CONCLOU (PER AQUEST CURS) EL PROGRAMA YOUNG ATHLETES - Special Olympics Catalunya\nEl programa internacional de Young Athletes per nens i nenes amb discapacitat intel·lectual ha arribat a la seva fi, però torna amb més força el proper curs\nProp de 100 alumnes de 2 a 8 anys de tot Catalunya han gaudit del programa Joves Atletes durant aquest curs 2020-2021 tan excepcional. Les escoles d’educació especial s’han pogut adaptar a les normes sanitàries contra la Covid19 per tirar endavant les sessions psicomotrius durant aquest curs i s’han pogut realitzar les activitats pràcticament amb tota normalitat.\nLa majoria de les set escoles d’educació especial que segueixen el programa de Special Olympics han pogut celebrar la cloenda del curs. La cloenda és un moment molt especial per als nens i nenes ja que molts d’ells reben per primera vegada la medalla i diploma que acredita que ja formen part de la família de Special Olympics.\nEnguany no s’han pogut celebrar unes cloendes amb els familiars i amics dels nens i nenes degut a les restriccions de la pandèmia, però les escoles ens han facilitat imatges i vídeos per tal de poder compartir-ho amb ells. També alguna escola com Font del Lleó i Alba de Reus van retransmetre la cloenda en streaming i així formar part de la festa de final de curs.\nL’objectiu del Young Athletes Program és estimular el creixement físic i cognitiu dels infants amb discapacitat intel·lectual. Els educadors de les escoles preparen unes sessions, que mitjançant jocs i activitats psicomotrius, fomenten l’activitat física segons les necessitats de cada grup.\nGràcies al conveni que té Special Olympics Catalunya i la Fundación Leo Messi, s’ha pogut subvencionar aquest programa i dotar a les escoles de gran quantitat de material esportiu adaptat per facilitar l’assoliment dels objectius.\nEn aquest curs que ha finalitzat les escoles participants han estat Font del Lleó i Alba de Reus, CEE Montserrat Montero de Granollers, Consorci Sant Gregori de Girona, CEE Crespinell de Terrassa, Llars de Sant Josep de Lleida i SOLC de Tarragona. Pel curs 2021-2022 incorporarem noves escoles al programa Young Athletes i d’aquesta manera seguirem ampliant el programa arreu del territori català per arribar a més alumnes.\nCloenda CEE Crespinell de Terrassa\nCloenda SOLC de Tarragona\nCloenda Font del Lleó i Alba de Reus\nVídeo alumnes Llars de Sant Josep de Lleida


Jocelyn Howard Bio, edat, pares, germans, nacionalitat, valor net, salari - Actrius\n1 Quin és el valor net i el sou de Jocelyn Howard?\n2 Amb qui es troba Jocelyn Howard casada?\n3 Alçada i pes de Jocelyn Howard\nMembre de la família de famoses, Jocelyn Howard va néixer en una família amb una llarga història d’entreteniment. Com a filla dels famosos pares nord-americans Ron Howard i l’escriptora Cheryl Howard.\nJocelyn Howard va néixer 5 de febrer de 1985, com Jocelyn Carlyle Howard a Los Angeles, Califòrnia, Estats Units d’Amèrica. A partir del 2019, la seva edat és de 34 anys amb el seu signe de naixement Aquarius. Com ja esmentem que és filla deRon Howard (pare) i Cheryl Howard (mare). A més, es diu una germana bessona Paige, una germana gran, Brycei un germà petit, Reed. La seva germana Bryce és una reconeguda actriu per dret propi i treballa a la indústria de l'entreteniment des de 1989.\nTítol: Jocelyn Howard amb la seva família\nLa germana bessona de Jocelyn, Paige, també s'ha unit a la indústria i ha aparegut a pel·lícules, com ara 'Adventureland' i 'Cheesecake Casserole'. Els seus avis paterns, Rancid, i Jean Howard també són actors. Jocelyn té una nacionalitat nord-americana i pertany a una formació racial mixta. A més, no hi ha informació sobre l'adolescència de Jocelyn.\nQuin és el valor net i el sou de Jocelyn Howard?\nJocelyn Howard podria haver guanyat una quantitat decent de suma al llarg de la seva carrera. Tot i això, no ha revelat cap informació sobre el seu valor net i el seu sou en aquest moment. El seu pare, Ron Howard, és un cineasta i actor nord-americà que té un valor net160 milions de dòlars. De la mateixa manera, té una mitjana de10 milions de dòlarsper pel·lícula Ser copresident d’una empresa de producció de cinema,\nRon Howard està gaudint d’un estil de vida fastuós en una luxosa casa. D'altra banda, el seu patrimoni net és suficient perquè el mantingui una vida normal. Hi ha altres fonts de guanys, com ara anuncis de televisió i promocions de marca, que indirectament l’han ajudat a augmentar el seu patrimoni net. Recentment va vendre la seva mansió a Nova York per un import de27,5 milions de dòlars.\nAixí mateix, la seva germana Bryce Dallas Howard és una actriu nord-americana que té una actriupatrimoni netde 15 milions de dòlars. A més, va guanyar una fortuna a través de la seva carrera amb la pel·lícula d’acció amb èxitSpider-Man 3que es va publicar el 2007. A continuació, la pel·lícula d'aventura de comèdia de la seva germana petita, Paige Howard, va guanyar una col·lecció de taquilla17,1 milions de dòlars. Tenint en compte l’enorme valor net de la seva família, estem segurs que Jocelyn passa una vida molt luxosa junt amb la seva família.\nAmb qui es troba Jocelyn Howard casada?\nNo hi ha informació sobre el seu matrimoni i els seus assumptes. Jocelyn no ha dit res sobre la seva pròpia relació, és molt difícil predir si està casada o soltera. Per tant, no tenim cap informació certa sobre l'estat de la seva relació. Jocelyn sembla ser soltera o l’altre fet podria ser que guardi en secret les seves dades personals.\nTítol: Jocelyn Howard amb la seva germana bessona\nSegons les fonts de la celebrada casada, també sembla que està en una relació amb un home, però, no vol fer-ho saber al món. Espero que aviat apareguin els detalls sobre el seu matrimoni. Tampoc hi ha rumors o controvèrsies sobre la seva vida personal i la seva carrera professional.\nAlçada i pes de Jocelyn Howard\nJocelyn Howard es troba a una alçada de5 peus 8 polzadesamb un pes mitjà de 54 kg. És alta i esvelta i de pell blanca clara. De la mateixa manera, té els ulls marrons amb els cabells castanys vermellosos. Respecte a ella, es desconeixen altres mesures del cos.\nJocelyn Howard ha aparegut en l'episodi de la cinquena temporada 'Emoció d'equipatge' de la comèdia situacional de Netflix 'Arrested Development' juntament amb la seva bessona Paige Howard. A més d'això, no hi ha més informació sobre la seva carrera professional. Tot i això, va ser a la llum de la filla de Ron Howard i Cheryl Howard.\nPer tant, el seu pare Ron va obtenir fama de retratar el jove Opie Taylor, fill del xerif Andy Taylor, a la comèdia situacional 'The Andy Griffith Show' (1960-68). Més tard va començar a aparèixer en pel·lícules, com ara el drama musical 'The Music Man' (1962) i la comèdia 'The Courtship of Eddie's Father' (1963).\nDesprés el 1974, va retratar a l'adolescent Richie Cunningham a la comissaria 'Happy Days' per primera vegada i seguiria interpretant el personatge fins al 1980 abans de sortir de la sèrie per centrar-se en la seva feina com a director.\nTítol: els pares de Jocelyn Howard\nFins ara, és un dels cineastes amb més èxit de la indústria. També, Ron ha dirigit pel·lícules, com 'Apollo 13' (1995), 'How the Grinch Stole Christmas' (2000), 'A Beautiful Mind' (2001), 'Cinderella Man' (2005), 'The Da Vinci Code '(2006) i les seves seqüeles,' Angels & Demons '(2009) i' Inferno '(2016),' Frost / Nixon '(2008) i' Solo: A Star Wars Story '(2017). A més, el 2002 va guanyar els premis Oscar com a millor director i imatge de 'Una bella ment'.\nDe la mateixa manera, la mare de Jocelyn, Cheryl, és una reconeguda autora que compta amb el seu treball: 'A la cara de Jinn: una novel·la' (2005), 'Cor i desig' (2005) i 'Àvia, Expliqueu-me una història. la Granja '(2014). A més d'això, també va aparèixer en diverses pel·lícules del seu marit.\nFets de Jocelyn Howard\nNom complet Jocelyn Carlyle Howard\nData de naixement 5 de febrer de 1985\nEls pares Ron Howard (pare) i Cheryl Howard (mare)\nGermans Paige Howard, Reed Howard, Bryce Dallas Howard


LA MUIXERANGA I "LO MÉS ESPERAT" - Revista CriTeri\nHome VALOR I SENY LA MUIXERANGA I "LO MÉS ESPERAT"\nCAPITOL 2 : LA MUIXERANGA O MOIXIGANGA.\nLa muixeranga es una altra manifestació folklòrica relacionada amb els castells. La primera data documentada és de l’any 1713 a Vilafranca.\nEs considera una tradició única, perquè, tot i tenir diferències, les diferents localitats on es practica, s’hi comparteixen gairebé les mateixes construccions amb un component acrobàtic, burlesc, religiós i coreogràfic.\nEn el següent vídeo podeu veure com tant el vestit com la construcció és diferent al que coneixem dels castells.\nmuixeranga de algemesi\nLa muixeranga potser es l’últim reducte cultural que queda dels orígens dels castells, doncs s’ha mantingut a Algemesí, Alcúdia, Peñíscola, Forcall, Titaigües, Xàtiva i Alzira. Tot i que la única població que surt a fer els seus balls a fora són els d'Algemesi, cosa que els fa els més coneguts.\nLa muixeranga té un toc (música de la muixeranga), molt característic i espectacular a la vegada.\nHe trobat un vídeo del senyor youtube que posa la pell de gallina.\ntoc de la muixeranga\n(proper capítol: com han afectat les guerres als castells).\nEls castellers sempre diem que un castell humà és l’única construcció que es comença per la teulada. I la teulada d’un castell es el pom de dalt on hi van els més menuts, la canalla (ells són els veritables amos de les colles castelleres)\nEl pom de dalt:\nEstà format per tres pisos: anxaneta, acotxador i els dosos (un castell de 8 pisos te, 5 pisos més 3 pisos del pom de dalt, un de set 4 pisos més 3 del pom de dalt).\nDeriva de l’occità enjaneta, en què significa “petita fletxa”, ja que l’enxaneta, pel fet de ser l’últim casteller, seria com la punta (l’extrem) d’una fletxa.\nEll/a, es la més esperada, es la culminació del castell alçant la ma fent l’aleta (hi ha la teoria que l’aleta es el que es feia quan Franco anava veure els Castells, ja que abans no es feia,es pot creure o no però és una teoria).\nPassa per darrera els dosos i per damunt l’aixecador. Quan està asseguda a sobre d’aquest s’hi “asseu” I fa l’aleta, donant el castell per coronat (carregat)\nÉs la posició més complicada de totes. Puja per darrera els dosos. Primer un peu després un altre, es posa a sobre dels dosos en forma de granota. La posició es complicada perquè ha de fer de suport per tal de que l’anxaneta pugui passar.\nSol ser la canalla més menuda de la colla.\nSe'n diu acotxador per la seva posició acotxada, o aixecador, ja que ajuda a l'anxaneta a aixecar-se\nL’últim dels pisos (o el primer depèn de com es miri).\nPugen per darrera d’alguna de les rengles (pilars) del castell, posant-se drets agafats per les aixelles amb els colzes ben amunt, aguanten a l’acotxador i el pas de l’anxaneta.\nCASTELLS I ACTUACIONS DESTACADES MÉS D’ABRIL I MAIG.\nCal destacar per damunt de tot dos castells.\nPrimer de tot el 3d6 dels Castellers de Solsona. Acaben de néixer i ja saben el que emociona fer castells. I és que amb 4 mesos d’assaig, ja són capaços de fer el 3d6. Els espera un llarg camí de bons castells.\nPel que fa als Minyons de Terrassa, comencen a apretar de cara la seva festa major. La colla ha anunciat que estan assajant el 3d10fm. Però per fer-lo necessiten fer molts 3d9f. I és el que van fer el passat dia 29 de maig a Vilafranca.\nactuacions més d'abril\nactuacions més de maig\nPer acabar voldria penjar un parell de vídeos, per què pugueu veure com es viuen els castells (a partir d’ara acabarem la secció així):\nprimer 3d10 descarregat de la història\nho portem dins (curt dels marrecs de salt)\nMultivac42 5 de juny de 2011 a les 17:40\nEnhorabona Eloi! Molt amena i instructiva la secció (i curiòs descobrir la muixeranga, no la coneixia). Una pregunta, quan intentaran els minyons el 3d10fm?\nAnònim 5 de juny de 2011 a les 19:13\nGràcies claudator, celebro que t'agradi la secció.\nIntentar no se si l'intentarem. El que si que farem serà assajar-lo i si el tenim a punt per festa major de Terrassa, l'intentarem.\nMikeel!! 5 de juny de 2011 a les 19:49\nM'agrada aquest 3d6!!!!!\nmiki 6 de juny de 2011 a les 9:49\npotser el provem pero dps d'akest dissabte ja veurem...\nbon article i bona publi de la colla, akests videos s'haurien de poder veure des d'aki no loi? o webmaster??\nmiki 6 de juny de 2011 a les 9:50\neutimi 6 de juny de 2011 a les 14:21\nAmb els castells ja se sap poden caure aixo no vol dir que no podrem aixecar-nos !!!!!!!\njo ja tinc la mel a la boca , tinc ganes de 3d10!!!! ja el desitjo altre cop ,em sento com un nen , no vull que mel treguin de les mans . ens em d'aixecar !!!!\nTambé tenim un pila que esta brutal !!!!!!\nM'agrada que Solsona fa-si castells sort companys !!!!! i feina molta feina !!!!\nMilhouse Van houten 6 de juny de 2011 a les 17:25\nUna coseta, ho consultaré amb la gent d'allí, però "crec que a Xàtiva no hi ha moixeranga, i en canvi sí al poble del costat l'Olleria (que també fan sortides per ahí, encara que no es poden comparar ni en nombre de gent ni en nombre de sortides).\nGràcies per totes grans lliçons aclaridores\nAnònim 9 de juny de 2011 a les 14:55\nFelicitats Eloi!!! Molt ben escrit i molt interessant. Trobo molt útil aquest tipus d'articles... Sobretot per algú com jo que no en sap gaire del tema. Fot-li canya i no paris!!!


La iniciativa municipal suposa l'inici d'una estratègia compartida entre Comerç i Mercats per a la promoció del comerç local\n“Agafant el pols. Està a les teues mans” és el lema de la nova campanya de promoció del comerç local, una iniciativa que té l'objectiu de posar en valor la importància estratègica dels comerciants locals en la recuperació econòmica i social després dels efectes ocasionats per la crisi sanitària del Covid-19.\nEntre altres accions, la campanya es compon d'un vídeo de sensibilització en el qual es relata el despertar de la vida social a Alfafar, procés intrínsecament unit a l'arrencada de l'activitat comercial. A través de la metàfora del bategar d'un cor se simbolitza l'inici d'una nova normalitat en la qual els comerciants són un pilar fonamental per a la recuperació econòmica i social de la localitat.\nLa peça, que ja ha començat a circular en les xarxes socials municipals, fa una crida a la ciutadania: agafar el pols és a les mans de tots els veïns i veïnes que han confiat sempre en el comerç local per la seua qualitat, proximitat i professionalitat, característiques úniques que s'han fet especialment patents durant els moments més difícils de la crisi sanitària.\nComerç i Mercats uneixen esforços


Més de 500.000 tones de brossa | Ure Comas | girona | Medi ambient | El Punt Avui\nMés de 500.000 tones de brossa Més de 500.000 tones de brossa Més de 500.000 tones de brossa Més de 500.000 tones de brossa + Més de 500.000 tones de brossa E-mail\ngirona - 15 juliol 2019 2.00 h\nMés de la meitat del mig milió de residus que es produeixen a les comarques gironines no es reciclen\nLa Garrotxa és la comarca que recicla més\nTost en una xerrada a Riudellots de la Selva, amb motiu del porta a porta JOAN SABATER.\nMés de 500.000 tones de brossa ..\nMés de 500.000 tones de brossa Més de 500.000 tones de brossa Més de 500.000 tones de brossa Més de 500.000 tones de brossa Més de 500.000 tones de brossa E-mail\nLa majoria de la brossa generada pertany a la fracció resta\nMés de mig milió de tones de brossa. Això és el que es va generar l’any passat a les comarques gironines, segons dades de l’Agència Catalana de Residus. Respecte a un any enrere, s’ha incrementat el volum de brossa generada pels gironins, però també el volum de brossa reciclada. Pel que fa a la producció, l’increment més important ha estat a la Cerdanya, on –incloent-hi els municipis lleidatans– ha augmentat un 19% la generació de brossa en un any, seguida per la Garrotxa, –un 11,44% més–, el Ripollès –8% més– i el Pla de l’Estany –7% més. A la resta, el volum ha oscil·lat entre el 3,64% d’increment a l’Alt Empordà al 0% del Baix Empordà. Un exemple d’aquest increment de generació de brossa el dona la mateixa ciutat de Girona. L’any 2010, va generar 43.370 tones de residus, el que es tradueix en 1,23 quilos per habitant i dia. Vuit anys més tard, el 2018, en va generar 45.682 tones (1,25 quilos per habitant i dia). És a dir, un 5% més de brossa. Per contra, Girona és la ciutat del país amb més de 50.000 habitants que té millors resultats en reciclatge.\nLa majoria de la brossa generada l’any passat a les comarques gironines, un 57%, no es va reciclar d’entrada. És a dir, pertany a la fracció resta i a la neteja viària. Són un total de 289.554,79 tones, que van anar a parar, majoritàriament, a plantes de tractament mecànic biològic –on se selecciona la brossa per augmentar el percentatge de materials reciclables– de les fraccions, a dipòsits controlats i a plantes incineradores.\nDe totes les comarques gironines, la Cerdanya –comptant-hi els municipis lleidatans– és la que recicla menys. De fet, és la comarca que recicla menys de tot Catalunya, ja que el 75% dels residus que produeix –13.277,40 tones– van a parar a la fracció resta. És un volum de brossa, però, molt inferior al que es produeix a les turístiques comarques de l’Alt Empordà i la Selva, que són les que registren més tones de brossa de tota la demarcació, amb més de 115.000 tones recollides en cadascuna. Aquestes xifres s’expliquen per la important pressió turística que suporten, és a dir, perquè el nombre de visitants que s’allotgen en les poblacions turístiques fa que augmenti el volum de brossa generada. De fet, si es té en compte els quilos generats per habitant i dia, la mitjana més alta està a l’Alt i al Baix Empordà, un altre cop, allà on hi ha més pressió turística, registrant entre 2,25 i 2,27 quilos diaris per habitant, respectivament.\nA l’altra banda de la balança hi ha la Garrotxa, la comarca gironina on es recicla més i la setena de tot Catalunya en reciclatge. Del total de 31.766,65 tones de brossa produïdes durant l’any passat pels garrotxins, el 52,72% –16.746,70 tones– va anar a parar a la recollida selectiva. Una xifra que, a més, suposa un increment del 23,88% respecte a les tones que es reciclaven un any enrere. De fet, a totes les comarques gironines es va reciclar més el 2018 que un any abans –destaca el Pla de l’Estany, també amb un 21% més–, a excepció del Baix Empordà, on es va reciclar un 0,52% menys que el 2017.\n“Calen dues pomes en una safata de porexpan?”\nA la demarcació de Girona hi ha una producció de brossa d’unes 500.000 tones. És equiparable a la resta del territori?\nÉs equiparable a la resta del país. Té una zona costanera turística amb molta generació i, a més, hi ha l’Alt Empordà, que és una de les comarques que generen més residus del país perquè tenen el sobrepès del turisme. A les comarques d’interior, se sol estar en la mitja d’1,2 o 1,3 quilos de brossa per habitant i dia, però, en general, la generació està més o menys igual que a la resta del país.\nL’objectiu: produir menys residus o reciclar més?\nL’objectiu és produir menys residus i, per això, en principi tenim una fita, que vam establir en el Precat (la planificació que tenim a Catalunya), d’intentar que, al final del 2020, es generin un 15% menys de residus que el 2010. Això està costant, i va per comarques. Hem aconseguit que el país superi una mica la crisi econòmica del 2008 i el PIB augmenti; per contra, els residus creixen menys i aquest és l’objectiu desitjable en tota societat: que hi hagi creixement econòmic però no més residus. Això s’ha alentit, però va per barris.\nCom s’aconsegueix generar menys brossa?\nLa prevenció és la clau i això és per a tothom. Els productors han de procurar de posar al mercat productes amb menys envasos i evitar el sobreenvasat. Ara, veiem dues pomes dins una safata de porexpan blanca i embolicada amb cel·lofana. Això cal? També anem a una societat que cada vegada utilitza més envasos. Moltes persones que viuen soles o famílies monoparentals, per exemple, que no gasten un litre de llet, compren envasos de 250 mil·lilitres, o fabricants d’embotits que fan envasos de 80 grams en tres o quatre porcions diferents... Però, és clar, la gent que viu sola també té dret a menjar pernil dolç sense que se li assequi al cap de tres dies És una societat amb més envasos, però s’ha d’intentar racionalitzar; comprar sense envàs, de proximitat. Comencen a aparèixer establiments on es pot comprar a doll, també es pot anar al supermercat amb la carmanyola de plàstic o de vidre a comprar el peix o la carn, cosa que semblava impossible... També hi ha l’aparició de plans pilot, com ara el que fem a la Seu d’Urgell, on totes les bosses de compra poden ser compostables i, per tant, es poden utilitzar després per a la fracció orgànica. O que a les festes populars prohibeixin els plàstics d’un sol ús i es vagi amb gots de plàstic per què es paga un dipòsit d’un euro i després te’l tornen... Això està bé. Tenim molt recorregut per fer tots plegats. Les administracions, i especialment l’administració local, tenen molt poder per fer-ho.\nDesprés, el reciclatge.\nExacte. La jerarquia famosa és la prevenció, la preparació per a la reutilització –com el lema de la campanya que vam fer setmanes enrere de no llencem res, mirem de reparar, de reutilitzar, de donar... –, el reciclatge, la valorització energètica i, per últim, l’abocador. Hem de canviar les fórmules de fabricació per facilitar el reciclatge i que no sigui tan car. Sense plàstic no viurem, però tampoc tornarem a l’època dels nostres avis quan no hi havia res.\nLa Garrotxa té de les millors taxes de reciclatge. Per què?\nTot és política. Quan et vesteixes, fas política, quan decideixes què menges, fas política. Tot són decisions i voluntats polítiques. Els recursos són limitats; tu decideixes si fas canons o mantega. Això és el mateix: prioritzes temes de medi ambient, amb polítiques ambientals a peu de carrer per als botiguers, per als veïns del poble, per als grans productors, campanyes a les escoles, per modestes que siguin... I això és nota.\nConvocatòria d’ajuts per fomentar la recollida\nCada cop falta menys per arribar al 2020, l’any que entrarà en vigor la normativa europea segons què tots els municipis hauran de reciclar el 50% dels residus que produeixin. Si atenem a les comarques gironines, a hores d’ara només la Garrotxa superaria el mínim exigit, amb el 52,73%. La resta, estan molt per darrere.\nPer fomentar la recollida de residus, l’Agència Catalana de Residus acaba de plantejar una convocatòria per a una sèrie d’ajuts per un milió d’euros per fomentar la recollida selectiva de residus municipals. Aquesta línia d’ajuts va destinada als ens locals de Catalunya i a les entitats jurídiques públiques i privades (empreses, associacions, fundacions, entitats sense ànim de lucre, escoles i universitats) de Catalunya per al foment de la recollida selectiva de les diferents fraccions dels residus municipals des d’una perspectiva de l’economia circular. El pressupost es distribuirà en dues línies d’actuació, una d’adreçada als ens locals de Catalunya i l’altra adreçada a entitats jurídiques públiques i privades de Catalunya, ja sigui per adaptar-se al servei públic de recollida selectiva de la fracció orgànica del seu àmbit, o sigui per a l’establiment de sistemes privats de recollida selectiva d’aquesta fracció orgànica, segons cada cas. La major part del pressupost, el 75%, és per a projectes destinats a ens locals de recollida selectiva de fraccions que no estiguin incloses en un sistema de responsabilitat ampliada del productor, com ara la fracció orgànica, els residus tèxtils i els olis vegetals.\nEl Punt Avui. Girona 15-07-2019, Pàgina 22


Inauguren el centre més gran d’Europa contra la leucèmia a Can Ruti - Page 1\nAutor Tema: Inauguren el centre més gran d’Europa contra la leucèmia a Can Ruti (Llegit 1877 cops)\n« el: Octubre 16, 2018, 08:20:26 am »\nAmb més de 10.000 metres quadrats, l’espai aplegarà centenars d’investigadors d’arreu del món per trobar una cura a aquesta i altres malalties relacionades amb la sang. Des del 5 d’octubre de l’any passat hi treballen un centenar de persones, però es preveu que aquesta xifra anirà creixent.\nLa Fundació Josep Carreras, juntament amb altres empreses privades com l’Obra Social La Caixa, ha invertit 26 milions d’euros en la construcció i posada en marxa d’aquest centre, que també ha comptat amb finançament públic.\n5.400 NOUS CASOS CADA ANY\nLa leucèmia és un dels càncers amb més afectació a l’estat espanyol, sobretot entre els infants. De fet, cada any es diagnostiquen gairebé 5.400 casos nous de leucèmia. Evarist Feliu, el vicepresident de la Fundació i coordinador científic de l’Institut, va afirmar que s’ha passat “d’un 100% de mortalitat els anys seixanta a un 80% de curació en nens i un 40% en adults, però cal continuar investigant-ne les causes i els tractaments”.\nEntre els objectius del nou centre hi ha la immunoteràpia i els tractaments especialitzats i personalitzats per a cada pacient. Hi treballaran, de manera conjunta i coordinada, investigadors amb diverses formacions: metges, biòlegs, bioquímics, bioinformàtics i farmacèutics, que buscaran noves línies de recerca./Linea Nord


El rastre de Clarisse: d’octubre 2008\nPublicat per Premis Maig Memorial Pasqual Batalla a 9:02 6 comentaris\nNo sé si saps, estimada Clarisse, que la narrativa de ficció de l’escriptor austro-hongarés Joseph Roth (1894-1939) compta, en català, amb una representació prou digna que, tanmateix, potser caldria completar amb la incorporació d’algun títol que reculla el seu treball com a periodista: les cròniques que va escriure sobre la República de Weimar dels anys 20 -que estic llegint ara mateix en castellà (Crónicas berlinesas, Ed. Minúscula)- o la naixent societat soviètica, per exemple. Mentrestant arriben, podem felicitar-nos de l’aparició de dos nous títols: fa uns mesos, Proa va editar "La marxa Radetzky", una de les obres més emblemàtiques de Roth, segons la crítica. Ara, Viena trau una nova edició (n’hi havia una d’exhaurida d’Edicions 62) de la novel·la curta "La llegenda del sant bevedor". Aquesta no és, segurament, la seua obra més important, tot i que potser sí la més coneguda, arran sobretot de l’adaptació cinematogràfica que en va fer en 1988 Ermanno Olmi, amb Rutger Hauer com a protagonista. I, en tot cas, és un magnífic punt de partida per a qui no conega l’obra d’un dels grans escriptors centreuropeus del segle XX. La novel·la –esplèndidament editada per Viena- arranca quan un desconegut li ofereix a Andreas Kartak, un immigrant polonés que viu sota els ponts del Sena, una quantitat inesperada de diners: dos-cents francs. El rodamón, però, els accepta amb la condició de tornar-los. I tots dos acorden que, quan puga, els donarà a l'església de Santa Maria des Batignolles, on es venera la santa Tereseta de Lisieux. A base d’episodis molt breus, ens endinsem en la vida d’un clochard atrapat per l’alcoholisme, que li és alhora condemna i refugi. L’obra desborda humanitat i bons sentiments, al temps que retrata la misèria a què es veu condemnada una part de la població de les nostres ciutats. A més, la mort final del protagonista de "La llegenda..." prediu la que patiria, poc de temps després de redactar-la, el propi autor, també a París i també en un café, amargat per la pobresa, l’alcoholisme, l’exili i l’esquizofrènia incurable de l’esposa. El gran mèrit de Roth radica en l’escriptura meticulosa i bella amb què dóna forma a la enorme capacitat d’observació que l’adornava. I a través de la qual, ens descobreix la cara menys amable de l’Europa del seu temps.\nPublicat per Premis Maig Memorial Pasqual Batalla a 13:13 0 comentaris\nEdicions Proa, 2008\nPublicat per Premis Maig Memorial Pasqual Batalla a 9:04 1 comentaris\nEtiquetes de comentaris: Calaix de mots, manuel forcano\nClarisse, potser no t'he contat que demà per la vesprada, a Vila-real, el meu poble, es reunirà de nou el Club de Lectura que promou l'Associació Cultural Socarrats. El club va nàixer a finals de 2006, al recer del Casal Jaume I de Vila-real. La idea no era nova, és clar. Ben al contrari, caldria inserir-la en l’ampli ventall de noves propostes que ha propiciat l’auge recent de l’oci cultural. De fet, a poc que proveu de buscar-los a internet us n'adonareu que n'hi ha més, molts més, del que sembla: a certes universitats, a les biblioteques públiques, a internet o sota el patrocini de diferents fundacions. El nostre naixia amb un paraigua més modest, en aparença: un grup de gent interessada a posar en comú l’experiència lectora i prou. Però també amb un aval extraordinari: la il·lusió. Així, doncs, escollírem una obra, marcàrem una data al calendari i ens posàrem en marxa. I, ràpidament, ens adonàrem que l’havíem encertada.\nDes d’aleshores, el Club de Lectura de Socarrats ha reunit un nombre sempre creixent de persones, reclamats sovint pel boca-orella, tot i que els mitjans de comunicació sempre ens han dispensat un tracte generós. Els participants, com he dit, són una colla de gent interessada a posar en comú la seua experiència lectora. Perquè res més –ni tampoc menys- que això és un club de lectura: un lloc de reunió on poder posar en comú una experiència tan solitària –d’entrada- com la de llegir un llibre, un espai en el qual la literatura esdevé la protagonista i una novel·la fa de reclam per dialogar, parlar, conèixer els punts de vista d'altres lectors i poder aprofundir, així, en els mecanismes de la narrativa. De la literatura. Sembla poc. Però no ho és en absolut. I, si en dubteu, proveu a acostar-vos al que tingueu més a mà. Comproveu-ho en directe. I ja em direu.\nLa dinàmica és senzilla: es tria un llibre i es posa una data per a trobar-se. Així de simple. No cal dir que, en general, es tracta de reunions escassament burocratitzades, on pot acudir tothom que vulga, siga o no soci, sense necessitat d’inscripcions ni formalismes. Sense haver de donar compte, ni tan sols, de si s’ha acabat de llegir o no el llibre. No hi ha altre compromís que una certa voluntat de dialogar. Cap més requisit que l’impuls de voler compartir una experiència privada com la lectura.\nEn aquest temps, al Club de Lectura de Socarrats hem comentat novel·les de tota mena, des de clàssics catalans com "La plaça del Diamant" o "Pedra de tartera" a prestigiosos escriptors actuals de casa nostra (Eduard Márquez, "La decisió de Brandes"), des d’autors de culte (José Saramago, "Assaig sobre la ceguesa") a clàssics (Robert Louis Stevenson, "L’illa del tresor") o novel·la negra (Donna Leon, "Cristall enverinat"). I, a més, hem tingut l’ocasió de dialogar amb certs autors. Amb el patrocini de la Institució de les Lletres Catalanes, hem convidat a visitar-nos autors com Ramon Guillem, Francesc Bayarri, Esperança Camps, Vicent Pallarés o Alfons Cervera. Escriptors de tarannàs i formes de treballar diferents que ens han mostrat com de plurals –sense deixar per això de ser fecunds- són els camins de la literatura. De cara a la present temporada, ja tenim concertades dues visites de luxe. El mes vinent, la de Joan Francesc Mira; i, a l’hivern, la de Jaume Cabré. Demà, com us deia, ens tornem a reunir després de la pausa de l'estiu. I hem escollit un títol que, a poc a poc, ha anat fent forat: "Tännod, el lloc del crim", de l’alemanya Andrea Maria Schenkel, del qual us en parlaré un dia d'aquests. Si us ve de gust, ja ho sabeu: les portes del Club de Lectura -el nostre o el que tingueu més a mà- estan sempre obertes.\nPublicat per Premis Maig Memorial Pasqual Batalla a 13:07 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: club de lectura, llibres, socarrats, vila-real\nJa vam parlar-ne fa algunes setmanes, quan a penes si n’havien sorgit algunes opinions. Els neoliberals acèrrims, ja saben, ara que comença a descarregar una forta tempesta, demanen que els cobrisca el paraigua del Pare Estat, quina cara més dura. Quan el que plovia eren beneficis, afirmaven que els requisits administratius que regulen l’economia eren un llast insofrible en les rodes del progrés. No dic ja els límits ètics dels beneficis empresarials o els dels salaris daurats dels grans directius: temes tabú, tots ells, cosa de comunistes desfasats, com a mínim, de gent que no volia entendre que la lògica del capitalisme sense traves ens conduiria de cap al paradís. Però, a la fi, l’única llei econòmica certa ha resultat ser la més antiga: la del pèndol. De manera que la bola, que feia poc que havia tocat sostre, ha començat el descens, cada volta amb més força. I, de camí, ha escombrat del terra la pila d’arguments irrebatibles que havien fet servir els neoliberals acèrrims. Però no únicament això: també s’ha endut per davant un bon nombre de llocs de treball i ha deixat en la incertesa un grup creixent de famílies. I, a la resta, ens ha posat la por al cos. I d’això em volia ocupar, avui.\nPerquè és precisament la por que tenim tots la que serveix ara, als antics neoliberals acèrrims, d’argument decisiu per a plantejar un nou xantatge: si l’Estat no obri el paraigua, nosaltres ens banyarem, diuen, però la major part de la gent acabarà ofegant-se. Aquesta és la base filosòfica del pla de xoc que ha enllestit el govern dels Estats Units, pel qual pretén sanejar, a costa de l’erari públic, una part del sistema financer nord-americà. O això diuen. Al respecte, em vé al cap una prevenció en forma de sil·logisme: si les actuacions del govern de Georges Bush en contra del terrorisme internacional, en lloc d’aplacar-lo, únicament han aconseguit de multiplicar la inseguretat mundial, no valdria més que algú impedira que aquest senyor fique cullerada en l’economia?\nSiga com siga, la cosa és que a redós de la gran potència, les autoritats europees ja s’han posat a debatre què han de fer, si intervindre o no i en quin sentit. Seguint la lògica que impera a la Unió Europea, el més previsible és que l’única decisió conjunta siga que cadascú faça el que puga o el que vulga: més enllà de la unificació dels mercats, tinguem-ho present, la unitat europea no existeix. El sistema bancari europeu, diuen els experts (uns senyors, no ho oblidem, que no van saber preveure la crisi), és molt més sòlid que l’americà. O en tot cas menys vulnerable. Però els primers indicis de debilitat ja han començat a manifestar-se, obligant els governs irlandés o alemany, entre altres, a intervindre. L’opinió pública espanyola, segons algunes enquestes, no veuria malament que l’Estat garantira, amb fons propis, l’estabilitat del sistema financer, que és com dir amb paraules boniques que, si ve el cas, absorbisca certes pèrdues i evite algun daltabaix. Una altra cosa és gastar-se diners en pal·liar les pèrdues de les constructores, un tema del que la gent no vol saber res: pensen, de fet, que encara els passa poc, que ja han guanyat massa diners fàcils per a què ara demanen ajuda. Oblida el personal, però, que els aliats principals (i imprescindibles) dels constructors han estat els bancs als quals, en canvi, veuen bé que ajude l’Estat. Els estalvis, supose, són els estalvis.\nDesoint els desigs dels enquestats, el govern de Zapatero ja ha aprovat algunes mesures que pretenen mitigar la crisi en els dos sectors: l’immobiliari i el financer. Però no descarten vostés que l’Estat, amb l’argument d’evitar una crisi major, això sí, acabe gratant-se la butxaca per tapar algun forat financer. Per això, no estan de més les manifestacions que l’altre dia recordaven que la prioritat ha de ser salvar la gent i no salvar els bancs. És a dir, que l’Estat hauria d’intervindre només per a evitar que siguen els ciutadans els que paguen un cost, el de la crisi, que haurien de satisfer uns altres. Exactament aquells que, amb la seua ambició excessiva l’han provocada, l’han multiplicada o l’han anticipada. No sé si aniran exactament per ací les coses.\nArticle publicat a la secció Dissidències, del diari Mediterráneo (12/10/08)\nPublicat per Premis Maig Memorial Pasqual Batalla a 9:39 0 comentaris\nPublicat per Premis Maig Memorial Pasqual Batalla a 12:00 3 comentaris\nRay Bradbury, en la línia d'Aldous Huxley o de Georges Orwell, ens presenta a la novel·la "Farenheit 451" una societat controlada per un poder omnímod, que -seguint la màxima romana panem et circensis- intenta evitar que els ciutadans tinguen pensaments propis. Així, unes televisions enormes entretenen -i domestiquen- la gent. Els llibres estan prohibits. I el cos de bombers és l'órgan repressor que controla que ningú tinga la temptació de conservar-los. Montag, el protagonista de la novel·la, és un bomber que du una vida com la de tants: va i ve de la feina a casa i de la casa a la feina sense preguntar-se el perquè de les coses. A casa, la dona passa les hores pendent de la pantalla, sense fer-li cas, ni a ell ni a ningú. Un dia, mentre passeja, Montag troba Clarisse, una jove que pertany a una família mal vista, una jove que, contra el que determinen les normes oficials, no viu obnubilada per la televisió i que fins i tot es planteja d'anar més enllà del que les autoritats consideren convenient. La jove obre la ment del bomber, li parla de l'existència dels llibres i fa nàixer la inquietud a dins de la ment de Montag. A mesura que avance l'acció, anirem esbrinant que, en la perifèria del sistema, una organització de resistents lluita, a través de la memorització de textos, contra la destrucció del saber humà que propicien les autoritats. Cada resistent -i aquesta és una de les idees més originals de la novel·la- es converteix, per la via d'aprendre'l de memòria, en un llibre ambulant. Clarisse només apareix en la primera part de la novel·la i encarna no sols el detonant narratiu de la conversió de Montag, sinó sobretot el poder dels llibres com a generadors de reflexió i, per tant, de consciència, de capacitat crítica. De lucidesa. Clarisse, com dic, desapareix aviat, però aleshores Montag ja està infectat d'aquesta curiositat que el poder percep tan nociva: el desig de conèixer. I és per això que decidirà seguir-ne les petjades que n'han romàs. El rastre de Clarisse, en definitiva.\nPublicat per Premis Maig Memorial Pasqual Batalla a 10:09 4 comentaris\nEtiquetes de comentaris: Clarisse, Fahrenheit 451, literatura, llibres, Montag, ray bradbury\nPublicat per Premis Maig Memorial Pasqual Batalla a 10:02 4 comentaris


Escuma d'oli - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEscuma d'oli amb mètode gras\nL'escuma d'oli és una elaboració d'oli texturizat, consistent en una emulsió produïda entre òxid nitrós (N2O) i oli d'oliva, que dóna com a resultat una crema de textura esponjosa i amb certa densitat. La densitat de l'escuma variarà en funció de la proporció de les càrregues de gas i la naturalesa dels aliments introduïts en el sifó. Tenint en compte la densitat de la preparació, aquesta elaboració ha de consumir-se en un temps d'entre uns 5 i 10 minuts des que s'ha emplatat.\nL'escuma d'oli i l'aire d'oli són el mateix des d’un punt de vista fisicoquímic. L’aire és, simplement, una escuma menys densa. Això fa que, des d’un punt de vista gastronòmic, es considerin dues elaboracions diferents.\n1 Mètodes emulsionants\n1.1 Mètode emulsionant gras\n1.2 Mètode emulsionant aquós\nMètode emulsionant gras[modifica]\nProcés en el qual intervé un emulsionant afí a l'oli (Glice), format per monoglicèrids i diglicèrids que provenen de glicerines i àcids grassos. Es dilueix, com a mínim a 60 °C, l'emulsionant en el medi gras i, després, s'introdueix la mescla en un sifó i es carrega amb N2O. Amb aquest mètode no és necessària l'addició de cap medi aquós a causa de la qualitat liposoluble de l'emulsionant.\nMètode emulsionant aquós[modifica]\nEn aquest mètode es dilueix l'emulsionant (agar-agar o gelatina) en un medi aquós calent. Després, es barreja amb l'oli i s'introdueix en un sifó que posteriorment es carregar amb N2O. Per assegurar la suspensió de l'aire en l'emulsió, la mescla ha de perdre temperatura dins del sifó.\n↑ «Albert y Ferran Adrià · Texturas · Emulsificación · Glice». [Consulta: 23 desembre 2016].\n↑ VelSid «Espuma de aceite de oliva». , 20-12-2006 [Consulta: 23 de desembre de 2016].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Escuma_d%27oli&oldid=22764759»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 21 feb 2020 a les 18:00.


IniciÚltimes ofertes amb Bingo Bonus 20211 milió de recompenses: Wink Bingo\n1 Million Rewards és un joc de bingo exclusiu diferent de tot el que heu vist abans. Jugant cinc vegades al dia, aquest joc té més de 1,000,000 de recompenses per regalar cada mes. Aquesta sala està preparada per premiar els nostres jugadors amb una gran victòria instantània. Gasta els teus guanys a Wink's Shop amb tots els teus bons favorits.\nQuè són les recompenses Wink?\nWink Rewards són punts únics que guanyareu cada vegada que jugueu a qualsevol de les seves sales de bingo. És la seva moneda especial que podeu utilitzar exclusivament a Wink's Shop (situada al vestíbul). Regaleu-vos amb combinacions especials de bonificació, girs gratuïts, entrades de bingo i molt més ...\nCal guanyar entrades a la nostra sala d’1 milió de recompenses per poder accedir als jocs. Podeu guanyar entrades a la nostra sala de 1 milió de recompenses jugant a les següents promocions:\nPromoció "Tria un dia"\nEls reptes diaris de Wink\nCompreu entrades d’habitacions a Wink’s Shop\nA més, també concedim entrades a l’atzar durant tot el dia.\nDiverteix-te recopilant entrades de jocs i comprant amb els teus guanys.


El proper 19 de maig es celebrarà al Canal Olímpic de Catalunya a Castelldefels, la primera edició d'aquest festival benèfic internacional destinat a l'ajuda en la lluita contra el càncer de mama.\nUna jornada esportiva on el paddlesurf i el drac boat seran els protagonistes. Una combinació de competicions en format equip on la diversió i el companyerisme seran els objectius principals.\nL'esdeveniment de Paddlesurf consistirà en enfrontaments en tandes de 2 equips de 5 Súpers dins del circuit de SUPobstáculos de Sps Stand Up Paddle, on tots els membres sortiran a la vegada i el primer equip que completi el recorregut passarà a la següent fase.\nLa regata de Dragon Boat, permetrà a molts descobrir aquesta nova i divertida modalitat on tots els integrants remaran junts per aconseguir el millor temps en tandes de 4 embarcacions.\nLa inscripció té un preu de només 20 €.\nInscriu ara al teu equip en la categoria OPEN entrant en www.remacontraelcancer.com i col·labora en la lluita contra el càncer de mama. Les donacions aniran destinades a l'ICO (Institut Oncològic de Catalunya).\nEns veiem el dia 19 al Canal Olímpic!


Un informe de la Guàrdia Civil diu que el PP coneixia les 'trampes' de Rita Barberà\nUn informe de la Guàrdia Civil diu que el PP coneixia les ‘trampes’ de Rita Barberà\nL'UCO assenyala l'ex-número dos de Barberà, Alfonso Grau, com a cervell del presumpte finançament irregular del PP\nSegons un informe de la Unitat Central Operativa (UCO) de la Guàrdia Civil, el PP del País Valencià estava assabentat de les ‘trampes’ de l’ex-batllessa de València, Rita Barberà, en el presumpte finançament irregular del PP de València. Així mateix, l’UCO creu que Alfonso Grau, ex-número dos de Barberà, era el cervell de la suposada trama.\nSegons que explica Valencia Plaza, l’UCO té evidències de les trampes de Barberà i del fet que els dirigents del partit ho sabien. En aquella època, el PP era dirigit per Alfonso Rus i Vicente Betoret.\n‘Entre la documentació analitzada, es troba un document que suggereix que altres estaments, presumptament el partit provincial, tenien constància que l’empresa Latern Product Council prestava determinats serveis amb motiu de la campanya electoral’, recull l’informe. Segons l’UCO, hi ha un document que esmenta ‘pagaments per determinats serveis’ i que prova que la direcció del PP sabia alguna cosa del presumpte finançament irregular del PP de València.\nL’informe de l’UCO també diu que el PP de València va anar ‘dopat’ a les eleccions municipals dels anys 2007, 2011 i 2015. Malgrat que la investigació se centra en la campanya del 2007, la Guàrdia Civil creu que les pràctiques presumptament corruptes eren la tònica habitual del PP de València.\nRespecte de l’anomenat ‘Ritagate’, els agents diuen que queda acreditat que es van gastar centenars de milers d’euros que procedien d’empreses contractades per l’ajuntament que finançaven despeses electorals del PP. Mentre que els dirigents asseguraven que les despeses eren de 150.000 euros, la documentació lliurada a la fiscalia anticorrupció demostrava que en realitat havien estat de tres milions d’euros.\nAquests diners es van gastar en mitjans de comunicació, i fins i tot una part d’un míting del president espanyol, Mariano Rajoy, es va pagar en negre.


La vida en cercles de Paula Valls | Enderrock.cat\nEstrenem el videoclip de "Circles", primer avançament del nou disc que es publica aquest divendres 27 d'abril\nLa manlleuenca el presentarà aquest mateix dia al festival Strenes\nEnderrock | 25/04/2018 a les 11:00h\nArxivat a: Enderrock, Strenes, estrenes, I am, Circles, Paula Valls\nPaula Valls presenta en exclusiva per Enderrock.cat un vídeo inèdit de la cançó "Circles", el primer avançament del seu nou àlbum, I am (Satélite K, 2018). Després del seu primer treball discogràfic, Black and White (RGB Suports, 2016), la jove cantant manlleuenca publica aquest divendres 27 d'abril el segon disc.\nSobre "Circles", Valls ens explica que vol parlar de "perdre el temps, de deixar passar oportunitats i per tant, convertir la vida en un cercle en què vas deixant escapar coses", és un tema que mostra la idea de "sentir-se perdut, però intentar fer bé les coses". Segons la cantant, el tema resumeix a la perfecció el missatge general del disc: intentar trobar-se a una mateixa, però sempre des d'un punt de vista positiu.\nPaula Valls comenta que al nou àlbum, I am, s'hi pot trobar un to més intimista, les cançons es basen en experiències pròpies que reflecteixen la seva "accelerada evolució personal". Per a Valls, aquest nou disc suposa "una carta de presentació" sobre qui és, què fa i què sent. La manlleuenca confessa que està nerviosa, amb ganes de presentar el disc i rebre el feedback de la gent.\nAmb 19 anys, la cantant reflexiona de manera indirecta a través de les seves cançons sobre l'egocentrisme de la societat actual, la soledat o la mort. Aquest divendres 27 és el dia assenyalat per estrenar aquesta segona referència, el mateix dia triat per presentar les seves cançons al Festival Strenes de Girona. La jove cantant també tocarà el 27 de juliol a Arenys de Mar i el 28 de juliol a Sant Martí de Centelles.\n8 Cada dia és nou i diferent amb Llars


Acegranollers | Què penses els nostres clients d’ACE Granollers?\nMés de 30 anys d’experiència en el sector de la climatització i la electrònica donen per a molt. Han sigut moltes les empreses que al llarg de la nostra història han treballat amb Ace Granollers, l’antic Girbau. Què destaquen de nosaltres? Compromís, serietat, professionalitat i un servei post-venda excel·lent. Donem una confiança que el client valora i aprecia. Per això confien en nosaltres tan de temps.\nAl llarg d’aquests dies us anirem presentant les empreses que han confiat en nosaltres al llarg d’aquests anys. El primer dels vídeos de testimonis és el Josep Llavina, el gerent d’Espai Llavina Perruqueria · Estètica · SPA. Un centre de bellesa vanguardista, elegant i capdavanter en tendències, situat a Granollers. Els professionals d’ACE Granollers han sigut els responsables de la instal·lació de tots els aparells de climatització que té al seu local. Però no només ens hem ocupat de fer el muntatge dels aparells de calefacció i aire acondicionat, sino que hem participat activament en tot el procés, aconsellant al seu gerent sobre aquells models que li oferien un major rendiment i amb els que aconseguia el màxim comfort dels seus clients.\nSi tu vols fer el mateix que ha fet el propietari d’Espai Llavina, truca’ns al 93 840 14 11 o envia’ns un correu electrònic a acegranollers@acegranollers.cat. Vindrem al teu local, estudiarem les teves necessitats i et realitzarem un estudi a mida sobre quines seran les millors solucions per a la climatització del teu negoci.


El Cent Patins revifa a base de victòries\nDimarts, 19 Novembre 2019 07:53\nEl 3 a 1 del Cent Patins masculí aconseguit per Lorente\nL’HCR Cent Patins ha recuperat sensacions sobre la pista i a Liga Élite. Tant les noies com els nois van guanyar en un diumenge migdia de nivell el viscut a la pista Francesc Calvo. El conjunt femení superava el Villareal, mentre que el masculí sorprenia el, fins diumenge, líder Metropolitano. I tot en un cap de setmana de reivindicacions d’un club que necessita d’injecció econòmica, segons la nova junta directiva.\nGuanyar-los passava per allò que reivindica el tècnic, Lucas Freire, setmanes enrere com és cometre el mínim d’errades possibles. L’extra de motivació pel rival que tenien davant i la feina que comença a donar fruits van fer la resta per al 4 a 1 final. Els nostres es queden amb 8 punts a la setena plaça, encara lluny dels primers llocs, però intentant acostar-se a una quarta plaça de play-off, ara, a 4 de distància.\nLa primera meitat va ser més igualada. Els visitants intentaven imposar la seva teòrica superioritat, però el treball tàctic va funcionar en un Cent Patins que obri el marcador gairebé sobre la botzina. A la represa, millor els nostres aprofitant les necessitats del rival per remuntar. En cap moment es va patir per una victòria aconseguida amb solvència.\nLes noies, de la seva banda, s’han col·locat amb els mateixos punts (7) que les quartes classificades, Tsunamis. Tenen a tocar, doncs, la zona de lluita pel títol després de superar el Villareal. Cop anímic per a un equip amb pocs efectius, però de molta qualitat que miren de treure el cap a la zona privilegiada en un any certament complicat.\nLa cita va ser molt discutida durant el primer temps. Les valencianes havien guanyat l’any passat i es van avançar en el marcador, però les nostres van treure la seva millor versió per donar la volta. Amb el 2 a 2 tot obert, però dues fuetades locals en els últims 4 minuts van ser claus. A la represa, més control rubinenc per portar el tempo i dificultats visitants per mirar de refer la situació. Un últim gol de les nostres va tancar la cita amb el 5 a 2.\nL'entrenador del Cent Patins masculí, Lucas Freire\nMés en aquesta categoria: « La jornada esmorteeix la primera derrota de l’Olímpic Mateix resultat amb diferents sensacions »


Condicions del Servei Delivery - La mar de fons\nCondicions del Servei Delivery\nCondicions del Servei Deliveryadmin@lamardefons.com2020-06-18T16:47:18+02:00\nLa realització d’una comanda implicarà l’acceptació de les presents Condicions del Servei. Tot allò no expressament previst en les presents Condicions del Servei.\nEl Servei Delivery (d’ara endavant, el “Servei”) és un servei proporcionat per l’empresa MAR A TAULA S.L , i a través del qual aquest restaurant subministra productes a domicili, a demanda de l’Usuari.\nResetecnic administra el Portal “DeCalafellaCasa” i la web www.restauranteancora.com , gestionant per a aquests restaurants tant el procés de sol·licitud de comanda com la resolució de possibles incidències. L’empresa titular del restaurant L’Àncora i La Mar de Fons amb servei de repartiment més pròxim al domicili de l’Usuari, serà sempre la part contractual en la compravenda de productes i, en conseqüència, l’única responsable de la venda i del seu repartiment.\nEls productes objecte d’aquest servei seran aquells expressament assenyalats en el Portal i en la web on els Usuaris podran obtenir informació addicional sobre les característiques, disponibilitat i termes de lliurament dels productes.\nL’oferta d’alguns dels productes mostrats en aquesta web poden estar subjectes a limitacions o restriccions en la venda/lliura, en funció de l’horari de venda/lliura, lloc de repartiment o edat de l’Usuari.\nLa venda i el lliurament serà realitzat sempre per l’empresa titular del restaurant L’ÀNCORA i LA MAR DE FONS qui s’encarregarà igualment d’expedir el tiquet o factura i, en el seu cas, realitzar el cobrament corresponent.\nAquestes Condicions del Servei, que no seran individualment arxivades, romandran publicades en el Portal i en la web per a la seva consulta.\nParticularitats del servei Delivery\nL’Usuari haurà de comptar amb una adreça de correu electrònic vàlida i activa per a poder ordenar una comanda. Així mateix, l’Usuari haurà de comprovar que l’email subministrat funciona adequadament, no estant activats filtres anti-spam ni mecanismes equivalents, o existeixin errors que dificultin la recepció de missatges.\nLes fotografies i imatges dels productes presentats en el Lloc web són merament orientatives i l’aspecte visual real d’alguns productes pot variar respecte a aquestes imatges.\nL’Usuari haurà de verificar, abans de realitzar la comanda, que el producte compleixi totalment les seves expectatives.\nSi per algun motiu derivat de la manca de productes ofertats o incidències en el Servei algun producte no pogués ser subministrat, aquesta situació quedarà indicada en el Lloc web o es contactarà a l’Usuari per a informar-lo de la mateixa en cas de ser necessari.\nMAR A TAULA S.L es reserva el dret a modificar sense previ avís el llistat de productes. No obstant això, aquest es compromet a no modificar les característiques dels productes, que conformin les comandes, que ja hagin estat sol·licitats pels Usuaris.\nNo existirà dret de desistiment degut a la naturalesa perible dels productes subministrats.\nL’Usuari tindrà a la seva disposició un número de telèfon 977694777 indicat en el Lloc web, amb el qual contactar amb el Restaurant per a realitzar comandes, resolució d’incidències i atenció al client.\nProcés de contractació del servei\nProcés de compra online:\n• L’Usuari haurà de crear un compte d’usuari per a facilitar la realització de les comandes.\n• L’Usuari podrà anar seleccionant els articles que desitgi i aquests s’aniran afegint en la cistella.\n• Una vegada confirmada la compra, l’Usuari, en cas de no tenir compte d’usuari, haurà d’emplenar els camps requerits: informació personal necessària per a realitzar la comanda, dades de facturació, en el seu cas, i lliurament. Una vegada que l’Usuari hagi llegit i comprès aquestes Condicions del Servei, aquest podrà fer clic en el botó corresponent per a acceptar-les i procedir, si escau, amb la forma de pagament.\nProcés de compra per telèfon:\n• Una vegada que l’Usuari hagi efectuat la crida per a realitzar una comanda, el personal responsable d’atenció al client introduirà les dades facilitades per l’Usuari en el sistema informàtic. Se li sol·licitaran dades per a poder procedir a realitzar la comanda.\n• Quan estigui disponible, es permetrà el pagament per targeta de crèdit en la compra per telèfon i en tot cas en targeta i en efectiu en acudir el repartidor al domicili de l’Usuari.\nPrèviament a la confirmació final, es mostrarà un resum de la comanda online i totes les dades introduïdes podran ser corregits per l’Usuari. La confirmació final de la comanda implica la celebració del contracte amb l’empresa titular del restaurant. Quan estigui habilitat, i l’Usuari opti per això, l’Usuari haurà de realitzar el pagament per a poder iniciar el procés de lliurament.\nEl restaurant podrà rebutjar una comanda de l’Usuari en cas que no es realitzi correctament el pagament per aquest. En cas de pagament amb targeta, si aquesta resultés denegada, s’informarà l’Usuari, i se li demanarà que pagui d’una altra forma. Si no fos possible, es procedirà a anul·lar la comanda notificant-lo mitjançant correu electrònic.\nL’Usuari podrà efectuar el pagament de la seva comanda a través dels següents mitjans en la mesura en què estiguin disponibles per al Servei:\n(i) Targeta de crèdit: Les dades bancàries recollides mitjançant la passarel·la de pagament són xifrats i transmesos de manera segura als servidors del BANC SABADELL i BBVA es reserva el dret a iniciar les accions legals que consideri oportunes contra tot aquell que realitzi una transacció fraudulenta o introdueixi dades de targetes de crèdit sense tenir l’autorització del titular d’aquestes.\n(ii) Pagament en efectiu: L’Usuari abona l’import en el moment de la recepció en el seu domicili. És necessari que l’Usuari especifiqui, durant la realització de la comanda, el canvi que necessita perquè el personal encarregat del repartiment pugui organitzar-se adequadament. De no indicar aquesta quantitat o indicar-la malament, el repartidor disposarà únicament de 10 euros de canvi.\nEn el cas de pagament per targeta de crèdit, la comanda no es considerarà efectiu fins que el restaurant obtingui confirmació bancària del pagament.\nAmb independència de la modalitat de pagament triada, l’Usuari rebrà un email de confirmació de la comanda. Les dades de la comanda seran registrats pel Restaurant en el compte personal creat en el Lloc web per l’Usuari.\nEls preus indicats per a cada producte inclouen els impostos aplicables i, en el resum final abans de conducta amb el compte, s’inclourà qualsevol concepte com a despeses d’enviament, en cas que existissin aquestes despeses.\nUna vegada comprovat i validat el pagament, el restaurant procedirà al lliurament de la comanda. L’Usuari és responsable d’indicar correctament l’adreça d’enviament de la comanda. En cas d’indicar aquesta incorrectament, el restaurant tractarà de contactar amb l’Usuari i solucionar l’error però declina tota responsabilitat derivada d’aquests errors per part de l’Usuari.\nEl termini de lliurament, que en tot cas serà orientatiu, s’indicarà en el moment de realitzar la comanda, ja sigui a través del Lloc web o per telèfon. El restaurant que fa el servei no es fa responsable de qualsevol retard motivat per causes alienes a aquests.\nL’Usuari haurà de comprovar els productes rebuts en presència del personal de repartiment per a comprovar la integritat i estat d’aquests amb el propòsit de donar la seva conformitat.\nDe conformitat amb el que es disposa en la normativa aplicable en matèria de drogodependència i prevenció del consum de begudes alcohòliques en menors d’edat, està prohibida la venda, subministrament i dispensació de begudes alcohòliques a menors de 18 anys.\nEn formalitzar una comanda a través del servei Delivery que inclogui qualsevol beguda alcoholica, l’Usuari declara ser major de 18 anys i complir amb totes les prescripcions legals aplicables a la venda a distància amb repartiment a domicili d’alcohol, inclòs el lloc de repartiment. L’Usuari garanteix l’exactitud d’aquesta declaració i assumeix el deure d’indemnitzar al restaurant responsable de la venda per les conseqüències derivades de la mancada de veracitat d’aquesta declaració.\nL’Usuari accepta i reconeix que els repartidors del restaurant no podran realitzar el lliurament (i) quan l’Usuari no acrediti posseir la majoria d’edat, exhibint un document oficial a aquest efecte; (ii) quan en el lloc de lliurament indicat estigui prohibit legalment la venda o subministrament d’alcohol; o (iii) en horari nocturn (fora de les franges horàries autoritzades). La venda estarà condicionada, en tot cas, a l’estricte compliment per l’Usuari dels requisits imposats en la normativa aplicable.\nRESERVES | RESERVAS: 977 69 22 37\nAv. Sant Joan de Déu, 12 | Calafell. Tarragona


Han estat dos anys intensos que l’Acadèmia Valenciana de la Llengua (AVL) ha dedicat a la gran escriptora valenciana del segle XX, Carmelina Sánchez-Cutillas.\nQuan l’AVL la va nomenar com a Escriptora de l’any, la comissió formada per a tal fi es va proposar fer arribar la figura i l’obra de l’escriptora per tot el territori valencià, i per això van comptar amb el Col·legi Oficial de Bibliotecaris i Documentalistes de la Comunitat Valenciana (COBDCV).\nL’AVL va veure el potencial de les biblioteques públiques i dels seus i les seues professionals perquè l’escriptora de l’any arribara a tot el territori i tinguera el reconeixement que es mereix. I m’atrevisc a dir que ha donat bon resultat i que s’ha fet “territori” amb Carmelina.\nEl COBDCV va acceptar la proposta amb entusiasme; es va signar un acord amb l’AVL i vam començar a treballar conjuntament les dues entitats.\nVull relatar-vos les accions dutes a terme durant aquest període tant pel Col·legi com pels professionals bibliotecaris però sobretot ressaltar les persones que han fet possible totes aquestes accions.\nGràcies a la meua benvolguda Amparo Pons, presidenta del COBDCV i amiga, i al meu benvolgut Ignasi Beltran, ambaixador de l’Any Carmelina i amic. Al llarg d’aquests dos anys hem format el “Carmelina Team” del Col·legi i ha estat tot un honor. Junts hem coordinat moltes de les activitats tant en línia com presencialment, a València i a la preciosa Altea.\nGràcies a la comissió Escriptora de l’Any Carmelina Sánchez-Cutillas “les Carmelines”: Verònica Cantó, Maribel Guardiola, Tudi Torró, Maria Àngels Francés i Immaculada Cerdà, per haver confiat en el Col·legi.\nDe les accions més importants dutes a terme destaca la celebració de clubs de lectura sobre l’obra de Carmelina, Matèria de Bretanya.\nVint lots de vint llibres cadascun de la novel·la editats per l’AVL es van repartir per biblioteques valencianes al llarg del territori. En aquests dos anys s’han adherit a l’any Carmelina setanta biblioteques valencianes, i s’han realitzat més de cinquanta clubs de lectura, tant virtualment com presencialment.\nAgrair des d’ací la tasca de coordinació dels vint bibliotecaris i bibliotecàries responsables dels lots de llibres per fer possible que arribaren a totes les biblioteques que els sol·licitaren, i encara continua.\nGràcies a tots els professionals compromesos a la difusió de la figura de Carmelina. La nostra feina és molt gratificant quan aquestes iniciatives es tradueixen en agraïments de lectors i lectores per haver-los descobert l’escriptora.\nRecorde com va ser d’emotiva la celebració del Dia del Llibre de 2020, des de les nostres cases en ple confinament, professionals bibliotecaris vam decidir celebrar aquest dia homenatjant l’Escriptora de l’Any fent una lectura col·lectiva del capítol Remembrança de Matèria de Bretanya. Confinats però il·lusionats per celebrar aquest dia.\nEl Col·legi, a banda de l’acord amb l’AVL, té convenis amb les associacions viquipedistes Amical Wikimedia i Wikimedia España. Ambdues associacions han col·laborat al Viquiprojecte: Escriptora de l’Any 2020-2021: Carmelina Sánchez-Cutillas.\nAquest Viquiprojecte forma part del Viquiprojecte: Escriptors de l’any de l’AVL, emmarcat a l’acord signat entre el COBDCV i AVL.\nEl Viquiprojecte Carmelina va tenir dos actes presencials: una viquimarató i un wiki takes.\nEl 5 de juny de 2021 es va celebrar una viquimarató sobre l’autora i la seua obra a la Biblioteca Pública Municipal de València que porta el seu nom, al barri de Benicalap.\nUn total de quinze participants presencials i quatre en remot van contribuir a augmentar i visibilitzar l’escriptora i la seua obra a Viquipèdia, l’enciclopèida lliure més consultada a Internet.\nVoluntaris viquipedistes van ampliar l’article de l’autora i la pàgina de Matèria de Bretanya; es va crear la pàgina d l’Obra poètica i el del llibre d’Amic i Amada. També es van editar els seus articles en altres llengües com castellà i ucraïnès.\nEl 2 d’octubre dels 2021 vam anar d’excursió a Altea per participar al Wiki Takes Altea: la Casa de la Mar, i així documentar fotogràficament els espais on transcorre la novel·la Matèria de Bretanya i monuments d’Altea que encara no estaven a Wikimedia Commons, el repositori multimèdia de Viquipèdia.\nLa marató fotogràfica a Altea va ser un èxit tant de participació com de fotografies pujades al repositori. Hi van participar setze persones i es van pujar un total de 724 fotografies d’Altea. Veïns d’Altea, bibliotecaris i membres de l’associació de Fotoaficionats d’Algemesí vam gaudir d’aquesta jornada, on a més hi havia un premi a la millor fotografia. Concurs patrocinat per l’AVL, on de les 500 fotos que entraven en concurs, va guanyar una fotografia de Ximo Tomàs, membre de l’Associació de Fotoaficionats d’Algemesí.\nFoto guanyadora del Wikitakes Altea. Autor Ximo Tomàs. Platja de L’olla\nMil gràcies als voluntaris viquipedistes i amics, Montse, Luis i Quico, sense ells aquests projectes no donarien tan bons resultats.\nEl Wikitakes Altea i la resta d’actes comboien, com diu la meua benvolguda Imma Cerdà: “Carmelina comboia”, i molt, com podeu veure.\nAquestes han estat les accions més destacades realitzades però no les úniques. Des del Col·legi amb la seua presidenta al capdavant, sempre que s’ha pogut, hem assistit i participat en tots els actes organitzats per l’AVL durant aquest temps, com són: la inauguració de l’any Carmelina el 23 de gener de 2020, la presentació de les activitats el 15 de juliol del 2020 i la clausura de l’any Carmelina el 20 de novembre del 2021, actes realitzats a Altea.\nAl setembre de 2020 al Centre del Carme de Cultura Contemporània es va inaugurar l’exposició estable i es va fer el Feminari sobre Carmelina.\nAmparo Pons també va participar en la lectura col·lectiva a la Universitat de València el Dia de les Lletres Valencianes 2021 dedicada a Carmelina.\nI conte contat Carmelina no s’ha acabat perquè les seues obres romanen a l’abast de tots i totes a les biblioteques públiques valencianes; a més de recursos didàctics a la web de l’AVL; articles a Viquipèdia i, a Altea, la Ruta Carmelina.\nL’any 2022 s’ha declarat Any Joan Fuster tant per la Generalitat Valenciana com per l’AVL. Des del Col·legi continuarem col·laborant en aquesta celebració i amb els professionals bibliotecaris apropant la seua figura i obra a la ciutadania.\nBenvingut Any Fuster!!!\nAVL, 2021. Carmelina, en la xarxa de biblioteques públiques [vídeo en línia]. Disponible a: https://www.youtube.com/watch?v=nvdANv3Gpkg&t=7s\nAVL, 2022. Galèria Multimèdia: Any Carmelina [en línia]. Acadèmia Valenciana de la Llengua. Disponible a: https://www.avl.gva.es/web/escriptors/Carmelina\nCastellano i Moreno, Z. 2020. Ignasi Beltrán Moraleda: l’esforç per a socialitzar una biblioteca potent. Bastida: publicació de la Federació d’Instituts d’Estudis del País Valencià, tardor (3), pp. 18-21. Disponible a: https://www.fedinespv.org/wp-content/uploads/2020/12/BASTIDA-N3-4.pdf\nCOBDCV, 2020. 23 d’abril: Dia del Llibre 2020. Lectura col·lectiva de Remembrança [vídeo en línia]. Disponible a: https://www.youtube.com/watch?v=Yntia64XFdo&t=73s\nCOBDCV, 2021. Col·laboració Any Carmelina Sánchez-Cutillas amb l’AVL [vídeo en línia]. Disponible a: https://www.youtube.com/watch?v=jPTWirOBZgE\nCOBDCV, 2021. El COBDCV col·labora amb l’Any Carmelina Sánchez-Cutillas de l’AVL [en línia]. Col·legi Oficial de Bibliotecaris i Documentalistes de la Comunitat Valenciana. Disponible a: https://cobdcv.es/va/cobdcv-col%c2%b7labora-amb-lany-carmelina-sanchez-cutillas-la-avl/\nPons Cortell, A. 2021. La ciutadania, la informació i Carmelina Sánchez-Cutillas. Des de les fronteres del silenci. Aproximació crítica a l’obra de Carmelina Sánchez-Cutillas. València: Acadèmia Valenciana de la Llengua, pp. 253-258\nViquipèdia, L’enciclopèdia lliure, 2021. Viquiprojecte: Escriptora de l’Any 2020-2021: Carmelina Sánchez-Cutillas. Disponible a: https://ca.wikipedia.org/wiki/Viquiprojecte:Escriptora_de_l%27Any_2020-21:_Carmelina_S%C3%A1nchez_Cutillas\nWikimedia Commons, 2021. Wiki Takes Altea 2021: imatges. Disponible a: https://commons.wikimedia.org/wiki/Category:Wiki_Takes_Altea_2021\nBárbara Gascó Comeche. Vocal de Territori del COBDCV (2019-2021). Bibliotecària.\nAcadèmia Valenciana de la LlenguaAliancesAny CarmelinaBárbara Gascó ComecheBibliotequesCarmelina Sánchez CutillasTerritori


Mancomunitat Camp de Túria va acollir una jornada de bones pràctiques en els Plans de Dinamització i Governança Turística – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nMancomunitat Camp de Túria va acollir una jornada de bones pràctiques en els Plans de Dinamització i Governança Turística\nMancomunitat Camp de Túria va…\nLa Mancomunitat Camp de Túria va acollir aquest divendres la jornada de bones pràctiques en els Plans de Dinamització i Governança Turística. L’esdeveniment va comptar amb la inauguració del secretari autonòmic de Turisme, Francesc Colomer.\n“Si ajuntem energies, força, estratègia, mirada i dissenyem un horitzó i una ruta conjunta podrem tenir oportunitats turístiques. Un poble per lliure no ho té tot, la suma de tots ens permet tenir una massa crítica amb capacitat de competir”, va indicar Colomer.\nDesprés de les paraules del secretari autonòmic de Turisme va ser el torn d’Alberto Galloso, director de Solucions Turístiques qui va parlar sobre el pla estratègic com a base per a la gestió de la destinació turística. En definitiva, tot un matí dedicat al turisme i a com convertir-lo en un eix vertebrador i dinamitzador de tota una comarca.\nLa cita va continuar amb una taula redona en la qual es va presentar el Pla de Dinamització i Governança Turística de la Mancomunitat Camp de Túria; i en la qual també va participar la tècnica de l’ens supramunicipal de l’àrea de Turisme; el secretari-interventor de la Mancomunitat Alt Palància; Joana Rubio, com responsable de Temps d’Interior; i la subdirectora General de Turisme de la Generalitat Valenciana, Rosa María Ivars; i per part de València Turisme-Diputació de València, Xavi Pascual.\nDesprés dels precs i preguntes del públic assistent que va omplir el saló de plens de la Mancomunitat Camp de Túria, la presidenta de l’ens supramunicipal va voler agrair l’assistència del públic així com l’esforç tant a nivell polític com tècnic i empresarial per a implantar el Pla de Dinamització Camp de Túria.\n“Un pla que serà un dels motors econòmics més de la comarca, que sens dubte, millorarà la qualitat de vida de residents i turistes i suposarà un referent de qualitat turística, sostenibilitat, hospitalitat i autenticitat. En definitiva, un territori on gaudir de l’oci, la nostra cultura i la nostra gent”, va explicar Celda.\nJornades com les de hui “posen de manifest que el treball conjunt és necessari i que ha de prolongar-se al llarg dels pròxims anys. Hem de ser capaços d’entendre que junts som més forts. Units per fer aquesta comarca millor, una comarca amb molt de futur”, va concloure la presidenta de la Mancomunitat Camp de Túria.


Deu contes elegants — Josep Vallverdú\nDeu contes elegants\nQuadern d’ El País (20.09.1987)\nJosep Vallverdú (Lleida, 1923) havia publicat al 1960 (Albertí) Festa major, un conjunt molt bo de contes que jo –i no dec ser l’únic- no vaig poder llegir en aquell moment. Ara, Llibres del Mall els ha reeditat amb el títol de La festa i la ganyota ala Sèrie Oberta, incloent’hi, a més, tres nous i excel.lents relats.\nVal la pena de prestar-hi atenció. De fet, Josep Vallverdú té una personalitat literària (literatura juvenil, traducció) i cívica prou poderosa com per arraconar els contes –per si mateix, ja un gènere aparentment discret- a la modesta franja del divertiment literari. Però això seria injust, i per verificar-ho només cal la senzilla operació de llegir-los. Val la pena. Especialment per les situacions. Són memorables: és a dir, queden associades –molt més que els desenllaços, com és habitual- al conte, com allò que l’identifica i reté millor la memòria lectora. I ha de ser així perquè són situacions narratives intrigants i insòlites, que contenen, sota l’escorça argumental, els temes –frustració professional, hiprocresia familiar, la venjança o la mort- que fàcilment estimulen el reconeixement moral dels lectors. Potser en darrer terme és la ganyota que s’amaga sota una epidermis de festa i tot amb una prosa elegant i una sensibilitat, pulcra, anglosaxona, civilitzada.\nEls tres darrers –els inèdits- perden càrrega exemplar I didàctica, molt en l’aire del temps. No necessàriament per això, però, són molt millors. Estan bastits sobre la paradoxa i el pastiche literari, i en darrer terme són més artificiosos i lúdics, però excel.lents. Només cal llegir-los.\nBlog for bodybuildere


Guia per jugar en igualtat: l'anàlisi de 8 catàlegs de joguines - TV3\nJordi Asturgó ha analitzat 8 catàlegs de joguines i ha elaborat aquesta guia imprescindible per llegir abans d'anar a comprar-ne\n13/12/2019 - 14.35\nJordi Asturgó, el redactor que llegeix més diaris de "Planta baixa", ha fet durant 5 dies una tasca que agrairan moltes de les persones que aquesta setmana hagin d'anar a comprar regals: ha analitzat 8 catàlegs de joguines per entendre què hi ha més enllà de les seves pàgines.\nDesprés d'anys de crítiques al sexisme dels catàlegs de joguines, la gran majoria de catàlegs han optat aquest any per posar menys models de nens i nenes. D'aquesta manera eviten marcar les joguines amb un gènere o un altre. La poca canalla que hi apareix ho fa, però, seguint els estereotips de gènere. Les nenes anuncien coses toves, suaus i innocents i els nens, joguines violentes o dures.\n1. Al catàleg de Juguettos, per exemple, les nenes segueixen vestint-se de princeses i els nens poden triar ser policies o bombers:\n2. El Corte Inglés també ha optat per l'eliminació de models de les pàgines del seu catàleg. Més enllà de les joguines marcades pel gènere, a aquest catàleg hi ha unes joguines úniques al mercat: dedicades a la mare de Déu. La sèrie es titula "Virgencita ai lo viu" i ve de Mèxic:\n3. On més es veu el sexisme dels catàlegs de joguines és en les disfresses. Les nenes només es poden disfressar de princeses i els nens, en canvi, de superherois. L'altre element escandalós és la secció de motor; no hi apareix cap nena conduint, només nens. De fet, elles, si volen, poden "conduir" una llama. Mirant el catàleg de joguines de Juguetilandia, hem vist que els nens juguen amb cotxes i pistoles i les nenes es dediquen a l'estilisme:\n4. Don Dino i Drim Introdueixen canvis respecte d'anys anteriors: nens amb peluixos, cotxets de nines o a la cuina. En canvi, en l'apartat de bellesa, no hi falta la típica nena amb rul·los i jocs de maquillatge. Només els nens anuncien eines de bricolatge. I finalment, l'Asturgó ha trobat una nina que parla en català:\n5. Les joguines i els jocs en català són els grans absents dels catàlegs de joguines. Alguns, com els de JAC o Tió Sam, destaquen una vintena d'articles que utilitzen el català. Per últim, hem repassat les botigues de joguines que no fan distincions de gènere (que hi són!). Tant al catàleg de l'ALDI com al de l'Imaginarium és fàcil veure nens jugant amb nines o vestits de princesa i nenes fent d'astronauta o disparant pistoles:\nMés enllà dels catàlegs de joguines: Imaginarium, Aldi i Tió Sam\nMés enllà dels catàlegs de joguines: Drim i Don Dino\nMés enllà dels catàlegs de joguines: Juguetilandia\nMés enllà dels catàlegs de joguines: El Corte Inglés


La inauguració i l'obertura de la pista de gel de Vilafranca tindrà lloc a les 10h - El Cargol l El setmanari del Penedès l Societat l Política l Economia l Cultura l Vins i Caves l Món casteller l Entrevistes l Esports\n6 Desembre, 2018, 09:00\nLa inauguració i l'obertura de la pista de gel de Vilafranca tindrà lloc a les 10h\nLa pista de gel, que cada desembre instal·la l'Associació de Comerciants i Professionals Centre Vila, s'inaugura avui. L'acte d'inauguració, per primera vegada té lloc al matí per tal d'aprofitar aquest pont de desembre i que tothom pugui patinar des d'avui mateix.\nAixí doncs, a les 10h serà la inauguració i l'obertura de la pista per a tothom. El tret de sortida el donarà l'alcalde de Vilafranca, Pere Regull, acompanyat d'alguns regidors al consistori com Joan Manel Monfort, Raimon Gusi i Anna Doblas.\nEl funcionament per poder patinar és el mateix de cada any, cal dur els tiquets que faciliten els establiments adherits al Centre Vila amb les compres i llogar els patins al servei que hi ha a la mateixa pista.\nAmb els llums, que ja des del Black Friday il·luminen els carrers del centre i la pista al mig de la rambla, a Vilafranca ja es respira el Nadal. A més des d'ahir ja es pot passejar per la Fira de Santa Llúcia de la Vila i veure els galls que cada any pinten les escoles i s'instal·len a la Rambla Nostra Senyora amb motiu de la Fira del Gall (que se celebrarà la setmana vinent). Una altra de les tradicions a què s'acull Vilafranca és l'exposició de pessebres, que se celebra des de fa més de 40 anys, aquesta ja es va inaugurar ahir i des d'avui és oberta al públic.\nD'altra banda, enguany s'han programat diverses activitats entorn a la Fira de Santa Llúcia, la primera d'elles serà dilluns amb l'actuació dels Ministers xics de l'Escola Municipal de Música M. Dolors Calvet a les 18h. Dimarts a les 18.30h serà el torn de la coral infantil l'Espinguet, mentre que dijous l'EMM M. Dolors Calvet oferirà un taller de vent a les 18h.\nLa programació sencera d'activitats es pot consultar al web de l'Ajuntament.


La Seguretat Social treu 936 milions més de la guardiola de les pensions | Economia | EL PAÍS Catalunya\nLa Seguretat Social treu 936 milions més de la guardiola de les pensions\nRetira diners del minvat fons de reserva per liquidar l'IRPF de la nòmina de desembre i la paga extra\nMadrid 20 DES 2016 - 18:28\tCET\nLa ministra d'Ocupació i Seguretat Social, Fátima Báñez. Juan Carlos Hidalgo EFE\nLa Tresoreria General de la Seguretat Social ha tret aquest dimarts 936 milions d'euros més de l'anomenada guardiola de les pensions, el Fons de Reserva del sistema. Ha dut a terme la retirada "per fer front a la liquidació de l'IRPF, corresponent a les pagues ordinària i extraordinària de les pensions de desembre". És la quarta retirada que es duu a terme en només un any. L'1 de juliol es van treure 8.700 milions. El 20 de juliol, altres 1.000 milions. El passat 1 de desembre, 9.500 milions per abonar la nòmina i la paga extra en si. I ara altres 936 milions per abonar els impostos d'aquests últims pagaments.\nAquest any, en total, s'han retirat del fons de reserva 20.136 milions d'euros. "Amb aquesta disposició, el Fons de Reserva assoleix, a dia d'avui, un valor de 15.020 milions d'euros (a preu d'adquisició)", explica el Ministeri d'Ocupació en un comunicat. Això significa que el 2017 la guardiola ja no donarà prou per cobrir el mateix nivell de despeses que aquest any.\nLa Seguretat Social tira habitualment d'aquest fons per pagar la nòmina i l'extra dels pensionistes a l'estiu i al Nadal. No obstant això, ara acudeix a una guardiola amb uns fons molt minvats. El 2011, el moment més alt d'aquest matalàs per a les prestacions dels pensionistes, acumulava 66.815 milions d'euros. Ha anat descendint especialment des del 2012. Aquest any hi havia 63.008 milions. El 2013, 53.744 milions. L'any passat, el 2015, va acabar el fons en 34.221 milions. I es van retirar en l'exercici 13.250 milions.\nDes de la seva creació i fins a l'1 de desembre d'aquest any, el Fons de Reserva ha generat rendiments nets que ascendeixen a 28.759 milions d'euros dels quals 2.664 milions d'euros corresponen al mateix exercici 2016.\nLa Seguretat Social treu gairebé 10.000 milions del Fons de Reserva


Entre tant aldarull de plens extraordinaris ajornats i regidors que sembla que pleguen però no pleguen, la seva marxa ha passat pràcticament desapercebuda i és una pena perquè ha protagonitzat moments estelars. Parlo de la presidenta dels capgirats cupaires barcelonins i martell d’heretge de tot Déu indistintament del seu color polític. Acostumats a una vida plàcida a costa de l’erari públic fins a la jubilació, el consistori barceloní ha estat una bassa d’oli fins que han aterrat els nois de la María José Lecha i ho han trastocat tot amb els seus tatuatges, pantalons curts i xancletes. A la malcarada Lecha li ha importat un rave el reglament perquè les regles estan per trencar-les -i més si són injustes o absurdes- i quan havia de votar sí o no, s’abstenia, i quan havia de votar la multiconsulta ciutadana, ho feia en contra per dissimular que estava a favor.\nHan estat tres anys inoblidables de comportaments desconcertants, arengues revolucionàries i exhibició de samarretes reivindicatives. Des del seu raconet, una irreductible Lecha s’ha dedicat a torpedinar constantment la línia de flotació de la fAda Colau per deixar constància de la contradicció que suposa fer d’alcaldessa i activista alhora. Si pactar amb la CUP suports puntuals ja és complicat -i si no que li preguntin a convergents i republicans- aconseguir un compromís per a tota la legislatura ha estat missió impossible per molt que li pesi a Jaume Asens. Buscar la complicitat amb els cupaires barcelonins ha estat com picar ferro fred, però també és veritat que ells no han enganyat mai ningú i saben que el seu paper en l’auca és el d’oposició torracollons.\nA principis de juny els cupaires feien públic que Lecha deixaria de ser regidora per reincorporar-se a l’Hospital de Sant Pau fins a la jubilació. Ho faria “tornant a la militància de base aportant els seus coneixements i experiència” de tres anys dirigint -és una forma de dir- el grup municipal cupaire barceloní. Segons van explicar, el seu nou estatus de jubilada parcial era incompatible amb les responsabilitats polítiques al consistori i, com que a la CUP són de tot menys “professionals de la política”, doncs bon vent i barca nova, tot i reconèixer el gran repte que va assumir Lecha encapçalant la llista electoral. Cal deixar clar que l’exregidora es reincorpora a la feina com a administrativa, no com a infermera o metgessa. Ho dic per si algú té la mala sort d’haver de fer vida a Sant Pau i s’ha imaginat per un moment coses rares.\nLa marxa de Lecha m’ha sorprès i això em porta a recuperar la notícia del gener passat de Nació Digital en què s’assegurava que un sector de la CUP volia el seu cap per haver incomplert el codi ètic de la formació sense entrar en més detalls. No sé si el seu adéu sobtat és fruit d’aquest embolic, però el fet és que dos dies després de plegar els cupaires celebraven la seva assemblea general amb l’objectiu de tenir tancat programa, candidatura i campanya electoral durant el primer trimestre del 2019 a tot estirar. A diferència de la resta de grups que ja tenen alcaldables, la CUP es pren el seu temps per decidir les coses. La conjuntura política actual no és la del 2015 i segons l’últim baròmetre de l’Ajuntament de Barcelona, si les eleccions es fessin ara obtindria un escàs 3,6% dels vots. Tanmateix, a mi el que em preocupa més és l’augment de la indecisió: un 42,4% dels enquestats, així que en 10 mesos poden passar moltes coses. Fins i tot, que tinguem d’alcalde un exprimer ministre francès.\nTornant a la meva veïna, és habitual que el regidor que plega tingui els seus cinc minuts de glòria al plenari municipal per acomiadar-se. Lecha els va aprofitar per remarcar que se’n va sense haver aconseguit aprendre a “parlar 10 minuts seguits sense dir res”. Ja és mèrit, perquè la venda de fum és una pràctica molt habitual entre la classe política i s’aprèn ràpid. En el cas del consistori barceloní assoleix unes dimensions estratosfèriques i Alfred Bosch i Jaume Collboni són els guanyadors indiscutibles: jo sempre que els escolto parlar, mai aconsegueixo entendre què estan dient. Espero retrobar-me l’exregidora cupaire pel Fort Pienc, barri que compartim. Sovint ens creuem ella en bicicleta i jo en patinet, i sé que darrere aquesta cara de pocs amics que gasta s’hi amaga un cor sensible.


Els palets o les caixes de fusta tan utilitzades des de sempre per al transport i l'emmagatzematge de fruita i altres productes s'han convertit en un recurs de gran utilitat per al disseny i la decoració de la llar. Els aficionats o experts en tasques de bricolatge tenen ara l'oportunitat de convertir els palets en mobles funcionals i decoratius, adaptats a l'estil que més agradi. És una opció original, atractiva i econòmica. A continuació s'exposen algunes idees per fer mobles amb caixes de fusta.\nEs pot crear una taula molt original només amb quatre caixes de fusta. Cargolades una sobre l'altra es poden crear taules de cafè a l'estil que més agradi. El buit que queda és molt útil per guardar-hi llibres, revistes o qualsevol altra cosa. Una taula de palet pot servir tant per a l'interior com per a l'exterior d'un habitatge, ja que aquest tipus de material ofereix un aspecte molt senzill i rústic.\nCrear prestatges és ben senzill amb palets o amb caixes de fusta, simplement penjant-ho a la paret. Un espai per posar-hi fotos o altres objectes decoratius. Si es vol fer un pas més, es pot provar d'unir diverses caixes fins a aconseguir prestatges de la mida que es vulgui. Les caixes es poden deixar de color natural o polir-les i pintar-les perquè tinguin un aspecte més atractiu.\nAmb una mica d'imaginació i un coixí, les caixes de fusta poden servir també per crear butaques perfectes per a la sala d'estar.\nAmb palets també es poden fabricar còmodes sofàs. Cal, això sí, prendre les mides per tallar les caixes de fusta i afegir-hi potes d'acer inoxidable per donar estabilitat al sofà. Després, s'hi col·loquen coixins i ja està. Aquest és un disseny molt senzill i econòmic.\nUna possibilitat per tenir les sabates ordenades és ajuntar caixes de fusta i col·locar-les en vertical a la paret. Als espais buits s'hi pot posar el calçat, ja sigui amb les caixes de fusta natural o pintades d'acord amb l'estil decoratiu de l'estança.\nEs pot matar dos pardals d'un tret utilitzant caixes de fusta per separar ambients, ja que s'aconsegueix delimitar la sala sense perdre espai i guanyant diverses prestatgeries.\nPer fer bricolatge amb palets només s'ha de ser enginyós, i es pot aconseguir el moble que faci falta. Altres opcions que es poden plantejar fer són: calaixos per al llit, per a la cuina, cellers, baguls per guardar roba, per ordenar joguines...


Esports / Barça 12/03/2016\nLa tendència del lateral madrileny de sortir de zona per perseguir Neymar obre un forat que aprofita Jordi Alba, i és un dels mecanismes que desfà la fluixa resistència rival\nBarcelonaSense Busquets, sense Suárez i sense Mascherano. I sense Rakitic ni Alves. Luis Enrique ha aprofitat la visita del Getafe per fer rotacions, pensant en l'Arsenal dimecres, i ho ha fet equilibrant un onze que ha golejat sense pietat (6-0) un rival impotent, desencaixat des del primer minut. La primera falta al segon setze de partit pretenia intimidar Neymar i avisar d'una resistència dura, però l'equip de Fran Escribà no ha sabut mai com defensar-se. Era temptador comptar samarretes, perquè la sensació era que faltaven verds per cobrir a blaugranes.\nEl Getafe ha arribat sempre tard. No volia pressionar a dalt però tampoc enfonsar-se a la seva àrea. La intenció madrilenya era mantenir el bloc d'equip en una zona mitjana que permetés anar basculant, amb l'esperança que el Barça tingués un d'aquells dies espessos. Potser mandrosos, amb el cap a la Champions.\nBloc defensiu del Getafe\nPerò els blaugranes han fet circular la pilota a un ritme agilíssim des del començament, de banda a banda. I el Getafe ha intentat mantenir una actitud activa sobre la basculació, fent saltar els extrems i els laterals a cada recepció de Neymar o Messi en posicions avançades, o Jordi Alba o Aleix Vidal en zona defensiva.\nLa maniobra ha mostrat de seguida quina era la zona vulnerable: la distància que separava el central del lateral.\nDistància entre lateral i central del Getafe\nPerò no ha sigut a la banda dreta on més s'ha explotat l'escenari, sinó a l'esquerra. Jordi Alba ha aprofitat la capacitat d'atracció de Neymar i Iniesta per trencar a l'espai i guanyar línia de fons. Del seu esperit ha nascut l'1-0 i el penal que hauria pogut sentenciar ja al quart d'hora.\nJordi Alba amenaça a l'espai que crea Neymar\nAlba i Neymar, activats per la conducció d'Iniesta\nL'acció s'ha seguit repetint al llarg del primer temps, també amb recepcions obertes d'Iniesta.\nIniesta busca recepcions obertes\nA la dreta, no s'ha repetit gaire el patró, malgrat que la mobilitat de Munir situava el del planter puntualment a la banda, per compensar la presència de Messi en zones interiors. Però la carrera en profunditat d'Aleix Vidal ha sigut menys productiva.\nMunir abandona la punta d'atac per compensar el joc interior de Messi\nEl 4-0 al descans no ha relaxat un Barça que encara ha seguit arraconant enrere el Getafe en la segona meitat, però a un ritme més baix. Luis Enrique s'ha permès fer canvis per donar rodatge de competició als menys habituals (Vermaelen i Bartra), a més de Samper. L'entrada del jove migcentre ha mogut de posició Sergi Roberto, que és qui havia començat el partit 'fent de Busquets'.\nEscenari de la segona meitat\nAmb més orgull que capacitat, el Getafe ha tingut alguna arribada que ha donat feina a Bravo, però mai amb prou autoritat per ferir de debò als blaugranes.\nLeo Messi Barça Getafe CF Munir Jordi Alba


Cooperativa – Institució Balmes sccl\nL’any 1969 un grup de santboians sensibilitzats amb els nens i joves discapacitats, va constituir el Patronat Joan XXIII, creant una aula per tal d’atendre les seves necessitats.\nEls professionals que començaren aquesta tasca, van constituir l’any 1978, la Cooperativa d’Ensenyament Balmes (actualment Institució Balmes sccl), una formula jurídica i d’associació que expressava la voluntat constant de compartir i fer créixer un projecte entre tots els seus participants.\nAixí, els estatuts de la Cooperativa defineixen la nostra missió: “oferir serveis educatius i d’assistència sanitària i en salut mental a la població infantil i juvenil amb necessitats educatives especials, preferentment a la comarca del Baix Llobregat”\nLa Cooperativa INSTITUCIÓ BALMES, S.C.C.L, té el seu domicili social al carrer Eucaliptus, núm.33 de Sant Boi de Llobregat 08830 (Barcelona).\nFigura inscrita en el Registre Territorial de Cooperatives de Barcelona en el full BN-2883, classificada com Cooperativa de Treball Associat i iniciativa social amb data de constitució de 23 de febrer de 1978.\nLa Cooperativa està constituida per 47 socis (2020) i més de 20 professionals que participen i treballen en els 4 serveis.\nPer complir amb el nostre objecte social, la Institució Balmes sccl gestiona 4 serveis diferenciats:\nCentre d’Educació Especialitzada Balmes-I\nCentre d’Educació Especialitzada Balmes-II\nUnitat Mèdico-Educativa (U.M.E.)\nAquests s’inscriuen en la xarxa educativa, sanitària i social de la comarca del Baix Llobregat i de la regió sanitària de Costa de Ponent. Ofereixen respostes diversificades a la població infantil i adolescent que presenta problemàtiques de diferent magnitud i naturalesa, per tal de dotar-los d’un màxim benestar físic, mental i social, i en conseqüència, millorar la seva qualitat de vida.\nLa biografia i la història personal marquen importants diferències individuals a més de les particularitats pròpies dels trastorns. El conjunt d’aquestes diferències individuals són les que condicionen i codirigeixen la nostra intervenció i ens porten a la necessitat d’un treball interdisciplinari coordinat i interdependent.\nPer poder desenvolupar l’activitat educativa i sanitària, la Institució Balmes S.C.C.L. té signats concerts amb el Departament d’Educació i contractes amb el Departament de Sanitat de la Generalitat de Catalunya. I col·labora activament amb una àmplia xarxa d’agents socials privats i públics.\nCom a entitat vinculada i emmarcada en un context i entorn, és fonamental el treball coordinat amb la xarxa social, psicopedagògica i sanitària en relació a les demandes d’atenció que ens arriben, al seguiment de les problemàtiques i a la derivació dels alumnes:\nXarxa psicopedagògica: EAPs (Equips d’assessorament psicopedagògic), CDIAPs (Centres de desenvolupament infantil i atenció precoç), escoles bressol, escoles ordinàries, etc.\nXarxa social: UBASPs (unitats bàsiques d’atenció social primària), serveis socials municipals, EAIAs (Equips d’atenció a la infància i adolescència), residències infantils i d’adults, etc.\nXarxa sanitària: Serveis mèdics dels hospitals de referència, Hospital de Sant Joan de Déu, Hospitals de Dia, CSMIJ’s (Centres de Salut Mental Infanto-Juvenils), ABS (àrea bàsica de salut), UCA (Unitat de Crisi d’Adolescents), etc.\nXarxa pre-laboral i laboral: formació ocupacional, centres ocupacionals, centres especials de treball, empreses, etc.\nTanmateix com a Cooperativa ens és imprescindible el treball amb federacions, associacions i coordinadores que aglutinen a entitats del sector com ara :\nFederació de Centres Específics ACTAPPI,\nFederació de Cooperatives d’Ensenyament de Catalunya,\nAgrupació Escolar Catalana,