Així s'ha fet el nou Sapiens.cat\nInici Temes Actualitat Així s'ha fet el nou Sapiens.cat\nUs expliquem com hem reconceptualitzat el nostre portal, que s'ha redissenyat juntament amb la revista\nAlgunes pàgines del nou Sapiens.cat\nCom us vam dir una vegada, el Sant Jordi de l'any 2010 va arribar amb dues roses: la de Sant Jordi i la de Sapiens.cat. A més d'informar-vos de l'actualitat i de suggerir-vos activitats per viure la història en primera persona, durant aquests 8 anys al web hem vehiculat algunes de les accions més importants fetes per SÀPIENS. Entre aquestes, la més destacada va ser 'El món ho ha de saber', la campanya a través de la qual vam donar a conèixer la nostra història al món. Una altra va ser la llista negra antifranquista, les fitxes policials dels 462 catalans més vigilats pel franquisme.\n2 El contingut: efemèrides i curiositats\nDe segur que ningú se sorprèn si diem que en aquests anys els continguts més consultats han estat els relacionats amb Catalunya. Aquests continuaran sent els més importants, tot i que seguirem publicant històries de tots els continents i de diferents èpoques a cop d'efemèride. I diem això perquè l'actualitat del web la marcaran les efemèrides: cada setmana en farem una selecció i us n'informaren, en moltes ocasions, en forma d'anècdota. El dia que fa anys del naixement de Farinelli, us explicarem que la seva veu servia de teràpia a Felip V contra el trastorn bipolar i els atacs d'histèria que patia. També us parlarem del dia que es va col·locar la primera pedra de la torre Eiffel i descobrireu que un estafador txec la va vendre fins a dues vegades.\nPreguntes i respostes i quizzes\nUn exemple de l'aposta per les anècdotes i les curiositats històriques són les nostres Preguntes i respostes i els 'quizzes', tant característics dels webs d'història anglosaxons. En aquests apartats us convidarem a posar a prova els vostres coneixements: quins són els malnoms dels reis i comtes catalans? Quin rei català va conquerir quin territori? Quin filòsof va dir què?\n3 Usabilitat i disseny al servei dels continguts\nEl disseny i la usabilitat en un web editorial sempre han d'estar al servei dels continguts, i aquest és el cas del nou www.sapiens.cat. El web s'estructura al voltant de dos grans eixos: "èpoques" i "temes". Al primer hi ha les grans èpoques en què es divideix la història, a més de dues d'extra: Catalunya 1714, i Guerra Civil i franquisme, les dues per les quals els usuaris heu mostrat més interès. A "temes" hi trobareu territoris (Catalunya, Europa i món), personatges (i no només homes), i batalles i guerres, una temàtica que, curiosament, al llarg d'aquests anys ha copsat la majoria dels termes de cerca.\nUn disseny net, senzill, usable i responsiu\nCom diu el dissenyador Cesc Fàbregas, amb qui també vam fer el primer www.sapiens.cat, el disseny s'ha centrat "en la usabilitat, amb una retícula flexible que s'adapta a qualsevol dispositiu". El Cesc va plantejar un espai neutral on poden conviure articles de qualsevol època sense perdre l'esperit SÀPIENS. Un dels reptes ha estat la confecció d'un web dinàmic i alhora net, clar i senzill. Com diu el Cesc: "Senzillesa, llegibilitat i personalitat pròpia". En el web també hi ha participat, a la part de maquetació i programació, Sergi Panisello, un membre de l'equip de Bab i Marc Parals, estudiant en pràctiques de l'àrea digital. Tots dos han treballat conjuntament amb Caterina Úbeda, cap de Mitjans de Sàpiens Publicacions, que s'ha encarregat de conceptualitzar i dirigir el projecte.\n4 Adéu, concursos. Hola, Facebook\nEn el nou web ja no caldrà registrar-se per fer comentaris o participar als concursos. Per deixar la vostra opinió a qualsevol article us haureu de ‘loguejar’ al Facebook i, després, escriure el comentari al nostre portal. Els concursos també els vehicularem a través d'aquesta xarxa social. Ja us avisarem quan en tinguem un d'actiu.\nNo heu de patir si éreu usuaris registrats. Els usuaris no se suprimiran: si esteu inscrits al newsletter el seguireu rebent i podreu seguir utilitzant el seu nom d'usuari i la vostra contrasenya a Descobrir.cat per deixar-hi comentaris i participar en els seus concursos.\n5 Aposta pel newsletter i per la subscripció\nFa uns dies Twitter ens recordava que feia 8 anys que @sapienscat era a aquesta xarxa social. Sí, som i seguirem sent a Facebook i a Twitter, on l'Anna-Priscila Magriñà us explicarà les efemèrides que anem destacant. També continuarem enviant el nostre newsletter setmanal, que ja reben més de 22.000 persones. De fet, una altra de les novetats del web és l'aposta pel newsletter i la subscripció, ja que a qualsevol article trobareu l'opció d'inscriure-us al nostre butlletí i de fer-vos subscriptors de la revista.\nAixí és que, per què no?, esperem que us agradi el nou Sapiens.cat, en el qual fins i tot hem cuidat detalls com la pàgina d'error (la famosa 404), i que tot això sigui la continuació -o l'inici- d'una llarga amistat.\nAixí s'està fent el #nouSÀPIENS\nUna festa per a un #nouSÀPIENS


Espelma 15oz Blanc Tobacco Vanilla | Raima\nEspelma 15oz Blanc Tobacco Vanilla\nEspelma de soja de ceràmica blanca Paddywax Hygge 425 g 3 metxa tabac i vainilla\nRelaxeu-vos i relaxeu-vos amb l’aroma suau del tabac i la vainilla que us envolta amb aquesta espelma Hygge de Paddywax.\nAquesta impressionant espelma aromàtica de tres metxes presenta bells aromes de tabac i vainilla que són perfectes per promoure un ambient tranquil a casa teva.\nEspelma 15oz Blanc Tobacco Vanilla cantidad\nAquesta bonica espelma ve en un vaixell elegant inspirat en Escandinàvia, una olla de ceràmica elegant amb costats rectes es presenta en un blanc mat amb una tapa de coure. L’espelma elegant i elegant afegirà un toc d’estil escandinavo a la teva llar. L’espelma Hygge és perfecta per a qualsevol habitació i és un regal fabulós per a un amic.


Fent camí: 2010\nPublicat per Josep M. a 22:11 1 comentaris\nLa setmana passada vaig assistir a una xerrada al col·legi d’enginyers sobre vehicles de competició en dos vessants, uns fets per estudiants i els Fórmula 1.\nEls estudiants d’enginyeria tenen actualment la possibilitat de crear equips per participar en competicions internacionals de cotxes de curses, en diuen Fórmula student. Sabia que existia, però no havia vist mai els vehicles ni assistit a cap presentació sobre el tema. Dos responsables d’equips, introduïts pels directors de les escoles d’enginyeria de Barcelona i Terrassa, van explicar els projectes. Em va sorprendre la feina que els representa, el repartiment de tasques, el vehicle que dissenyen i fan córrer, el marketing que representa, ja que aconsegueixen espònsors. En definitiva uns projectes molt ben treballats amb uns mitjans molt limitats. Això ho dic perquè veies com parlaven dels equips alemanys i els seus camions, abundància de mitjans, o dels equips anglesos amb llarga tradició al seu territori d’empreses del sector de competició de l’automòbil que els faciliten molt l’aconseguir els èxits. Tot i això els resultats dels nostres representants no estan gens malament, tant en nivell tècnic dels vehicles com en les proves reals en circuit.\nA continuació hi va haver una taula rodona d’enginyers de pista d’equips de fórmula 1 moderats per Francesc Latorre de TV3. Encara que no es coneix massa hi ha quatre tècnics catalans en aquest món tant reduït. Els van preguntar molt sobre com s’arriba a aconseguir aquesta feina, detalls de com prenen les decisions en poc temps i l’organització dels equips. Em va sorprendre que hi ha fins a set enginyers per equip coordinats per un enginyer en cap. Es mouen equips de vuitanta persones, i cal molta coordinació com es pot suposar. Això no vol dir que totes els equips funcionin bé tot i disposar de molts mitjans, segons diuen. Van citar textualment “quan l’enginyer va amb una clau anglesa o el mecànic amb un ordinador” es que no anem bé. Vuitanta persones requereix coordinació, i això es tradueix en un repartiment molt estricte de les tasques per aconseguir l’excel·lència d’aquests equips, un exemple que hem vist tots són els canvis de rodes en pocs segons.\nPublicat per Josep M. a 14:54 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: competició, curses, enginyers, formula 1, student\nAvui ha nascut un nou diari, l’ARA, que m’ha agradat força, m’ha empeltat optimisme, des del fet de la seva creació i la gent que hi està implicada fins als escrits de col·laboradors, alguns molt bons com Thomas Friedman, “Els pares han d’ajudar a tirar endavant l’economia”. Un petit text del meu admirat Alfons Cornella d’Infonomia, “Néixer, no renéixer”, on diu que l’impacte més potent de la crisi és que portarà milions de persones a replantejar-se el perquè. Justament avui m’han passat l’enllaç de la seva participació al programa de TV3 Singulars, Alfons Cornella, cap a una "cosocietat". Molt recomanable, 35 minuts plens d’idees, de coses que ja funcionen i d’altres que vindran, de confiança en el futur, de creure en els joves. Ve de gust sentir això!.\nI avui també eleccions al Parlament de Catalunya, en poques hores sabrem els resultats. Hi ha moltes ganes de canvi, veurem si qui governi complirà les expectatives de la part de població que haurà anat a votar. Que bo seria que poguessin implantar idees semblants a les que exposa en Cornella o transmetre correctament els canvis a la societat lligats a ensenyament, esforç, globalització, que es precisen avui tal com explica en Friedman.\nPublicat per Josep M. a 22:29 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: Ara, Cornella, Friedman, futur, joves\nMotxilles de muntanya per a fotògrafs\nEls que ens agraden alhora les muntanyes i la fotografia tenim un problema en com compaginar les dues afeccions a l’hora de portar els trastos de fotografia per la muntanya, als que s’hi sumen els propis trastos de muntanya. Motxilles per portar tot l’equip fotogràfic que un vulgui n’hi ha moltes, però que a més hi càpiga el material de muntanya ja costa més de trobar. Ahir els de Barcelona photobloggers van posar una entrada molt interessant sobre aquest tema. Seguint els seus enllaços vaig entrar a visitar les marques Click Elite, F-Stop y Naneu que no coneixia i tenen material força interessant.\nUn dels comentaris a la notícia és de Joan Vendrell que ens recomana un vídeo demo de la motxilla Tilopa de la marca Fstop que va penjar a Naturpixel. La particularitat d’aquesta motxilla és que té un compartiment de la part fotogràfica extraïble, cosa que dóna moltes possibilitats, tot mantenint l’apariència d’una motxilla normal. Mireu el vídeo que us agradarà.\nPersonalment utilitzo una Kata en sortides molt curtes, ja que té poc espai per les coses de muntanya. Quan faig sortides més llargues, o a l’hivern que es porta més material, ja tinc problemes: els objectius perduts per la motxilla, el mateix passa amb els parasols o filtres, la réflex en la seva bossa en bandolera, però de tant en tant l’haig de guardar o amagar per protegir-la de possibles cops, una mica caòtic tot plegat.\nÉs per això que m’ha agradat saber que hi ha marques que no coneixia i que tenen solucions que ens permeten portar l’equip fotogràfic en condicions mantenint el que es necessita per anar per muntanya. Sembla que de mica en mica els fabricants es van animant a treure productes específics pels que caminem unes quantes hores i alhora fem fotografies.\nPublicat per Josep M. a 22:34 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: fotografia, motxilles, muntanya\nFont del faig i coll de Pendís pel camí dels empedrats\nExcursió clàssica de pujada al refugi de la Font del faig amb la torna d’arribar-se al coll de Pendís. Els interessos de l’itinerari són colors de tardor, molts trams de riu amb petits i mitjans salts d’aigua, vistes del Moixeró i un cop al Pendís, movent-se una mica es veu part de la Cerdanya, almenys els seus cims.\nEn quant a colors de tardor, a les parts altes, ja no en queda gaire, som a mitjans de novembre. Hem pujat fins al Bullidor de la llet i el trobem sec, no sabem per on s’ha desviat l’aigua. El coll de Pendís és ideal per travessa, té moltes possibilitats d’anar cap a un lloc o un altre i les vistes són variades.\nFotogràficament el més interessant de l’excursió és la part de baix, el tram de riu. Sorprenentment per estar al mes de novembre el riu porta força aigua, amb el que els creuaments del riu per part del camí, per damunt de pedres, obliguen a fixar-s’hi una mica. Els diversos salts d’aigua que es troben són interessants.\nSortint de Bagà per la carretera que segueix el riu Bastareny cap a Gisclareny, s’agafa una pista cap a la font de la Dou. L’itinerari comença quan la pista creua el riu que ve del Pendís, on hi ha una casa de colònies, aparcament, font i un parell de taules de picnic.\nSeguint la pista anterior, apta per qualsevol tipus de vehicle, s’arriba a la font de la Dou, una cascada molt maca i fotogènica a peu de cotxe.\nPublicat per Josep M. a 22:46 0 comentaris\nFotografies dels Empedrats i la Dou\nPublicat per Josep M. a 22:10 0 comentaris\nFont del faig i coll de Pendís pel camí dels emped...


EL BLOGUETAZO: agosto 2007\nIII Cursa ibèrica\nArriba el Setembre a Figueroles i arriben les festes patronals, però una setmana abans hi han altres plats forts: un d'ells és el Figuerock, del que ja n'he parlat en el post anterior i l'altre és la Cursa Ibèrica.\nLa Cursa Ibèrica es va fer per primera volta l'any 2005, organitzada per un grup de joves del poble als qui els agrada l'esport i les "locaes" (escalada, freerider macabro, espeleologia...[et al.]), els quals formaren el Club de Muntanya la Carrerassa (blog del club). Aquell any van correr 300 persones. L'any 2006 es va canviar un poc el recorregut en el seu tram més dur, buscant una pujada menys empinada i més bonica, i també es va augmentar el nombre de participants a 500.\nAquest any es volen batre tots els rècords i es preveu la participació de 700 persones. La bona organització de la prova, sense cap ànim de lucre agrada a la gent que ve. El preu d'inscripció és de 10€ per als no-federats i 8€ per als federats. Aquestos diners son destinats íntegrament a la cursa i als detalls que sol tindre l'organització amb els corredors.\nSi us voleu inscriure, en aquesta pàgina està el full d'inscripció. El Perfil és aquest, tot i que es veu una mica malament. La llista d'inscrits és aquesta, mireu a vore si hi ha algú que us caiga mal i vulgueu retar-lo.\nActualment hi ha un incendi a prop de la zona de la pujada a les Traguantes, espere que no s'haja cremat res del recorregut... Els incendis son de les coses més tristes que poden passar actualment en una zona tant socarrada com la nostra.\nPer el que a mi em respecta, el dia de la cursa estaré fent fotos en la pujada més dura, baix de la roca Naram (el primer que la puje tindrà un pernil). Fiqueu bona cara i si heu llegit açò em saludeu o em desperteu si estic dormint, perquè la nit abans és el primer dia Figuerock.\n# Colgado por el muy honorable Casaca de Matraca @ 17:03 4 comments\nCartell per al FigueRock 2007\nEs podria haver ficat algún grupet més Heavy però crec que és un bon cartell...\nEsperem que vinga tanta gent com altres anys, esteu tots convidats.\n# Colgado por el muy honorable Casaca de Matraca @ 19:56 4 comments\nOtra entrega de frikicomics\nEl famoso motero del juego Excitebike lamenta la entrada de la Policía Local al mundo de la informática:\n# Colgado por el muy honorable Casaca de Matraca @ 00:17 2 comments\nCaveman ninja alcoholizado\nEl borracho de Caveman Ninja y sus coetaneos nos divierten con sus juergas primitivas:\n# Colgado por el muy honorable Casaca de Matraca @ 01:08 5 comments


El Barça haurà de jugar un partit de Copa 24 hores després d'un partit de la selecció espanyola\nEl club vol una nova data\nLa Federació Espanyola ha comunicat al Barça que el partit d'anada dels setzens de final de la Copa del Rei es disputarà el dimecres 16 de novembre. Aquest matx es jugarà just l'endemà d'un partit amistós de la selecció espanyola previst en una de les dates fixades per la FIFA\nREDACCIÓ Barcelona 21/09/2011 12:51\nEl portaveu del club, Toni Freixa, ha admès que tot plegat és un problema i que es lluitarà per intentar trobar una data diferent. "La Federació haurà de solucionar-ho, aquesta data és un problema", ha comentat.\nLa Federació Espanyola ha comunicat que el partit d'anada dels setzens de final de la Copa del Rei, que s'havia de jugar mentre el Barça és al Mundial de Clubs, es disputarà aquest 16 de novembre.\nDimarts, Pep Guardiola va alçar la veu afirmant que "és un handicap que el partit de Copa sigui l'endemà d'un amistós d'Espanya, perquè no tindrem jugadors", i va afegir que "al Japó hi anirem, per tant, hauran de canviar la data de Copa del Rei, perquè només poden jugar quatre jugadors del filial, segons la norma, i no tindrem prou futbolistes".\nEl Barça podria jugar l'anada dels setzens de Copa el dia 9 enlloc del 16 de novembre


Tertúlia : Qui no es vol emmirallar amb Veneçuela?\nDes de fa unes setmanes segueixo amb més detall les notícies que arriben de Veneçuela. Ja sabeu que el país sud-americà ha servit de mirall per als líders de Podemos i també per a la monja Forcades, de Procés constituent. És per això que veient què fan en aquell país podrem tenir una idea de com es convertiria Espanya, i de retruc Catalunya, si Podemos agafa el poder.\nAvui per exemple he llegit que el president Maduro ha forçat, per llei, abaratir certs productes perquè tots els veneçolans poguessin adquirir-los, encara que els botiguers els haguessin de vendre per sota del preu de cost. M'ha cridat l'atenció dos productes essencials com són la nina Barbie i la televisió de plasma.\nEsclar que la situació econòmica de Veneçuela no deu tenir res a veure amb l'espanyola, que el nostre president Rajoy ja ens ha deixat ben clar que és molt optimista i que ja podem dir adéu a la crisi. No hi fa res que hi hagi cinc milions d'aturats, als pensionistes els augmentin dos euros la pensió i el sou base hagi augmentat gairebé tres euros.\nSi Rajoy està tan content d'haver aconseguit aquests resultats en tres anys, no sé com deixarà el país abans de les eleccions que, per cert, sembla ser que s'hi vol tornar a presentar. Jo l'animo a presentar-se per tal de reduir les probabilitats d'haver de mantenir un altre expresident.\nEls dirigents de la CUP han dit que es volen presentar amb un altre nom i de la mà de Procés constituent. A mi ja m'agrada el discurs de la CUP, tot i que ratlli la utopia, perquè gràcies a les utopies podem sobreviure i continuar més o menys il·lusionats, però em preocupa els seus associats, Teresa Forcades i Arcadi Oliveres.\nEntre aquest front, que no sé si s'hi afegirà algú més, i el front que comentava ahir, a instàncies d'Ernest Maragall, em fa l'efecte que estem despitant tothom i que al final ens hauran d'enviar un manual d'instruccions perquè sapiguem a qui hem de votar i, si ho fem, què en podem esperar.\nPublicat per xfebrer el dissabte, de desembre 27, 2014\nEtiquetes: Abaratir, Eleccions, Euros, Expresident, Il·lusió, Instruccions, Llei, Mirall, Notícies, Pensió, Podemos, Poder, President, Probabilitats, Procés constituent, Sou, Utopia


Venedor/a amb discapacitat, Palafrugell\nRequisits: estar en possessió de l'ESO i valorable estudis superiors. Experiència no requerida però si valorable i competències desitjades: habilitats socials, autonomia, bona comunicació i capacitat de treball en equip. Persones amb discapacitat: Serà necessari disposar d'un Certificat de Discapacitat oficial igual o superior al 33% emès per l'organisme públic competent. Competències desitjables: habilitats socials, autonomia, bona comunicació i capacitat de treball en equip. Disponibilitat horària de matí i tarda.\nBusques feina en atenció al client i reposició? Si és així i a més t'agrada el tracte directe amb la gent, tens afany de superació i t'interessa el món esportiu. Apunta't a aquesta oferta! Botiga de material esportiu, busca venedors/as amb discapacitat per a la seva botiga de Palafrugell. Funcions: Atenció al client, ordre de botiga, alarmat, perxat i etiquetatge de peces. Control d'entrada i emprovadors i recepció de mercaderia en magatzem. Requisits: estar en possessió de l'ESO i valorable estudis superiors. Experiència no requerida però si valorable i competències desitjades: habilitats socials, autonomia, bona comunicació i capacitat de treball en equip. Persones amb discapacitat: Serà necessari disposar d'un Certificat de Discapacitat oficial igual o superior al 33% emès per l'organisme públic competent. Competències desitjables: habilitats socials, autonomia, bona comunicació i capacitat de treball en equip. Disponibilitat horària de matí i tarda.


"L’’economia davant la independència", Col·lectiu Wilson - BARCELONA RADICAL\n"L’’economia davant la independència", Col·lectiu Wilson\nEn el debat actual sobre els efectes econòmics d'una possible independència de Catalunya, s'acostuma a fer una distinció, que creiem útil, entre les conseqüències a mitjà i llarg termini i els anomenats costos de transició a curt termini.\nNo hi ha cap dubte que una Catalunya independent seria completament viable: la seva població és similar a la de països com Dinamarca o Suïssa; té un nivell de renda superior a la mitjana de la UE; hi ha una economia competitiva i diversificada, i està dotada d'una administració pública capaç de governar el país des de l'hora zero. Més enllà d'aquestes condicions inicials, la independència del nostre país tindria efectes econòmics positius a mitjà i llarg termini. Eliminaria un dèficit fiscal molt gran i persistent (que és precisament el que ara obliga la Generalitat a endeutar-se per cobrir les seves despeses). Permetria al Govern de Catalunya prendre decisions estratègiques que afecten el potencial productiu i benestar dels seus ciutadans (com ara infraestructures, educació i impostos), que són clau per avançar en un món globalitzat i que, fins ara, han estat desateses per un Estat central amb altres prioritats i interessos. En aquest nou escenari, el Govern de Catalunya podria fer front a les obligacions pròpies d'un Estat de benestar avançat -especialment les pensions- amb tants o més recursos que els que té l'Estat.\nEls costos de la transició a un Estat propi podrien ser més alts que els beneficis derivats de tenir un Estat plenament reconegut i operatiu en el marc de la UE i dins l'euro? Al nostre entendre, si hi ha voluntat política de totes les parts implicades, no hi ha cap raó objectiva que impedeixi la continuïtat de facto de les relacions econòmiques i financeres amb la resta d'Europa en tots els àmbits. Com que una decisió política deliberada d'impedir aquesta continuïtat tindria costos econòmics significatius per a tothom, entenem que les amenaces de l'Estat espanyol tenen poca credibilitat.\nEn tot cas, aquests costos de transició es podrien plantejar en tres grans àrees: un boicot comercial, la pertinença a la UE, i el manteniment de l'euro. Quin impacte econòmic podria tenir un boicot comercial? És cert que Catalunya ven a Espanya prop d'una cinquena part del que produeix. Ara bé, quan calculem els efectes comercials de la independència, cal fer quatre consideracions. Primera, un boicot afectaria molt més els béns de consum (només un terç de les exportacions catalanes) que els béns de capital o intermedis. Segona, és difícil creure que hi hauria boicot de productes de multinacionals (el 40% de la facturació manufacturera catalana) perquè no se'n podria distingir l'origen. Tercera, el boicot tindria efectes molt greus sobre els que fessin el boicot. I quarta, els productes boicotejats es podrien revendre (això sí, a preus reduïts o amb costos més elevats) en altres llocs. Tenint en compte aquest factors, el nostre càlcul és que els efectes comercials de la independència serien transitoris i difícilment superarien l'1% del PIB català.\nEl Govern espanyol ha emfatitzat que la independència suposaria l'expulsió de la UE de manera automàtica. Ara bé, una expulsió implicaria el reconeixement formal de Catalunya com a Estat -cosa que Madrid també ha afirmat que no farà mai-. En tot cas, els tractats de la UE no fan cap referència a l'expulsió de la UE en cas de constitució d'un nou Estat per part d'un territori que forma part de la UE. De fet, l'article 50 dels tractats exigeix un procés de negociació i el consens de les parts implicades per permetre a un membre de la UE sortir de la Unió. Considerant a més el nivell d'inversions d'empreses europees, la decisió sobre el tractament de Catalunya serà política. Les decisions polítiques de la UE s'han caracteritzat pel seu pragmatisme, és a dir, per intentar garantir el millor possible la continuïtat dels drets i obligacions dels ciutadans europeus i preservar l'estabilitat econòmica i financera. Durant la crisi recent, fins i tot s'han arribat a violar algunes normes bàsiques dels tractats europeus, com el principi de "no-rescat" i el de "no-monetització del deute", per evitar el col·lapse financer d'alguns membres.\nCom a país sobirà, Catalunya podria continuar utilitzant l'euro -tenim exemples de països que utilitzen una moneda d'un altre Estat-. Per garantir la continuïtat de l'actual règim de supervisió i accés a la liquiditat del sistema bancari es podria establir un acord monetari com el que tenen Mònaco i altres microestats no pertanyents a la Unió Europea tot i que adaptat a les circumstàncies específiques del cas català (haver adoptat l'euro des dels seus inicis i mostrar el desig de formar part de l'eurosistema com a membre de ple dret). Fins i tot en absència d'aquest acord, els bancs que operessin a Catalunya i que fossin solvents podrien obtenir liquiditat de forma indirecta, a través de les matrius o filials operant a països de la zona euro o, més generalment, en el mercat interbancari global. Qualsevol suspensió de pagaments d'un banc que no tingués la seva activitat restringida a Catalunya tindria un efecte reputació devastador sobre la totalitat del grup bancari del qual forma part i, per tant, seria el primer interessat a garantir la liquiditat de les seves operacions a Catalunya.\nEn definitiva, mentre que qualsevol benefici de la independència serà permanent, qualsevol cost transitori serà temporal (i determinat pel comportament de l'Estat espanyol). Això implica que el balanç net de la independència depèn del pes que, a l'hora de decidir el 27-S, donem al nostre futur i el del nostres fills. Per poc que valorem aquest futur, creiem que ser sobirans serà bo per a tothom.\n24-IX-15, Col·lectiu Wilson, lavanguardia\nEl Col·lectiu Wilson és una entitat formada per sis catedràtics catalans de renom mundial que té com a vocació «contribuir al debat sobre l'autodeterminació a Catalunya a fi que els seus ciutadans puguin decidir el seu futur lliurement, sense por ni amenaces». Fou fundada pels catedràtics d'economia Pol Antràs (Harvard), Jordi Galí (UPF), Gerard Padró (LSE), Xavier Sala i Martín (Colúmbia), Jaume Ventura (UPF) i el catedràtic de política i afers públics Carles Boix (Princeton) per intentar aportar informació veraç que desmentís les amenaces i exageracions que els sectors contraris a la independència de Catalunya feien sobre aquesta. El seu web fou presentat al programa El món a RAC 1 el 16 de novembre de 2012. El nom del Col·lectiu s'inspira en el president estatunidenc Woodrow Wilson que rebé el Premi Nobel de la Pau el 1919 i fou un dels promotors més vehements del dret a l'autodeterminació.


'Quina vergonya!': la xarxa exigeix explicacions a l'ANC pel vet a Baños\n‘Quina vergonya!’: la xarxa exigeix explicacions a l’ANC pel vet a Baños\nLiz Castro i Xavier Sala i Martín, entre més, han criticat la decisió\nLa decisió de l’ANC d’excloure de la candidatura al secretariat nacional l’ex-cap de llista de la CUP Antonio Baños i el director del Barnasants Pere Camps (entre més noms) ha causat una forta polèmica. Malgrat que l’ANC no ha fet públics els motius d’exclusió concrets de cada candidat, VilaWeb ha pogut saber que Antonio Baños n’havia quedat fora per haver intervingut en una tertúlia del programa ‘El món a RAC1’. Concretament, per aquesta intervenció:\nGent de l’entorn de l’ANC, com ara l’escriptora Liz Castro, ha criticat la decisió i ha demanat explicacions. Castro, que refusa el sistema electoral de l’entitat, considera que Baños ha estat exclòs per ‘partidisme’.\nQuina vergonya @Assemblea! Com a sòcia fidel des del principi, us demano que expliqueu per què un periodista com en @antoniobanos_ no pot presentar-se ara al Secretariat (però fa dos anys sí). Ara més que mai, cal #transparència. Tanta por teniu?https://t.co/bK3lQ8J2oz\nI es pot saber què passa amb @PereCampsCampos? I amb tota la resta? No està prou malferida pels últims tres anys que li heu de fer aquestes coses?\nEl reglament de l’@Assemblea especifica que la junta electoral es forma per secretaris que no es renoven. És la seva manera de controlar el futur. Però no hi ha cap raò per vetar al Baños, excepte partidisme.\nEl sistema electoral de l’ANC no ha tingut mai sentit. És prohibit fer campanya, però tots ho fan. Després ningú no coneix els candidats, i demana a qui s’ha de votar, i es queixen que hi ha llistes. Clar que n’hi ha. CAL #TRANSPARÈNCIA.\nI clar, els que no són candidats no tenen cap problema en fer campanya pels candidats, obertament o d’amagades, com fan ja avui alguns. El que acaba passant és que els que segueixen les regles pateixen i els que fan trampa se n’aprofiten.#CalTransparència\nEl problema és que la regla de “no fer campanya” és absurd. És impossible cumplir de manera equitativa. Si parles amb els amics, això és fer campanya? Si envies correus? Si dius que no pots parlar-ne en una tertúlia del @jordibaste? Ho decideix la Junta electoral, en silenci.\nJo no votaré en les eleccions al Secretariat de l’@Assemblea fins que s’aclari públicament per què s’han vetat certes candidatures. Feu RT si hi esteu d’acord. #CalTransparència #SalvemlAssemblea\nL’economista Xavier Sala i Martín també ha demanat explicacions a l’Assemblea:\nL’ANC ha de donar una (BONA) explicació de per què ha exclòs Baños. Clarament el fet que participés a una tertúlia de ràdio és una excusa que no cola. Esperem la raó de veritat… i esperem que tingui sentit i coherència. #AixíNO https://t.co/ISp8rT01yV\n(Per cert, dic que no cola perquè a l’àudio que figura que feu servir per impedir-li que es presenti, ell simplement diu que NO POT PARLAR del tema a una pregunta del Basté! Ell no pot evitar que el Basté pregunti i l’única manera de ser educat és dir “no puc parlar”). #AixíNO\nDe la mateixa manera, la sectorial de Traductors, Correctors, Intèrprets i Transcriptors també ha criticat la mesura. En un comunicat, recorden que hi ha candidats que no han estat exclosos tot i haver aparegut als mitjans de comunicació durant la campanya:\nPubliquem un comunicat de la Sectorial @anc_llengua de l’@assemblea\n1. Ens ha alarmat conèixer la desqualificació d’alguns candidats a la Secretaria Nacional de l’ANC. (1/4)\n— Trad x Indep (TxI) (@ANC_llengua) 13 de marzo de 2018\n2. Ens agradaria saber els motius exactes que han provocat aquestes decisions en cada cas. (2/4)\n3. Si alguna ha estat provocada x l’incompliment de la norma sobre fer campanya a favor d’algun candidat, voldríem saber els motius pels quals s’exclouen alguns candidats i no se n’exclouen altres que han aparegut igualment als mitjans de comunicació i a les xarxes socials. (3/4)\n4. Reclamem que es faci marxa enrere en les desqualificacions basades en aquest motiu.\nSectorial de TCIT\nL’ANC no concreta els motius de cada exclusió\nEn total, han estat exclosos divuit pre-candidats. A més de Baños i Pere Camps, hi ha també, per exemple, Jordi Alemany, Elisenda Romeu i Francesc Esteve. L’entitat no ha concretat per quin motiu havia exclòs Baños, però sí que ha donat uns motius generals: ‘Els motius d’exclusió més habituals han estat la falta d’aval territorial formalitzat (requisit per a presentar candidatura), amagar informació rellevant sobre les afinitats polítiques (motiu d’exclusió) i fer campanya fora dels actes programats (incomplint la restricció expressa del reglament electoral, que havia estat comunicada a tots els candidats)’, ha explicat l’ANC en un comunicat.\nPel que fa a aquesta última restricció, l’ANC ha afegit: ‘Hi ha hagut candidats que han hagut d’anul·lar entrevistes, presentacions, participació en actes i tertúlies per respectar la restricció.’ L’objectiu d’aquesta norma és protegir el dret ‘de qualsevol membre actiu de l’Assemblea d’arribar al Secretariat Nacional procurant la igualtat de condicions amb altres candidats que són més coneguts dels socis pel seu accés habitual als mitjans de comunicació’.En aquesta línia, Jaume Marfany, ex-dirigent i un dels fundadors de l’entitat, ha volgut defensar la decisió de l’ANC a Twitter:\nNo busqueu “complots” ni “conspiracions” en l’eliminació de candidats a SN de l’@assemblea L’explicació es clara i respon als criteris del reglament electoralhttps://t.co/9HzjgWwmtP\n— JaVme Marfany (@JaumeMarfany) 13 de març de 2018\nCOMENÇO FIL. En les properes eleccions al Secretariat Nacional de l’@assemblea votaré aquelles persones que: No tinguin cap mena de vinculació amb partits o organitzacions polítiques i que tinguin molt clar i estiguin disposats a defensar aquests punts: 1/7\n— JaVme Marfany (@JaumeMarfany) 13 de marzo de 2018\nL’ANC és una organització política que té com a únic objectiu assolir la independència de Catalunya. L’ANC fa política i intervé en política. 2/7\nL’ANC és una organització política de caràcter transversal, completament independent, de partits polítics i de qualsevol altre organització. 3/7\nL’ANC és transversal, però en cap cas no pot ser neutral. Les seves decisions i actuacions sempre tindran en compte, únicament, el seu objectiu: assolir la independència de Catalunya. 4/7\nEls membres del Secretariat Nacional han d’estar en disposició de dedicar un mínim de 20 hores setmanals a les diferents feines que tinguin encomanades dins de l’ANC. 5/7\nLa força de l’ANC radica en la seves assemblees. Cal augmentar-ne la interacció amb el Secretariat Nacional, així com, en la mesura del que sigui possible, la seva participació activa en les decisions importants de l’ANC. 6/7\nNo votaré ningú que hagi aparegut ara, de forma sobtada, en la vida i en la feina de l’Assemblea. Si ha sigut membre del Secretariat Nacional tindré molt en compte quina ha estat la seva dedicació durant el temps que hi va pertànyer. 7/7\nBaños era un de les cares més conegudes en aquest procés electoral intern de l’ANC, i un dels qui havien sonat amb més força per a presidir l’entitat. Ací explicava les seves idees per a renovar l’ANC:


Barrat l'accés públic a Cala Varques\nL'Ajuntament diu que negocia la retirada de pedres i la reobertura de l'entrada, i reconeix que s'ha perdut l'expedient d'expropiació del camí\n3 min. Manacor 13/02/2018 17:24\n651x366 El camí a Cala Varques és ple de pedragots perquè no s'hi pugui estacionar, cosa que ja prohibeix l'Ajuntament. / M. E. El camí a Cala Varques és ple de pedragots perquè no s'hi pugui estacionar, cosa que ja prohibeix l'Ajuntament. / M. E.\nL'accés públic de Cala Varques ha estat barrat per un dels propietaris dels terrenys adjacents al camí públic. El grup MÉS-Esquerra ha denunciat la col·locació de grans pedragots a una banda del camí, en diversos trams que sumen 350 metres, i s'ha queixat del tancat de les barreres metàl·liques que permetien accedir a la cala pel carrerany de mig quilòmetre que travessa un pinar.\nEl tram més saturat de la costa del Llevant resulta inaccessible des del camí públic. El regidor de Medi Ambient, Pedro Rosselló, ha assegurat que l'Ajuntament està en negociacions amb la propietat perquè es retirin totes les pedres del camí. Segons Rosselló, la propietat s'ha excusat dient que ho fa perquè quan s'hi aparca es dificulta l'accés a la finca. L'objectiu del barrat a un lateral del camí és evitar que s'hi estacioni, malgrat que l'Ajuntament mateix té indicadors que ho prohibeixen i multa els conductors que no respecten la normativa.\nEn el ple d'aquest dilluns, Rosselló va garantir que es podrà arribar a la cala aquest estiu i insistí que la millor manera de tractar aquesta nova polèmica és arribar a un acord amb la propietat. A aquesta situació de desgavell hi ajuda un equip de govern que no ha estat capaç de donar solucions al problema de la saturació durant l'estiu i als obstacles que posen els propietaris de finques de la zona.\nEmperò, també és ver que el fet que l'Ajuntament només tingui competència en matèria d'accessos limita el seu marge de maniobra. En canvi, l'administració local rep totes les crítiques per la imatge que dona aquest indret paradisíac, atès que hi ha algunes conselleries, tant del Govern com del Consell, que podrien haver ajudat a solucionar molts problemes.\nLa manca d'un espai d'aparcament, la venda de productes a la mateixa platja, l'ocupació de la platja o agilitar l'accés dels serveis d'emergències a la zona, etcètera, estan dins l'agenda municipal. Però Govern i Consell cerquen l'ombra i miren cap a un altra banda quan es posa la problemàtica de Cala Varques damunt la taula.\nDins el catàleg de camins públics\nDurant el debat plenari, el regidor Joan Llodrà (MÉS-Esquerra) insistí en la necessitat d'aclarir el tema de l'accés, atenent que figura en el catàleg de camins públics. El delegat de Medi Ambient, per part seva, reconegué que el 1989 l'Ajuntament obrí un expedient d'expropiació d'un camí de 650 metres de llargària per 3 d'amplària per tal de posar fi a la polèmica i els actes violents a la zona que de tant en tant acabava amb la cremada de vehicles.\n"Aquest expedient no ha aparegut", va dir Rosselló. "Hi ha un dret de pas que no es respecta", li recordà Llodrà i el convidà a fer feina perquè es restitueixi el camí amb la retirada de les pedres i obrint de bell nou les portes metàl·liques.