Període visigòtic a Catalunya - Viquipèdia\n(Redirected from Els visigots a Catalunya)\n1 El regne de Tolosa\n1.1 L'entrada a Catalunya\n1.2 Tensions entre visigots i francs\n1.3 La batalla de Vouillé\n2 El Regne de Barcelona\n3 El Regne de Narbona\n4 El Regne de Toledo\n5 La invasió àrab\n7 El llegat\nEl regne de TolosaEdit\nEl 412 el cabdill visigot Ataülf, successor d'Alaric I, procedent del nord d'Itàlia (on ja havia saquejat la mateixa Roma), va ocupar Provença i Aquitània i cap al 413 ocupà Narbona, Tolosa de Llenguadoc i Bordeus, amb la major part de Septimània i bona part de tota Occitània. El 414 establí una cort a Narbona i es casà amb la princesa romana Gal·la Placídia, germana de l'emperador Honori, a qui Alaric havia pres com a ostatge l'any 410, quan saquejà Roma. Com a resposta, el general romà Constanci bloquejà els ports de la Narbonense, cosa que obligà Ataülf a traspassar els Pirineus i establir-se a Barcino, on fou assassinat per Sigeric, cap del partit antiromà, qui es proclamà rei dels visigots.\nSigeric fou assassinat al cap de pocs mesos per Walia (415-419), qui establí un foedus amb el nou emperador Constanci III. Els tornà la princesa Gal·la Placídia i obtingué gairebé tota la Viennensis, la qual cosa implicava el domini efectiu de tota Aquitània, amb capitals alternants a Tolosa i Bordeus. També incorporà Agen, Angulema, Saintes, Perigús i Poitiers, i s'hi establiren uns 80.000 visigots.\nEl seu successor, Teodoric I (419-451) assentà les bases de l'estat visigot de Tolosa; va trencar el pacte amb Roma i assetjà sense èxit Arle (425) i Narbona (436), ben defensades pel romà Aeci, però dominà Tolosa (439) i recuperà la situació anterior. Mantingué una aliança amb el rei dels vàndals Genseric fins al 445, i amb els sueus fins al 449. Fou un dels pocs governants amb domini efectiu sobre la totalitat de l'actual territori occità. Al final del seu regnat s'alià un altre cop amb els romans i morí lluitant amb Aeci contra els huns d'Àtila als Camps Catalàunics.\nDesprés del regnat del seu fill gran Turismon (451-453), el succeí el seu altre fill Teodoric II (453-466), qui renovaria el foedus amb el romà Avit. Atacà els bagaudes de la Tarraconensis el 454 i lluità contra els sueus el 456. Quan morí Avit trencà les relacions definitivament amb els romans i ocupà Narbona i tota la Narbonense, però no aconseguí d'incorporar Arelate malgrat un llarg setge. Fou assassinat pel seu germà Euric. L'any 476 el rei dels visigots Euric, que ja podia considerar-se independent des del 475, dominava les províncies Narbonense Prima, Viennense, Narbonense Secunda (Provença) i Aquitània Prima (Alvèrnia i Berri), i el poble visigot estava assentat des del 418, nominalment com foederatis, a les províncies de Novempopulània i Aquitània Secunda. La seva capital era Tolosa. Els visigots havien anat estenent el seu poder. El 457 dominaven probablement les províncies de Novempopulània i Aquitània Secunda; el 462 ja dominaven la totalitat de la província Narbonense Prima; el 466 dominaven la província d'Aquitània Prima; vers el 470 dominaren la Viennense i la Narbonense Secunda i el 475 van veure reconegudes totes aquestes possessions i de fet la seva independència.\nL'entrada a CatalunyaEdit\nTensions entre visigots i francsEdit\nEuric va morir el setembre del 484 i el va succeir el seu fill Alaric II. El 486 els francs de Clodoveu (fill de Khilderic I i de la reina turíngia Bisina) van arrabassar a Siagri els seus dominis en la part septentrional de la Gàl·lia (al nord del Loire). Siagri es va refugiar a Tolosa, però Alaric II el va lliurar als francs, i va ser executat. Amb això visigots i francs van passar a ser veïns. L'obra de consolidació del domini a Hispània (inclosa una eventual dominació, a més de a la Lusitània i a la Cartaginesa, a la Bètica, la qual cosa no és segura) va ser feta en temps d'Alaric II. Potser va ser més problemàtica que no pogués pensar-se. Ocupat en aquesta tasca, Alaric II degué considerar imprudent enfrontar-se als francs per defensar Siagri.\nPer defensar les zones conquistades a l'occident de la Tarraconense i de la Cartaginesa, pròximes a les posicions dels sueus, es traslladarien colonitzadors visigots des de la Gàl·lia, i es crearien els nombrosos assentaments a la regió, assentaments que les necròpolis excavades han donat a conèixer. El Cronicó Cesaraugustà situa una gran emigració de gots a l'última dècada del segle, i el fet és plenament confirmat per les excavacions realitzades a tota una extensa àrea entre Pamplona (al nord-est), el naixement del Tajo (al sud-est), Carpio de Tajo a l'oest de Toledo (al sud-oest), i la Terra de Campos (al nord-oest). Precisament la comarca de la terra de Campos, a l'oest del Pisuerga, rep la seva denominació del nom que va portar antigament: Campi Gothorum (Camps dels Gots). Gairebé tota l'emigració es va establir a l'altre costat de l'Ebre. Aquests assentaments degueren sorgir doncs entre el 490 i el 500, i asseguraren tota la zona enfront del regne dels sueus, mentre les forces visigodes dirigien la seva activitat cap a la Lusitània i la Bètica.\nEl 508 els ostrogots van descobrir vivint entre els visigots un noble anomenat Eutaric, que es creu que era descendent directe (nét o besnét probablement) de l'exrei ostrogot Videric (un nen que pertanyia a línia legitima de la dinastia reial ostrogoda dels Amals i que va marxar amb els visigots el 375). Eutaric vivia com qualsevol noble visigot i va rebre la mà de la princesa Amalasunta, filla de Teodoric.\nLa batalla de VouilléEdit\nEl rei ostrogot d'Itàlia, Teodoric, avi del jove Amalaric, va intervenir en la lluita, i les seves tropes van entrar en territori visigot (probablement el 508 o principis del 509) sota el comandament del general Ibbas. Aquest va recobrar Narbona, expulsà als francs (probablement el 509) i el 510 va obligar els exèrcits franc i borgonyó que assetjaven Arles (on resistia una guarnició visigoda mancada d'aliments) a retirar-se.\nEl Regne de BarcelonaEdit\nEl general Ibbas va proclamar com a rei a Barcino el jove Amalaric (511), fill d'Alaric II i nét (per part de mare) de Teodoric el Gran. El nou rei només tenia nou anys d'edat, per la qual cosa el mateix Teodoric va assumir la regència. Un intent de Gesaleic de recuperar el poder va ser derrotat prop de Barcelona i l'exrei va morir quan fugia cap a Borgonya a la riba del riu Durance.\nDurant el període que Teodoric va governar sobre els visigots, la seva atenció es va centrar a Septimània o Narbonense. Teodoric va recuperar algunes ciutats de la Narbonense que havien caigut sota poder dels francs (Rodès, Besiers...), mentre el domini visigot a la zona de la vall de l'Ebre fins a l'altiplà, es mantenia precàriament.\nEl Regne de NarbonaEdit\nTeodoric va morir el 526 i el seu nét i pupil Amalaric es va convertir en rei pel seu compte, i actuà des d'aleshores per dret propi. Aviat va signar un tractat amb el nou rei dels ostrogots, Atalaric (un altre nét de Teodoric), tractat que afavoria els visigots. El rei ostrogot va tornar al visigot el tresor reial, del qual Teodoric s'havia apropiat (el tresor visigot va ser salvat per Teodoric de mans dels francs, a Carcassona, i des d'aleshores va passar al seu poder). A més el tractat establia que els ostrogots i els visigots casats entre ells podrien escollir lliurement la seva nacionalitat; la frontera visigoda amb els ostrogots a Provença va quedar fixada en el braç occidental del delta del Roine, quedant Ugernun (Beaucaire) i Usés en territori ostrogot. El territori comprès entre el braç occidental del Roine i els Pirineus va quedar en poder dels visigots constituint la província Narbonense o de Septimània. Amalaric va fixar la seva residència a Narbona, i no va viatjar quasi mai al sud dels Pirineus. Es va casar amb la princesa Clotilde, filla de Clodoveu, a la qual va voler convertir en arriana i suposadament la va maltractar. Clotilde va cridar els seus germans i Khildebert va envair el regne visigot, va ocupar Narbona i va entrar a Barcelona (531) i Amalaric fou assassinat allí mateix. Els francs es van retirar i s'emportaren Clotilde.\nEl Regne de ToledoEdit\nLa invasió àrabEdit\nEn morir Vítiza el 710, els seus enemics elegiren rei Roderic. Els fills de Vítiza, partidaris d'Aquila II es refugiaren a Ceuta, on governava el comte Olbà, dit també Julià, sota el domini de Mūsà ibn Nusayr. Amb ells negociaren un ajut per tal de recuperar el tron i el patrimoni familiar. Mentre Roderic assetjava Pamplona i lluitava contra els bascs revoltats, els àrabs, comandats per Tàriq ibn Ziyad i ajudats per Olbà, passaren l'estret i s'establiren al lloc després anomenat Gibraltar contra l'opinió del califa. Roderic tornà a Còrdova i reuní l'exèrcit, i s'entaulà la Batalla de Guadalete, en la qual els vitizans, encarregats de les ales, abandonaren el combat i el centre d'aquest fou destruït.\nLes batalles es van succeir i Ardó, que va succeir Aquila II, va concedir l'ocupació de Catalunya, que es va completar el 720, i Musa es va convertir en el primer valí de l'Àndalus.\nRetrieved from "https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Període_visigòtic_a_Catalunya&oldid=22692224"\nLast edited on 29 January 2020, at 23:24


Ho fa després de vuit mesos de lesió\nRedacció Març 16, 2021 1:19 pm\nUn dels moments més esperats per tots els amants de la MotoGP i el motociclisme en general tot just acaba d’arribar. El pilot cerverí de Repsol Honda Marc Márquez ha pogut tornar a córrer amb la seva moto després de vuit mesos de lesió des de la seva caiguda al Gran Premi de Jerez en la primera cursa de la temporada passada, ajornada a causa de la pandèmia del coronavirus.\nDesprés d’haver intentat tornar abans d’hora, de forçar i trencar-se i d’haver-se operat fins a tres vegades, sembla que el Tro de Cervera ha pogut fer net del tot i ja ha aconseguit domar, novament, l’Honda amb la qual ha tocat el cel en tantes ocasions. El primer Gran Premi de la temporada, a Qatar, serà el pròxim 28 de març i ell, optimista de mena, considera que té opcions de poder-hi ser.\nEn qualsevol cas, aquesta serà la temporada del retorn de Marc Márquez a la MotoGP després d’un curs sencer sense poder ni puntuar. Va caure al primer Gran Premi i no va poder córrer més. Així doncs, s’espera un any molt més competit, ja que el 2020 va ser una temporada molt estranya, amb curses sense ningú que marqués el ritme i un lideratge volàtil, el qual va saber capturar, finalment i amb molta intel·ligència, Joan Mir.\nLesió Marc Márquez Motociclisme MotoGP


La Milla 2018: ja et pots apuntar aquí mateix! - AMPA Vedruna Immaculada\nInici | Notícies | La Milla 2018: ja et pots apuntar aquí mateix!\nÉs el moment de demostrar que seguim en forma! Torna LA MILLA, la cursa urbana que organitza la Fundació Claror des de fa més de 30 anys. Se celebrarà el diumenge 6 de maig.\nLa nostra escola hi participa cada any amb un gran número de corredors i en les últimes edicions això ens ha permès rebre un premi econòmic que es destina a millorar elements esportius de l’escola.\nNo trenquem la tradició! Per apuntar-vos, podeu fer-ho aquí mateix. Com més alumnes s’apuntin i finalitzin la cursa, més oportunitats d’aconseguir el premi! Fins ara, sempre hem obtingut bons premis degut al número de participants… serem capaços d’aconseguir la primera posició?\nApunta’t en el següent enllaç: Inscripcions per a la Milla 2018


Es busquen persones que vulguin dinamitzar tallers de jocs de taula als casals d'estiu del Raval. Font: Colectic\nUn dels tallers que s'oferirà als casals d'estiu és per ensenyar a anar amb bicicleta. Font: Cristiana Raluca (Pexels)\nLa Xarxa de Suport Mutu del Raval, Vecines en Red Ciutat Vella i la Xarxa Veïnal del Raval s'han proposat col·laborar amb els diversos casals d'estiu que s'organitzen durant els mesos de juliol i agost en aquest barri barcelonès. La seva idea és enriquir-los amb activitats que els casals no poden oferir perquè demanen més personal i recursos. Així, a través de la participació voluntària de veïns i veïnes volen arribar on les entitats organitzadores no poden.\nUna marató de jocs de taula, tallers per aprendre a anar en bicicleta, tallers d'origami i contacontes i actuacions de música o dansa són les activitats que ofereixen aquests col·lectius als casals. Per fer-los realitat busquen veïns i veïnes del Raval o persones implicades en el barri que estiguin disposades a col·laborar-hi. "La idea és que tot estigui organitzat des del barri i sobretot amb voluntaris/àries del mateix barri", explica la Montse L. Tolosana, membre de la Xarxa de Suport Mutu del Raval.\nHan creat diferents formularis per tal que les persones que vulguin participar-hi puguin apuntar-se i indicar la seva disponibilitat:\nFormulari per a talleristes de foment de la lectura.\nFormulari per a talleristes de jocs de taula.\nFormulari per a talleristes per ensenyar a anar amb bicicleta.\nFormulari per a actuacions d'arts escèniques.\nPer al taller de ciclisme caldran bicicletes. Per això, en primer lloc faran una recollida de bicicletes. Les persones que e vulguin cedir una poden escriure a l'adreça de correu educacioxarxasuport@gmail.com.\nAquest estiu volem enriquir els casals de #CiutatVella!\nNecessitem col·laboració per ensenyar a anar en , llegir contes , fer marató de jocs de taula , espectacles musicals i d'arts escèniques\nA l’estiu, diversió i suport veïnal!\nAmb @VecinesCv i @RavalXarxa pic.twitter.com/4uqqT7IlQ7\n— Xarxa de Suport Mutu del Raval (@RavalSuport) June 29, 2020\nMarató de jocs de taula\nEn la crida al voluntariat han fet especial èmfasi en trobar persones que vulguin aprendre jocs de taula cooperatius, no sexistes i educatius i després ensenyar a jugar-hi als infants que participen als casals. Aquestes persones participaran primer en una sessió formativa a càrrec d'una persones experta en jocs de taula, per tal de preparar-se per dinamitzar una marató de jocs de taula.\nLa primera formació es realitzarà divendres 3 de juliol, a les 15.30 hores. Les persones que hi participin faran de talleristes en una sessió que es realitzarà la setmana del 6 al 12 de juliol. Al llarg de juliol i agost es faran més tallers de jocs de taula, per això, prèviament es tornarà a oferir la sessió formativa per a talleristes.\nSuport a l'educació, un dels puntals de la Xarxa\nLa Mònica Garrigó, de la Xarxa de Suport Mutu del Raval, explicava en una entrevista a Xarxanet que juntament amb Vecines en Red Ciutat Vella tenen una comissió d'educació: "Estem intentant detectar els problemes que està portant la nova situació de les escoles, tant de primària com secundària. Tenim una bossa d'acompanyants, que donen un cop de mà a alumnes que tenen alguna dificultat". Aquestes persones ajuden els i les infants i joves amb els deures.\nLa Montse L. Tolosana assenyala que aquest acompanyament va ser el primer pas que van fer. Després van repartir material escolar a les famílies que no en tenien i ara col·laboren amb els casals d'estiu: "Hem acabat fent aquesta proposta per donar més valor educatiu als casals d'estiu, després de tant de temps amb les escoles tancades".\neducació en el lleure, lleure, moviment veïnal, voluntariat, crida de voluntariat, xarxa de suport mutu, Raval, Barcelonès, estiu


Conducció econòmica en un vehicle modern | Consumer\nConducció econòmica en un vehicle modern\nContràriament al que es pensa, circular amb el cotxe en punt mort consumeix gasolina. La injecció ha substituït al carburador i el conductor ha de bandejar alguns vells conceptes.\nL’optimització dels motors moderns gràcies al suport de l’electrònica fa innecessàries alguns costums considerats bons en els antics automòbils amb carburador. Quatre senzilles idees poden estalviar-nos temps i carburant.\nSegons un estudi de la revista Trànsit, de la DGT, un vehicle que circula per la força de la inèrcia en punt mort consumeix entre 0,4 i 0,7 litres a l’hora. No obstant això, si mantenim una marxa engranada el consum és nul. La causa resideix en la gestió electrònica de la injecció, el dispositiu que introdueix la gasolina en el motor del cotxe.\nAquesta regulació “intel·ligent” del cabal ha aconseguit que els vehicles actuals circulin amb comoditat a règims baixos. Circular a 2.000 – 2.500 revolucions per minut (2.500 – 3.000 si és un dièsel) no danya el motor, com podia succeir fa anys.\nDe la mateixa forma, accelerar fins a règims alts per a canviar a la marxa superior tampoc és necessari. Per a realitzar una conducció econòmica els experts recomanen canviar com més aviat millor a la marxa superior, pressionant l’accelerador a 3/4 del seu recorregut. Això no produeix cap balafiament, ja que novament, la injecció electrònica s’encarrega de servir al motor la quantitat exacta de combustible que precisa. S’ha comprovat que és possible circular a 50 quilòmetres per hora en cinquena marxa amb una certa reserva de potència.\nUna altra de les costum que la tecnologia ha bandejat és la d’escalfar “” el motor, mantenir-lo encès una estona abans de posar-lo a circular. Actualment, amb els vehicles de gasolina es pot, perfectament, arrencar i iniciar la marxa immediatament. En els dièsel convé esperar uns segons.\ncombustible conduir estalvi


Pete Mickeal, el competidor que no es rendirà - FC Barcelona\nHomeSeccionsBàsquetPrimer EquipNotíciesPete Mickeal, el competidor que no es rendirà\nPete Mickeal, el competidor que no es rendirà\nPete Mickeal no podrà tornar a les pistes aquest 2013 després de recaure del seu tromboembolisme pulmonar És el jugador que més minuts disputa per partit juntament amb Tomic -25- a la Lliga Endesa i el que més a l'Eurolliga també amb 25 El 2011 l'aler nord-americà també va patir un tromboembolisme pulmonar que el va allunyar de les pistes en el tram final de la temporada\nPete Mickeal, durant un partit contra l'Uxue Bilbao. FOTO: GERMÁN PARGA- FCB\nAmb el seu caràcter i la seva competitivitat s'ha fet un nom en el món del bàsquet. Aquest americà de 35 anys, que va arribar a Barcelona el 2009, ha estat una peça clau en un Barça que és dels millors de la història de la secció. És el referent en la posició de '3' de l'equip, que s'ha fet fort amb ell i ha aprofitat la seva superioritat física i tècnica per decantar al seu favor títols tan importants com la Copa del Rei 2013 -en què va ser MVP- o la Lliga Endesa del 2012. Un tromboembolisme pulmonar l'ha obligat a dir adéu a la temporada en un dels moments més importants de la competició. Ara, la salut va per davant de l'esport.\nImprescindible per a Pascual\nEl fet que sigui un jugador especial, un competidor nat, ha fet que la seva participació a la Lliga Endesa i també a l'Eurolliga sigui indiscutible per al seu tècnic, Xavi Pascual. A Europa és el jugador amb més minuts de la plantilla, amb un total de 25 per partit, en què aporta 11,3 punts i 4 rebots per partit.\nA la Lliga Endesa els seus minuts són els mateixos -25 per enfrontament- i aporta 10,1 punts i 4,4 rebots per matx. Sens dubte, la seva absència serà un cop dur per a un equip que s'ha acostumat a fer un pas endavant quan és necessari. Cal recordar que el Barça Regal no podrà incorporar cap jugador per disputar l'Eurolliga perquè el termini d'inscripció de jugadors va acabar fa setmanes.\nEn la seva primera temporada a Barcelona Pete Mickeal va tenir el privilegi de ser un dels jugadors importants en la consecució de la segona Eurolliga de la secció el 2010. Aquella temporada l'aler de Rock Island la va disputar sencera i no va tenir problemes físics.\nEn canvi, la temporada 2010/11 va ser un autèntic calvari per a Mickeal, que va haver-se d'operar el genoll esquerre per culpa d'una condropatia de la ròtula i després de recuperar-se, va veure com un tromboembolisme pulmonar el tornava a allunyar de les pistes obligant-lo a passar un any gairebé en blanc.\nCompanys, excompanys al Barça i també rivals han enviat missatges de suport per a Pete Mickeal a través de les xarxes socials. Abrines, Rabaseda, Trias, Ricky Rubio, Grimau, Rudy Fernández i Carlos Suárez, entre d’altres, han desitjat que l’aler nord-americà torni al més aviat possible a les pistes.\nQuatre temporades d’èxit amb Mickeal\nPascual: “La baixa de Mickeal és un cop dur"


Legal notice | BarcelonaCatalonia\nSitio Web: https://barcelonacatalonia.eu\nL’entitat responsable del tractament de les seves dades és l’INCASÒL. Les seves dades es troben al principi d’aquest avís legal.\nAquest lloc web utilitza cookies per recopilar informació sobre la utilització de la mateixa per part dels usuaris i millorar l’experiència de navegació. Mitjançant l’ús i la navegació pel seu lloc web, els usuaris accepten i consenten que s’emmagatzemin les cookies en el seu ordinador o dispositiu electrònic amb les finalitats anteriorment citades. Així mateix, reconeixes conèixer la possibilitat de rebutjar el tractament d’aquestes dades o informació rebutjant l’ús de cookies mitjançant la selecció de la configuració apropiada per aquesta finalitat al teu navegador. Ara bé: aquesta opció de bloqueig de cookies en el teu navegador pot no permetre-li l’ús ple de totes les funcionalitats web.\nEn compliment de l’Art. 22.2 de la Llei de Serveis de la Societat de la Informació i seguint les directrius de l’Agència Espanyola de Protecció de Dades, procedim a detallar l’ús de cookies, amb la finalitat d’informar-te amb la màxima exactitud possible.\n¿Quines cookies utilitza el lloc web ?\nGoogle Analytics és un servei analític de web prestat per Google, Inc. amb domicili als Estats Units amb seu central a 1600 Amphitheatre Parkway, Mountain View, California 94043. Per a la prestació d’aquests serveis, aquests utilitzen cookies que recopilen la informació, inclosa l’adreça IP de l’usuari, que serà transmesa, tractada i emmagatzemada per Google en els termes fixats a la Web Google.com incloent la possible transmissió de dita informació a tercers per raons d’exigència legal o quan aquests tercers processen la informació per compte de Google.\nFinalment, l’INCASÒL es reserva el dret a modificar en qualsevol moment la Política de cookies. Per això, els Usuaris hauran de consultar periòdicament la Política de cookies.


dijous, 23 d'abril de 2015 07:57\nEls premis han arribat, aquest 2015, a la seva tercera edició.\nLliurats els Premis Ciutat de Gavà\nL’empresa Air-val, l’esportista Laura Redondo, el projecte solidari Tinc un somni, l’Institut El Calamot i la Coral Sellarès han estat els premiats d’aquest any\nL’Espai Maragall ha estat novament, aquest dimecres, l’escenari on s’han lliurat els Premis Ciutat de Gavà, uns guardons que han sumat la seva tercera edició i que tenen per objectiu distingir la tasca que persones i institucions han fet en el darrer any i que contribueixen al prestigi esportiu, cultural, social i econòmic del municipi\nEls primer dels guardons – una insígnia de plata i variscita, una escultura de l’artista gavanenc Antonio Hervás Amezcua i un diploma acreditatiu-ha estat el Premi Ciutat de Gavà d’Economia, que ha recaigut en l’empresa Air-Val Internacional SA. El jurat, presidit per l’alcaldessa, i integrat per persones destacades de la vida social, cultural i econòmica de la ciutat, ha reconegut la trajectòria d’aquesta empresa “per portar la marca Gavà arreu del món i haver esdevingut una empresa líder en el seu àmbit”. També ha destacat la implicació de la firma amb la ciutat i el seu vessant social, donant suport a diferents projectes humanitaris.\nEn aquesta tercera edició, el Premi Ciutat de Gavà de Solidaritat ha estat per Anna González, pel projecte “Tinc un Somni”, una iniciativa a favor de les malalties minoritàries que ha tingut la capacitat d’involucrar tota la ciutat en diferents activitats de sensibilització i difusió. De la guardonadael jurat ha destacat “la seva voluntat i la seva lluita individual i col·lectiva, amb l’esforç i la connotació emocional que comporta”. Anna González ha recollit el premi acompanyada del seu fill, Pau, afectat per distròfia muscular de Becker,i el seu marit.\nDurant la cerimònia a l’Espai Maragall,s’ha atorgat el Premi Ciutat de Gavà d’Esport Laura Redondo, campiona d’Espanya de llançament de martell. El jurat ha destacat “la seva condició d’esportista d’elit i el mèrit de ser donar i practicar un esport minoritari”, així com la seva capacitat d’esforç i superació atès que, malgrat les lesions, continua a la primera línia de la seva especialitat.\nEl Premi Ciutat de Gavà de Cultura i Educació ha recaigut en l’Institut El Calamot. Amb aquest premi, el jurat ha volgut destacar la tasca del centre “per la dignificació de la formació professional i per la seva capacitat d’innovar i d’implicar a les empreses en el seu projecte educatiu”.\nLa vetllada s’ha tancat amb el Premi d’Honor Ciutat de Gavà, que ha recaigut en la Coral Sellarés “pel mèrit que suposa celebrar 50 anys de trajectòria i haver esdevingut cultural artístic”, segons el veredicte del jurat que també s’ha referit a la formació com “una institució cohesionada i altament arrelada i implicada amb la ciutat”.\nEn la seva intervenció, l’alcaldessa de Gavà ha felicitat una per una les persones i entitats guardonades: “Avui vosaltres rebeu aquest reconeixement individual, un reconeixement que també té una dimensió col·lectiva, aquest sentiment d’orgull i de pertinença a Gavà” i ha destacat que aquests “són uns premis que expliquen la nostra ciutat. Gavà és allò que representen els gavanencs i les gavanenques i, de manera especial, les persones, entitats i organitzacions que avui han estat guardonades”. Per a l’alcaldessa, “aquesta és una ciutat de gent solidària, que dedica el seu temps a treballar per la resta; una ciutat de gent que no li fa por els reptes i que supera les adversitats; una ciutat de talent, emprenedoria i projecció internacional en matèria econòmica; una ciutat que educa, en contiguts i en valors, i una ciutat de cultura i de tradicions, una ciutat que integra”.\nLa cerimònia de lliurament dels Premis Ciutat de Gavà ha estat amenitzada amb actuacions d’artistes locals: Guillem Martí (protagonista del musical“El petit Príncep”); SoulMates, i la Coral Sellarès, que ha interpretat la sardana “El cavaller enamorat”, amb què s’ha tancat l’acte.\nEtiquetes: Actualitat Ajuntament de Gavà Premis Societat\nDarrera actualització de dijous, 23 d'abril de 2015 09:09


El president del grup de JxSí afirma que “la decisió del Consell de Ministres d'actuar contra la Mesa del Parlament és un acte de covardia perquè qui va prendre la decisió són 72 diputats que representen a dos milions de ciutadans”\nEl president del grup parlamentari de Junts pel Sí, Jordi Turull, ha afirmat que “la decisió del Consell de Ministres d'actuar contra la Mesa del Parlament és un acte de covardia perquè qui va prendre la decisió són 72 diputats que representen a dos milions de ciutadans”. “Cap novetat”, ha continuat Turull, “continuen amb les amenaces i els ultimàtums però sense oferir cap solució”. En aquest sentit, ha assegurat que “per molta amenaça seguirem endavant perquè només ens devem als ciutadans de Catalunya”.\n“L'Estat i el TC ni fan ni deixen fer” En declaracions davant dels mitjans de comunicació abans de la segona cimera per defensar la llei d'emergència habitacional, que s'ha celebrat avui al Palau de la Generalitat, Turull ha exposat que “tot el que fem al Parlament i el procés relliga amb la cimera d'avui ja que el que estem intentant aconseguir és que la gent visqui millor i ens enfrontem a un Estat i un Tribunal Constitucional (TC) que ni fan ni deixen fer”. Turull ha lamentat que “no ens deixin actuar per donar resposta als problemes de la gent i dels que més ho necessiten” i ha assegurat que “prendrem les mesures que facin falta perquè no hi hagi aquesta desprotecció”.\nA la cimera han assistit Jordi Turull, Roger Torrent i Marc Solsona com a representants de Junts pel Sí


Audition - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nBasat en la novel·la de Ryu Murakami\nAudition (オーディション, , Ōdishon?) és una pel·lícula japonesa dirigida per Takashi Miike i estrenada l'any 1999. Amb els anys, la pel·lícula s'ha convertit en una pel·lícula de culte.\nSet anys després de la mort de la seva dona, Aoyama, executiu en una companyia, decideix que és hora de buscar una possible futura esposa, seguint els consells del seu fill que ja és temps de tornar a casar-se. Un amic, director i productor de cinema, li recomana realitzar una audició per a una actriu, buscant les característiques que a ell li agradaria trobar en la seva possible esposa. D'entre totes les candidates es fixa en Yamazari Asami, una jove amb experiència en ballet.\nEl dia de l'audició ella és l'última persona que veu. Abans de sortir anota el número de la seva fitxa, la truca i la porta a sopar. Ell insisteix a trucar una altra vegada dies més tard preocupat per haver semblat massa atrevit. Quan ho fa, Asami deixa conscientment que soni el telèfon unes quantes vegades abans d'agafar-lo. Està sola en una habitació fosca. Bé, no totalment sola, també està el que sembla un home, dins d'un sac...\nRenji Ishibashi: El vell en cadira de rodes\nKen Mitsuishi: El realitzador\nFumiyo Kohinata: Presentador TV\nYuuto Arima: Shigehiko de nen\nAyaka Izumi: Asami de nen\n↑ «00's Retrospect: Bloody Disgusting's Top 20 Films of the Decade...».\nlabutaca.net[Enllaç no actiu]\nAudition[Enllaç no actiu]\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Audition&oldid=27473933»


Finalitzen les feines de consolidació del litoral a la Costa Sud de Vinaròs – Vinaròs News\nFinalitzen les feines de consolidació del litoral a la Costa Sud de Vinaròs\nVINARÒS 18 desembre, 2019 Vinaròs News\nCarme Morellà1 VINARÒS5033\nCostes ha finalitzat les feines de preservació del litoral de la Costa Sud amb la reconstrucció de l’escullera i la recuperació del pas per...\nCostes ha finalitzat les feines de preservació del litoral de la Costa Sud amb la reconstrucció de l’escullera i la recuperació del pas per a vianants que hi havia a la zona. Cal destacar que aquesta va ser una de les reivindicacions que va traslladar al Govern Municipal en les darreres reunions mantingudes, amb l’objectiu de garantir la preservació de la costa.\nLa regidora d’Obres i Serveis, Carmen Morellà, ha destacat que “aquesta actuació és molt important per al municipi perquè permetrà protegir el litoral gràcies a la escullera refeta, a més de recuperar el pas per a vianants que havia quedat molt malmès com a conseqüència dels temporals marítims”. En aquest sentit, ha explicat que ara només quedarà instal·lar una tanca perimetral de fusta per assegurar la zona.\nPer la seua banda, el regidor de Promoció de la Ciutat i Interés Turístic, Marc Albella, ha agraït les feines a Costes, que s’han executat dintre dels terminis establerts. Així mateix, insistia que “el litoral és una part fonamental del patrimoni natural de Vinaròs i la seua conservació és una de les principals prioritats, per això des de l’Ajuntament reivindicarem totes les actuacions necessàries per a la protecció de la nostra costa”.


Diada de Sant Joan – Fes Ta Festa – La cultura popular a la ràdio i a internet\n5 agost 2016Sons de la Tradició\nLa festa de Sant Joan, i en concret la nit del 23 al 24 de juny, és la celebració del solstici d’estiu. Les fogueres són l’element més rellevant d’aquesta nit.\nAl Pirineu, tant el català, aragonès, andorrà com el francès, cal remarcar la tradició de les falles en diferents comarques i poblacions, tradició que ha estat declarada Patrimoni Immaterial de la Humanitat per la UNESCO. Concretament a la Val d’Aran, entre altres manifestacions festives, hi ha Era hesta dera crema der Haro de la població de Les (Baix Aran) amb les seves danses a l’entorn del foc i la pràctica de les “halhes” o brandons.\nEntre els balls que s’hi executen hi ha el “Balh Plan” de Canejan, el qual ve a ser una dansa “importada” a la Val d’Aran en temps pretèrits a causa del sovintejat contacte amb les terres pallareses i ribagorçanes, però que assimilada i plenament acceptada per la col·lectivitat forma part també del patrimoni aranès. Ha estat recuperada per l’Amàs de dansaires Es Corbilhuès de Lés i executada en aquesta població amb motiu de Era hèsta dera crema der Haro.\nPer la seva banda, la cançó: “Matí de Sant Joan”, cantada per Adrià Vernet, un informant de Margalef (Priorat), no té a veure amb els Solstici d’estiu de la nit anterior, sinó amb una altra pràctica històrica que es feia el matí de sant Joan: era el dia en que els joves eren cridats a files, a l’exèrcit. És una cançó que expressa la malenconia del moment pel fet de l’obligació d’haver anar a servir el rei i pel comiat dels éssers estimats.


MA - Travels of Serendipity: Chomsky -Tots som ....\nEl brutal atac perpetrat contra la revista satírica francesa Charlie Hebdoha horroritzat el món. Steven Erlanger, corresponsal del New York Times, ha descrit en termes molt gràfics les escenes immediatament posteriors al que molts anomenen l’11 de Setembre francès: “Un dia de sirenes, helicòpters al cel i frenesí informatiu; de cordons policials i multituds angoixades; de nens allunyats de l’escola per portar-los a un lloc segur”.\nL’immens clamor que s’ha alçat a tot el món contra aquest atemptat ha anat acompanyat d’una reflexió sobre les arrels profundes d’aquesta atrocitat. Molts hi han vist un xoc de civilitzacions.\nLes reaccions d’horror i repugnància davant d’aquests crims estan justificades, i també és justificable la recerca d’unes raons de fons, però sempre a condició que tinguem ben presents uns quants principis.\nLa nostra reacció ha de ser totalment independent de l’opinió que tinguem sobre Charlie Hebdo i el que publica. Les consignes apassionades i omnipresents, com ara “Jo sóc Charlie ” o d’altres, no han de reflectir, ni tan sols insinuar, cap associació amb aquesta publicació, si més no en el context de la defensa de la llibertat d’expressió. Han d’expressar que defensem el dret a la llibertat d’expressió amb independència del que pensem del contingut de la revista, encara que ens sembli abominable o depravat.\nI aquests eslògans també han d’expressar la condemna de la violència i el terror. Davant dels assassinats de Charlie Hebdo, Isaac Herzog, president del Partit Laborista israelià i principal contrincant del primer ministre Netanyahu a les pròximes eleccions, ha dit que “totes les nacions que volen pau i llibertat han d’afrontar l’immens repte” del terrorisme, i té raó, sempre que deixem de banda la seva interpretació selectiva d’aquest repte. “El terrorisme és terrorisme”, afegia Herzog. “No hi ha dues maneres de veure’l”.\nEl periodista independent David Peterson ha assenyalat que, fa anys, Erlanger ja va cobrir a Belgrad un altre atemptat contra un mitjà de comunicació. El 24 d’abril del 1999 Erlanger va informar sobre un atac de l’OTAN (volia dir els EUA) durant el qual es van disparar “míssils contra l’edifici de la televisió estatal sèrbia” i es van tallar així les emissions de la Radiotelevisió Sèrbia.\nErlanger reproduïa les paraules d’un dels periodistes supervivents: “Tot es va desplomar. No hi havia escapatòria. Hi havia fum per tot arreu. Va ser espantós. La gent cridava. Un veritable malson”.\n“L’escena -explicava Erlanger- cada vegada resultava més familiar: vidres trencats, parets derruïdes, fustes retorçades, pintura socarrimada i devastació emocional”. Deu persones com a mínim van morir a l’acte arran de l’explosió, i hi va haver 20 desapareguts, “probablement enterrats sota la runa”.\n“L’OTAN i els responsables polítics nord-americans van defensar l’atac -explicava Erlanger-, al·legant que el seu objectiu era debilitar el règim del president de Iugoslàvia, Slobodan Milosevic”. El portaveu del Pentàgon, Kenneth Bacon, va declarar durant una conferència de premsa a Washington que la televisió sèrbia era “un element tan important de la maquinària assassina de Milosevic com les seves forces armades”, i això la convertia, per tant, en un blanc legítim.\nA ningú li va semblar aleshores necessari investigar les raons de fons d’un atac d’aquesta mena, ni ningú va formular preguntes filosòfiques sobre qui representa la civilització i qui representa la barbàrie.\nAixí doncs, Isaac Herzog s’equivoca quan diu: “El terrorisme és terrorisme. No hi ha dues maneres de veure’l”. I tant que hi ha dues maneres de veure’l: el terrorisme no és terrorisme si els autors de l’atemptat són els justos -que es converteixen en justos precisament en virtut del seu poder-. Anàlogament, la llibertat d’expressió no corre cap perill quan els justos destrueixen un canal de televisió que dóna suport a un govern que és objecte dels seus atacs.\nPer la mateixa regla de tres, resulta molt fàcil entendre la carta publicada al New York Times per Floyd Abrams, advocat especialista en drets humans i conegut per defensar la llibertat d’expressió, en la qual assenyala que l’atemptat contra Charlie Hebdo “és l’agressió més greu contra el periodisme de què tenim memòria”. Fa ben fet de precisar “de què tenim memòria”, perquè divideix així les agressions contra el periodisme i els actes terroristes en dues categories: els dels altres, que són esgarrifosos, i els nostres, que són virtuosos i se’ns esborren fàcilment de la memòria.\nVal la pena subratllar que el de Belgrad és només un exemple dels nombrosos atacs contra la llibertat d’expressió perpetrats pels justos.\nN’esmentarem només un altre que també se’ns va esborrar fàcilment de “la memòria”: l’ofensiva de l’exèrcit nord-americà contra Fal·luja el novembre del 2004, un dels pitjors crims comesos durant la invasió de l’Iraq. L’atac va començar amb l’ocupació militar de l’Hospital General. No cal dir que l’ocupació militar d’un hospital és ja per se un greu crim de guerra, deixant de banda les circumstàncies en què es va desenvolupar aquesta ocupació.\nCom informava un reportatge publicat a primera pàgina pel New York Times : “Uns soldats armats van treure de les habitacions els pacients i empleats de l’hospital, a qui van ordenar que s’asseguessin o s’ajaguessin a terra mentre les tropes els lligaven les mans darrere de l’esquena”. Un altre reportatge afegia: “L’ofensiva ha permès clausurar el que, segons els oficials, havia esdevingut una eina propagandística al servei dels milicians: l’Hospital General de Fal·luja i el seu enfilall d’informes sobre el nombre de víctimes civils”.\nEsclar, no es podia tolerar que una agència de propaganda d’aquesta mena continués vomitant vulgars obscenitats.


Històries de Tocador. Cosmètica i bellesa a l’antiguitat en el MAC | Aracne fila i fila\nHistòries de Tocador. Cosmètica i bellesa a l’antiguitat en el MAC\nL’últim diumenge del mes de febrer vaig anar al Museu d’Arqueologia de Catalunya (MAC) a Barcelona, basant-me en una Gimcana que va fer la Margalida ja fa un temps i el PDF que hi havia em va servir només per orientar-me una mica ja que fa poc van reformar el museu.\nAl museu, hi ha una exposició anomenada Històries de Tocador, que em va cridar molt l’atenció ja que parla sobre la Cosmètica i bellesa a l’antiguitat. És una exposició molt interessant, en què es pot aprendre molt sobre com s’arreglaven a l’antiguitat i quins tipus de perfum, pentinats, etc. els hi agradava fer-se.\nUna de les parts que més em va agradar, va ser la part de perfums, on es podien veure els diferents tipus i dissenys d’ampolles que es feien. Les ampolles eren molt boniques, hi havia de moltes mides i amb decorats increïbles. Em va sorprendre molt com podien fer tot aquets decorats tant detallats en aquella època, per això em vaig fixar en una altra exposició de vidres que hi havia on s’explicaven totes les diferents maneres que utilitzaven per fer les ampolles i els decorats.\nUna altra part de l’exposició que em va agradar molt, va ser una part on hi havia una taula en un racó de la sala, que tenia uns tubs amb una reixa que tapava la part de dalt. Després si et fixaves, en la paret hi havia diferents noms de flors i altres olors, que si t’acostaves als tubs i oloraves, feia olor al nom corresponent que hi havia a la paret (gessamí, rosa, encens,…).\nAquí us deixo uns vídeos sobre l’exposició al MAC:\nPara Todos La 2 – Debate: La belleza en la antigüedad\nUs recomano molt visitar el Museu d’Arqueologia de Catalunya ja que és molt interessant el que hi ha i així s’aprèn una mica més de la història romana i grega, i sobretot recomano que visiteu aquesta exposició tan interessant que hi ha, abans que s’acabi el 17 de juny de 2013.\nThis entry was posted in Cultura Clàssica 3r, General, Grec 1r, Llatí 1r, Llatí 4t and tagged Bellesa, Cosmètica, Exposicions, MAC, Sortides on 2 març 2013 by Xènia Serra.\n← Els poetes elegíacs de l’època d’August ja estimaven i seduïen! Eos d’enrojolats dits feta cotxe! →\n7 thoughts on “Històries de Tocador. Cosmètica i bellesa a l’antiguitat en el MAC”\nMargalida Capellà Soler 2 març 2013 at 10:11\nXènia, així m’agrada que m’hagis fet cas i que hagis visitat un diumenge aquest museu. Celebro que t’hagi agradat l’exposició actual i que hagis posat la primera pedra per a la teva recerca.\nA partir del teu apunt, els aràcnids i aràcnides hauran de dir la seva. Esperem que els animi a visitar també el museu i l’exposició. Us recordo que l’últim, cap de setmana de cada mes és de franc!\nMargalida Capellà Soler 4 abril 2013 at 07:09\n“Imagen y cosmética en la Roma antigua”: http://arquehistoria.com/imagen-y-cosmetica-en-la-roma-antigua-6895\nMargalida Capellà Soler 10 abril 2013 at 19:38\nPingback: Itinerari Mitològic | Itinerant la Barcelona més clàssica\nMargalida Capellà Soler 21 abril 2014 at 09:27\nAra a Tarragona fins el 28 de setembre de 2014: http://www.lavanguardia.com/local/tarragona/20140417/54405077663/cosmetica-antiguedad-exposicion-tarragona.html\nMargalida Capellà Soler 1 maig 2014 at 10:43\nHISTÒRIES DE TOCADOR. COSMÈTICA I BELLESA A L’ANTIGUITAT\nXXI PREMIS AURIGA. PREMI MUSA\nNon omnes possunt olere unguenta exotica, si tu oles…\n(No tothom pot fer olor d’ungüents exòtics, com tu… )\nPlaute, Mastel·laria, I, 1\nVid. Auriga 70\nAlba Zarcos 9 febrer 2016 at 09:32\nLa veritat que a mi m’agraden molt els museus, m’agradaria poder anar a més i el tema de la bellesa és una tema que els romans i els grecs tenien una visió molt diferent de nosaltres i jo desde el meu punt de vista, crec que era millor la seva bellesa. Parlaré amb la meva familia per veure si podem a visitar el museu!!


Xiruquero-Kumbaià: Ningú és amo del clima.\nNingú és amo del clima.\nHi ha coses que no les entendré mai. Que no les entendré mai, per absurdes. O per l’estultícia que comporten.\nI una d’elles és la renúncia a la naturalitat, entre les quals, el clima.\nLes persones sempre hem buscat el millor grau de comoditat, de benestar, cosa no tant sols desitjable, sino, a més, lògica i normal.\nA tot arreu, i dic tot arreu perque a voltes sembla que només existeixi el mon en els nostres pocs centenars de kilòmetres quadrats que ens envolten i malgrat, això sí, viatges transoceànics i a destinacions llunyanes i exòtiques que molts col·leccionen talment com si d’un àlbum de cromos es tractés, i sovint sense veure, sense voler-hi veure, més enllà del nas.\nA tot arreu, dic, les persones busquem el millor grau de benestar.\nPerò en aquest camí, quan el benestar és remarcablement bò, com passa en societats com la nostra (ai, com ens caldria fer sovint una mica de memòria personal o familiar!), sembla que molts, molts, s’han cregut que tot s’hi val, que tot és possible per a satisfer un antropocentrisme buit de referents, vanitós i irreflexiu.\nI un d’aquests desoris és la manipulació del microclima proper, el que ens envolta.\nNo em refereixo ara a les possibles conseqüències sobre el clima global d’aquesta pedreta perduda a l’immensitat de l’espai que és el planeta Terra, per causa, en més o menys grau de l’activitat humana. No.\nEm refereixo al microclima que ens envolta i que transformem d’una manera absolutament barroera, falta de sentit i pròpia només, em sembla a mí, de societats riques que fan gala d’una mena d’egocentrisme propi d’infants malcriats als que tot els és permès i als que tot els està bé.\nAra tot just som a la primavera. I ja he hagut de suportar el mal ús d'aquest invent que se’n diu aire acondicionat.\n-és raonable que es construeixin edificis totalment tancats a l’interior dels quals es creï un clima artificial per determinar-ne el que algú (amb quina autoritat?), ha decidit que és el grau de “confort”?. Així es treballa en molts edificis, sovint d’oficines i serveis.\n-és raonable que per anar a comprar a un supermercat, algú (amb quina autoritat?) decideixi quina temperatura i quin grau d’humitat ens ha d’envoltar mentre triem els tomàquets o el paquet de cafè?\n-és raonable que qui sigui (amb quína autoritat?), decideixi quin clima haig de tenir jo mentre faig una gestió al banc?\n- I qui és ningú, sigui la direcció o el conductor, i amb quina autoritat, per a decidir en el tren o l’autobús o l’autocar de la excursió, quina fredor és la “de confort” o hagi de suportar si no hi estic bé?\nNo és raonable ni lícit, que ningú determini quin clima haig de suportar jo, per més que tingui el poder de fer-ho. Ni li atorgo ni li reconec cap autoritat per a fer-ho.\nEl clima, a mí i a tothom, me l’ha donat la naturalesa, i com en tot a la naturalesa els homes, que en som un element més, ens hem d’adaptar. De la millor manera possible per al nostre benestar. I prou. Prou i basta.\nEls edificis han de ser oberts, amb circulació d’aire. Els medis de transport, llevat dels que per les seves característiques no és possible, com els avions i trens d’alta velocitat, han de tenir ventilació natural, han de tenir, com tenien, finestres practicables.\nEl clima, primavera, estiu, tardor i hivern, és nostre. Ningú té dret a prendre’ns-el. Ningú.\nPublicado por Xiruquero-kumbaià los 9:14


Esports - Cara i creu\nJornada negativa pels santcugatencs (24/oct/10)\nEnric Guaita segueix endavant en el ITF del CTNSC (23/oct/10)\nL'ITF dóna el tret de sortida (22/oct/10)\nel 25/oct/10 Pablo Vazquez Tennis PDF\nEls tennistes santcugatencs han acumulat un balanç de dues victòries i tres derrotes en la jornada de dilluns del Torneig Internacional ITF que acull el Club Tennis Natació Sant Cugat (CTNSC). Segueixen endavant Marie Temin, Iveta Dapkute i la parella formada per Juan Lizariturri i Andoni Vivanco-Guzmán. Per contra, han quedat eliminades les parelles formades per Helena Bel i Georgina Campins i Carlos González-Tarrió i Carlos Rexach-Itoiz.\nAl quadre individual, Iveta Dapkute ha guanyat (6-3, 6-1) contra Daria Sapogova i Marie Temin ha vençut (6-2, 6-1) la canadenca Daniela Vanko.\nEn dobles, Helena Bel i Georgina Campins s'acomiaden del torneig després de caure (6-2, 6-1) contra l'alemanya Desiree Schelenz i la russa Yana Sizikova. Tampoc ha passat de ronda la parella formada per Carlos González-Tarrió i Carlos Rexach-Itoiz, que ha perdut (3-6, 6-4 i 10-6) contra David Canudas-Fernández i Marc Dolcet. Avancen en el quadre Juan Lizariturri i Andoni Vivanco-Guzmán, després de desfer-se de Roberto Carballes i Pablo Carreno-Busta.\nEn la jornada de dimarts, es disputaran tres partits amb interessos santcugatencs: Carlos González-Tarrió jugarà contra Gerard Granollers-Pujol, Jacobo González-Tarrió contra Pedro Clar-Rosselló i Juan Lizarriturri contra José Checa-Calvo.


Com escriure i presentar treballs científics i textos acadèmicsCurs adreçat al personal acadèmic interessat en millorar la qualitat comunicativa dels seus treballs escrits i conèixer estratègies i recursos útils a l'hora d'escriure articles, treballs científics o textos acadèmics.\nElisenda Bernal. Universitat Pompeu Fabra\nPrimera sessió presencial: 15 d’octubre de 2010, de 10 a 14:30h\nSegona sessió presencial: 22 d’octubre de 2010, de 10 a 14:30h\nTercera sessió presencial: 26 de novembre de 2010, de 12 a 14h\nAula Seminari 1 de la Facultat de Dret (nivell 0). Campus de Montilivi\nDel 01/09/2010 al 13/09/2010 Formulari d'inscripció Objectius\n- Conèixer l’estructura i les regles de la comunicació escrita acadèmica i científica: objectivitat, claredat, concisió, especialització. - Adquirir tècniques i recursos per poder millorar la capacitat personal de redactar i de comunicar-se per escrit.\n- Estudiar els gèneres més habituals en l’activitat acadèmica i investigadora: informes i projectes, articles de recerca, articles de divulgació, ponències i pòsters en congressos.\nExposició d'orientacions teòriques i pràctiques per part del formador; realització d'exercicis pràctics per part dels participants i debat entre els assistents (comentari de textos, anàlisi d'exemples...). Estructura: Primera fase: Sessions de formació presencials: 9 hores Segona fase: Realització per part dels participants de l’exercici/s pràctic/s proposat pel formador i lliurament mitjançant correu electrònic al formador. Tercera fase: Sessió presencial per comentar els exercicis pràctics realitzats, les orientacions i recomanacions fetes pel formador a partir de la seva revisió i debat entre els assistents: 2 hores Contingut\n- Processos de composició escrita: planificació, textualització i revisió. Tècniques per a cada subprocés. Tipus i segmentació de l’audiència especialitzada i tècniques d’anàlisi. - Estructura del document. Organització del contingut: jerarquia, apartats i pàgina; cos i annexos. Components del document: portada, títols absoluts i interns, índexs, resums i abstracts, objectius, metodologia, resultats i conclusions, annexos, bibliografia i notes. - Recomanacions per elaborar una prosa més clara: estil nominal i verbal, complementació nominal, subordinació, passives i negacions, ordre dels mots, puntuació. - Registre: grau d’especificitat, nivell de formalitat i expressió de la subjectivitat. - Presentació i disseny: components no verbals (taules numèriques, gràfics, esquemes), senyals per al lector.\nEn acabar l'activitat, l'ICE expedirà un certificat d'assistència a tots els participants que hagin assistit, com a mínim, a un 80% de les hores impartides.\nInstitut de Ciències de l'Educació Josep Pallach.


CorredordeMallorca.cat: TORNAR A CÓRRER??\nTORNAR A CÓRRER??\nAgafo prestat el nom del blog del gran Sebas Guim per una entrada que s'ha fet esperar quasi 3 mesos; però ho faig com una pregunta, perquè hi ha moltes coses a explicar i molts interrogants sobre el que em depararà el futur en aquestes setmanes.\nEl que és cert és que dilluns 31 de desembre per fi tornaré a participar a una cursa, la Cursa dels Nassos, després de més de mig any d'haver participat a la Cursa de la Vila Olímpica, i també tenc intenció de córrer la Cursa de Sant Antoni i la Mitja de Granollers. Però segons el que passi durant aquest mes de Gener, potser hauré de parar durant un període més llarg per mirar de recuperar-me del tot de les meves lesions.\nAnem a explicar-ho!\nVaig començar fa quasi 3 mesos amb sessions molt curtes i a ritmes suaus, i poc a poc he anat augmentant el quilometratge i la intensitat, sense que augmentin les molèsties al tendó d'Aquil·les, però també sense que marxin. Aquest mes de desembre les sessions han estat de 12Km, 3 cops per setmana i mai anant a córrer 2 dies seguits.\nAl mateix temps, he seguit anant al fisio inicialment cada 2 setmanes i ara ja cada 3 setmanes.\nLes molèsties com he dit no marxen, i ja puc confirmar que la tendinitis d'Aquil·les la tenc als dos peus, tot i que clarament més forta al peu dret. Però també és cert que a l'Octubre, després d'estar mes i mig sense córrer, la situació no era millor que ara, i fins i tot diria que la cosa estava pitjor.\nAixò és el que em fa ser moderadament optimista, però que les molèsties estiguin sempre presents no pot ser bò, i sé que a l'augmentar l'intensitat, el quilometratge i el número de sessions, la cosa pot empitjorar. A part, que la fascitis plantar del peu esquerra em recorda cada dia que és allà, i que haver d'anar amb una alça al taló pot anar millor per la tendinitis aquíl·lea però és pitjor per la fascitis...\nPerò he pensat molt i no em puc conformar amb anar a córrer 3 cops per setmana 12km. Necessito provar-me i augmentar el nivell, encara que sigui a costa d'haver d'acabar parant. Això és el que penso fer el mes de Gener, i si al final he de parar, ho faré amb totes les conseqüències, durant 5-6 mesos, per intentar recuperar-me el màxim possible, almenys de la tendinitis. La fascitis plantar ja és unaltre història, sé que està cronificada i sempre serà allà, i per ara no em plantejo la intervenció quirúrgica, doncs el meu amic traumatòleg m'ho ha desaconsellat a no ser que fos la darrera opció...\nPer ara, dilluns a tornar a córrer! L'altre dia em vaig intentar provar fent 12Km a pista, i la intenció seria sortir al voltant de 3:55, potser una mica menys, i veure si ho aguanto bé, però ja sabem tots que quan et poses un dorsal i estàs enrevoltat de gent, costa no embalar-se...\nA veure si dimarts ho explico!\nPublicat per Guillem a 19:36\nGuillem , t´entenc perfectament , jo tinc tendinitis als dos isquios i he provat tots els tractaments i fisios , fins i tot fisios de primera divisió de futbol .\nAra em recomanen factors de creixement.\nNo m´ho faré per dues raons , la primera es que es molt cara i la segona perquè no em garanteixen el resultat.\nJa se que no t´animo gaire però es així , ara corro amb dolor .\n27 de desembre de 2012, a les 21:41\nÀnims, Guillem. A veure si és veritat i és l'inici d'un nou any ple de bones curses. Tampoco no va anar tan malament el 2012 fins el juny, no?\nTens molt per donar encara i espero veure't dilluns a Nassos.\n28 de desembre de 2012, a les 9:25\nOptimisme i confiança!!!\n29 de desembre de 2012, a les 12:40


L’Euipo arriba als dos milions de sol·licituds de marca - À Punt\nL’Euipo arriba als dos milions de sol·licituds de marca\nAquesta fita l’ha aconseguida amb la sol·licitud de l’empresa txeca Crepefort s.r.o.\n10 de juny 2019 - 20:04\nL'empresa txeca Crefoport s.r.o. s'ha convertit en la sol·licitant dos milions de la marca de la Unió Europea, un dret que gestiona l'Oficina de Propietat Intel·lectual de la Unió Europea (Euipo), amb seu a Alacant. Crefoport és una consultoria empresarial situada a Praga i especialitzada en el desenvolupament d'eines d'informació comercial i gestió de crèdit.\n"Aquesta sol·licitud representa una fita important en la trajectòria de l’Euipo i arriba precisament l'any en què se celebra el 25 aniversari de la creació de l'agència, abans coneguda com a Oficina d'Harmonització del Mercat Interior (OAMI)", segons ha assenyalat l’oficina.\nEn 2011, l’Euipo va aconseguir el milió de sol·licituds de marca, tan sols 15 anys després d'iniciar les seues operacions de registre. Des de llavors, ha experimentat un ràpid creixement en sol·licituds de marca, fins a rebre dos milions de sol·licituds procedents de més de dos-cents països.\nNomés en 2018, l'oficina va rebre 152.488 sol·licituds, xifra que representa un augment del 4,16% en comparació amb l'any anterior.\nEn l'actualitat, pràcticament el 99% de les sol·licituds de marques es presenta per via electrònica i més de 75.000 usuaris disposen d'un compte en la pàgina web de l'oficina.


ZP marxa sentint-se incomprès\nJosé Blanco afirma que amb el pas del temps la gestió del PSOE guanyarà "pes i reconeixement"\nJOAN RUSIÑOL MADRID 17/12/2011 00:00\n260x366 L'ÚLTIMA REUNIÓ A LA NOVA CASA DE MARIANO RAJOY José Luis Rodríguez Zapatero i Mariano Rajoy es van reunir per últim cop a la Moncloa abans de la investidura del líder del PP com a nou president espanyol, la setmana que ve. Culminaven de manera simbòlica un traspàs de poders que l'executiu sortint qualifica de "modèlic". Ben aviat Rajoy serà l'amfitrió d'aquest tipus de trobades. / ANDREAS COMAS / REUTERS L'ÚLTIMA REUNIÓ A LA NOVA CASA DE MARIANO RAJOY José Luis Rodríguez Zapatero i Mariano Rajoy es van reunir per últim cop a la Moncloa abans de la investidura del líder del PP com a nou president espanyol, la setmana que ve. Culminaven de manera simbòlica un traspàs de poders que l'executiu sortint qualifica de "modèlic". Ben aviat Rajoy serà l'amfitrió d'aquest tipus de trobades. / ANDREAS COMAS / REUTERS\nMaría Teresa Fernández de la Vega, la primera portaveu dels governs de José Luis Rodríguez Zapatero, tenia sempre anotat a la carpeta dels temes tractats al consell de ministres un "bon dia!" en bolígraf, ben visible. Ahir, José Blanco va tancar la carpeta i va dir adéu a set anys d'executius socialistes. El gabinet del PSOE es va reunir per últim cop a la Moncloa, poca estona abans que el president sortint i Mariano Rajoy donessin per acabat el traspàs de poders. Divendres que ve, un dirigent del PP ocuparà la cadira a la sala de premsa. Soraya Sáenz de Santamaría i Alberto Ruiz-Gallardón tenen tots els números per fer-ho.\nL'entrevista entre Zapatero i Rajoy va ser l'última abans del debat d'investidura de dilluns. L'encaixada de mans a la porta de l'edifici on a partir de dimecres viurà el líder del PP simbolitza el canvi d'etapa.\nL'encara president no va fer declaracions, però es va expressar a través del ministre de Foment en funcions, la seva mà dreta fins al final. Blanco va reivindicar-ne el llegat i va deixar clar que Zapatero marxa amb un regust d'incomprensió: "La tasca del govern socialista i del seu president guanyarà pes i reconeixement, perquè sempre hem anteposat el bé comú a qualsevol tipus d'interès parcial".\nEsquivant els errors\n"Aquest govern ha anat prenent decisions, amb encerts i amb errors, però sempre responent a l'interès general d'Espanya". Tot i que José Blanco és jove (farà 50 anys d'aquí dos mesos), comença a ser un gat vell de la política i va esquivar detallar els errors que han comès aquests set anys. Somrient, va respondre als periodistes que no els donaria aquest "gustàs". En canvi, va destacar les dues mesures, que a parer seu, guanyaran profunditat i acceptació a mesura que passin els anys. La primera, del seu ministeri: la llei de navegació aèria, que segons Blanco ha permès reduir els costos, abaixar les taxes i avançar la previsió d'ingressos d'AENA. La segona, la reforma constitucional exprés per incloure-hi el sostre de dèficit. En aquest punt va insistir en la tesi que la ciutadania espanyola no ha acabat d'entendre la gestió que han fet, sovint per ordre d'Europa.\nVa afirmar que quan s'analitzi amb "perspectiva" s'evidenciarà que va ser una mesura "apropiada per evitar mals majors", però "incompresa". Un missatge també de portes endins, ja que destacats dirigents del PSOE van haver d'empassar-se a contracor aquesta decisió. En un gest d'autoafirmació, el ministre va dir que "l'adversitat seria molt més gran sense l'esforç de tots, que han donat el millor de si mateixos per estar al servei dels altres".\nEl PSOE, a punt per a l'oposició\nEls socialistes defensen que la seva tasca ha servit per mantenir una bona xarxa social pública que ha resistit les embranzides d'una crisi que, segons va admetre la vicepresidenta Elena Salgado, no preveien ni tan intensa ni tan continuada. Per això, un cop païda la derrota electoral del 20-N, el PSOE ja s'ha vestit d'oposició i comença a tenir una actitud de contundència amb el futur cap de l'executiu. Manuel Chaves, president dels socialistes, va advertir-lo que s'ha acabat el temps de les "generalitats". L'esquerra majoritària espanyola està dolguda amb l'actitud del PP els últims temps, negant-los el pa i la sal, i tenen ganes que els populars es posin a governar perquè s'adonin, diuen, que de vegades s'han de prendre mesures difícils encara que no es vulgui.\nUn to que contrasta amb la "cordialitat" que segons fonts de la Moncloa es va respirar ahir entre Zapatero i Rajoy, pocs dies abans del canvi de govern.


Granollers, seu del Campionat Mundial d’Handbol Femení 2021 - Turisme Vallès\nInici » Granollers, seu del Campionat Mundial d’Handbol Femení 2021\n24 de novembre de 2021 per Turisme Valles\nAltre cop Granollers rep un esdeveniment esportiu al mes gran nivell i altre cop de la mà de l’handbol. Es tracta del 25è Campionat Mundial d’Handbol Femení 2021 que tindrà lloc a la capital de la comarca del 2 al 19 de desembre.\nGranollers és conegut arreu del món per haver acollit importants tornejos com els Jocs Olímpics de Barcelona i el Mundial d’handbol masculí de 2013 i per ser l’organitzador de la Granollers Cup, el torneig internacional d’handbol base més important del sud d’Europa.\nAquest any, Granollers, és la seu del Mundial d’handbol femení juntament amb Castelló , Llíria i Torrevieja, i és el primer any que Espanya acull un mundial femení. A més, ho fa amb la participació de 32 seleccions, es tractarà doncs, d’una audiència molt més gran que altres esdeveniments semblants que s’hagin disputat a la ciutat. Ja es pot consultar tota la informació relativa als equips de les 32 seleccions participants que arribaran a la ciutat, a la web oficial del campionat.\nGranollers serà la seu que més partits acollirà de la 25a. edició del Campionat del Mundial d’Handbol Femení, que organitzen la International Handball Federation (IHF) i la Real Federación Española de Balonmano (RFEB). En concret, al Palau d’Esports de Granollers, es disputaran un total de 38 partits entre fase prèvia, segona fase o Main Round, quarts de final, semifinal, partit per al bronze i la final. L’organització ofereix ja la venta d’entrades a la pàgina web oficial del campionat.\nCalendari del Campionat Mundial d’Handbol Femení 2021\nEl passat 8 d’octubre es va fer l’acte inaugural d’aquest gran esdeveniment a la localitat vallesana com a seu del campionat. Es va demostrar que la ciutat està bolcada amb l’esdeveniment on es rebran les millors jugadores del planeta.\nL’acte va comptar amb la presència, entre d’altres, del president de la Reial Federació Espanyola d’Handbol, Francisco V. Blázquez ; de l’alcalde de Granollers, Josep Mayoral ; del diputat d’Esports de la Diputació de Barcelona, David Escudé ; i del director del Comitè Organitzador del Campionat del Món, Jaume Fort. La figura gegant de la mascota oficial del campionat, Lola ‘la guerrera’, sostenia el cartell del compte enrere de l’inici del torneig. Els Castellers, clubs esportius de Granollers i escoles de dansa, que van fer mostres de ball a l’escenari de l’acte que es feia a La Porxada, van fer constar el seu suport al Campionat del Món.\nA més de tots els agents implicats, el gran volum de voluntaris que formaran part de l’organització de l’esdeveniment reafirma el compromís general amb la gran cita.\nLa ciutat sencera i tota la comarca, està ja preparada per acollir amb moltes ganes un esdeveniment tant important, no només per la repercussió mundial que tindrà, sinó també pel gran altaveu que suposa per l’esport femení.\nJa s’ha fet oficial la llista de convocades pel Mundial d’Handbol Femení i el Torneig Internacional d’Espanya. Parlem de ‘Las Guerreras’, el nom amb el que s’identifiquen les 18 jugadores que seran les encarregades de representar a Espanya a la cita mundial. D’entre ‘Las Guerreras’, trobem la Kaba Gassama, una granollerina que va començar a jugar als 12 anys a l’equip Aleví del Balonmano Granollers i després d’onze anys al club s’ha convertit en el principal referent per a les jugadores de la base, no només a la pista sinó també a fora d’ella representant de la millor manera els valors del club.\nDes de Turisme Vallès ens hi sumem i donem tot el suport al campionat i a ‘Les guerreras’. Però això ho fa molt bé la Lola, la mascota i ‘influencer’ oficial de ‘Las Guerreras’ i ambaixadora del Campionat Mundial d’Handbol Femení 2021. Seguiu-la a les xarxes socials i no us perdeu ni un detall de la gran cita. Us deixem la seva presentació perquè la conegueu:\nLola la guerrera, l’ambaixadora oficial del Campionat Mundial d’handbol femení, es presenta i ens convida al gran esdeveniment.\nFont: Youtube – Real Federación Española de Balonmano\nCategories Granollers Navegació per les entrades


David Flores Carrasco demana el favor definitiu a la seva nova mare\nDavid Flores vol que Marta Riesco deixi d'atacar a Olga Moreno | Catalunya Diari\nOlga Moreno estaria donant informació a periodistes per darrere\nper Bianca Munteanu 22/04/2022 14:35h\nMarta Riesco ha tornat amb ganes de guerra i li ha deixat clar a Antonio David que no pensa passar-li cap desvergonyiment més.\nA més, ha carregat amb duresa contra Olga Moreno, deixant clar que no és de fiar. I és que la guanyadora de Supervivientes, tot i que es nega a aparèixer davant dels mitjans, estaria deixant anar informació a diversos periodistes per darrere.\nCosa que no seria del gust ni de Rocío ni de David Flores, que li haurien demanat que es mantingui en un segon pla.\nOlga Moreno està cansada de les acusacions de l'exparella del seu encara marit | TELECINCO\nMentrestant, Marta Riesco segueix defensant la seva postura. A més, assenyala a Olga Moreno com la dolenta de la pel·lícula i que no la deixa ser feliç amb l'home que estima.\n«No em penediré mai d'haver-ho dit públicament ni d'haver-me enamorat, però me'n penedeixo d'haver-me deixat portar moltes vegades a plató», reconeixia Riesco. «No m'he adonat de la repercussió que això tenia, com quan vaig dir que volia ser mare i casar-me».\nDe fet, opinen que «trencar en directe va ser una manera de pressionar Antonio David» perquè es decidís a fer els passos necessaris. Entre ells, signar d'una vegada els papers del divorci i prioritzar-la per sobre de la seva ex.\nRocío i David Flores estan en el bàndol d'Olga Moreno | GTRES\n«El que faig malament és d'haver estat molt sincera i això és el que m'ha causat molts problemes, he dit coses que no hauria d'haver dit, aquest és el problema principal», explicava. «Em vaig deixar portar pels meus propis sentiments i no és una cosa lògica amb algú que diu no voler ser personatge públic».\nLa jugada secreta d'Olga Moreno per enfonsar a Marta Riesco\nMarta Riesco tancava el tema deixant clar que ella mai menteix. I molts entenien que amb això es referia a Olga Moreno.\n«Crec que no menteixes, però tampoc Olga, crec que és Antonio David el que està jugant amb totes dues, per les informacions que m'arriben, perquè ell no ha demanat el divorci a Olga», deien des d'El Programa de Ana Rosa.\nI a continuació, la reportera rebia una clara advertència en ple directe. «Olga em diu que a partir d'ara a veure si deixes de nomenar-la».\nDavid Flores Carrasco i la seva germana Rocío volen que el seu pare es reconciliï amb Olga | Instagram\nMolt tensa, Marta Riesco li contestava. «Doncs mira, la que no parla amb cap periodista, parla amb tu».\nDel que no hi ha dubte és que la nova estrella de Telecinco ha passat uns dies molt complicats. I, fins i tot, arribava a estar internada per fer front als problemes d'ansietat i depressió. «Vaig tenir un episodi d'ansietat molt fort i el metge va decidir que m'apartés de la feina durant uns dies», explicava.\n«Me'n vaig anar al meu poble i vaig estar com més aïllada possible, vaig intentar no veure contingut sobre mi perquè em posen molt nerviosa les mentides, i han estat dies per estar tranquil·la amb mi mateixa i intentar assimilar tot el que ha passat».\nDavid Flores Carrasco no vol saber res de Marta Riesco | CatalunyaDiari\n«Han passat moltes coses, he demanat que se'm respecti i tenir en compte per sobre d'altres coses, i no s'ha fet», es lamentava sobre l'actitud d'Antonio David.\nI li posava una condició clara per tornar a estar junts. «Estic tirant un carro del qual sembla que només tiro jo». «L'únic que jo demano és que llencem dues persones... Crec que amb el temps es veurà si ell vol tirar el meu carro, d'un altre o perdre'l».\nA més, pel que fa a la possibilitat que l'exguàrdia civil pugui tornar amb la que fos la seva dona, es mostra molt tranquil·la.\n«La veritat sempre surt a la llum, veurem si es fa, no es fa, si s'ha demanat o no, si està enamorat de mi, si estarà amb Olga Moreno...». «Ell ha trencat públicament i a la meva vida ella no pinta res», deia.


Melville Turret Guesthouse Johannesburg Sud-àfrica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n118 Second Avenue, Melville, Johannesburg., Johannesburg Centre, Johannesburg, Sud-àfrica, 2092 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Melville Turret Guesthouse?\nBarri Johannesburg Centre Midrand Krugersdorp Johannesburg Centre Boksburg Randburg\nMés informació sobre Melville Turret Guesthouse\nSituat en el cor de Johannesburg Centre, Melville Turret Guesthouse és un lloc ideal des d'on descobrir Johannesburg. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nMelville Turret Guesthouse ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, servei de bugaderia.\nL'ambient de Melville Turret Guesthouse es reflexa en cada habitació. accés a internet (sense fils), habitacions per a no fumadors, aire condicionat, calefacció, escriptori són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Johannesburg, el Melville Turret Guesthouse és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nMuseu Apartheid - 6,66 km\nRosebank Roof Market - 4,52 km\nMuseu Geològic Bleloch - 430 m\nClub de Camp Johannesburg - 450 m\nMuseu de Zoologia - 770 m\nMuseu Misak - 860 m\nGaleria d'Art RAU - 1,34 km\nComentaris d'Agoda (2)Comentaris de Booking.com (213)


Com aprofitar la quarantena per redecorar casa teva\nIDEES DE CONFINAMENT\nAquests 'influencers' t'ensenyaran com fer que la teva casa de l'Ikea sembli una portada d''Architectural Digest' i no una foto de «les pitjors ofertes d'Idealista»\nAbel Cobos Dilluns, 16/03/2020 | Actualitzada 17/03/2020 - 15:15\nUn cafè calentó, tombar-se sota les mantes llegint, posar-se música i mirar per la finestra, veure pel·lícules fins a la matinada. Són algunes de les activitats del nesting, de nest, niu en anglès, que predica quedar-se a casa tot el cap de setmana per reposar energies, vivint una reclusió còmoda i voluntària que t’ajudi a trencar la rutina i l’estrès. És una tendència mil·lenista, molt popular en xarxes socials, que en plena crisi del coronavirus sona molt irònica: això que tant buscàvem ara se’ns ha imposat. Tot i que prendre’ns la quarantena com un nesting és una manera de passar-la sense que la nostra salut mental se’n ressenti gaire, hi ha un ingredient clau per poder dur-la a terme: sentir-te còmode a casa teva.\nPer això, potser podries aprofitar els primers dies de tancada per redecorar, ordenar i organitzar casa teva fins que es torni més acollidora. ¿Que no saps com? Doncs, més enllà de la típica, Marie Kondo, hi ha molts influencers i youtubers que t’ajudaran a remodelar casa teva sense haver de passar per Ikea.\n1. Kate Watson-Smyth\nAquesta periodista d’interiors i influencer (amb més de 200k seguidors en el seu perfil d’Instagram, @mad_about_the_house), ha escrit per a diverses revistes i ha publicat llibres amb la mateixa missió: demostrar-te com pots convertir casa teva en una portada de revista. El seu últim llibre, Mad about the house (bogeria per la llar), dona 101 consells de disseny interior per fer un rentat de cara a casa teva. www.madaboutthehouse.com\nEl Bricomania mil·lenista té nom: Modern Builds, el projecte del fuster Mike Montgomery, amb més d’un milió de seguidors a Youtube. ¿La seva missió? Ensenyar-te a construir mobles per millorar la teva casa amb tot el que hi tinguis. ¿Que la teva prestatgeria de l’Ikea s’ha quedat pioca amb el pas dels anys? Ell t’ensenya a remodelar-la. ¿Que tens un armari molt alt i vols una cosa més funcional? T’ensenya a fer un sabater. Les possibilitats són innombrables, i segur que trobes una cosa que et pugui ser útil en els seus vídeos. www.modernbuilds.com\nA tots ens encanta tenir mascotes, però potser per falta de temps no podem cuidar-les. Per això són molts els que s’han tirat de cap a cuidar plantes. Segons diversos estudis, milloren la teva salut mental i a més fan bonic a casa. Una manera de fer-li un rentat de cara a casa teva és revivint les teves plantetes o plantant llavors. Però si estàs molt verd en cuidar plantes, els espanyols Greenfluencers (@greenfluencers a Instagram) et donaran consells perquè et sobrevisquin i acabar la quarantena amb una selva a casa.\n4. Clara Massons\nLa solen descriure com la Marie Kondo catalana. El seu Instagram dona pau només d’obrir-lo: mobles ordenats, calaixos impol·luts i tot ben plegat. Ella sap com fer perquè, si no tens temps ni materials per remodelar casa teva, almenys puguis donar-li ordre i neteja, que sempre va bé per millorar el fengshui. Els seus stories destacats i posts a Instagram (el seu usuari, @unacasaclara) estan plens de ‘tips’ i consells extremadament fàcils però que marcaran la diferència. unacasaclara.com\nÚltima recomanació: Pinterest, que és una web, no un perfil personal. Però és un must, com asseguren moltíssims influencers de la llar que en els seus vídeos reconeixen que no serien res sense els seus pins. Sota diverses paraules clau als seus cercadors (household, house tips, bedroom, kitchen idees, desk organization, etcètera) trobaràs una milionada d’idees de decoració que t’inspiraran segur. pinterest.es


DIVENDRES 14 AL DIMARTS 18. AGOST 2009. MARÇÀ | BLOC PCDA\nEl projecte Priorat Centre d’Art, seguint la línia iniciada l’any 2006 d’imbricar les propostes més experimentals i eclèctiques de cultura contemporània amb trets característics, entitats i col·lectius de la comarca del Priorat, proposa una nova experiència de col·laboració, aquest cop entre L’Enfance Rouge i la Banda de Tambors i Bombos de Marçà.\nL’Enfance Rouge —François R. Cambuzat (veu i guitarres), Chiara Locardi (baix i veu) i Jacopo Andreini (bateria i metalls)— és un grup de rock francoitalià de llarga trajectòria, sense fronteres ni geogràfiques ni artístiques, però amb un fort interès pels altres llocs i pel que encara és possible… i amb referents musicals que van de Keiji Haino a Wadih el Safi, de la música clàssica contemporània a les cançons de la guerra civil espanyola, entre d’altres.\nLa Banda de Tambors i Bombos de Marçà és una formació no professional nascuda l’any 2005 en aquest poble del Priorat i formada per més de 40 components, d’ambdós sexes i de diverses edats.\nLa trobada, que es durà a terme del 14 al 18 d’agost, coincidint amb la festa major del poble, consistirà en un seguit d’assajos “oberts” que culminaran en un concert conjunt de les dos formacions el dia 18, a les 8 del vespre, a la Sala Polivalent de Marçà.\nPresentar currículum [Climbing Catalog]\nExposició + Projeccions d’Ignot\nEl dibuixant Ignot (Barcelona, finals del segle XX – principis del segle XXI) apareix per primera vegada públicament a les pàgines de Cultura/s com a il·lustrador de la sèrie “Amerikana”, de Mike Ibáñez; posteriorment en el mateix suplement va publicar la sèrie “Encuentros y desencuentros”, de John W. Wilkinson. Anteriorment va residir en les entranyes del multidisciplinari Ignasi Deulofeu. Amb aquest nom ha publicat a La Vanguardia i és creador de la imatge del festival BAM’96 i de la sèrie “100 dies de bondat” (a www.ignot.org). Altres treballs seus són “Planet ignot” a la revista Benzina, les il·lustracions a la revista Cáñamo, les animacions (Radiorames) per al projecte hempreslaradio.net al Centre d’Art de Santa Mònica, les il·lustracions per a la revista La Más Bella i els pòsters per als concerts de Cabaret Hofmann. Va estar seleccionat a la Biennal d’Amposta del 2004 i va realitzar l’exposició Senyals a la Capella de Sant Roc de Valls el 2006.\ndivendres 14 al dimarts 18\nAquesta entrada s'ha publicat en Priorat Centre d'Art i etiquetada amb chiara locardi, el casal, escamot roig, françois r. cambuzat, Ignot, jacopo andreini, l'enfance rouge, la banda de tambors i bombos de marçà, Marçà, presentar currículum, sala polivalent. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Gran Nit. – Punts i Seguits\n12 febrer 2009 19 Desembre 2016\nEl passat dimarts es va viure una gran nit de música en català a la Sala Bikini, es van lliurar els Premis Enderrock 2009.\nVull destacar la gran organització de l’acte, no només pel què fa al cartell musical, sinó per l’acte en conjunt. L’entrega de premis, al meu entendre, no es va fer pas llarga i les actuacions musicals duraven el temps just. Crec que va ser encertada la figura de Màrius Serra com a presentador dels premis i conductor de la nit. El vaig trobar un presentador fresc i dinàmic.\nEn quant a l’apartat musical, la nit de dimarts va significar per mi poder escoltar en directe grups com “Manel” així com la veu de “Miquel Abras”. Els primers me van comfirmar el què va dir el públic de l’Enderrock, que són el grup revelació de l’any.\nTambé em va semblar brillant el duet composat per Mònica Green i Pep Sala, amb una versió magnífica de “Tren de mitjanit”, en record de Carles Sabater. En canvi, la versió de “Boig per tu”, que van tocar just després, no em va sorpendre massa, potser perquè era massa esperada.\nEm vaig perdre l’actuació de la nit, la de l’Angelina i els Moderns amb la Núria Feliu, no hagués pas anat a dormir igual si hagués vist i escoltat aquesta sorpresa que ens oferia la nit.\nI no voldria acabar aquestes línies sense destacar un dels premis més merescuts, el premi Enderrock Joan Trayter a la millor producció. Aquest premi va ser pel disc “Musiquetes per la Bressola”, produït per Núria Lozano (La Carrau), Marc Serrats i Marc Grau (Xerramequ Tiquis-Miquis), disc de música infantil totalment recomanable, perquè és un tros de disc!\nTot plegat em fa pensar que el país gaudeix d’una escena musical pròpia i de gran qualitat.\nTornem-hi amb la glosa.


Tractament d'aigua per osmosi\nHome / Notícies / Tractament d’aigua per osmosi\nQuan es parla de osmosi es fa referència a una operació d’equilibri. En ella, les molècules d’un element solvent (aigua) són capaços de travessar una membrana permeable i així donar lloc a una solució més concentrada.\nAquest fenomen neix amb un objectiu clar, que és la recerca de l’equilibri. En posar dos líquids en contacte que posseeixen diferents concentracions de sòlids en dissolució, s’uniran fins a trobar la concentració més uniforme i estable. Si els fluids són separats per una membrana permeable es podrà observar com el líquid de menys concentració serà el que es mourà a través de la membrana. D’aquesta manera, és com passa al fluid amb major concentració.\nBeneficis del tractament d’aigua per osmosi\nL’objectiu d’aquest tipus de tractaments és gaudir de més salut i benestar a la llar començant per l’aigua. Un cop realitzat el procés, s’obtindrà una aigua amb les següents característiques:\n– Lliure de plom.\nL’aigua serà segura per al consum humà.\n– Segura per a persones malaltes.\nPacients amb el sistema immunitari deprimit o debilitat podran beneficiar-se d’aquest tipus de tractament d’aigües.\n– Filtra la paràsits com el cryptosporidium.\nAquest paràsit pot causar malestars estomacals, així com la deshidratació i desnutrició en nens. Gràcies al tractament per osmosi es pot ingerir aguasin preocupacions.\n– Eliminació de sodi.\nQualitat molt beneficiosa per a persones amb pressió arterial elevada.\nCom funciona un sistema d’osmosi?\nEn realitat, es tracta d’un procés físic. L’aigua es mou per una membrana semipermeable des d’una zona de menor concentració de soluts (impureses) cap a una amb més. D’aquesta manera, s’aconsegueix un equilibri entre forces.\nDur a terme aquest procés per aconseguir aigua potable de qualitat al domicili també és possible. Cal destacar que l’aigua passa per la membrana d’osmosi, però els bacteris, virus i contaminants químics no.


Proposam reservar un 70% dels 900 M d’euros per a petites i mitjanes empreses\nCastells: «La major part del teixit empresarial de les Illes està format per petites i mitjanes empreses i aquestes són les més vulnerables»\nMés per Menorca ha proposat aquest dimarts a la presidenta Armengol que les Illes reservin, mínim, un 70% dels 900 M d’euros en ajuts directes que arribaran de l’Estat per a petites i mitjanes empreses. Ho hem fet a través del nostre portaveu, Josep Castells, durant el Ple del Parlament, qui ha demanat a la presidenta per la distribució d’aquests fons.\n«No hi ha dubte que l’arribada dels 900 M d’euros és una excel·lent notícia. Però serà un gran repte aconseguir que els doblers arribin a les empreses. Ens hi jugam l’èxit i que aquests ajuts serveixin per millorar la situació de les Illes Balears», han estat les paraules amb què ha començat Castells la seva intervenció.\nNo obstant aquesta satisfacció, el diputat de Més per Menorca ha advertit que l’eliminació del topall dels 200.000 euros per empresa –permès pel Decret Llei de l’Estat i confirmat per Armengol–té uns riscos, perquè pot suposar que poques empreses grans copin la major part dels ajuts.\nPer això, Castells ha proposat a Armengol «d’estudiar mesures per garantir que una part important d’aquests doblers arribin a les petites i mitjanes empreses» i ha proposat un percentatge de mínim el 70% «per bàsicament dos motius: d’una banda, perquè la major part del teixit empresarial de les Illes està format per petites i mitjanes empreses; i de l’altra, perquè aquestes són les més vulnerables».\n«Seria una mesura que garantiria una millor distribució d’aquest fons», ha remarcat Castells.


El repte dels pròxims dies – El mussol d'Aqualata\nEl repte dels pròxims dies\nHe trobat un company de fatigues al supermercat. M’ha costat reconèixer-lo allà, proveint-se de queviures entre tanta gent. Normalment ens veiem al carrer, en concentracions locals que reclamen la llibertat dels presos o protesten per mesures adoptades pel govern central. L’últim cop va ser a Brussel·les, corejant “Wake up, Europe”. A Europa encara dormen, però.\nMentre escric això, els membres del Tribunal Constitucional estan fent un recés. Han de decidir si admeten a tràmit la impugnació que els ha proposat el govern espanyol sobre la designació de Carles Puigdemont. S’han reunit a l’hora de fer el vermut, una hora estrafolària, i és clar, al cap d’una hora i mitja tenien gana i han anat a dinar.\nL’ANC ha convocat la gent a concentrar-se dimarts vinent a l’hora que ha de celebrar-se la sessió d’investidura. Tenim intenció d’anar-hi, però a hores d’ara tot està per fer i tot és possible. El futur, inclús el més immediat, es decideix dia a dia, en funció del resultat de cada partit. Així que avui toca estar pendents del que resolgui el TC. Després ja veurem.\nEl meu amic m’ha dit que dimarts no anirà al Passeig de Lluís Companya, a Barcelona. És una de les persones de la comarca que han estat citades a declarar pel tall de l’autovia el dia de la vaga de país. Però diu que no és per això i jo el crec. És un lluitador nat i no ha renunciat a les seves conviccions, però la lluita serà llarga i li cal un recés per recuperar forces.\nMés enllà de la voluntat de molestar, no hi ha res en la decisió del Ministeri de l’Interior de mantenir una vigilància especial de Policia Nacional a l’interior del recinte del Parc de la Ciutadella. Què pensen trobar fent escorcolls i registrant les clavegueres? No trobaran res i ho saben, però ho fan perquè això crea una psicosi que els convé: “Us estem vigilant i estam al corrent de tots els vostres moviments, així que feu bondat!”. De manera que penso que no cal que el President del Parlament esperi resposta a la carta de protesta i de demanda d’explicacions que ha remès al Zoido-ministre.\nXavier Domènech em cau bé, però s’equivoca quan assegura que l’objectiu ara és treure’ns de sobre el 155. El 155 és una imposició arbitrària del govern espanyol. Treure’ns-el de sobre implica cedir a les seves pretensions abusives i, encara que cedíssim, ja hem vist que no hi ha garanties que Rajoy, Santamaria i Millo compleixin la seva paraula. El repte ara és mantenir-nos ferms i restituir Puigdemont com el nostre President legítim que era quan el van destituir il·legalment aquells 3.\nI també li recordaria a Domènech que si el govern espanyol ha pogut actuar com ha actuat és gràcies a la connivència necessària de Ciutadans i del PSC. I que si En Comú Podem vol mantenir un mínim de dignitat, hauria d’alinear-se al costat de qui defensa la llibertat i la democràcia, encara que no cregui en la república.\n27 gener 2018 27 gener 2018 Ricard Aldea\nAnterior Entrada anterior: Angelet rabassut\nSegüent Entrada següent: Un carreró sense sortida


El 21-D, a les portades de la premsa internacional | NacióDigital\nEl 21-D, a les portades de la premsa internacional\n“Unes eleccions que semblen un referèndum”, relaten\nper Redacció, 21 de desembre de 2017 a les 13:03 |\nLes eleccions catalanes han ocupat les portades d’alguns dels principals diaris del món. La premsa internacional ha destacat que les eleccions es plantegen “com un nou referèndum d’independència”, que es preveu un resultat “ajustat” i un Parlament fragmentat. A més, també han subratllat que alguns dels principals candidats es troben “a la presó” o a “l’exili” i que la campanya electoral s’ha desenvolupat en un clima de “divisió social”. Diaris d’arreu del món han considerat que les eleccions serviran perquè els catalans “enforteixin” o “s’oposin” a l’independentisme.\nEl diari francès Le Monde ha destacat que les eleccions “es presenten com un nou referèndum d’independència” i que els líders independentistes estan “a l’exili i a la presó”. A més, el diari francès ha descrit la campanya electoral com “la de totes les fractures” i ha subratllat que s’ha desenvolupat “en una societat més dividida que mai”.\nUn altre diari francès, en aquest cas Le Figaro ha dit que “la unitat d’Espanya es juga a Catalunya”. Segons el diari francès, en aquestes eleccions “els catalans decideixen si tornen a donar el poder o no als dirigents independentistes perseguits per la justícia per un intent de secessió”, ha destacat.\nLibération ha afirmat que “Catalunya marxa de nou” i que “el resultat de les eleccions es preveu ajustat”. “Menys de dos mesos després de la seva declaració d’independència i de la seva posada sota tutela, Catalunya vota per elegir nous diputats”, ha dit Libération.\nEl diari belga Le Soir ha destacat que “Catalunya vota per sortir de la crisi”. “Més de dos mesos després del referèndum d’independència, Catalunya elegeix el seu Parlament. Els dos blocs esperen la fi del bloqueig”, ha afirmat Le Soir. En la seva edició digital, el diari belga ha anat més enllà i ha indicat que “els catalans voten per enfortir o oposar-se a l’independentisme”. A més, Le Soir ha subratllat que aquestes són “unes eleccions que semblen un referèndum a favor o en contra de la independència”.\nAlguns diaris també s’han fet ressò de les eleccions a Catalunya en les seves edicions digitals. El diari estatunidenc The New York Times ha preparat un article per explicar quins són els aspectes a tenir en compte sobre les eleccions catalanes. Segons el diari, cap partit aconseguirà la majoria absoluta i, per tant, s’obrirà un període de negociacions. “Un resultat fragmentat sembla possible”, ha afirmat el diari estatunidenc. A més, ha destacat que, després de les eleccions, hi ha dos escenaris possibles: persistir en la independència o negociar un acord amb el govern espanyol.\nEl diari britànic The Guardian ha subratllat que, segons les enquestes, després de les eleccions hi haurà un “Parlament dividit” i que “probablement hi haurà una forta pugna” entre els partits. La BBC també ha indicat que “els partits independentistes i els partidaris de la unitat d’Espanya s’enfronten en unes eleccions catalanes convocades des de Madrid”. De la mateixa manera, la BBC ha considerat que les negociacions entre els partits per tancar pactes seran llargues.\n“Què passarà a partir de divendres?”, s’ha preguntat el diari italià Corriere Della Sera. A Alemanya, Der Spiegel ha indicat que les eleccions catalanes també afecten Europa i que “Rajoy espera que les pròximes eleccions puguin calmar la situació i enterrar el tema de la secessió”.\nPolítica, 21-D, eleccions Parlament 2017, premsa internacional, premsa\nEls espanyolistes no tenen res a oferir\nPer Anònim el 21 de desembre de 2017 a les 16:14\nA part de garrotades, presó o exili, la prova és el comentari del descerebrat anterior. Només sabeu insultar, feu-vos-ho mirar.\nPer El Bon Patriota el 21 de desembre de 2017 a les 14:32\n#AL MON ANS MIRA #NOU PAÍS #LLIBARTAT PRESUS PULITICS # BLA BLA BLA BLA BLA.... Pena i llàstima nanos, pena i llàstima Pujol robava, cert. Però com a mínim va construir un País. Què heu fet vosaltres colla d' adoctrinats?


Abertis llança l'ofensiva americana (Ignasi Pujol)\nAbertis llança l'ofensiva americana\nEl grup d'infraestructures analitza oportunitats d'inversió per valor de 20.500 milions d'euros\nEnllestit el procés de revisió estratègica iniciat fa dos anys per Abertis amb la segregació de les activitats d'aparcaments i logística (en la nova Saba) seguida de les desinversions en aeroports, el grup d'infraestructures ha presentat aquesta setmana els plans per al període 2013-2015. I ho ha fet a Rio de Janeiro, al Brasil, el símbol de la nova Abertis, que mira desacomplexadament cap al continent americà.\nEl grup català es va erigir l'any passat en el líder mundial del negoci d'autopistes en integrar nou concessions d'OHL al Brasil i tres a Xile. L'empresa gestiona ara més de 7.000 quilòmetres d'autopistes arreu del món (4.000 a Amèrica). El grup ja ha reiterat en els últims mesos que les seves prioritats estratègiques són les autopistes i el negoci de les telecomunicacions, bàsicament els satèl·lits (per això ha comprat la majoria del capital d'Hispasat) i torres de telefonia (acaba de comprar 4.000 torres a Telefónica i Yoigo).\nEn la presentació davant dels inversors, la companyia -controlada per La Caixa (23,1%), OHL (18,9%) i CVC (15,6%)- va apuntar que té sobre la taula projectes d'inversió per un valor total de 20.500 milions d'euros fins al 2016. D'aquests, un total de 16.500 milions corresponen al negoci de les vies de peatges i 4.000 milions a les telecomunicacions.\nEl principal objectiu, amb gran diferència, són els Estats Units. Ja fa temps que el grup dirigit per Francisco Reynés mira de molt a prop -té oficina a Washington- el mercat nord-americà, molt necessitat d'inversions en ampliació i modernització de la seva xarxa de carreteres. Concretament, Abertis avalua inversions en autopistes per valor de 5.000 milions als EUA, corresponents a tres concessions de grups amb dificultats (un és l'espanyol Ferrovial). Entre els estats que presenten més oportunitats hi ha Virgínia, Carolina del Nord, Florida i Ohio.\nL'Amèrica Llatina continua presentant un gran atractiu per a la companyia. El pla d'infraestructures anunciat pel govern brasiler és un dels eixos de treball. També ha iniciat negociacions a Xile per invertir 500 milions. En total, Abertis estudia inversions de fins a 7.000 milions a l'Amèrica Llatina, tant en carreteres com en torres de telefonia. El grup també vol estrenar-se a Austràlia amb l'estudi de tres autopistes, que sumen un valor de 2.000 milions. A Europa analitza projectes per 6.500 milions. En torres de telefonia estudia inversions al Regne Unit, Suïssa i Itàlia. A més, Abertis negocia amb el govern francès allargar les concessions de Sanef entre dos i sis anys a canvi d'inversions per valor de 700 milions d'euros.\nRespecte a l'operador de satèl·lits Hispasat, la companyia preveu duplicar la dimensió de l'empresa en vuit anys fins a superar els 600 milions d'euros d'ingressos el 2022, gràcies al creixement orgànic i a adquisicions.\nReynés va considerar que les accions d'Abertis estan infravalorades un 32%.\nLa caiguda dels gegants de la brioixeria catalana


Cheryl Miller està casat? qui és el seu cònjuge? patrimoni net a partir del 2022? - Biografia\nCheryl Miller està casada? Qui és el seu cònjuge? Valor net a partir del 2022?\nFets de Cheryl Miller\n3 de gener de 1964\nRiverside Polytechnic High School, Universitat del Sud de Califòrnia\nVeure més / Veure menys Fets de Cheryl Miller\n1 Vida primerenca de Cheryl Miller\n2 Cheryl Miller està casada? Qui és el seu cònjuge?\n3 rumors del seu cònjuge i fills\n4 Cheryl Miller és lesbiana?\n5 Quin és el valor net de Cheryl Miller?\n6 Quina és l'alçada de Cheryl Miller?\n7 Carrera destacada\nCheryl Miller és una antiga jugadora de bàsquet medallista d'or nord-americana i també entrenadora. A més, va treballar com a reportera secundaria per a l'NBA i com a presentadora esportiva per a ABC Sports. Actualment apareix al documental de HBO Women of Troy.\nPrimers anys de Cheryl Miller\nNascut de pares Saul Miller (pare) i la mare Carrie Miller 3 de gener de 1964 , a Riverside, Califòrnia. Amb la seva família, va créixer al sud de Califòrnia. Amb la nacionalitat nord-americana, Cheryl és d'ètnia mixta.\nTé 5 germans Saul Jr , Carrie, Darrell , i Reggie, Tammy . Va assistir a la Riverside Polytechnic High School situada a Riverside, Califòrnia. Després d'això, es va incorporar a la Universitat del Sud de Califòrnia i es va graduar en Química.\nCheryl Miller està casada? Qui és el seu cònjuge?\nA l'exjugadora Cheryl li agrada mantenir la seva vida personal privada. Per tant, s'està investigant informació sobre la seva vida de cites. Cheryl encara no està casada i no té cap pista que tingui un cònjuge. La seva orientació sexual ha estat sovint qüestionada. Va viure mig segle viscut com a solter.\nTítol: Cheryl Miller posant per a una foto amb el seu germà Reggie Miller (Foto: NBA Sports)\nA més, mai ha sortit públicament amb el seu cònjuge, marit o parella. No us podem assegurar que sigui lesbiana o gai, tot i que la votació pública a VIPFAQ demostra que més gent creu que és gai. No és una font legítima, però. Sembla que li agrada mantenir la seva vida personal privada i no ha dit res sobre el matrimoni ni el seu xicot i qüestions personals.\nTítol: Cheryl Miller abraçant el seu germà Reggie Miller (Foto: Swish Appeal)\nCheryl sempre s'ha centrat més en la seva vida professional que en la seva vida personal. Té una dedicació en la seva vida professional que li ha fet tenir èxit i respecte. Per tant, la seva vida professional és primer per a ella que la seva vida personal. La llegendària jugadora Miller viu la seva vida soltera.\nRumors del seu cònjuge i fills\nQuan ets una personalitat famosa, sovint la gent també tendeix a tenir un gran interès per la teva vida personal. La vida matrimonial i parental de la llegendària jugadora Cheryl podria entristir algunes persones, ja que es diu que és soltera i, tot i així, no té cap fill.\nTítol: Cheryl Miller posant per a una foto amb els seus amics (Foto: Houston Chronicle)\nEls amics de Miller van intentar establir la seva cita amb Riggie Miller, el seu germà petit segons una font. A més, són germans esmentats més tard per ser menys conscients. Cheryl ha canviat tot el seu enfocament en la seva feina i esport i està contenta amb el que està fent.\nCheryl Miller és lesbiana?\nEls fans de Cheryl van escriure a Internet preguntant sobre la seva sexualitat a l'International Journal of Sexuality and Gender Studies. A més, els seus fans fins i tot van preguntar si és lesbiana o no.\nTítol: Cheryl Miller abraçant la seva companya d'equip (Foto: Los Angeles Times)\nConsisteix en una xerrada sobre les opinions dels fans sobre la sexualitat de la figura pública Michelle Timms i Cheryl Miller sota el capítol'Trencant el silenci: aficionats lesbianes, Internet i la política sexual de l'esport femení'.No està vinculada romànticament amb cap de les dones. Sembla que el llegendari jugador no és lesbiana.\nQuin és el valor net de Cheryl Miller?\nCheryl ha guanyat la major part del seu patrimoni net de la seva carrera de bàsquet. La llegendària jugadora Cheryl Miller té un valor net estimat 5 milions de dòlars a partir del 2022. L'exjugador de l'NBA rep més de 750 mil dòlars per any. Ha recollit la majoria de les seves fortunes de la seva carrera com a jugadora de l'NBA.\nTítol: casa de Cheryl Miller (Foto: Virtual Globetrotting)\nTreballa com a reportera de l'NBA el sou mitjà de la qual està entre 106.000-116.000 dòlars en els Estats Units. El salari mitjà no inclou bonificacions en efectiu, propines i comissions. Després de la jubilació, ha estat col·laborant en el camp esportiu. Ha estat guanyant una quantitat decent de diners treballant com a presentadora esportiva per a ESPN.\nQuina és l'alçada de Cheryl Miller?\nLa llegendària jugadora Cheryl es troba a una alçada de 6 peus i 2 polzades, és a dir, 1,88 m. Mentre que el seu cos pesa al voltant de 82 kg, és a dir, 180 lliures. Té els ulls verds i els cabells ros.\nDestacat de la carrera\nL'antic jugador de bàsquet, Miller va ser anteriorment un periodista secundari dels partits de l'NBA a TNT Sports.\nA més, treballa per a NBA TV com a reportera i analista, després d'haver treballat anteriorment com a presentadora esportiva per a ABC Sports, TBS Sports iESPN.\nEl llegendari jugador va treballar com a entrenador en cap i director general del Phoenix Mercury de la WNBA.\nTítol: Cheryl Miller jugant a bàsquet per al seu equip (Foto: Elle)\nDesprés va ser consagrat al Naismith Memorial Basketball Hall of Fame a Springfield, Massachusetts el 1995.\nDe nou, Miller va ser incorporada a la classe inaugural del Saló de la Fama del Bàsquet Femení el 1999.\nA més, va ser inclosa al Saló de la Fama FIBA pel seu èxit en el joc internacional el 20 d'agost de 2010.


Amber Sunset Jungle Resort Teakettle Village Belize - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMile 59 George Price Highway, Teakettle Village, Teakettle Village, Belize, 00011 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Amber Sunset Jungle Resort\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Teakettle Village, Amber Sunset Jungle Resort és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Amber Sunset Jungle Resort, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport, habitació familiar, restaurant.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com piscina exterior, jardí. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Amber Sunset Jungle Resort.