunt. Abans ell havia fet el rol de Rufián sota el comandament de Joan Puigcercós, primer, i Joan Ridao i Alfred Bosch, després.\nTardà, de 65 anys, s'ha cuidat molt en els tres lustres que ha habitat al Congrés per traslladar un missatge que apel·lés els republicans de tots els pobles ibèrics. De fet, es va formar políticament a la Transició a les files del PSUC, d'on va marxar el 1976 per l'acceptació que va fer el partit, a través del PCE, de la monarquia, tot i que encara va participar en les llistes del partit a les primeres eleccions municipals després de la mort de Franco, a Cornellà de Llobregat, on va néixer i on encara avui resideix.\nEl 2004 va deixar l'acta de regidor al consistori, on havia tornat el 1992, ja amb ERC, per formar part del grup parlamentari republicà al Congrés, i des d'allà va reobrir debats que l'esquerra espanyola havia maldat per posar en primera línia. El seu passat en la lluita antifranquista va ser determinant en l'aposta del diputat Tardà per fer bandera de la lluita per la memòria històrica, anant més enllà que els equivalents republicans d'ERC a la cambra, com IU, primer, i Podem, més recentment, amb qui mai ha amagat la proximitat. La lluita per la memòria de Tardà s'explica també per la seva trajectòria vital. Fill de republicans, la seva família va patir l'exili, i el seu avi va ser alcalde de Cornellà per ERC durant la Segona República.\nL'arribada de Tardà al Congrés coincideix amb la victòria de José Luis Rodríguez Zapatero a les eleccions. Com recorda Puigcercós en el pròleg de l'últim llibre de Tardà ('Proceso hacia la independencia', d'El Siglo), Tardà va titllar de "bienni progressista" els primers dos anys de Zapatero al poder. Eren temps de col·laboració entre republicans i socialistes tant a la Generalitat com a la Moncloa, que van començar a ranquejar amb l'aprovació de l'Estatut d'Autonomia, pactat finalment per Mas i Zapatero, davant l'oposició d'ERC, i més tard retallat pel Tribunal Constitucional.\nSempre a l'esquerra d'Esquerra, no sempre seguint el guió marcat, i de vegades incòmode per als presidents del Congrés (són incomptables les vegades que li han cridat l'atenció per parlar català des de l'estrada, com a mesura de protesta per la falta d'oficialitat), Tardà s'ha sabut guanyar les simpaties de bona part dels diputats, malgrat les diferències ideològiques. Home de principis, i amb fama de fidel a les idees i complidor dels compromisos ha interlocutat amb comoditat amb tot aquell que ha volgut trucar-li, tot i que després de l'experiència de la primera legislatura de Zapatero els seus vots no han jugat cap paper a la governabilitat espanyola fins a la moció de censura contra Mariano Rajoy.\nLa vehemència dels discursos de Tardà –seu és el "Mori el Borbó", en un acte de commemoració del Tricentenari que li va obrir una crisi pels qui van voler analitzar la literalitat de la frase i no la referència històrica– han estat una constant que ha definit el seu estil de parlamentarisme.\n"Joan Tardà amenaça de retirar-se després de la consagració de la República Catalana", afirmava Puigcercós. Serà abans, tot i que qui va ser cap de Tardà al Congrés ja avisava: "Podrà deixar la primera línia de la política institucional. Veurem si el deixen, però en tot cas el que sí que és segur és que mai abandonarà el seu compromís cívic i polític de lluita contra la desigualtat, de defensa de les llibertats i, entre elles, les dels pobles".


Essaig.cat - Tota la informació d'Algaida, Pina i RandaServei de Renda Àgil a Algaida\nServei de Renda Àgil a Algaida\nPosted on 4 maig, 2015 by Es Saig\tLeave a comment\nSom a la primavera i per aquesta época els ciutadans tenim l’obligació de pagar l’Impost sobre la Renda de les Persones Físiques (IRPF), la coneguda com a declaració la de Renda.\nPer això l’Agència Tributària de les Illes Balears (ATIB) posa a disposició dels ciutadans de diferents municipis de Mallorca (on no tenen oficines d’Hisenda, com per exemple Algaida) un servei específic que permet emplenar i presentar la declaració de la renda i/o confirmar l’esborrany de l’exercici 2014 d’una manera ràpida, senzilla i gratuïta. Al servei que s’oferirà a Algaida també hi podrán assisitir ciutadans d’altres municipis.\nEls contribuents que resideixen en la resta de municipis poden cridar al 901 223 344 o a través de la pàgina web de l’Agència Tributària, a partir de dia 6 de maig fins al 29 de juny. Reservau una cita\nAra bé, no poden fer d’aquest servei gratuït, els ciutadans amb rendes de treball superiors a 65.000 euros, que tenguin rendes d’activitats econòmiques o rendes derivades de més d’un immoble arrendat, que hagin tengut guanys o pèrdues patrimonials que derivin de més d’una operació o que comptin amb rendes de capital mobiliari superiors a 15.000 euros.


La indústria eòlica és la creadora de treball més important del planeta | Rural Living Lab Pirineus\n← La Xarxa de Museus del Pirineu retransmetrà un taller de màrqueting turístic via web\nManpacks: roba interior per subscripció →\nLa indústria eòlica és la creadora de treball més important del planeta\nPosted on 26/04/2010 by rllp | Deixa un comentari\nAl darrer informe sobre l’any 2009 fet per la WWEA (Wind energy association), es demostra que des de l’any 2005 la indústria eòlica ha creat més llocs de treball que qualsevol altra indústria arreu del planeta. Aproximadament 550.000 persones estan treballant en el sector.\nA més, l’estudi assegura que aquest any 2010 s’arribaran als 670.000 empleats, amb previsions d’arribar al bilió l’any 2012. Considerant que l’any 2005 hi havia 235.000 treballadors en el sector, podem estar segurs que el futur de la indústria eòlica és prometedor.\nAquest creixement s’ha vist reflectit en la capacitat energètica total de la indústria eòlica que s’estima haver arribat als 159GW, dels quals 38GW s’haurien afegit l’any 2009. Tota una fita si agafem com a referència que fa 10 anys només es varen afegir 4GW de capacitat eòlica.\nSegons la WWEA, a finals del 2020 es podrien assolir els 1.900GW de capacitat d’energia eòlica.\nQuins són els principals causants d’aquesta evolució?\nJa és conegut que uns dels principals inversors en energies renovables, especialment l’èolica, són els nord-americans. Però aquest any, l’evolució més espectacular ha sigut a la Xina, amb 14GW dels 38GW totals instal·lats. Consolidant així, la Xina i els EE.UU, com a les 2 potències líders en el mercat eòlic. Els segueixen Mèxic, Turquia i Marroc.\nTot i no veure Espanya (Catalunya com a un dels principals inversors) en aquesta llista, s’ha de tenir en compte que gran part dels molins instal·lats a Mèxic són inversions de ACCIONA – més de 450 milions d’euros invertits a Mèxic per generar 306 MW . Per altre banda, sembla que les empreses eòliques espanyoles tenen el punt de mira posat en altres destins com : Iberdrola comprant 1.5GW de drets eòlics a Romania o planificant una granja de molins de vent a Glasgow.\nNo obstant, altres països poc desenvolupats com els sud-americans o els africans, al veure que Marroc o Turquia han evolucionat tant, s’han animat a invertir en aquesta indústria millorant lleugerament la seva capacitat.\nPer altra banda, una de les notícies clau prevista pel 2010 és la gran inversió que està fent Canada a la província de Ontario, la qual vol sobrepassar els 200GW de capacitat eòlica al país.\nCom ha afectat la crisi a la indústria?\nGlobalment, la crisi financera i econòmica no ha causat gaire impacte en el creixement de la indústria eòlica. Més aviat el contrari, ja que molts països han vist en les energies renovables una sortida de futur per afrontar la crisi. Però només hi ha hagut una excepció amb el govern espanyol, que per primer cop en la història del sector, s’han imposat limitacions en la capacitat total de l’energia eòlica, considerades per sota de la capacitat del mercat.