SOCIALISTES DE L'EBRE: de març 2012\nJoan Sabaté és reelegit primer secretari del PSC de Tortosa\nJoan Sabaté amb alguns dels membres de la nova executiva\nHa mostrat el seu agraïment a Eduard Ena per enriquir el debat contrastant projectes polítcs i ha ofert el seu compromís per recuperar el lideratge a Tortosa\nL'assemblea del PSC de Tortosa ha reelegit aquesta nit Joan Sabaté com a primer secretari amb el 65,4% dels vots front al 33,6% que ha obtingut Eduard Ena. Sabaté ha agraït el suport de la militància i també a Ena, “bon amic i col·laborador de sempre el fet que hagi contrastat el seu projecte de partit amb el meu perquè ha donat vivacitat al debat i l'ha fet més democràtic i intens”.\n“Assumeixo el meu compromís amb la militància per recuperar el lideratge de la societat tortosina, i perquè les propostes dels socialistes encarin el futur amb progrés, creixement econòmic i creació de llocs de treball, i un projecte de lideratge solidari del conjunt de les Terres de l'Ebre”, ha assenyalat Sabaté. També ha valorat molt positivament l'àmplia assistència, ja que a l'assemblea hi han assistit més d'un centenar de militants.\nLa nova executiva estarà formada per Joan Sabaté, com a primer secretari, Ismael Roldan, com a president; Anna Ariño, com a viceprimera secretària; Enric Roig, com a secretari d'Organització; Teresa Castellà, com a secretària d'Acció Electoral; Antoni Sabaté, com a secretari de Política Municipal; Ricard Lleixà, com a secretari de Ciutadania i Societat Civil; Mariano Borràs, com a secretari d'Economia i com a vocals Gerard Avinyó, Dolors Bel, Victòria Campos, Consol Cordero, Laura Gil, Maria López, Estrella Martínez, Eugeni Monllaó, Francesc Ramírez, Eduard Rel, Joana Subirasts i Lluïsa Vergés.\nDavant del fet que s'hagi votat conjuntament el primer secretari amb tota la candidadura Joan Sabaté ha manifestat que proposarà a la candidatura d'Eduard Ena incorporar alguns dels seus membres a la nova executiva del partit. Cal afegir que són membres nats de l'executiva els regidors i regidores, els representants de les Juntes Veïnals, els representants dels consells de barri, els secretaris de Federació, la primera secretària de la JSC, els membres de l'executiva de federació i el coordinador del grup municipal.\nAntoni Sabaté: “El pla d'ajust no beneficiarà Tortosa sinó que només servirà per pagar la mala gestió del govern de Bel”\nEls socialistes hi voten en contra perquè renuncia a les inversions, preveu acomiadaments i augmenta la pressió fiscal als tortosins i tortosines\nEl grup municipal del PSC a l'Ajuntament de Tortosa ha votat avui en contra del pla d'ajust del govern de CiU perquè hipoteca les finances municipals en els propers deu anys, ja que no hi haurà recursos propis per tirar endavant les actuacions que necessita la ciutat; incrementa la pressió fiscal per obtenir majors ingressos, que no anirà en benefici de millorar la qualitat de vida a la ciutat sinó que només servirà per pagar un crèdit que és fruit de la mala gestió del govern de Bel, i contempla una disminució de la despesa pública, fonamentalment del capítol de personal i dels serveis bàsics per a la ciutat .\nEl portaveu del grup municipal, Antoni Sabaté, ha constatat, a més, durant el ple que la delicada situació financera de l'Ajuntament no s'acaba amb el reconeixement dels 13 milions d'euros del govern sobre el deute a proveïdors. “A aquesta quantitat li hem de sumar el crèdit viu de l'any passat de 43 milions d'euros, el deute a altres administracions i el que hem de retornar a l'Estat que fa que hi hagi un deute global d'uns 60 milions d'euros”. Sabaté ha estat molt contundent en afirmar que això paralitzarà les inversions a la ciutat i, sobretot, ha deixat constància que amb aquest pla d'ajust el govern de Bel ha renunciat al seu gran projecte estrella com és el complex d'aigües.\nJoan Sabaté demana que el Senat es manifesti en contra dels transvasaments\nEl portaveu adjunt de l’Entesa presenta una moció que aposta per les dessaladores i per un model que la demanda s'ajusti als recursos amb estalvi i reutilització\nEl portaveu adjunt de l’Entesa, Joan Sabaté, ha presentat una moció en el Senat que es veurà al Ple del 10 d'abril, conseqüència del debat que va tenir amb el ministre Arias Cañete en l'última sessió plenària.\nSabaté proposa que es consideri la política de l'aigua com una política d'Estat amb el màxim consens polític i territorial; i que es fonamenti el nou Pla Hidrològic en la gestió de la demanda, impulsant l'estalvi i la reutilització, així com limitant el consum als recursos disponibles en cada conca hidrogràfica.\nTambé subratlla aquesta moció que s'exclogui de la futura planificació qualsevol previsió de noves transferències de recursos entre conques i es completi el pla de construcció de dessaladores, iniciat per l'anterior Govern, per a situacions de necessitat que precisin l'aportació de recursos addicionals.\nFinalment, Joan Sabaté inclou en la seva moció que es garanteixi que els Plans de conca i el Pla Hidrològic s'ajustaran a la Directiva 2000/CE del Parlament Europeu i del Consell, per la qual s'estableix un marc comunitari d'actuació en l'àmbit de la política d'aigües.\nEls socialistes critiquen que el PP no se sumi a la defensa dels municipis petits\nEl ple del Consell Comarcal del Montsià aprova la moció del Grup Socialista en contra de la supressió de municipis petits\nEl ple del Consell Comarcal del Montsià ha aprovat la moció presentada pel grup Socialista en defensa dels municipis petits amb l'únic vot en contra del PP. El text insta a la Generalitat de Catalunya a un pronunciament clar i rotund a favor dels municipis petits després de la publicació d'alguns informes que proposen la seva supressió o fusió per facilitar el finançament local.\nEl secretari d'Acció Política i Cohesió Territorial del PSC de l'Ebre i alcalde de Godall, Francesc Miró, ha criticat la manca de sensibilitat del grup popular i el seu vot contrari a una proposta que reivindica el paper dels ajuntaments com administració més propera als ciutadans i que posa en valor el sobreesforç diari dels alcaldes i alcaldesses, regidors i regidores. “Cal defensar els nostres municipis perquè mantenim el medi natural i fixem la gent al territori, alhora que no som culpables en absolut del dèficit públic. Racionalitzem la despesa, entre d’altres, perquè la falta de recursos, ara i abans, ens ha obligat”, ha recordat Miró. “Potser el que a la llarga es pretén és que, senzillament, desapareguem. La solució entenem i hem demostrat que està en mancomunar serveis”, ha reblat el portaveu comarcal socialista i alcalde de Sant Jaume d'Enveja, Joan Castor Gonell.\nCal destacar que atenent a aquest informe 42 dels 52 pobles de les Terres de l'Ebre haurien de fusionar-se.\nEl PSC de l'Ebre s'ha sumat avui a la vaga general convocada pels sindicats\nEls càrrecs públics del partit faran donació de les seves retribucions o de la part proporcional del seu sou a diferents ONG del territori\nEl PSC de l'Ebre s'ha sumat avui a la vaga general convocada pels sindicats en contra de la reforma laboral del govern del PP. “Ens manifestem en contra d'aquesta ruptura laboral, injusta i ineficaç, que no servirà per crear ocupació sinó que en destruirà, i que farà que els treballadors i treballadores es quedin sense els drets aconseguits amb la lluita de molts anys”, ha assenyalat la primera secretària del PSC de l'Ebre, Núria Ventura.\nEls socialistes ebrencs han participat en la concentració que s'ha fet a migdia a la plaça Barcelona de Tortosa. Els diferents càrrecs públics del partit que han secundat la vaga faran donació de les seves retribucions o de la part proporcional del seu sou a diferents ONG del territori.\nIsabel López: “Si no aturem la reforma laboral ens convertirem en els esclaus del segle XXI”\nLa diputada socialista, que ha ofert aquesta tarda una xerrada-col·loqui a Amposta, insta a la ciutadania a sortir al carrer per rebutja-la\nLa diputada socialista al Congrés i experta en temes laborals, Isabel López Chamosa, ha fet avui una crida a la mobilització de la ciutadania perquè surti al carrer per rebutjar la reforma laboral del govern del PP. Després d'assenyalar que l'objectiu de la reforma és convertir a l'empresari en amo, ha estat molt contundent en afirmar que “si no som capaços de canviar-la ens convertirem en els esclaus del segle XXI”.\nEn aquest sentit, ha recordat alguns dels punts més preocupants com són la rebaixa de les indemnitzacions per acomiadaments, facilitant-los, i l'eliminació de tots els drets individuals i col·lectius. “Fins ara, si l'empresa et volia traslladar de centre o canviar d'horari, havies de posar-te d'acord i, sinó, anaves a l'autoritat laboral; doncs ara no, si l'empresa vol i tu no hi estàs d'acord, vint dies i nou mensualitats i al carrer.” Segons la diputada, aquesta reforma representa un canvi radical que cal frenar sortint al carrerr. “No estem parlant d'una reforma, sinó d'una esmena a la totalitat a les relacions laborals dels darrers trenta anys.”\nIsabel López ha fet aquestes declaracions durant la xerrada-col·loqui que el PSC de l'Ebre ha organitzat aquesta tarda a Amposta.\nXerrada sobre la reforma laboral aquesta tarda a Amposta, amb la diputada socialista i experta en temes laborals, Isabel López Chamosa\nAquesta tarda Isabel López Chamosa, diputada socialista al Congrés i experta en temes laborals, respondrà a tots els dubtes i qüestions relacionades amb l'agressiva reforma laboral del govern del PP. Si vols saber com t'afecta aquesta reforma et convidem a aquesta xerrada-col·loqui que tindrà lloc a partir de les 19 hores al Casal Municipal d'Amposta.\nAlbert Alarcón és reelegit primer secretari del PSC d'Alcanar\nEl principal objectiu de la nova executiva és construir un partit fort i tornar a ser la força més votada al municipi amb un projecte d'esquerres renovat\nL'assemblea de l'Agrupació Local del PSC d'Alcanar va reelegir dilluns passat Albert Alarcón Fibla com a primer secretari del partit. Alarcón, que també va ser escollit recentment primer secretari de la Joventut Socialista d'Alcanar, ha destacat que la nova executiva combina la renovació amb l'experiència i que té com a principal objectiu construir un PSC fort i tornar a ser la força més votada al municipi amb un projecte d'esquerres renovat. Una altra de les prioritats és obrir el partit a la ciutadania.\nLa nova executiva està formada per Albert Alarcón, primer secretari; Zoila Domínguez, secretària d'Organització; Diego Alcoba, secretari d'Acció Política i Comunicació; Cristina Brull, secretària de Formació; Ricard Bort, secretari de Política Municipal; Xavier Ulldemolins, secretari de Cultura i Hisenda; Oriol Torres, secretari de Relació amb les Associacions; Mercè Sancho, secretària de Benestar Social i Igualtat; Marc Riba, secretari d'Acció a la Xarxa; Ivan Martínez, secretari de Joventut; Joan Àngel Subirats, secretari d'Esports i Oci, i Joaquim Llagostera, secretari d'Ensenyament.\nL'assemblea va aprovar també l'informe de gestió i financer de l'anterior mandat.\nEl PSC de l'Ebre dóna suport a la vaga general de demà\nParticiparà en les concentracions que es faran a Tortosa a les 12, a la plaça Barcelona, i a les 19 hores, a la plaça Alfons XII\nEl PSC de l'Ebre dóna suport a la convocatòria de vaga general convocada pels sindicats majoritaris per demà dijous, dia 29 de març, en protesta contra l'agressiva reforma laboral del govern del PP que representa un retrocés en els drets aconseguits pels treballadors i treballadores, a banda d'una precarització laboral. Els socialistes participaran en les concentracions que es celebraran a Tortosa, a les 12.00 hores a la plaça Barcelona, i a les 19 hores, a la plaça Alfons XX.\nAquesta tarda, els socialistes ebrencs han organitzat una xerrada amb la diputada socialista i experta en temes laborals, Isabel López Chamosa sobre la reforma laboral i com aquesta afecta als treballadors i treballadores. Tindrà lloc a les 19 hores al Casal Municipal d'Amposta.\nD'altra banda, com ja va anunciar la primera secretària del PSC de l'Ebre, Núria Ventura, els diferents càrrecs públics del partit que secundin la vaga faran donació de les seves retribucions o de la part proporcional del seu sou a diferents ONG del territori.\nCal recordar que el PSC ha activat aquesta setmana, en el marc de la campanya en contra de la reforma laboral el web ruptura laboral http://rupturalaboral.cat/.\nAnna Muñoz, nova primera secretària del PSC de Godall\nAnna Muñoz ha estat elegida primera secretària del PSC de Godall. Substitueix Francesc Miró, que ha assumit noves responsabilitats en l'executiva de la federació del PSC de l'Ebre.\nLa nova direcció la completen Vicent Subirats secretari d'Organització; Jaume Roda, secretari de Política Municipal, i Miquel Armengol, secretari. L'assemblea també va escollir Vicent Subirats com a conseller de Federació, així com va aprovar els informes de gestió i financer del darrer mandat. L'executiva té com a principal objectiu continuar treballant en la millora del municipi amb un suport explícit al govern municipal format pel PSC i encapçalat per l'alcalde, Francesc Miró.\nEl PSC de l'Ebre organitza una xerrada sobre la reforma laboral demà a Amposta amb Isabel López Chamosa\nEl PSC de l'Ebre ha organitzat per demà dimecres, dia 28 de març, una xerrada col·loqui amb la diputada socialista al Congrés i experta en temes laborals, Isabel López Chamosa, per saber com afectarà la reforma laboral als treballadors i treballadores. L'acte tindrà lloc a partir de les 19 hores al Casal Municipal d'Amposta.\nSabaté interpel·la demà al Govern per saber si hi haurà transvasaments i com serà el nou PHN\nEl portaveu adjunt de l'Entesa debatrà amb el Ministre Àries Cañete al Ple del Senat\nEl senador per Tarragona, Joan Sabaté, portaveu adjunt de l'Entesa en el Senat, ha presentat una interpel·lació per a ser debatuda en el Ple de demà dimarts, 28 de març, perquè "el Govern expliqui els criteris en què es sustentarà el nou Pla Hidrològic Nacional i si entre aquests hi ha la previsió de transvasaments de recursos entre conques hidrogràfiques". També l'Entesa vol tractar "els criteris en què es basaran els plans hidrològics de conca i la compatibilització dels nous regadius amb els cabals ecològics necessaris".\nSabaté ha presentat aquesta interpel·lació com a conseqüència de l'anunci fet pel ministre d'Agricultura, Alimentació i Medi ambient, Miguel Arias Cañete, en la compareixença en el Congrés del passat 1 de febrer, sobre la seva intenció d'impulsar un "Pacte Nacional de l'Aigua" que comportarà un nou Pla Hidrològic Nacional que "garantirà l'augment de cabals en zones amb dèficit hídric i el proveïment a preus raonables."\nEl PSC de l'Ebre es reuneix amb CCOO i ofereix el seu suport a la vaga general en contra de la reforma laboral\nEls socialistes organitzen dimecres, 28 de març, una xerrada-col·loqui amb la diputada Isabel López sobre la reforma laboral al Casal Municipal d'Amposta\nLa primera secretària del PSC de l'Ebre, Núria Ventura, acompanyada de diferents membres de la nova executiva, s'han reunit aquest matí amb Comissions Obreres en la ronda de contactes amb els sectors socioeconòmics i els partits polítics per tal de presentar-se i recollir les principals inquietuts en tot allò que afecta al territori. Durant la reunió, els socialistes, de la mateixa manera que ho van fer amb UGT, han donat suport al sindicat en la convocatòria de vaga general per al 29 de març vinent en contra de la reforma laboral del govern del PP. “Considerem que es tracta d'un retrocès de drets laborals que no només afecta als treballadors que estan en actiu, ja que implica una involució en tot allò aconseguit durant els darrers trenta anys. Per això, cal sortir al carrer a rebutjar aquestes polítiques neoliberals tan agressives”, ha assenyalat la secretària d'Organització, Míriam Galindo.\nAmb aquesta reforma com a principal preocupació en aquests moments, el PSC de l'Ebre ha organitzat una xerrada-col·loqui sobre la reforma laboral que anirà a càrrec de la diputada socialista al Congrés i experta en temes laborals, Isabel López Chamosa. L'acte tindrà lloc dimecres vinent, dia 28 de març, a les 19 hores, al Casal Municipal d'Amposta i està obert a tothom.\nLa nostra raó de ser. Un país petit\nCom a conseqüència de la crisi econòmica hi ha una ofensiva a favor de tot allò que pugui representar reduir la despesa pública i també el dèficit públic, posant en el punt de mira la fusió de petits municipis. Un cop més la culpa de la crisi la tindrem aquells que no l'hem provocat. I així, ara s'afirma, des d’una part del món mediàtic i acadèmic, i a partir, entre d’altres, de l’informe dirigit per Albert Solé Ollé, Catedràtic d’Hisenda Pública de la UB, que la major part dels municipis són inviables econòmicament i administrativament. L'informe proposa aprofitar la crisi per tenir Ajuntaments més grans, concretament de més de 5.000 habitants, argumentant que facilitaria el finançament local. Continua exposant que els Ajuntaments han confiat massa amb els ingressos immobiliaris i que ara el que cal és que l’Estat doni una part de l’IRPF als Ajuntaments grans, per així oferir un finançament estable. Aquests són els motius que porten a aquests sectors a proposar la fusió de municipis petits.\nSincerament, ningú no pot negar que tenim un mal finançament municipal; tots, ajuntaments grans i petits. Aquest fet, conjuntament amb l’assumpció de competències impròpies per part de les administracions locals, són un mal endèmic del nostre país. Ens sembla encertat que ara es plantegi que l’Estat cedeixi una part del IRPF, però pot ser agosarat atenent que el govern del PP actual ens va treure, en anteriors etapes de govern, la recaptació de l’IAE.\nPotser, amb tota seguretat, el que caldrà és modificar la llei de Bases de Règim local d’àmbit Espanyol, i contemplar un finançament adequat del món local amb la nova llei de Governs Locals del Govern Català, però pensar que els Ajuntaments no som capaços de gestionar una part de l’IRPF és desconèixer el que significa mancomunar serveis.\nMés d’un cop es tendeix a no aprofundir amb la realitat quotidiana. Tot apunta a que no s’hi creu o bé és desconeix el principi de subsidiarietat: el que puguis administrar des de casa no ho facis des de més lluny, doncs és molt més eficaç i eficient.\nUna de les despeses més grans que té l’administració, i en les que s’hi fica tothom, és el capítol de personal. Doncs bé, en els municipis petits aquesta despesa és molt baixa. Qui pot assegurar que fusionant ajuntaments aquesta es reduirà encara més? Entre d’altres, en estar-hi molt a sobre, racionalitzem. O bé que el control exhaustiu que fem els petits municipis en la despesa elèctrica, per exemple, que avui dia tots paguem moltíssim, és veurà reduïda quan el control és faci a quilòmetres de distancia? En quins municipis ha estat majoritàriament el boom immobiliari culpable, segons l’estudi, de l’endeutament municipal? Precisament en el municipis petits és on menys n’hi ha hagut.\nEls municipis petits mantenim el medi natural viu i fixem la gent al territori i no som culpables en absolut del dèficit públic. Racionalitzem la despesa, entre d’altres, perquè la falta de recursos, ara i abans, ens ha obligat.\nPotser el que a la llarga es pretén és que, senzillament, desapareguem. Perquè la solució entenem i hem demostrat que està en mancomunar serveis i no en fusionar municipis.\nFrancesc J Miró\nSecretari d’Acció Política i Cohesió Territorial PSC.TTEE.\nCiU i la manca de coherència política\nRegidora PSC Ajuntament de Tortosa\nJoan Sabaté provoca el primer debat parlamentari sobre les intencions del govern del PP en relació al nou PHN\nEl senador socialista i portaveu adjunt de l'Entesa considera preocupant el possible retorn a antigues polítiques de gestió de l'aigua i vol que el ministre Arias Cañete digui clarament si hi haurà transvasaments\nEl Senat debatrà dimarts vinent per primera vegada sobre el nou PHN anunciat pel ministre d'Agricultura, Miguel Arias Cañete. Ho farà a partir de la interpel·lació que el senador socialista i portaveu adjunt de l'Entesa pel Progrés de Catalunya, Joan Sabaté, farà al govern per saber com serà aquest nou pla hidrològic i si hi haurà transvasaments. “Volem que ens expliquin si el nou pla preveu transferències d'aigua i també com pensen atendre les demandes de regadiu que hi ha, especialment a la conca de l'Ebre, amb el manteniment dels corresponents cabals ecològics que garanteixin la pervivència del nostre ecosistema i del Delta”.\nLa interpel·lació arriba després que el ministre hagi anunciat la necessitat d'un pacte nacional de l'aigua que donarà lloc a un nou PHN i hagi insistit en la necessitat d'aportar recursos a les zones deficitàries desqualificant amb contundència la dessalació d'aigua. D'aquest posicionament, ha recordat Sabaté, es desprén l'aposta pel transvasament de l'Ebre en la línia del que ja va impulsar durant el govern d'Anzar amb el suport de CiU i que va adabar derogant el govern socialista de José Luis Rodríguez Zapatero.\n“Estem molt preocupats perquè es vulguin recuperar unes polítiques contràries a la directiva marc europea en matèria d'aigües i contraindicades per tots els experts a nivell internacional”, ha recalcat Sabaté, que ha afegit: “Per això volem que expliqui clarament, amb llums i taquígrafs, quina és la intenció del govern. És necessari que concreti les intencions per respondre-hi tant en l'àmbit institucional com en el social.” En aquest sentit, ha emfatitzat: “Precisament avui que és el dia Mundial de l'Aigua volem recordar la determiniació de la gent de les Terres de l'Ebre en la defensa d'una política de l'aigua marcada per la sostenibilitat.”\nEn funció de la resposta, en el següent ple, i com a conseqüència de la interpel·lació, es presentaria una moció perquè s'acordi que la política d'aigües es fonamenti en l'administració dels recursos en la pròpia conca i en la gestió de la demanda i que sigui respectuosa amb la directiva europea en matèries d'aigües excloent els transvasaments.\nAhir vaig estar al Parlament amb el President de la Federació de Mol.luscs del Delta de l’Ebre (FEPROMODEL), Jose Ramón Castells, el secretari de l’entitat, Gerard Bonet, amb el company Joan Alginet, tinent d’alcalde de l’Ajuntament de Deltebre, així com també amb l’alcalde del municipi, Gervasi Aspa, i amb els regidors Rogelio Tomàs i Sònia Bertomeu. Els representants de FEPROMODEL van comparèixer a la comissió d’agricultura, ramaderia, pesca, alimentació i medi rural per explicar la situació actual del sector i, sobretot, els plans de futur.\nUn dels primers passos que es van donar amb el Pla va ser la constitució de pròpia federació de productors de mol.luscs, fet que ha permès parlar en veu única arreu i treballar conjuntament, creant un sector fort. En un territori on dia a dia es destrueix ocupació i on lamentablement superem rècords d’aturats cada mes, projectes com el de la producció de cloïsses que ahir FEPROMODEL va presentar al Parlament de Catalunya, dibuixen un horitzó de futur una mica més clar.\nActualment FREPOMODEL produeix 4.000 tones de musclo, 500 tones d’ostra i 30 de cloïsses, donant feina a 270 persones de manera directa i 150 indirecta. Si s’ocupa la superfície màxima cultivable a les badies, segons el projecte presentat, es pot arribar a produir 20.000 tones de cloïsses, amb la possibilitat de donar feina a 1.300 persones. Per tant, l’impacte econòmic i social que pot suposar té pocs precedents a nivell territorial. Som un territori necessitat de projectes com aquest, que no només crea ocupació i riquesa, sinó que també cuida i protegeix el medi i fixa població. Ara cal instar l’administració a que els doni el suport necessari i endegui les mesures oportunes per fer-ho realitat.\nDiputada i primera secretària del PSC de l'Ebre\nEl PSC de l'Ebre surt en defensa dels municipis petits\nPresentarà una moció als ajuntaments de l'Ebre instant a la Generalitat a posicionar-se a favor dels municipis petits i en contra de la seva fusió\nEl PSC de l'Ebre ha defensat de forma rotunda aquest matí els municipis petits arran del debat públic suscitat després de la publicació d'alguns informes que proposen la seva supressió o fusió per facilitar el finançament local. La primera secretària del PSC de l'Ebre, Núria Ventura, ha deixat clar que el camí per reduir la despesa i el dèficit públic no és la supressió d'aquestes administracions sinó la reformulació de l'estructura actual amb una aposta, entre altres, per la supressió d'ens supracomarcals com són els consells comarcals. “Els ajuntaments són l'administració més propera als ciutadans, amb un sobreesforç diari dels alcaldes i alcadesses i dels regidors i regidores, per tant, cal que siguin defensats en aquest moment”.\nNúria Ventura ha fet aquestes declaracions a Aldover, acompanyada de diferents membres de l'executiva, en el transcurs d'una reunió amb els alcaldes i portaveus municipals socialistes de diferents municipis. La dirigent socialista ha recordat que alguns municipis ja mancomunen serveis entre ells i, a més, ha deixat constància que segons aquests informes, 42 dels 52 pobles de les Terres de l'Ebre haurien de fusionar-se “i com exemple molt concret, la Terra Alta, on no en quedaria ni un”.\nVentura ha apel·lat a la coherència en l'aposta per l'equilibri territorial i ha emfatitzat que la culpa de la crisi no la tenen els municipis petits, “el problema és el mal finançament local que lligat a l'assumpció de competències impròpies per part dels ajuntaments és un mal endèmic del nostre país.” Per tot això, el PSC presentarà una moció als diferents ajuntaments de les Terres de l'Ebre en què insta a la Generalitat de Catalunya a un pronunciament clar i rotund a favor dels municipis petits “perquè matenim el medi natural i fixem la gent al territori, alhora que no som culpables en absolut del dèficit públic, ja que apliquem el principi de subsidiarietat fins al final i mancomunem serveis, racionalitzant la despesa, i prestant els mateixos d'una manera eficaç i eficient”.\nSuport a la vaga general i donació de retribucions\nVentura també ha recordat avui el suport del PSC de l'Ebre a la convocatòria de vaga general dels sindicats majoritaris per al proper dia 29 de març. Així mateix, ha anunciat que els diferents càrrecs públics del partit que secundin la vaga faran donació de les seves retribucions o de la part proporcional del seu sou a diferents ONG del territori.\nJose Emilio Bertomeu, escollit nou primer secretari del PSC de Deltebre\nBertomeu, que serà alcalde el juny de l'any vinent, treballarà per obtenir els bons resultats electorals d'autònomiques i generals també a les municipals\nJosé Emilio Bertomeu, primer tinent d'alcalde de l'Ajuntament de Deltebre, és el nou primer secretari del PSC de Deltebre després que així ho aprovés l'assemblea general extraordinària celebrada divendres passat. “Vull agrair el suport rebut per enfilar aquesta nova etapa en què posarem tot l'esforç per una nova il·lusió partint de la premissa fonamental d'obrir el partit a tot el poble”, va destacar Bertomeu, que va recordar la importància que té el fet que d'aquí a un any i mig serà el nou alcalde del municipi. “Per tirar endavant aquesta tasca de gran responsabilitat us necessito a tots i a totes per tal de construir un poble millor”. Bertomeu va referir-se als moments de dificultat viscuts i al fet que el partit inicia ara una nova etapa molt més enfortit i amb un objectiu polític fonamental, obtenir els bons resultats electorals de les eleccions autonòmiques i generals també a les municipals.\nBertomeu substitueix en el càrrec Xavier Aliau que continuarà a l'executiva com a secretari de Medi Ambient. La nova direcció està completada amb Jose Maria Castells com a president; Joan Alginet, com a viceprimer secretari; Joaquim Gilabert, com a secretari d'Organització; Natàlia Valls, com a secretària de Finances; Sònia Bertomeu, com a secterària de Política Municipal; Marcel·la Otamendi, com a secretària de Formació; Leo Casanova, com a secretària de Polítiques de les Dones, i Aleix Ferré, com a secretari de Joventut, Educació i Esports. I a la secretaria executiva, Juan José Castellà, Erundina Castells, Rosa Balada, Elena Rodríguez, Lourdes Fosch, Roque Morelló i Joan Casanova.\nDurant l'assemblea es va aprovar tant l'informe de gestió com l'informe financer presentat per la direcció sortint i també es va homenatjar a Joan Sanchis, fotògraf, i als militants Joan Ramon Castells i Jose Fosch. A l'acte hi va assistir la primera secretària del PSC de l'Ebre, Núria Ventura, acompanyada de diversos membres de l'executiva.\nEl PSC de l'Ebre dóna suport a la convocatòria de vaga general\nRepresentants de la nova executiva s'han reunit avui amb UGT de l'Ebre dins la ronda de contactes amb organitzacions sindicals i partits polítics\nLa primera secretària del PSC de l'Ebre, Núria Ventura, acompanyada de diferents membres de la nova executiva, s'han reunit aquest matí amb UGT Terres de l'Ebre inicant la ronda de contactes amb els sectors socioeconòmics i els partits polítics per tal de presentar-se i recollir les principals inquietuts en tot allò que afecta al territori. “En la reunió d'aquest matí hem tractat un tema important com és la reforma laboral i la convocatòria de vaga general per al dia 29 de març en què hem ofert tot el nostre suport als sindicats, tal com ho hem fet fins ara en les diferents mobilitzacions que s'han produït, ja que és una mesura agressiva, ineficaç i injusta per als treballadors i treballadores”, ha explicat Ventura. Un altre dels temes tractats són les infraestructures que el territori necessita i el suport als projectes econòmics per generar riquesa i ocupació “atenent a les mancances que hi ha i donat l'alt índex d'atur que afecta a les Terres de l'Ebre”.\nEl secretari general d'UGT Terres de l'Ebre, Wifredo Miró, ha agraït el suport del PSC a la lluita contra la reforma laboral i ha plantejat alguns elements sobre infraestructures i temes socials “que ens preocupen i en els quals podem arribar a acords”. Miró ha aprofitat per recordar que la vaga del dia 29 té com a principal objectiu frenar l'actitud del govern. “Tot i que segurament no n'hi haurà prou, la gent entendrà que els drets que ara li prenen se'ls va guanyar sortint al carrer i ara haurà de sortir al carrer per a mantindre'ls”. En aquest sentit, ha insistit que en aquest camí “es treballa amb altres sindicats, bàsicament amb CCOO, i amb els partits d'esquerra que saben que aquí s'hi juguen molt.”\nCarta d'Antoni Sabaté a Ferran Bel per respectar la convocatòria de vaga general\nEl portaveu del grup municipal del PSC a l'Ajuntament de Tortosa, Antoni Sabaté, ha fet arribar a l'alcalde, Ferran Bel, una carta per tal de respectar la convocatòria de vaga general dels sindicats majoritaris atenent a l'aprovació per part de l'Ajuntament de rebuig a la reforma laboral.\nEn la carta li demana que per respecte a la convocatòria dels sindicats i conseqüents amb la posició de l'Ajuntament de Tortosa quedi sense efecte la convocatòria de la comissió Informativa d'Espai Públic que s'ha previst justament per al dia 29 de març a les 14 hores. Així mateix, Sabaté li demana que per aquell dia no sigui convocada cap altra comissió ni reunió que no obeeixi a qüestions d'urgència o emergència.\nL’Entesa subratlla la dimensió europea de la defensa d'Espanya\nJoan Sabaté: “el nostre lloc en el món está en funció del lloc que ocupi Europa”\nEl senador per Tarragona, Joan Sabaté, portaveu adjunt i portaveu de Defensa de l’Entesa, ha intervingut avui en la compareixença del Ministre de Defensa, Pedro Morenés, avui en el Senat.\nSabaté ha insistit que la política d'austeritat i de control de la despesa en Defensa “no pot posar en risc la seguretat dels ciutadans i ha de garantir la seguretat de les nostres tropes que actuen en diversos escenaris internacionals”.\nHa subratllat Sabaté que la defensa d'Espanya “no s'entén sense les nostres aliances internacionals principalment en l'àmbit de l'Atlàntic Nord i la Unió Europea” enfront d'una “insistència del Ministreen la defensa d'una idea molt nacionalista i molt centrada a Espanya.” Joan Sabaté li ha dit que “el nostre lloc en el món estarà en funció del lloc que ocupi Europa.” Per això, el senador li ha preguntat pel projecte d'un “Eurocuerpo”, un exèrcit europeu integrat amb l'OTAN.\nJoan Sabaté li ha preguntat a Morenés quin és el calendari del replegament d'Afganistan i la posició del govern en els eterns conflictes d'Orient Pròxim, especialment a Síria, Palestina-Israel, Líban i Iran.\nNúria Ventura: “No ens podem quedar amb els braços creuats davant una reforma que enviarà més ebrencs a l'atur”\nEls socialistes participen en la manifestació que ha tingut lloc aquest matí a Tortosa contra la reforma laboral del govern del PP\nEls socialistes de l'Ebre s'han tornat a sumar avui a la segona manifestació convocada pels sindicats UGT i CCOO a Tortosa en contra de la reforma laboral del govern del PP, ratificada aquesta setmana al Congrés amb els vots de CiU. La nova convocatòria ha congregat més de 1.500 persones que han mostrat al llarg del matí el rebuig a una proposta extremadament agressiva per als interessos dels treballadors i treballadores “injusta i ineficaç”, tal com ha assenyalat la primera secretària del PSC de l'Ebre, Núria Ventura.\n“Els socialistes ens hem tornat a mobilitzar avui perquè a l'Ebre, on hem superat els 16,000 aturats, no ens podem quedar amb els braços creuats davant una reforma que enviarà més gent a l'atur”, ha emfasitzat. A més també ha advertit de la duresa d'aquesta reforma especialment per als més joves: “colpeja durament aquest col·lectiu, amb un índex d'atur molt elevat, abocant-los a treballs precaris o directament a l'emigració.”\nEls socialistes critiquen que el PP no se sumi a l...\nEl PSC de l'Ebre s'ha sumat avui a la vaga general...\nIsabel López: “Si no aturem la reforma laboral ens...\nXerrada sobre la reforma laboral aquesta tarda a A...\nAlbert Alarcón és reelegit primer secretari del PS...\nEl PSC de l'Ebre dóna suport a la vaga general de ...\nAnna Muñoz, nova primera secretària del PSC de Go...\nEl PSC de l'Ebre organitza una xerrada sobre la re...\nEl PSC de l'Ebre es reuneix amb CCOO i ofereix el ...\nEl PSC de l'Ebre surt en defensa dels municipis pe...\nJose Emilio Bertomeu, escollit nou primer secretar...\nEl PSC de l'Ebre dóna suport a la convocatòria de...\nL’Entesa subratlla la dimensió europea de la defen...\nNúria Ventura: “No ens podem quedar amb els braços...\nLes Joventuts Socialistes d'Alcanar i Ulldecona es...\nSobre la situació econòmica- financera de l’Ajunta...\nNúria Ventura: “Cal sortir al carrer perquè PP i ...\nEl PSC d'Ulldecona denuncia la pèrdua del servei d...\nVentura: “Volem construir un partit més obert en q...


Suma't al portal Diverscat! | Ajuntament de Barcelona\nInici / Notícies / Suma't al portal Diverscat!\nSuma't al portal Diverscat!\nEs tracta d’una eina digital a l'abast de tot el públic interessat, però especialment pensada per als professionals de la comunicació, amb la voluntat d’avançar en un millor tractament de la diversitat cultural en els mitjans de comunicació.\nDiverscat en Acció ha estat creat i coordinat pel Grup de Treball de Periodisme Solidari del Col·legi de Periodistes, i ha estat possible gràcies al suport del Grup de Comunicació de la Xarxa BCN Antirumors i de l’Ajuntament de Barcelona.\nJa fa uns anys naixia Diverscat, impulsat per un grapat d’afiliats al Col·legi de Periodistes de Catalunya integrats en el Grup de Treball de Periodisme Solidari. El resultat d’aquella trobada va ser l’edició de l’Agenda de la Diversitat –en format paper, eren temps analògics…- , una eina innovadora que no feia res més que recollir una de les recomanacions definides en el Manual d’Estil pel tractament de les minories ètniques i incorporades al Codi Deontològic de la Professió Periodística.\nFa tot just un any, Diverscat impulsava un portal que pretén recuperar el tarannà d’aquella agenda de paper: una eina, ara digital, adreçada a tothom, però especialment als professionals de la comunicació, activistes socials, investigadors, institucions públiques i gestors culturals per tal de facilitar contactes i fonts d’informació relacionades amb la migració i la diversitat cultural al país, així com generar sinergies entre els molts col·lectius que treballen per eradicar els estereotips i els prejudicis que condueixen al discurs de l’odi, tan present en la societat i als mitjans de comunicació.\nEl portal inclou una agenda amb les activitats i actes convocats per les entitats i associacions, una secció de recursos amb documents, informes i publicacions diverses relacionades amb la diversitat i un directori de persones expertes, periodistes, entitats i grups de recerca que poden intervenir amb veu qualificada com a font especialitzada.\nPerò el més important i, de fet, la gènesi del projecte, és la mateixa concepció del portal: una eina oberta, participativa, transversal i comunitària que passa per la necessària apropiació del portal per part de totes aquelles entitats i persones físiques involucrades en la lluita contra la discriminació, la xenofòbia, el racisme i la intolerància. La utilitat d’aquesta eina, doncs, rau en l’ús que se’n faci. La mecànica és senzilla: simplement entreu al portal i aboqueu-hi aquelles activitats que la vostra entitat organitza o aquells documents que considereu pertinents. Quant al directori ‘Qui és Qui’, només cal registrar-se per a constar en el llistat i, així, visibilitzar l’expertesa de les persones i entitats que en formen part i interactuar amb la resta d’actors.\nAixí doncs, us animem a apropiar-vos del portal Diverscat i registrar-vos en l’agenda de la diversitat!


Des d'avui i dins el 15 d'octubre, no es pot fer foc als terrenys forestals | Amposta.info\nDes d’avui i dins el 15 d’octubre, no es pot fer foc als terrenys forestals\nHistòricament, les zones del país més castigades pels incendis durant la primavera són les del litoral i prelitoral sud (des del Montsià al Garraf i des de la Terra Alta al Penedès) i l’Empordà\netiquetes noticies, catalunya, medi ambient, comarca, entorn\nEls índexs de sequera continuen molt alts per aquesta època i pràcticament arreu són molt superiors als de fa un any\nEl Departament d'Acció Climàtica, Alimentació i Agenda Rural informa que a partir d'avui, 15 de març, fins al 15 d'octubre ja no es pot encendre foc en terreny forestal. Amb el que portem d'any ja s'han produït 150 incendis forestals que han cremat 454 hectàrees; el més gran va ser el que es va produir a Roses el 21 de febrer i que va cremar 377 hectàrees forestals.\nTot i les pluges caigudes aquests últims dies, els índexs de sequera continuen molt alts per aquesta època i pràcticament arreu són molt superiors als de fa un any. Aquest factor agreuja l'estat de la vegetació i que els valors de sequera siguin elevats quasi arreu, significa que àmplies àrees arbrades de la meitat nord del país, tradicionalment fora del radar dels incendis en aquesta època, també podran patir dies d'elevat perill d'incendi.\nL'arribada de la primavera incrementa el risc d'incendi\nAmb l'entrada de la primavera i en absència de pluges importants, les condicions favorables al foc s'incrementaran i el nombre d'incendis podria continuar sent superior a la mitjana de l'època i amb una magnitud d'incendis superior principalment durant els episodis de vent.\nAquest increment en nombre d'incendis es podria produir, fins i tot, en zones d'interior i en les àrees pirinenques, zones amb poca tradició d'incendis en aquesta època. Històricament, les zones del país més castigades pels incendis durant la primavera són les del litoral i prelitoral sud (des del Montsià al Garraf i des de la Terra Alta al Penedès) i l'Empordà.\nEn aquestes situacions de sequera com la que estem travessant, un episodi de pluja com l'actual té un gran valor i aconsegueix frenar el deteriorament de la vegetació. Però cal ser conscients que en situacions d'un dèficit hídric tan gran, difícilment un episodi de pluja pot solucionar el problema.\nSi la sequera continua, hem d'esperar una campanya d'incendis molt complicada. Fins i tot, en el cas que la situació pluviomètrica es normalitzés, com que la sequera actual és bastant generalitzada, podríem esperar una campanya complicada. Això és així perquè, tot i que hi hagi pluges, el clima mediterrani és bastant irregular pel que fa a pluviometria i és poc probable que pluges correctores de la situació arribin a tot el país; així doncs, podrien quedar àmplies zones amb una sequera profunda.\nEspecialment, no es poden cremar restes de poda i d'aprofitaments forestals, agrícoles o de jardineria, ni marges pròxims a zones forestals sense una autorització expressa del Departament d'Acció Climàtica. Tampoc no es poden fer focs d'esbarjo ni d'altres relacionats amb l'apicultura. Dins de les àrees recreatives i d'acampada i en parcel·les de les urbanitzacions, es podrà fer foc quan s'utilitzin barbacoes d'obra amb mataguspires.


Igual que Vampir-Cuadecuc, aquesta pel.licula s'articula sobre dos eixos fonamentals: la indagació sobre les formes de representació cinematogràfiques i la imatge crítica de l'Espanya oficial, la del franquisme. "Muntatge d'atraccions" i brechtianisme en dosis fortes. Umbracle es compon de fragments (alguns d'arxiu) que ressona, més que progressar, per encadenaments insòlits, amb escenes de dejà vu que sempre prometen una mica més, però romanen tensamente inacabades. Jonathan Rosenbaum va dir: "Pocs directors després de Resnais han jugat de forma tan despietada amb les expectatives narratives inconscients per a molestar-nos". Aprenent de l'estranyament que Rossellini provocava llençant actors coneguts en escenaris salvatges del sud d'Europa, Portabella fa passejar Christopher Lee per una Barcelona de somni. Amb tota seguretat, el film estructuralment més complex i el més profundament polític de Portabella, dotat d'una poesia feroç.\nVersió original: Castellà - Català


Holiday home Krylen Ringkøbing IX Ringkobing Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nHoliday home Krylen Ringkøbing IX-, Kryle, Ringkobing, Dinamarca, 6950 - Veure al mapaHoliday home Krylen Ringkøbing IXVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotosVeure al mapaParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionssaunaaparcament de cotxessolàrium\nSobre l'allotjamentDescripcióPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Ringkobing, Holiday home Krylen Ringkøbing IX és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Holiday home Krylen Ringkøbing IX asseguren una estada plaentera als seus clients. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD per satisfer els clients més exigents. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com bany, sauna, solàrium. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Holiday home Krylen Ringkøbing IX és una selecció idònia per a la vostra estada a Ringkobing.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxes Coses a fer, maneres de relaxar-sesaunasolàrium Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióneverareproductor de DVD/CDempolles d'aigua de cortesiarentadorasecadoraforn microonesrenta vaixelles Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. NOVASOL t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus.


Autor: FANER I COLL, PAU\nCom donar sortida a les ànsies d’amor i de coneixement carnal rere la dura repressió de la postguerra? El protagonista –potser hauríem de dir els protagonistes, perquè d’alguna manera es tracta de tota una generació– d’aquesta novel·la té, literalment, «formigues dins els pantalons». Però, no només en el sentit d’inquietud que es dona a l’expressió en l’anglès d’Amèrica –ants in their pants–, associada, en aquest cas, a l’impacte de veure com se’ls obria un món nou –quelcom que la gent anomenava «democràcia»–, sinó també a l’ànsia purament sexual de descobrir el sexe lliure dels gravàmens de la penitència religiosa en què foren criats. Tanmateix, vist en perspectiva, els joves dels anys seixanta –i Mark Hale, el protagonista, entre ells– es podrien qualificar de «nous romàntics». Tots ells, després de les vel·leïtats de la primera joventut, van voler trobar l’amor i formar famílies tan estables com les dels seus progenitors, però la societat ja havia canviat...


Dimecres, tothom a reclamar "Catalunya: nou estat d'Europa"\nAccions reivindicatives pel Catalunya-Nigèria\nCom cada any el partit de la Selecció Catalana de futbol serà una festa dins i fora del terreny de joc. El moment polític i social que viu el país fa preveure que enguany la reivindicació dels aficionats es farà sentir més que mai, i per aquest motiu la Plataforma ProSeleccions Esportives Catalanes i l'Assemblea Nacional Catalana han preparat diversos actes per reclamar la llibertat de Catalunya, en el marc de la campanya que es va iniciar l'Onze de Setembre de difusió dels beneficis de la independència per a l'esport català.\nD'entrada, l'ANC i la Plataforma ProSeleccions fan una crida a tota l'afició perquè vagin al camp amb estelades, senyeres i altres símbols reivindicatius. Per aquest motiu, també s'instal·laran alguns punts de venda a l'interior i a l'exterior de l'estadi perquè qui ho vulgui pugui comprar-les a última hora. A més, es distribuiran 8.000 pòsters en una edició especial d'El 9 Esportiu amb el lema "2014: Catalonia, Europe's next state" perquè els aficionats ho puguin exhibir durant el partit.\nD'altra banda, com ja és habitual últimament en els grans esdeveniments esportius del nostre país, es desplegaran diverses estelades gegants a les graderies, i una pancarta de més de 150 metres quadrats on també s'hi pot llegir el lema "Catalonia, Europe's next state", per donar a conèixer a tot el món el desig dels ciutadans catalans.\nEn els actes previs al partit també hi haurà diverses actuacions musicals i de cultura popular, i durant el joc l'ambient no hi faltarà a la graderia amb grups de música que animaran l'afició.


Jo no l'utilitzo gaire, però avui mateix, que he col·locat els nens per sortir per Barcelona al teatre i a sopar amb la meva dona!!!! em dóna total tranquil·litat.\nNo suporto, però, la gent que sempre està penjada al mòbil ni aquells que van a l'última del model de moda.\nHa de ser una eina més i no una dependència més.\nEt deixo. Vaig a gaudir d'una vetlladeta, espero especial (que no en tinc gaires...)\nAvui en dia "La vida es móvil,..." es un intent de fer-se amb la clientela!\nSi t'atures a filosofar sobre l'spot encara hi trobaríem altres sentits com el que tu tractes, que si et mous necessites un mòbil. En canvi, si no tens mòbil quedes parat, o una mica parat (com el dia que se´n va la llum). Ens estem creant una necessitat amb la tecnologia que, si ens falla, la trobarem a faltar prou. A més, la tecnologia sol ser un factor també estressant que et manté encara més ocupat i a la disposició d'altres de forma ìnstantània, com també el poder solucionar problemes més ràpidament (també ho hem de dir)...i l'angoixa de que si et falla l'aparell no podràs solucionar certes coses al moment: hi ha doble preocupació de salut aquí! (estrés i angoixa)\nCom seria un món prescindint de la tecnologia?...potser més pacífic, més lent i més saludable.\nI quan sona i veus que és aquella persona a la què no et ve de gust parlar? (per un o altre motiu: no li has fet lo que et va demanar, tot just en veure el nº t'enrecordes que vas quedar que li faríes no saps què, és diumenge a l'hora de dinar, o qualsevols dia a les 10 del vespre,.... uf¡). Jo de només escoltar el "tono, politono,..." em pujo per les parets i durant uns segons/minuts (perquè el que truca torna a intentar-ho seguidament)estic totalment fora de mi mateixa mirant els moviments vibrants de l'insuportable aparell i la pantalla que s'encen una i altra vegada amb el NUMERO MALEÏT.\nTé coses bones ... però les dolentes ... són tantes¡ Jo també vull i reivindico un dia sense mòbil.


Alemanya crea una «reserva» d'urgència davant futures crisis sanitàries\nMAGATZEM DE PRODUCTES SANITARIS\nEls equips de protecció, mascaretes, medicaments i respiradors s'emmagatzemaran en 19 punts del país\nANNEGRET HILSE POOL\nBarcelona 30 de de novembre del 2020. 18:32\nAlemanya crearà una «reserva» d’urgència amb material repartit per tot el territori, incloses mascaretes, aparells respiratoris, vestits de protecció i medicaments per fer front a futures crisis sanitàries.\nEl govern d’Angela Merkel mobilitzarà mil milions d’euros el 2021 (uns 1.195 milions de dòlars) per constituir aquesta «reserva» que li serviria per fer front als primers mesos d’una crisi sanitària.\nEls equips de protecció, mascaretes, medicaments i respiradors s’emmagatzemaran en 19 punts d’Alemanya, va explicar dilluns el ministre de Sanitat, Jens Spahn, després d’un consell de ministres dedicat a la pandèmia de la Covid-19.\nUn mes cobert\nAquesta reserva permetrà a Alemanya estar coberta durant el primer mes en cas de nova pandèmia i garantir el subministrament de nou material per fabricants locals durant els cinc mesos següents.\n«És car de mantenir però en cas de crisi és més barat i, sobretot, més eficaç», va valorar el ministre mentre confirmava que la coordinació a nivell europeu en aquest sentit estava en marxa.\nAquesta «reserva nacional d’urgència» estarà preparada per al 2023. Alemanya, considerada un bon exemple de gestió de la pandèmia, té un milió de contagis per Covid-19 i al març també va haver de fer front a l’escassetat de material, sobretot de mascaretes.


Blog de Ferran Alexandri: 2011\nPublicat per Ferran Alexandri a 14:03 1 comentari: Enllaços a aquest missatge\nLa cova de l'Ormini, ubicada al municipi de Coll de Nargó, a la vall de Joan, és coneguda d'antic: les primeres citacions escrites corresponen entre 1845-1850 al Diccionario Geográfico-Estadístico-Histórico de España y sus posesiones de ultramar, de Pascual Madoz. Avui aquesta cova està equipada amb escales de ferro, baranes i passamans (en no gaire bon estat) perquè pugui ser visitada pels excursionistes en general.\nEl bol d'Armènia\nLa cova de l'Ormini o Bulurmini té un nom molt especial (fins i tot n'hi ha altres variants a l'Alt Urgell, com les coves de l'Olimini, a Coll de Nargó; la cova de Boli Ermini o de l'Oli Ermí, a Valls d'Aguilar). Coromines (DECLC, bol) observa l'expressió composta bol d'Armènia o bol armènic, usada en el segle XV en les variants bol armeni o bolarmini, boliermini, bolermini, boli ermini, bolo armini (DCVB).\nEl bolarmeni ha estat cercat en mines i coves del País Valencià, i així ha quedat com a denominació de moltes coves (sovint alterat per la influència d'alumini, mina i bol: cova del Bolimini, a Vilafamés; cova del Bolumini, a Benimeli, Beniarbeig, Sanet i Alfafara. El significat amb referència a Vilafamés l'aportava Espinalt l'any 1786: "una cueva en la cual hay un mineral que llaman bolarminio, que és roca semejante al nácar: con el agua que tiene la cueva se forma una pasta de que usan bastante los boticarios". Amb aquest significat prossegueix el DCVB: "Espècie d'argila ferruginosa vermellosa (del llatí BOLUS ARMENICUS)".\nLa cova de l'Ormini ha perdut el bol, però l'altre nom pel qual és coneguda no ens deixa confusió, i no podem identificar ormini com l'ormí o sàlvia romana, sinó com bol d'Armènia: barreja d'òxid de ferro natural, d'argila, de silicat càlcic i de silicat magnèsic, amb una coloració que va del gris a l'ocre clar, i fins al vermell fort, passant per uns tons taronja (DE). Segurament aquesta cova era coneguda per la presència d'aquest mineral.\nTrobareu més informació al meu llibre Excursions a l'interior de la terra. 22 itineraris espeleològics. (Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2011. Col·lecció Guies del CEC, 28).\nFotos de l'apunt: Toni Nubiola i Alfred Montserrat.\nPublicat per Ferran Alexandri a 21:00 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEl dia 15 de desembre és prevista l'aparició del darrer número de l'any de la revista Muntanya per als nostres subscriptors. Així mateix, a partir d'aquesta data podrà adquirir-se també en quioscs, llibreries especialitzades (+ info a Llibreria Altaïr, tel. 933 208 648) i botigues d'esports.\nLa volta a la Tinença de Benifassà, per Ignasi Planas de Martí\nA peu per la baronia d'Escornalbou, per Alfred Montserrat\nParlem amb Joan Picazos, per Josep Pons\nA la recerca del riu amagat: l'Abisso de Trebiciano, per Jordi Lloret\nEscalada d'extrema dificultat a la cara nord de Montserrat, per Roger Cararach\nVies d'escalada: El Pedraforca\nL'excursió del mes: La capçalera del riu Brugent\nEls arxius del CEC: L'homenatge de l'Art Català al CEC\nSeguiu-nos al bloc de la revista Muntanya, i trobeu-nos també al Twitter i Facebook.\nPublicat per Ferran Alexandri a 16:27 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nCreafutur i l'Hostal Empúries van organitzar la segona jornada "Fòrum Empúries 2011: el turisme del futur" el passat dimecres 30 de novembre a l'Hostal Empúries, situat a la platja del Portitxol, a l'Escala.\nAl llarg d'aquest fòrum es van presentar estratègies per fer front als reptes actuals i de futur als quals s'enfronta el sector turístic en uns moments especialments difícils. Precisament, la crisi econòmica que estem vivint també pot ser una oportunitat per a la gestió sostenible del negoci o de l'aplicació de noves formes de comercialització.\nEl Fòrum Empúries 2011 ha triat dos temes que es dibuixen com a determinants per al futur del turisme: l'ecodisseny en la indústria turística com un element econòmicament avantatjós i les noves eines de comercialització hotelera que trenquen definitivament l'ordre tradicional basat en la intermediació de grans corporacions.\nLa revista Muntanya va ser un dels mitjans de comunicació convidats d'aquest fòrum per cobrir la informació d'aquesta jornada, atès l'interès de la nostra publicació per l'ecologia i el turisme respectuós amb el medi ambient. En el decurs de l'acte, vam tenir ocasió d'entrevistar el Sr. Josep Francesc Valls, catedràtic d'ESADE, que va moderar la taula rodona "Noves eines de comercialització al mercat hoteler".\nEl professor Valls afirma que "el turisme només aconseguirà ser competitiu si és sostenible, i sostenible per a mi té tres factors fonamentals. El primer, que tots els empresaris obtinguin una riquesa, un benifici que eviti que se'n vagin a un altre lloc. Segon, que el desenvolupament dels negocis turístics serveixin per crear aspectes socials, llocs de treball de qualitat, habitatges dignes, centres d'ensenyament, etc. Tercer. Cal un tercer nivell perquè sigui sostenible: que aquest territori disposi de la capacitat financera perquè la taxa de regeneració sigui suficientment superior. Per exemple, si un turista va a la muntanya i resulta que l'embruta, i el negoci que hi ha a l'entorn d'aquesta muntanya no permet finançar aquesta regeneració, el que passarà és que a mesura que vagin arribant turistes s'anirà degradant més el territori o el patrimoni o el paisatge. Però si aquests tres factors es compleixen tindrem turistes que estiguin disposats a pagar pel valor d'aquest paisatge, sigui, posant per cas, fent un trekking."\nFotos: Hostal Empúries / Alfred Montserrat.\nPublicat per Ferran Alexandri a 20:54 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per Ferran Alexandri a 18:45 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nVeritats i llegendes, el darrer llibre de Lluís Grifell\nEl 15 de novembre passat vaig presentar a la sala d'actes del Centre Excursionista de Catalunya la darrera obra de Lluís Grifell Llegendes i veritats, un recull de llegendes i celebracions que formen part de la cultura i la tradicó catalanes.\nLluís Grifell va destacar com a novel·lista amb l'obra Memòries i aventures d'un temps i d'un país. Catalunya 1930-1950 i com a narrador de viatges amb el llibre Viatge al país del pèndol: l'URSS de 1977. Ara ens dóna a conèixer també les seves aficions com a investigador.\nLlegendes i veritats és el resum de tres volums editats entre 1993 i el 2000 amb el títol de Sants i mites de Catalunya. Grifell va començar aquesta obra dels sants, aquesta Legenda aurea, amb els sants o patrons locals de l'entorn de Manresa, d'on ell és natural, però també de Catalunya en general, per mostrar-ne les llegendes i trets populars. Sobretot es va centrar en aquells sants que es converteixen en éssers mítics o herois, com Sant Jordi.\nEscultura de Sant Jordi a la façana gòtica del carrer del Bisbe del Palau de la Generalitat, obra de Pere Joan (ca. 1420)\nLlegendes i veritats és una nova versió, més àmplia i documentada, de la seva obra primera, de la qual només recull els personatges principals, recreats ara amb nova informació i temes nous. Aquest no és un llibre d'història, però tampoc és un simple recull de llegendes. És una obra, podríem dir-ho clar, d'història i ficció. Hi ha celebracions que es mostren en aquesta obra que encara són ben vives actualment, com la festa de Sant Medir.\nAquest llibre consta de sis capítols, dividits en dues parts: la llegendària i la històrica (o suplement que intenta de trobar el motiu, l'origen de la llegenda i el seu folklore). Hi trobem històries relacionades amb el castell de Cardona o del monestir de Sant Benet de Bages, el mite del comte Arnau, Sant Narcís, Sant Jordi, etc. Aquest nou llibre de Lluís Grifell aconsegueix fer endinsar el lector en temes quotidians, que formen part del passat i del present en l'àmbit de la cultura popular i literària catalana, presentats d'una manera ordenada, clara i amena, ingredients necessaris per als bons lectors, que l'autor exposa amb el seu estil brillant, planer i eficaç.\nLluís Grifell. Llegendes i veritats. Manresa: Zenobita Edicions, 2011.\nMés info: www.zenobitaedicions.com / http://zenobitaedicions.wordpress.com/\nEl 8 de novembre passat, en el programa "Tots els matins" de TV LH, el canal de televisó de l'Hospitalet, es va emetre un debat sobre senderisme i muntanya a propòsit de la segona edició del Saló de Senderisme Trek&Walk, que se celebrà de l'11 al 13 de novembre al recinte firal de la Farga de l'Hospitalet.\nEls convidats al debat van ser Marta Rotllan, directora del saló; Luis López, delegat comercial de Hotansa-Andorra, i Ferran Alexandri, director de la revista Muntanya i membre del Centre Excursionista de Catalunya.\nVegeu vídeo – "Tots els matins 08.11.11"\nUna de les cavitats destacades del meu llibre Excursions a l'interior de la terra són les famoses coves del Salnitre, situades a la part meridional de la muntanya de Montserrat, al límit de la depressió del Bruc, damunt del torrent de la Salut i al peu del serrat de les Garrigoses. De fet, la cova del Salnitre és la més gran d'un conjunt de cavitats ubicades al voltant del replà de les Feixades i als dos vessants del torrent de la Font Seca: la cova de la Codolosa, la cova del Xacó, la cova Gran, la cova Freda, la cova de la Pols i l'avenc Ventós.\nAquestes coves són antics conductes del sistema de drenatge de les aigües subterrànies de Montserrat de finals del terciari. Van ser habitades durant la prehistòria, fet testimoniat per les troballes arqueològiques que en la majoria s'hi han fet; fins i tot algunes restes de terrissa s'han classificat com a ceràmica montserratina.\nEl camí de la cova\nEl recorregut que es pot fer en la visita turística (cova del Salnitre) està habilitat i il·luminat; és un xic superior a 500 m, de manera que podem arribar fins a les zones més internes de la cova. Podem distingir tres sectors: el pis Superior, el pou del Diable i el pis Inferior.\nPIS SUPERIOR. Està format per un conjunt de galeries i sales situades gairebé al mateix nivell de l'entrada. Un cop els conductes van deixar d'estar inundats es va produir una etapa d'enfonsaments i de creació d'estalagmites. Una etapa posterior, amb una nova activitat de l'aigua, va erosionar aquestes estalagmites (que sembla que estiguin desgastades) i va modelar les formes del sostre i les partes. Hi distingim el Vestíbul i la Catedral (la sala més gran de la cova).\nEL POU DEL DIABLE. Es tracta d'un pou de 16 m de fondària, equipat amb escales que en permeten el descens. El fons és ple de blocs caiguts. A la part més baixa hi ha una petita cavitat que, probablement, és d'on s'extreia el salnitre (actualment, però, no se n'hi troba).\nPIS INFERIOR. Està format per un conjunt de galeries ubicades entre 18 i 25 m en correspondència amb l'entrada de la cova. Aquests en són els noms: el Claustre dels Monjos, el Cambril, la gruta de l'Elefant, la boca de l'Infern, la Campana, les Barricades, la cova dels Ratpenats, les Columnes i el Pavelló de la Verge.\nTopònims: coves de Collbató, coves de Montserrat.\nMunicipi: Collbató (Baix Llobregat).\nRecorregut: 958 m.\nDesnivell: 42, 7 m (-19,5, +23,2).\nFotografies: Roger Rovira.\nMés informació: Ferran Alexandri. Excursions a l'interior de la terra. 22 itineraris espeleològics. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2011. [Col·lecció de Guies del CEC, 28].\nPublicat per Ferran Alexandri a 16:29 1 comentari: Enllaços a aquest missatge\n¿Què hem de dir xampany o cava? Avui dia hi ha moltíssima gent que es pensa que en català el mot xampany és incorrecte i que el que hem de dir és cava, un mot d'adopció recent per designar aquest vi escumós.\nDe tota la vida que aquesta beguda s'ha anomenat a casa nostra xampany, però cap a la meitat de la dècada de 1980, gràcies a hàbils operacions de màrqueting, s'introduí el terme cava com a resultat de les pressions del sector vitivinícola francès, el qual argumentava que el vi escumós produït a Catalunya, Aragó i la Rioja s'apropiava indegudament del nom francès (o la seva traducció al català o al castellà) per tal com constituïen begudes diferents. De manera que això significà que comercialment s'acceptés el canvi de denominació i que es tendís a imposar-se en l'ús popular fins al punt de desplaçar el tradicional xampany. Malgrat que això no sigui la solució correcta, per qüestions legals es veu que cal restringir l'ús del terme cava al vi escumós d'aquí, ¡tot i que es tracta del mateix producte! ¡Que quedi clar!\nMoltes vegades, quan anem a un restaurant i demanen xampany et solen contestar: "No, de xampany no en tenim; ara bé, si el senyor vol un cava", perquè, és clar, el xampany és francès i el cava català. ¿I el xampany italià? ¿I el californià? ¿Com anomenen la resta de països del món a aquesta beguda sinó xampany (o les seves traduccions)?\nEls diccionaris normatius diuen:\nxampany m. 1. Vi escumós criat en cava i produït a la regió francesa de la Xampanya. 2. Cava (vi escumós elaborat en una cava). [DIEC2]\nxampany m. Designació ordinària del vi escumós criat en cava, obtingut de varietats de raïm adients i que, en destapar l'ampolla, produeix escuma o efervescència natural i persistent, a causa del seu contingut en diòxid de carboni dissolt en estat de sobresaturació. [Enciclopèdia Catalana]\nCertament el nom deriva de la regió de la Xampanya (França), d'on aquest producte és originari; però resulta que a l'Estat espanyol es comercialitza des del 1986 sota la denominació d'origen cava amb el mateix sistema tradicional d'elaboració. El cas és que aquí ja hi intervé la indústria per damunt de la llengua, quan l'assumpte és ben clar: en català diem xampany; en castellà, champán, champaña, i en francès i anglès, champagne (Termcat, Eciclopèdia Catalana).\nUna xampanyera és un recipient per refredar el xampany (i no pas una cavera*). Així mateix una xampanyeria és un establiment on se serveix especialment xampany i còctels de xampany (i no pas una caveria* o una cava). Una cava, entre altres significats, és un celler.\ncava f. 1. Galeria excavada per tal de fer un dipòsit on la temperatura es mantingui igual tot l'any. 2. Lloc del celler, generalment subterrani, destinat a l'emmagatzematge del vi una vegada elaborat. 3. m. Vi escumós elaborat en una cava. [DIEC2]\ncava f. Local del celler, generalment subterrani, destinat a l'emmagatzematge del vi una vegada elaborat. 2. p ext Denominació oficial del xampany elaborat a l'Estat espanyol. [Enciclopèdia Catalana]\nLa llengua és clara i no deixa lloc al dubte, i la tradició tampoc. Aquells qui de petits hem conegut només el xampany, l'únic mot que hem après, ens resistim a perdre'l. Psicolingüísticament parlant, quan diem xampany sabem molt bé a què ens referim. ¿Què passaria, doncs, si, per raons de comerç, no poguéssim dir conyac o whisky? El conyac és un aiguardent de vi blanc originari de la regió francesa de Cognac. ¿Cal restringir-ne l'ús només per al licor d'aquesta regió i usar el sinònim brandi per al conyac d'aquí? Afortunadament, ni els escocesos ni els irlandesos s'han queixat mai per la manera com la resta del món anomena la seva 'aigua de vida'; l'anglicisme whisky s'ha incorporat còmodament en totes les llengües.\nEn català la tradició del mot xampany ve de lluny. Coromines estableix la primera documentació l'any 1905 (DECLC, IX, 434), i també aporta variants com xampanya o xampaina. Destaca especialment una cita de l'obra Memòries (1954), de Josep Maria de Sagarra: "Don Clemente féu portar tres ampolles del bufet, que eren del millor xampany francès"; en un altre moment especifica: "Un de matrimoni per al senyor Martí i Barjau, i tres d'individuals per al meu germà, per a mi i per a un altre nen, que em penso que es deia Cases i tenia alguna relació amb el xampany Codorniu."\nJo crec que aquesta és una bona solució: precisem-ne l'origen i diguem: xampany francès, xampany català, xampany de Califòrnia, xampany italià... Però sempre xampany. L'aportació de mots d'altres llengües és un fenomen normal i enriquidor. Devem als visigots mots com espia, guerra, boig; als àrabs mots com albercoc, carbassa, cotó. És obvi que ningú no pot rebutjar germanismes o arabismes que es van incorporar al català fa tant de temps (potser molts no sabien que aquestes paraules no són catalanes). Per tant, aquesta és la meva recomanació: ¡Trinquem a la salut del mot xampany!\nMés informació sobre això mateix: Ferran Alexandri. "El nom just de cada cosa. En defensa del mot xampany". El Traç 59 (2003): 10-11.\nPublicat per Ferran Alexandri a 12:56 2 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per Ferran Alexandri a 16:38 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per Ferran Alexandri a 12:16 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per Ferran Alexandri a 17:42 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per Ferran Alexandri a 20:14 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per Ferran Alexandri a 14:03 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per Ferran Alexandri a 12:57 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per Ferran Alexandri a 17:20 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per Ferran Alexandri a 17:24 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nLes excèntriques són boniques concrecions estalactítiques de calcita o aragonita que podem trobar en algunes coves. Foto: Roger Rovira (c)\nLes coves i avencs sempre han despertat una forta atracció a tothom, tant excursionistes com espeleòlegs o amants del paisatge; fins i tot, els respectables diumengers. La causa podria tenir un origen metafísic. És cert que des d'antic hi ha hagut sempre una tendència a pensar que les coves són una porta al més-enllà, un accés a l'altre món, segurament per la seva ubicació sota terra.\nEls antics grecs creien que els avencs i les coves eren l'entrada a l'avern, al regne subterrani d'Hades, el déu dels morts, on, al principi, els difunts deambulaven llanguint com fantasmes; però, més endavant, les tradicions convertirien aquest lloc en un pou de turments per als condemnats. Creien que després de la mort hi havia d'haver una recompensa per als bons i un càstig per a aquells que havien dut una mala vida. Vet ací els rius infernals del Cocit i l'Aqueront, braços de l'Estígia, que comunicava amb l'estage romàtic de l'hades per un engolidor pregon i tenebrós.\nGairebé en totes les cultures, el món subterrani ha afavorit l'explicació d'històries de tota mena relacionades amb l'altre món, la mitologia i l'aparició fins i tot d'un animisme fantasiós. Des de llocs sagrats destinats a l'enterrament fins a caus de bèsties fabuloses com els dracs. I encara més: coves que amaguen tresors valuosíssims o coves que són refugi de bandolers i contrabandistes.\nAquesta aranya és una mostra real de la veritable fauna cavernícola. Foto: Ferran Alexandri\nPerò, també, cal no oblidar el passat prehistòric, en què la cova ha estat un espai de vida i aixopluc. La prehistòria és un període molt llarg en l'aventura de la humanitat, de les societats que existiren abans de l'ús de l'escriptura, que va començar fa entre dos i tres milions d'anys i que acaba fa només uns quants segles. I tot plegat, el període de l'home és tan sols un esdeveniment molt petit amb relació a la història de l'Univers. I el pas dels primers homes en la vida cavernícola, i també després, en la història de l'espeleologia, encara és més curt.\nN. Font i Sagué i M. Faura i Sans abans de baixar a l'avenc d'en Roca l'any 1907 en presència del guia Serafí Alemany. Foto de Josep M. Co de Triola (AFCEC)\nTítol: Excursions a l'interior de la terra. 22 itineraris espeleplògics.\nAutor: Ferran Alexandri.\nEdició: Barcelona, març del 2011.\nCol·lecció: Guies del Centre Excursionista de Catalunya, 28\nEtiquetes de comentaris: Espeleologia, Llibres


Desigualtat: els costos per a les famílies - Observatori Social de “la Caixa”\nnull Desigualtat: els costos per a les famílies\nLa desigualtat socioeconòmica s’ha disparat a tot el món, sobretot als països industrialitzats. Hi ha hagut molta preocupació per les conseqüències d’aquest fenomen, com ara l’augment de la pobresa i els riscos per a l’estabilitat política, però els llibres que comentem aquí ens ensenyen que els costos per a les famílies també són importants. La inestabilitat causada per la desigualtat socioeconòmica posa a prova les parelles, particularment en una era de canvis de rols de gènere, i també posa en risc el benestar dels fills. Encara que tots dos llibres són molt diferents, comparteixen aquest tema i aporten una gran quantitat de dades que corroboren aquesta idea, moltes de les quals són ben punyents. Patim amb les famílies que pateixen.\nEnduring bonds [Llaços duradors: desigualtat, matrimoni, criança dels fills i tot el que fa les famílies grans i terribles] és bàsicament un recull dels assajos que Philip Cohen ha escrit durant l’última dècada al seu blog. El material és una mica dispers, aborda els problemes del dia a dia i es basa principalment en l’anàlisi de les dades del cens i d’enquestes.\nEl llibre d’Edin i Nelson, Doing the best I can [Ho faig tan bé com puc: la paternitat a la ciutat pobra], confirma amb escreix els arguments de Cohen. Tot i que els mètodes són ben divergents (Edin i Nelson fan entrevistes en profunditat amb pares pobres, aconseguides després d’haver anat a viure amb la família als barris pobres que estudien), la descripció que fan de l’afebliment que produeixen les forces econòmiques desfermades per la desigualtat en les relacions basades en un compromís, deixa clar que el fet de dir-los a les persones que es casin (encara que hi paressin atenció) no ajuda gaire a estabilitzar les vides de les famílies que els autors han observat. Tot i així, totes dues obres aporten informació important sobre el repte general d’estabilitzar els ingressos (de manera que es pugui reduir el conflicte endèmic entre feina i família).\nÉs un plaer llegir i estudiar tots dos llibres. Cohen aborda una gamma més àmplia de temes. L’ús que fa de les proves sovint és apassionant. Els historiadors de la família i els científics socials han observat la transformació recent de la paternitat, ja que els nens són cada vegada menys valorats per la seva capacitat de ser petits treballadors útils i més per la seva singularitat (vegeu l’estudi de Viviana Zelizer Pricing the priceless child). Per demostrar que el sexisme encara és prevalent, Cohen documenta quin és el percentatge de dones que escriuen al New York Times, la qual cosa demostra que als homes els resulta més fàcil publicar-hi, mentre que les dones solen quedar relegades, encara avui, a les seccions d’estil o als articles sobre la família.\nTots dos llibres aborden amb fermesa el problema del racisme als Estats Units (també present als països europeus). La mostra de pares pobres d’Edin i Nelson està equilibrada aproximadament entre homes blancs i negres, que sovint viuen en barris pròxims (tot i el fet que els barris en si solen ser racialment bastant segregats). És evident que la raça crea diferències: els pares blancs joves i pobres solen tenir accés a una xarxa més vigorosa de parents amb feina estable que poden oferir més oportunitats laborals, d’habitatge, etcètera, que no pas els pares negres en situacions semblants, amb parents encara més pobres, a la presó o més addictes que no pas ells (si és que no han estat assassinats).\nEls comportaments, doncs, són previsibles: els pares blancs tendeixen a tenir una visió tradicional de la paternitat (basada en els ingressos masculins) i a relacions més distants entre pares i fills. En canvi, els joves pares negres de l’estudi han creat col·lectivament una nova visió de la paternitat, després de fracassar repetidament a l’hora de ser «bons proveïdors», que bàsicament implica mantenir estrets vincles socials i emocionals amb els fills: els tradicionalistes fins i tot podrien anomenar aquest vincle com de tipus «mare-fill». Això es fa evident en la seva gran alegria davant una paternitat imminent i en un esforç molt més intens a l’hora de mantenir els seus drets d’estar amb els fills que no pas els pares blancs en la mateixa situació, quan les mares dels nens els han abandonat com a parelles útils.\nLa inestabilitat causada per la desigualtat socioeconòmica posa a prova les parelles\nLa raça també és un tema important per a Cohen. Es delecta a mostrar la por dels blancs als negres, una situació que té una conseqüència desafortunada, i és que la policia als Estats Units mata massa sovint homes negres. Cohen centra l’atenció en les preocupacions sobre les famílies negres, que presenten més naixements extramatrimonials que les blanques, i això fa que els pares negres pobres d’Edin i Nelson s’hagin d’enfrontar a aquest problema de la paternitat.\nTot i que cap d’aquests llibres pretén ser un estudi sobre polítiques aplicades, és clar que hi ha dues qüestions bàsiques que contribueixen al dolor d’aquestes famílies, pares, mares i nens: els canvis de rols d’homes i dones en el món laboral i la inestabilitat que el capitalisme desenfrenat tendeix a produir.\nEl desafiament del gènere va arribar amb els canvis en els rols productius que van sorgir amb la revolució industrial i els canvis demogràfics que va implicar. No fa gaire, homes i dones compartien una esfera comuna de producció domèstica, l’essència de l’agricultura de subsistència. L’aparició de nous llocs de treball en la indústria i el comerç va impulsar cada vegada més els homes a abandonar la llar per assumir aquestes feines. Però amb molts menys fills i vides més llargues, les dones a casa van esdevenir subocupades, de manera que quan van aparèixer feines que requerien mà d’obra «femenina» (amb menys esforç físic i horaris més curts), les dones es van unir als homes en la seva «esfera pública» i van aconseguir feines remunerades pels mateixos motius que tenien els homes, per mantenir millor les seves famílies.\nLes famílies necessiten estabilitat, no tan sols d’ingressos sinó també d’horaris\nAquests canvis van afegir tensió a les famílies, ja que les dones van començar a ser víctimes de la «doble jornada laboral». Això va dur alguns països (sobretot els escandinaus) a desenvolupar polítiques familiars per mirar de fer minvar el conflicte feina-família de les dones. Aquests països van promulgar i ampliar gradualment programes de permisos familiars i, sobretot, d’atenció infantil subvencionada i d’alta qualitat.\nPerò fins i tot els països escandinaus han descobert que amb això no n’hi ha prou. La càrrega addicional del «segon torn» perjudica les dones a la feina, ja que els ocupadors assumeixen (sovint correctament) que les treballadores posaran les necessitats de la família per davant de les del lloc de treball. Han de sortir per anar a recollir els fills a la llar d’infants o preparar el sopar per a la família, mentre que els homes estan més lliures per treballar més hores, viatgen més per feina i, en general, senten que la seva obligació principal envers les seves famílies continua sent simplement mantenir-les. Això explica l’aparició de polítiques que ofereixen permisos familiars només als pares.\nA més a més, els grans sectors públics dels països escandinaus permeten i fins encoratgen els treballadors a agafar vacances familiars (especialment als homes, que cada vegada tenen més accés a subvencions salarials que perden si no ho fan). En canvi, el potent sector privat n’és menys partidari i s’estima més els treballadors que estiguin disposats a canviar els horaris laborals amb poca antelació. Però el que les famílies necessiten és estabilitat, no tan sols d’ingressos sinó també d’horaris.\nAquí és on el capitalisme desfermat esdevé un greu problema, com en són testimoni tots dos llibres. Als Estats Units no hi ha llars d’infants subvencionades pel sector públic, de manera que les famílies d’ingressos baixos han de fer mans i mànigues per cobrir les necessitats dels seus fills. Hi ha massa nens en risc, sols a casa o fins i tot sense supervisió dins els cotxes o als parcs. Les empreses no solen avisar amb prou temps abans de canviar l’horari laboral, tot i que això és tan important com proporcionar ingressos estables. Els països que vulguin obtenir els beneficis del mercat lliure, primer l’han de domesticar, si més no fins que el nivell dels costos per a les famílies (com ara els relacionats amb el medi ambient) es valori com una part del cost de fer negocis o que es posi en marxa alguna combinació de suport públic i normes de protecció.\nFrances Goldscheider , catedràtica emèrita de Sociologia de la Universitat de Brown (Rhode Island)\ndesigualtat, família, dificultats econòmiques, benestar


La crisi ha fet tancar 5.000 comerços a la demarcació - Empordà\nLa crisi ha fet tancar 5.000 comerços a la demarcació\nObrir un comerç és una sortida per a molta gent que es queda a l'atur\nLAURA FANALS | DDG No és cap secret que la crisi econòmica ha suposat el tancament de nombrosos comerços. Les xifres, almenys, així ho evidencien: segons l'últim Anuari Econòmic de la Caixa, entre 2007 i 2011 es van perdre més de 5.000 establiments a les comarques gironines. Però malgrat aquest tancament de botigues, les xifres de noves obertures registrades per alguns dels principals ajuntaments demostren que, des del 2008 ençà, el nombre de nous comerços a ciutats com Girona, Banyoles, Platja d'Aro o Blanes ha anat augmentant. A què és degut? Segons Manel Vila, president de l'Associació de Comerciants de Banyoles, hi ha molta gent que, quan es queda a l'atur, decideix utilitzar la indemnització o capitalitzar la prestació per tal de posar en marxa una botiga malgrat desconèixer el mercat. En alguns casos, diu, la gent desconeix aspectes bàsics del món del comerç com ara la fiscalitat o la dedicació que requereixen, de manera que acaben essent "flors d'estiu" que acaben tancant al cap d'un any o dos.\nMalgrat que el ritme d'obertura de nous comerços ha crescut, també n'hi ha hagut molts -encara més- que han tancat, tot i que aquests no apareixen als registres municipals. Però segons les dades de l'Ajuntament de Banyoles, el 2008 es va registrar l'obertura de 18 activitats econòmiques (incloent-hi tant locals comercials com de restauració i serveis), mentre que l'any passat la xifra va ascendir fins a 30. En canvi, l'Associació de Comerciants del municipi calcula que deu botigues van obrir durant l'any passat mentre que en van tancar una vintena. El seu president, Manel Vila, explica que diversos dels comerços tancats corresponen a gent que els va obrir per tal de tenir una sortida econòmica, però que en desconeixia aspectes essencials com ara la fiscalitat, el mercat o la dedicació que requereix un comerç. Per tant, moltes d'aquestes apostes no han durat i s'han acabat tancant de seguida.\nPel que fa als nous comerços, Vila diu que en el seu municipi hi ha hagut una bona integració del comerç oriental, ja que molts d'ells van començar sense conèixer ?gai?re les normatives locals -per exemple, obrien per Nadal- però a poc a poc s'han anat integrant.\nVila, de tota manera, critica que que l'administració "no ajuda", ja que les actuals normatives aconsegueixen "desmoralitzar el més valent", de manera que, per aconseguir mantenir els comerços oberts, cal tenir certa experiència i també una bossa d'estalvis, ja que la situació és més que complicada.\nA Blanes, l'any 2008 es van ?obrir 95 nous comerços. A partir de llavors es va registrar una certa davallada (91 el 2009, 71 el 2010), però a partir de 2011 la xifra d'obertura es va tornar a recuperar i l'any passat es van crear 85 nous comerços. La secretària de l'Associació de Botiguers de Blanes Centre, Maria Àngels Gotarra, explica que en el seu cas, igual que a Banyoles, la quantitat de baixes supera la d'altes. Gotarra atribueix aquestes baixes en part als tancaments de botigues, però també a jubilacions i al fet que molts comerciants, quan han de retallar despeses, comencen per donar-se de baixa de l'associació.\nIgual que Vila, Gotarra afirma que entre les botigues que s'obren n'hi ha moltes de gent que "ho prova". "Potser no tenen cap altra possibilitat i proven a veure si, obrint una botiga, els va millor", explica. En alguns casos, no tenen èxit i acaben tancant al cap de nou mesos o un any, mentre que altres acaben subsistint. Segons Gotarra, alguns dels comerços que duren poc sí que tanquen per falta d'experiència i coneixement dels propietaris, però en d'altres casos es deu, simplement, a la difícil conjuntura econòmica.\nPel que fa al futur del comerç, Gotarra el veu "una mica negre", però es manté esperançada: "Jo suposo que ara estem en els pitjors moments, però espero que la Setmana Santa i l'estiu ens porti una mica d'esperança", assenyala. De tota manera, admet que tant Nadal com rebaixes han estat períodes "durs", ja que no s'ha aconseguit fer el calaix que s'esperava. De fet, la representant dels comerciants de Blanes explica que els que aconsegueixen sobreviure són els comerciants que compten amb locals propis, ja que llogar és car i això fa que hi hagi molts locals ?buits, fet que dóna una imatge "trista" d'alguns carrers.\nA Girona ciutat, la situació és una mica diferent. "Això d'obrir i tancar botigues com xurros ha passat tota la vida", explica el president de Girona Centre Eix Comercial, Josep Maria Noguer. Segons Noguer, entre els principals motius de tancament hi ha les jubilacions i l'elevat preu dels lloguers. Malgrat tot, a la capital gironina s'ha produït un increment en el nombre de nous comerços (l'any 2011 se'n van obrir 141 i l'any passat, 191). Noguer explica que, en el cas de la seva associació, s'han trobat amb comerciants que tenien botigues en altres indrets i han decidit traslladar-se al bell mig de Girona. De tota manera, alerta que per obrir un nou negoci cal tenir "un bon coixí", ?especialment per pagar el lloguer i, si cal, fer les obres necessàries. Per això, explica que, en el cas de Girona centre, no s'han trobat amb gaires casos de persones que ho intenten "per provar". "Potser això passa més a l'hostaleria", assenyala. El que sí que s'han obert a Girona, afirma, són franquícies, que solen comptar amb un estudi de viabilitat previ per a garantir la jugada.\nEn general, Noguer es vol ?mostrar optimista i diu que, malgrat que s'han tancat comerços de tots els sectors, "de tant en tant se n'obre algun i ens dóna una ?alegria". "Hem arribat a nivells molt baixos, però hem de pensar que serem ?capaços de sortir-nos-en el més aviat possible", conclou.


Rajoy activa la campanya contra l'independentisme per al 27-S - VilaWeb\nDilluns 26.01.2015 06:00\nRajoy activa la campanya contra l'independentisme per al 27-S\nEl president espanyol agita l'espantall del secessionisme i de Podem a la convenció del PP\nEl president espanyol, Mariano Rajoy, va clausurar ahir la convenció del PP amb un advertiment a les formacions sobiranistes: 'No enganyaran els catalans ni la llei amb el truc de presentar les eleccions del 27 de setembre com unes plebiscitàries. Qui es pensi que amb aquest subterfugi tan bast podrà esbiaixar la legalitat i prendre decisions que la llei no autoritza em sembla que no toca de peus a terra.' Independentment dels resultats, va dir, aquestes eleccions no poden ser ni seran un camí cap a la fractura d'Espanya: 'Després del simulacre del referèndum ara pretenen fer un simulacre de plebiscitàries.' A més, va preveure que el PP hi obtindria un gran resultat.\nVa dedicar una bona part del discurs a Catalunya i al president de la Generalitat, Artur Mas. Segons ell, Mas va convocar eleccions anticipades vuit mesos abans per raons purament partidistes que no responen a l'interès general.\nPer ell resulta incomprensible i absurd un anunci d'eleccions amb tanta antelació i diu que tot plegat és 'la constatació d'un rotund fracàs fruit de l'enfrontament de les dues formacions que es disputen el lideratge de l'independentisme, i un nou intent d'enganyar els ciutadans de Catalunya'.\n'Ens anuncien una campanya publicitària de nou mesos per a un plebiscit previ a la declaració d'independència, i diuen que serà el que no es va poder fer el 9-N, però no crec que amb aquest truc aconsegueixin enganyar els catalans i tampoc no aconseguiran enganyar la llei.'\nNega que siguin plebiscitàries\nI encara insistí: 'Les eleccions autonòmiques són allò que el nom indica: autonòmiques.' Després dels comicis, va dir, 'el parlament tindrà exactament les mateixes competències que avui: això no depèn del resultat ni dels vots que obtingui un o altre.'\nI més: 'L'endemà de les eleccions el govern d'Espanya, almenys mentre jo en sigui president, continuarà vetllant pel compliment i el respecte a la llei de què ens hem donat tots els espanyols.'\nSobre el Partit Popular de Catalunya va dir: 'Com sempre, plantarà batalla per la concòrdia i la unitat.' I, és clar, va dir que comptaria amb el suport del govern espanyol i del PP per defensar 'l'Espanya democràtica' en què creu el seu partit.\nResposta a Aznar: 'No calen escarafalls'\nDurant la inauguració de la convenció José María Aznar li va adreçar unes quantes invectives, quan va demanar una 'gran mobilització' contra l'independentisme i que deixés clar que desafiar l'estat tenia conseqüències. Ahir Rajoy s'hi va tornar, dient que per plantar cara al sobiranisme no calia fer escarafalls, sinó només demostrar serietat, responsabilitat i sacrifici: 'A nosaltres se'ns entén tot: defensem la constitució, la igualtat dels espanyols i que ningú privi els espanyols del dret de decidir què és el seu país. D'això se'n diu sobirania nacional.' I en aquest punt es mostrà confiat que el PP de Catalunya parlaria pels 'milions de catalans' que no són independentistes. Segons ell, són la gran majoria: 'Hi ha més catalans que no independentistes.'\n'La majoria dels catalans que els independentistes han esborrat del seu projecte polític són els que diran amb força que estan farts de divisions i que els èxits col·lectius neixen de la unitat i no de la discòrdia, perquè junts som millors i fem les coses més ben fetes', va dir finalment.


És el moment de la política - Opinió - Diari de Girona\nÉs el moment de la política\nRICARD FONT Les últimes setmanes abans de comprovar si finalment el govern socialista de l'Estat compleix amb la llei orgànica d'aprovació de l'Estatut de Catalunya, observo que des del partit socialista es va preparant el terreny per justificar el no compliment íntegre de l'Estatut.\nEl líders socialistes de Catalunya en lloc d'estar preocupats de com justificar els seus incompliments envers el poble de Catalunya haurien d'estar preocupats per aquells fets que veritablement afecten la gent: a) El govern socialista a l'Estat ha incomplert per tercer any consecutiu la disposició addicional tercera de l'Estatut. El pressupostos del 2009 preveuen una inversió real en infraestructures del 15,2% en lloc del 18,72% que fixa l'Estatut; b) El Govern socialista de l'Estat ha incomplert l'Estatut en no incorporar al projecte de pressupostos 2009 la compensació als catalans pels endarreriments 2007 i 2008 i la no execució del 2007. Tot plegat 6.923 milions de ? per impulsar polítiques socials a Catalunya; c) El govern de Catalunya no pot desplegar la seva política social -llei de dependència i llei de serveis socials- per manca de finançament. Mancança de finançament generada per un govern socialista. 124.000 sol·licituds. Només 30.000 reben ajudes al nostre país. La Conselleria d'Acció Social i Ciutadania es planteja suspendre l'aplicació de la llei de dependència; d) Els ajuntaments de Catalunya no poden portar a terme les inversions socials i d'eradicació de situacions de pobresa previstes a la llei de barris per manca de finançament; e) L'augment de l'atur, especialment en el sector de la construcció i dels serveis i entre la població immigrant, està comportant que s'estan destruint 250 llocs de treball diaris; f) L'augment de dificultats financeres per a les famílies pel seu alt endeutament. Set comunitats autònomes ens superen pel que fa al poder de compra de les famílies. L'augment dels impagaments d'hipoteques i l'augment de la morositat; g) L'increment de dificultats per a les empreses catalanes per la caiguda de demanda i les majors dificultats d'accés al finançament; h) El govern socialista de l'Estat incompleix l'Estatut no traspassant rodalies, regionals, l'aeroport de Girona, Reus i Sabadell; i) Que hi hagi més barracons que mai a les escoles catalanes. Que 100.000 joves catalans -un 33% més que fa 3 anys- ni treballen ni estudien; i) que només s'hagi executat el 31% del pressupost del Servei d'Ocupació de Catalunya aquest 2008 k) I sobretot, que l'índex de pobresa a Catalunya no pari de créixer fins a un 19%, que vol dir, en definitiva, que fracassem tots col·lectivament com a país.\nEl Govern de Catalunya està absent. No pren la iniciativa. S'amaga. Es reconeix incapaç per donar solucions. Ara que és el moment dels fets, el Govern no té ni paraules. El Tripartit no ha sabut preveure i anticipar-se al canvi de cicle econòmic que s'acostava, però el més preocupant és que ara, quan ja estem patint directament les conseqüències, és incapaç de reaccionar i trobar mesures de suport als treballadors i per a les empreses.\nÉs el moment de la política. El tacticisme, el sectarisme i una demagògica forma de fer política s'ha acabat. La situació econòmica i social del país exigeix noves idees, valors i actituds per part de tots. També de la classe política. Ens cal patriotisme per fer front al futur. Realisme per entendre la situació econòmica, social i política. Estem davant d'un moment excepcional: crisi econòmica molt greu global, amb devastadors efectes locals, un govern de l'Estat que no compleix amb la llei i un Tribunal que està disposat a passar per sobre de la sobirania del poble de Catalunya i del vot de la majoria dels representants de la sobirania espanyola expressada al Congrés i al Senat. Cal que tots plegats oferim una imatge de seguretat en les nostres conviccions i transparència en les nostres accions i plantejaments. Hem de saber transmetre confiança i missatges clars a la ciutadania. És un moment que ens reclama responsabilitat. És l'hora de generar confiança a la ciutadania i esvair dubtes i incerteses. Tenim raó davant l'Estat. Tenim raons per creure que la nostra economia té futur i moltes oportunitats d'èxit. Tenim la seguretat que la cohesió social del nostre país és un garantia que ens en sortirem. Però hem de passar de les declaracions solemnes als fets. És l'hora del coratge per prendre decisions.


Junqueras: "Hem aconseguit la primera victòria contra la repressió"\nBarcelona - Dijous, 18/04/2019 - 17:38\nOriol Junqueras ha definit la decisió de la JEC d’autoritzar-lo a participar en alguns actes electorals com "la primera victòria contra la repressió d’aquesta campanya".\nEl cap de llista d’ERC així ho ha sentenciat en una entrevista a 'El Nacional’. "És la primera victòria contra la repressió d’aquesta campanya electoral, perquè podrem trencar el silenci a què ens volen sotmetre, tot i que no ens hauríem d’alegrar de coses que haurien de ser normals en una democràcia com és el fet que un candidat pugui fer campanya electoral", ha apuntat.\nJunqueras ha assenyalat que té ganes de poder dirigir-se per primera vegada de viva veu a la ciutadania. "Ho afronto amb moltes ganes de poder expressar-me, poder traspassar aquests murs. Ens volen callats, silenciats i oblidats, però no ho aconseguiran, estem guanyant la batalla de l’opinió pública, també internacional, perquè la injustícia és persistent i la veritat incòmoda".\nEl líder dels republicans demana guanyar les eleccions del 28-A per "dir al món que Catalunya vol ser lliure" i reclama una "resposta de país" i un "Govern fort" per "encarar un dels moments més importants des de l’octubre del 2017" en cas que hi hagi una sentència condemnatòria. Pel president d’ERC, la resposta haurà de ser "política" i "coordinada entre tots els demòcrates catalans", perquè entén que la sentència serà un atac no només per als condemnats, sinó a la democràcia, la llibertat i els drets fonamentals.\nPreguntat pels resultats del 28-A, el president d’ERC afirma que "ningú hauria de cometre l’error de fixar línies vermelles" que s’acabin convertint en un "xec en blanc" per facilitar un govern del tripartit d’extrema dreta. "I, a la vegada, ningú pot donar xecs en blanc al PSOE que actuïn com a línies vermelles per a una veritable democràcia a Catalunya que tothom sap que passa per un referèndum inevitable", ha afegit.\nTemes: Oriol Junqueras PSOE ERC


redaccion, autor en Noticias CAMP DE TURIA - Pàgina 204 de 522\nVilamarxant present en la Fira de Comarques de València\nVilamarxant participa aquest cap de setmana a la Fira de les comarques 2017, que té lloc al costat de la Plaça de Bous de València. Es tracta d’ una de les trobades turístiques més esperades de l’any organitzada pel Patronat Provincial de Turisme de València. A més a més de conèixer la rica oferta turística de gran quantitat de municipis…\n23 juny, 2017 Deja un comentarioVillamarxantBy redaccion\nL’Eliana organitza dos tallers de ceràmica per a menuts\nLa Regidoria municipal d’Educació i Infància de l’Eliana, ha organitzat uns tallers de ceràmica per als menuts del municipi. Els qui desitgen participar en aquesta nova iniciativa tenen de temps per a inscriure’s fins al proper 30 de juny en el Centre Sociocultural del municipi de 9:00 a 14:00 hores. El Centre de Formació de…\n23 juny, 2017 Deja un comentarioL'ElianaBy redaccion\nValència entre les províncies amb risc d’altes temperatures aquest divendres\n(E.P). Un total de 23 províncies, entre elles València, tindrà aquest divendres activat avís de risc (groc) o risc important (taronja) per altes temperatures que a la vall de l’Ebre arribaran a 40 graus centígrads, segons l’Agència Estatal de Meteorologia (Aemet) . El risc important per màximes de 40 graus centígrads afectarà Osca, Saragossa, Lleida…\n22 juny, 2017 Deja un comentarioComunidad ValencianaBy redaccion