Una mare i la seva tribu – Una mare i la seva tribu\n29 Mai, 2020 29 Mai, 2020 Una mare i la seva tribuDeixa un comentari\nEstà clar que aquest confinament ha portat moltes coses bones i altres de dolentes, però el que més ha portat a casa nostra i em sembla que a moltes altres cases és hores infinites de tele, pantalles, dibuixos, etc. Ara mateix no em posaré a valorar-ho. La situació actual és prou excepcional i cadascú fa…… Continua llegint El nostre Top 5 en pel·lícules a partir de 3 anys\n16 Desembre, 2019 18 Desembre, 2019 Una mare i la seva tribu2 comentaris\nLes pantalles no són la solució! Sonarà contradictori amb el post però en primer lloc vull aclarir que a casa hem intentat i seguim intentant (dies amb més facilitat i altres amb menys) no abusar dels dibuixos. I dic dibuixos, i no pantalles, perquè a casa hem aconseguit separar l’estona dels dibuixos de les pantalles.…… Continua llegint El nostre Top 5 de dibuixos infantils a partir de 3 anys\n10 Octubre, 2019 10 Octubre, 2019 Una mare i la seva tribu2 comentaris\nAvui és el Dia Mundial de la Salut Mental i vull aprofitar per fer-vos una confessió. Bé de confessió ja no té massa perquè fa un temps que ho explico lliurement i no me n’agafo. I és que un problema de salut no és res del que t’hagis d’avergonyir i deixar en la foscor del…… Continua llegint Una mare amb TOC, Trastorn Obsessiu Compulsiu\n29 Agost, 2019 29 Agost, 2019 Una mare i la seva tribuDeixa un comentari\nFa un parell de mesos uns amics ens vàrem regalar un abonament familiar d’un any per anar tants cops com volguéssim al Zoo de Barcelona. I ara que ja l’hem provat unes quantes vegades us puc dir que ha estat un regal súper encertat, que a més a més ens donarà molt de joc tot…… Continua llegint Un dia al Zoo de Barcelona


LA HISTORIA DE LA MEVA VIDA by irene.gonzalez on Genially\nCreated on Thu Jun 11 2020 16:57:14 GMT+0000 (Coordinated Universal Time)\nProjecte d'educació 2n E.P. CIÈNCIES\nLa Històriade la meva vida\nProjecte de Ciències de 2n E.P.\nComencem un projecte per treballar les nocions del pas del temps: el passat, present i futur.En primer lloc treballarem el passatdesde les arrels de la nostra família, recordant com érem de bebés i reflexionant com hem canviat veient les diferències amb la roba, el calçat i coses del nostre entorn pròxim.En segon lloc investigarem el presentconeixent el oficis de la nostra família i creant una línea cronológica.Després pensarem en el futurvalorant que en agradaría fer como siguem majors.Per últim projectaremcom serà la nostra habitació quan siguem més majors i qué hi haurà elaborant una petita maqueta, on tindrem en compte les diferències de mesures observades en el passat, els records de la nostra línia del temps i l' ofici que volem fer de majors.Aquest projecte està dins de l'àrea de Ciències Socials, però també està relacionat amb l'àrea de Matemàtiques (les mesures numèriques) i l'àrea de Llengua Valenciana (vocabulari sobre la familia, la casa, els oficis).\nJo estime la meva família\nA la familia comença tot.Com és la teva família?\nHi ha diferents tipus de familia... famílies amb un papà i una mamà, amb dos papàs o dos mamàs ... famílies monoparentals on hi ha un papà o on hi ha una mamá... famílies nombroses .... famílies adoptives.Nosaltres naixem en el si d'una família, la nostra família, i en ella comença la nostra vida.\nCANVAS PEL DISSENY DE PROJECTES\nAnem a construir una maqueta imaginant com seria la nostra habitació en el futur. La maqueta ha de ser creada en plà amb material que tingueu en casa.Cal seguir el següents pasos:1.Pensar què materialsnecessitem i completar la plantilla per registrar-los.2.Començar a construir la nostra habitació del futur.3.Per últim ombligo una perita comprensiósobre la nostra creació.\nAl llarg del projecte desenrotllarem tres senzilles tasques.La primera està relacionada amb el Passat.Elaborarem el nostre Arbre Familiar i crearem el joc "Qui és Qui" amb les nostres fotos de xicotets .La segona és sobre el Present.Cada un dibuixarà la seua Línia del Temps i investigara sobre quant ha canviat de mesura i talla a través de la comparació de la roba i calçat.I finalment la tasca sobre el Futurserà elaborar un collage sobre l'ofici en què volem treballar quan siguem majors, investigar sobre els oficis que exercixen els membres de la meua família i crear un joc entre tots sobre les professions dels personatges famosos.\nAquestes son les competènciescurriculars treballades:Competència comunicació Lingüística (CCL)Competència matemàtica i competència bàsica en ciència i tecnologia (CMCT)Competència digital (CD)Competència a Aprendre a Aprendre (CPAA)Iniciativa i esperit emprenedor (SIEM)\nÀREA C.SOCIALS:Descriu una successió de fets en el passat relatius a l'àmbit personal, familiar o local diferenciant entre passat i present.Ordena de manera cronològic per mitjà d'una línia de temps senzilla diversos fets del passat o esdeveniments relatius a la vida de persones significatives de la història com a artistes, científics o governants.Posa exemples d'aspectes que canvien relatius a l'àmbit personal, familiar o local.Registra informació sobre fets del passat relatius a l'àmbit personal, familiar o local a partir de fonts com a narracions, fotografies o objectes pertanyents a persones o institucions de l'entorn local que permeten identificar els canvis ocorreguts i el que no ha canviat.Participa en el procés de planificaciódel desenrotllament d'un producte o una tasca i ordena amb ajuda els passos que s'ha de seguir.Reconeix si ha seguit correctament els passos per al desenrotllament d'un producte o una tasca planificada de forma col·lectiva.Expressa les seues opinions sobre el procés de planificació i el resultat.Descriu els passos seguits en la realització d'una tasca i expressa la seua opinió sobre el resultat del procés i sobre si s'han realitzat correctament els passos adequats per a aconseguir la meta de la dita tasca.\nLes rúbriques són una ferramenta que ajuda a avaluar l'aprenentatge de l'alumnat fent que els propis estudiants també coneguen els seus errors per mitjà de l'autoavaluació. La rúbrica en si és un document que descriu distints nivells de qualitat d'una tasca o projecte, donant un feedback informatiu a l'alumnat sobre el desenrotllament del seu treball durant el procés i una avaluació detallada sobre els seus treballs finals.És un instrument idoni especialment per a avaluar competències, ja que permet diseccionar les tasques complexes que conformen una competència en tasques més simples distribuïdes de forma gradual i operativa.És a partir de les rúbriques d'avaluació,com guia o full de ruta de les tasques o activitats, i sense un ús mecànic de les mateixes, que es mostren les expectatives que tant el professorat com els estudiants tenen i compartixen sobre una o diferents activitats, organitzades en diferents nivells de consecució: des del menys acceptable fins a la resolució exemplar"\nEste projecte es va difondre per les Xarxes Socials a través de l'enllaç de Genially per a donar a conéixer el seu desenrotllament a les famílies, companys de professió i al propi alumnat perquè tinga un espai a què recórrer i veure amb perspectiva tot el que treballa.\nHem proposat l'ús de:Imatges a través d'espais web.Material reciclatge.Trossos de revistes, periòdics.El propi cos per a mesurar.Peces de roba, joguets o calçat.Fotos de la família.\nEls Recursos TICutilitzats han sigut:la plataforma LINOIT.l'espai web Liveworksheet .la plataforma de presentacions Genially .\nHem proposat diferents activitats on s'han alternat tasques individuals i tasques col·lectives.Per a fer els jocs interactius Qui és Qui? i Què fa? ha sigut necessària la col·laboració de gran grup. Per a la resta de tasques hem proposat el treball individual.\nPolsa els nombresper a més informació...\nTASCA 1: TREBALLEM EL PASSAT\nACTIVITATSÀREADE VALENCIÀ ...\nACTIVITATSÀREADE CIÈNCIES ...\n2. L'ARBRE FAMILIAR\n1. TREBALLEM VOCABULARI I\n3. TREBALLEM VOCABULARI II\n4. QUI ÉS QUI?\nPolsa en els puntsper a més informació...\nCrear un Mur Digital entre tots el xiquets i xiquetes amb una foto de quan eren bebés. Enviarem la foto a la mestra dient quants mesos té el xiquet en la foto. Una vegada tinguem totes les fotos compartirem el Mur Digital.Açí un exemple ... QUI ÈS QUI?\nTreballem el vocabularide la família.\nElaboració de l'Arbre Familiar. Cada un pot triar la forma de presentar-ho. Cal escriureel nom del familiar, l'edat, el parentiu familiar i la foto o dibuix.\nCrear una línia del temps, on reflectim set esdeveniments importants que han passat al llarg de la teua vida. L'últim ha de ser del present.\nInvestiguem quant hem crescut al llarg de la nostra vida… Busquem roba, calçat o joguets de quan érem bebé i els comparem amb la roba, el calçat o el joguets que tenim ara. Mesurarem els uns i els altres per a veure com érem abans de grans i comprovar el que hem crescut.\nRealitzar la fitxa adjuntada i en un full en blanc dibuixar el pla de la vostra casa i mesurar amb PASSOS la distància des de la porta d'entrada a cada una de les habitacions marcant amb un color diferent cada recorregut\nTASCA 2: TREBALLEM EL PRESENT\nJO DE GRAN VULL SER… vore la presentació i conèixer el vocabulari d’oficis i les seves eines.\nCOLLAGE ...Pensar en un ofici que t'agradaria fer de major i representar-te elaborant un collage amb trossets de revistes.\nOFICISEN LA MEVA FAMÍLIA ..Investigar els oficis de les persones que vas posar al teu Arbre Familiar.\nTASCA 3: TREBALLEM EL FUTUR\nQUÈ FA?...Anem a preparar un joc virtual d’endevinar... primer polsa + per més info i després mira el enllaç.\nJO DE GRAND VULL SER\nBuscar personatges importants en les notícies, periòdics, internet, enciclopèdies...Heu de triar una imatge del personatge, enviar-la vía mail i escriure tres opcions sobre l'ofici que fa on tan sols una és correcta.(EXEMPLE Rafa Nadal, jugador de tenis-bomber-policia). Amb tots els personatges que en enviem anem a preparar un joc virtual d’endevinar.\nJO DE GRAND VULL SER ...\nHem de construir una maqueta de com seria la nostra habitació en el futur. Imaginació al poder!!!!La maqueta ha de ser creada en plà amb material que tingueu en casa.\nCOM SERÀ LA MEVA HABITACIÓ EN EL FUTUR?\nPensa en els materials ...\nComprensió lectora ...\nFem la maqueta ...\nOmpli la plantilla assenyalant quins materials has utilitzat en l'elaboració de la teua maqueta, indicant les seves característiques i per a què ho has usat.\nRespon unes preguntes de comprensió sobre el teu propi treball.\nConstruïx la teua maqueta amb peces soltes que tingues per casa, materials reciclatges o joguets, però en cap cas compres res. Recorda que ha de ser en pla.\nUNA PETITA MOSTRADE LES NOSTRES HABITACIONS DEL FUTUR\nLes rúbriques són una ferramenta que ajuda a avaluar l'aprenentatge de l'alumnat. La rúbrica en si és un document que descriu distints nivells de qualitat d'una tasca o projecte, donant un feedback informatiu a l'alumnat sobre el desenrotllament del seu treball durant el procés i una avaluació detallada sobre els seus treballs finals. És un instrument idoni especialment per a avaluar competències.És a partir de les rúbriques d'avaluació,com guia o full de ruta de les tasques o activitats, que es mostren les expectatives que tant el professorat com els estudiants tenen i compartixen sobre una o diferents activitats, organitzades en diferents nivells de consecució: des del menys acceptable fins a la resolució exemplar.\nIrene i Lola


La necessitat d’incloure els socialistes en l’acord tant sí com no ha portat a aprovar un text legal que obre esquerdes en la immersió\nActualització: 25.05.2022 - 07:48\nEls jutges espanyols continuen marcant el ritme al Parlament de Catalunya. Perquè, amb la votació i aprovació –previsiblement divendres– de la proposició de llei sobre l’ús i aprenentatge de les llengües oficials en l’ensenyament, ERC, Junts, PSC i comuns miren de respondre una exigència del TSJC que és tota una ingerència del poder judicial en el legislatiu. Aquest nou text legal s’ha cuinat i s’ha preparat expressament per a respondre contra rellotge a l’ultimàtum del tribunal –fa dues setmanes– al Departament d’Educació per a l’execució forçosa de la sentència que imposa un mínim del 25% de castellà a tot el sistema educatiu català. I si la primera resposta d’Educació al TSJC per a dir que s’havia complert la sentència era presentar aquell acord dels mateixos quatre partits per a modificar la llei de política lingüística, ara, havent constatat que els jutges han llençat aquella resposta a la paperera, presenten aquest nou acord, que aquesta vegada sí que prendrà forma de llei, per a donar-los una resposta nova i definitiva.\nI el text és prou ambigu perquè els uns diguin que blinda la immersió en català i els altres (el PSC), que permet el reconeixement del castellà com a llengua vehicular, que era la línia vermella dels socialistes en la negociació a quatre bandes d’aquestes darreres setmanes. El text diu, en l’article 2.1, que la llengua catalana és “la normalment emprada com a llengua vehicular i d’aprenentatge del sistema educatiu i la d’ús normal en l’acollida de l’alumnat nouvingut”, una definició calcada de la llei d’educació de Catalunya (LEC). Però la controvèrsia ve de l’article 2.2 de la proposició: “L’ensenyament i l’ús curricular i educatiu del català i del castellà han d’estar garantits i tenir una presència adequada en els currículums i en els projectes educatius per tal que tot l’alumnat assoleixi el domini oral i escrit de les dues llengües oficials al final de l’educació obligatòria.”\nQuè vol dir aquesta referència a la necessitat de garantir l’ús curricular del castellà? Segons ERC i Junts no vol dir que es reconegui com a llengua vehicular. La portaveu d’ERC, Marta Vilalta, deia que la nova llei “no defineix el castellà com a llengua vehicular, sinó que s’hi refereix com a llengua d’aprenentatge d’acord amb la manera com ho estableixin els projectes de cada centre”. La portaveu de Junts s’expressava d’una manera semblant: “El castellà és llengua d’aprenentatge, però en cap cas vehicular. Queda molt clar que el català és la llengua vehicular i la d’acollida.”\nPerò “llengua d’aprenentatge” no equival a “llengua vehicular”? Segons la portaveu del PSC, sí. Alícia Romero afirma que quan la llei preveu el castellà com a llengua d’educació i ús curricular, vol dir que es pot utilitzar per a més matèries, a banda la de castellà. “I això és una evident vehicularitat. És el que creiem que diu aquest text”, reblava.\nIncloure-hi tant sí com no el PSC\nEl fet cert és que la pressió d’una bona part del sistema educatiu va acabar frenant la primera temptativa de modificació legal d’aquests quatre partits, una reforma de la llei de política lingüística que pretenia d’introduir explícitament el reconeixement del castellà com a llengua vehicular a l’escola. Junts se’n va desmarcar, i la negociació posterior s’ha anat allargant fins que ha derivat en aquesta proposició de llei, que no és tan explícita però que permet d’interpretar que el castellà podrà tenir més presència que no ara segons allò que preveu la legislació. El text de la proposició de llei s’ha mirat que fos prou ambigu perquè permetés d’afirmar als autors l’una cosa i la contrària alhora, segons qui en parlés.\nPerquè l’objectiu no era tan sols d’oferir una resposta que pogués aturar l’execució de la sentència del 25% per part del TSJC, sinó d’incloure tant sí com el PSC en l’acord. Per salvar el consens, deien. La necessitat d’incloure-hi els socialistes ha dut a aprovar un text legal que obre esquerdes en la immersió en compte de blindar-la. L’argument és que calia preservar un consens històric sobre la llengua del qual el PSC va formar part. El problema ha estat que, darrerament, el PSC s’ha mogut d’aquest consens cap a una posició de trencament de la immersió, perquè ara defensa que el castellà també sigui vehicular en l’ensenyament. I els altres partits també s’han hagut de moure de la posició inicial de defensa del català a l’escola sense matisos per a poder a anar a cercar els socialistes.


El departament de Salut ha anunciat que començarà a distribuir testos d’autodetecció de Covid-19 a residències de gent gran i instituts. L’objectiu és poder millorar en el rastreig del coronavirus i així frenar abans les cadenes de contagi. La consellera Alba Vergés ha explicat que un professional supervisarà el procediment en el grup d’institut o a la residència d’avis i després incorporarà les mostres en el circuit d’anàlisi habitual. Vergés ha concretat que es tracta d’un procediment “senzill”, en què la persona s’ha de fregar els dos narius durant uns cinc segons cadascun.\nLa consellera assenyala que es tracta d’una estratègia més que el departament ha posat en marxa per millorar el rastreig. Al llarg de les properes setmanes els instituts i les residències de gent gran de Catalunya comptaran amb un nou element per intentar detectar casos de Covid-19. Un sistema d’automostra permetrà que en aquests centres cada estudiant, docent, usuari o treballador pugui fer-se de manera autònoma el test, amb la supervisió d’un sol professional sanitari. D’aquesta manera, el departament espera incrementar de manera significativa el nombre de proves i tallar les cadenes de contagis més aviat.\nObjectiu: més de 50.000 PCR al dia\nEl procediment és senzill i poc invasiu. Cada persona es fregarà durant cinc segons els dos narius i després la mostra s’incorporarà al sistema d’anàlisi habitual com la resta que es fan. “Actualment fem 30.000 PCR diàries, a això hi hem de sumar la tècnica pooling que ens pot incrementar en 24.000 més i ara apostem per l’automostra”, assenyala Vergés. La consellera ha explicat que preveuen que aquestes automostres es vagin prenent cada quinze o vint dies per tal de poder “tenir controlats” els espais on es pot propagar. “Fent testos podem guanyar molt, però també cal tenir en compte la resta de mesures. S’han de complir”, ha remarcat.\nLa titular de Salut ha tornat a reclamar als ciutadans que només facin “allò imprescindible” i que intentin evitar al màxim la interacció social. “Podem anar a l’escola, a l’institut, a treballar, però intentem evitar al màxim els contactes”, assenyala Vergés. En aquest sentit, la consellera ha remarcat que és “la millor manera” d’ajudar al sistema sanitari per tal que els professionals “no tinguin tanta pressió”, com va passa durant la primera onada. “No podem permetre’ns deixar de fer aquelles atencions no-covid”, ha conclòs. Tot plegat, en una visita que Vergés ha fet acompanyada del vicepresident del Govern, Pere Aragonès, aquest diumenge a l’hospital de Palamós (Baix Empordà).


Fuente: Compromís Safor-Valldigna\n• Compromís Safor Valldigna ha presentat a la platja de Gandia una moció comarcal per tal de denunciar la manca de so·lucions definitives per part de l’Estat a la transgressió i regressió de les platges situades al sud de Culllera i nord de Dénia.\nLa regidora de medi ambient, patrimoni cultural, agricultura i medi ambient de l’Ajuntament de Gandia, Alícia Izquierdo i el Tinent d’alcalde de l’Ajuntament de Tavernes de la Valldigna i regidor d’urbanisme, seguretat ciutadana i foment Local, Josep Llàcer en nom de tots els grups municipals de Compromís a la Safor-Valldigna han denunciat la mala planificació de la demarcació de Costes per tal de solucionar definitivament la greu problemàtica de les platges afectades per una mala planificació i gestió de la costa i les infraestructures portuàries. Actuacions que ens costen molts diners a les valencianes i valencians per a què en el següent temporal s'emporte l'arena traslladada i dipositada en les platges afectades des de fa dècades per este problema. .\nEn la roda de premsa també ha participat la Síndica i portaveu de grup parlamentari de Compromís a les Corts Valencianes, Papi Robles, que ha manifestat què “Des de Compromís anem a proposar, a la resta de grups parlamentaris del Botànic, l’impuls d’una reforma de l’Estatut d’Autonomia per a ampliar les competències de la Generalitat, com la de costes, entre altres, per tal que puguem gestionar i governar, des d’ací, per a la ciutadania. Complim així el pacte del Botànic, que parla de blindar les competències que exerceix la Generalitat i incorporar-ne de noves”.\nLa situació d’emergència a les platges dels municipis al sud de les infraestructures portuàries de Cullera i Gandia està generant greus danys i perjudicis no sols a les platges, el medi ambient, les infraestructures i dotacions municipals sinó també a les propietats privades, al turisme i l’economia.\nDes de fa dècades, quan es van construir i/o ampliar aquestes infraestructures portuàries que la demarcació de Costes i el Ministeri de Transició Ecològica saben de la problemàtica, però no apliquen cap solució estructural ni definitiva.\nLes actuacions d’emergència després d’algun temporal o de manteniment que realitzen no són la solució, més quan tots sabem i són cada vegada més evidents els efectes del canvi climàtic i l’augment en la intensitat de les tempestes.\nÉs per això que reclamem una solució definitva i urgent amb propostes serioses on no es balafien recursos públics. Mentre el Ministeri no instal·le un sistema de retenció de l’arena que aboca a les platges, seguirem patint greus danys temporal rere temporal.\nEls municipis afectats i la Universitat Politècnica de València han fet nombrosos estudis i propostes d’actuació que mai han sigut ni tan sols considerades pel Ministeri ni la Demarcació de Costes. Per això demanem que s’escolte als municipis afectats, als seus veïns i veïnes, que l’únic que demanen és recuperar les platges que tenien fa uns anys i que ara han perdut.


House Relaxa Bentota Sri Lanka - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNo 68, Station Road, Ahungalla, Sri Lanka, Ahungalla, Bentota, Sri Lanka, 80562 - Veure al mapa\nMés informació sobre House Relaxa\nAl visitar Ahungalla, vosté es sentirà com a casa a House Relaxa, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHouse Relaxa també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Ahungalla. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de servei d'habitacions, transport hotel/aeroport, lloguer de cotxes, servei de bugaderia, neteja en sec.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com camp de golf (a 3 km), jardí. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a House Relaxa.


▷ L'obra 'Lord k' es prorroga a la Sala Trono (TGN) a petició del públic\nL'obra 'Lord k' es prorroga a la Sala Trono (TGN) a petició del públic\nEl proper cap de setmana, la Sala Trono programarà tres noves funcions de la seva darrera producció pròpia Lord K presenta una visió vitalista del poeta Federico García Lorca a través d'una selecció dels seus poemes i textos més representatius.\nLa nova producció pròpia de la Sala Trono, Lord K, es va estrenar el passat dia 13 de novembre i des de llavors l'han vist uns 700 espectadors en 15 funcions programades.\nAmb aquesta obra, la Sala Trono s'ha volgut sumar a la commemoració de l'aniversari de la visita de Lorca a Tarragona.\nCom sonaria la poesia de Federico Garcia Lorca o les seves paraules en una societat d'iphones i ibooks? Què ens queda si traiem la típica imatge lorquiana de l'Andalusia antiga, fosca, pessimista? Amb aquesta premissa, la Sala Trono s'ha posat a treballar en un espectacle de creació pròpia, apostant per un equip 100% tarragoní: dramatúrgia de Marc Chornet, direcció de Joan Negrié, interpretacions d'Oriol Grau i Paloma Arza i música de Roger Conesa.\nL'objectiu del muntatge és explicar la vida de Lorca a través de la seva obra, però fugint de convencionalismes, de la visió pessimista de l'Andalusia antiga, negra. Tant l'autor com el director del muntatge han volgut mostrar al Lorca més vitalista, amb una visió de la mort com un pas més de la vida. Es tractaria d'una perspectiva contemporània, com si Lorca hagués escrit els seus textos al segle XXI.\nA part de la paraula, la música és també un pilar fonamental a l'espectacle. A partir del cançoner popular de Lorca, Roger Conesa ha traduït les metàfores i el llenguatge de l'univers lorquià al llenguatge musical.\nL'obra es representarà el divendres 4 i el dissabte 5 a les 20,30 hores i el diumenge a les 19h. Les entrades es poden reservar a taquilla@salatrono.com


El partit d'extrema dreta VOX envia autobusos a l'acte de Felipe VI a Vilablareix\nEl buit institucional de Girona reclou Felipe VI a un recinte privat fora de la ciutat\tEl buit institucional de Girona reclou Felipe VI a un recinte privat fora de la ciutat\nEl partit d’extrema dreta VOX envia autobusos a l’acte de Felipe VI a Vilablareix\nEl partit ultra demana als seus seguidors que hi vagin amb banderes espanyoles\n‘Davant de l’intent de boicot dels CDR. Rebem al rei tal com es mereix’, aquesta és la convocatòria del partit d’extrema dreta VOX per a fer costat a Felipe VI en l’acte de la Fundació Princesa de Girona (FPdGi) a Vilablareix. La formació també demana als seus seguidors que portin banderes espanyoles.\nPer anar a Vilablareix, VOX ha organitzat dos autobusos. Un des de Barcelona i un altre des de Tarragona. L’acte, que es farà al Mas Marroch dels germans Roca, començarà a les 16.30 i s’acabarà a les 20.30.\n— VOX 🇪🇸 (@vox_es) June 27, 2018\nArran del discurs del 3-O de Felipe VI, en el qual justificava la violència contra els votants, la ciutat de Girona va declarar-lo persona non grata. Per això, el consistori tampoc no ha cedit cap espai municipal per a fer la cerimònia dels premis de la FPdGi. Consegüentment, la fundació ha hagut de cercar un nou emplaçament.


"Tarragona, véns a la muntanya?" inicia la temporada de tardor — Ajuntament de Tarragona\nEsteu aquí: Inici › La ciutat › Notícies › Notícies 2009 › "Tarragona, véns a la muntanya?" inicia la temporada de tardor\n"Tarragona, véns a la muntanya?" inicia la temporada de tardor\nEl Patronat Municipal d’Esports de Tarragona , seguint amb el programa “TARRAGONA, VÉNS A LA MUNTANYA?” inicia aquesta temporada de tardor 2008 amb dues noves sortides de treeking, de dificultat mitjana.\nEl diumenge 16 de novembre la caminada serà pels Camins de la Devesa d’Arbolí i el proper diumenge 14 de desembre a El Puig del Marc. Les inscripcions poden fer-se a les Piscines Municipals de la Part Baixa – Serrallo, Campclar i Bonavista.\nLa sortida d’aquest diumenge transcorrerà per l’altiplà de la Devesa, una de les partides de terra del terme municipal d’Arbolí, situada a la zona central i a sol ixent del poble, entre el curs del riuet d’Arbolí i els darrers contraforts de la serra de la Mussara per aquest sector.\nSortida “Els Camins de la Devesa d’Arbolí”, 16 de novembre\nItinerari: Arbolí - Camí de Gallicant - Riuet d’Arbolí - Camí del Bosc de la Ció - La Devesa - Grau de l’Escalet - Font Nova - Arbolí.\nDes d’Arbolí es remuntarà el curs del riu per la seva riba esquerra seguint un bocí del camí de Gallicant fins a entroncar amb el camí del Bosc de la Ció, el qual, per entre una frondosa pineda de rojalets i pinasses, que porta a les terres enlairades de la Devesa, nom que prové de quan la zona es dedicava a la pastura dels ramats. El camí de retorn portarà fins a un dels passos d’accés a la muntanya, el grau de l’Escalet, un excel·lent mirador sobre el poble d’Arbolí i les muntanyes del Priorat.\nPREU: 11€ /Sortida\nINFORMACIÓ: Patronat Municipal d’Esports ; 977 550 299- 977 550 073\nPiscines Municipals Part-Baixa –Serrallo 977 226 054; Bonavista 667 407 861.\nMés informació a www.fut.es/pesports


Un any en la vida de la unitat de drons del xèrif del comtat d'Albany - Boletín Policial\nInicioInicioUn any en la vida de la unitat de drons del xèrif...\nUn any en la vida de la unitat de drons del xèrif del comtat d’Albany\nLa següent visió general va ser compilada per Chad Hotaling en nom de la Equip d’oficials del xèrif del comtat d’Albany (Nova York).. La unitat de drons va ser una “idea” del xèrif Craig D. Apple, Sr., que va veure els possibles beneficis des del principi i va ser un motivador del programa. Donada la llum verda, el subdirector Leon Bormann va dur a terme innombrables hores d’investigació per construir aquest programa des de la base. Fins al dia d’avui, el subdirector Bormann continua portant aquest programa al següent nivell.\nLa unitat de drons del xèrif del comtat d’Albany consta actualment de vuit pilots certificats de la part 107 de la Federal Aviation Administration (FAA). Aquests pilots estan formats per diputats jurats, bombers i voluntaris civils.\nEls pilots de la part 107 han de tornar a provar cada dos anys per mantenir la certificació de pilot de la FAA. Aquest procés consisteix en un examen escrit extens que només es realitza als llocs de proves designats per la FAA. Dos dels nostres pilots van completar aquest procés el 2020.\nA més, es realitza una formació mensual per mantenir la competència del pilot i per comprovar l’operativitat de l’equip. Durant l’últim any, els nostres pilots han registrat 472 vols, 55 hores de vol i han volat més de 16.000 milles tant per a entrenament com per a missions. A més, el nostre equip va passar innombrables hores investigant i mantenint-se al dia sobre els darrers avenços en el Indústria dels UAS.\nLes subvencions financen nous drons\nA través d’un extens procés de subvenció el 2020, es van afegir dos nous drons a la memòria cau de l’oficina del xèrif d’UAS: A DJI Quadcopter 210 equipat amb càmeres tèrmiques i amb zoom i un Mavic Enterprise Dual equipat amb una càmera tèrmica. Aquests dos nous drons milloraran les capacitats de la unitat de drons, així com substituiran l’equip obsolet. Tenir capacitats tèrmiques des d’una perspectiva aèria permet als pilots localitzar ràpidament persones que poden estar desaparegudes, ferides o en risc en situacions de poca llum.\nRecurs de la policia 1: El drone dels teus somnis vola cap al teu camí\nDrones desplegats durant els disturbis civils\nEl 2020 va resultar ser un any en què els UAS van millorar la seguretat tant per a l’aplicació de la llei com per al públic.\nEl nostre equip es va desplegar en diverses missions durant els disturbis civils. Treballant estretament amb les agències d’aplicació de la llei del comtat (Albany, Watervliet, Cohoes, Green Island), així com amb els comtats adjacents (Troy, Rensselaer), el nostre equip va poder proporcionar informació valuosa en temps real que va millorar la presa de decisions crítiques.\nAmb vuit pilots, la nostra unitat va poder desplegar-se des de diverses ubicacions simultàniament. Això va donar una perspectiva aèria de la mida de la multitud, el moviment i les amenaces potencials, la qual cosa va permetre que les forces de l’ordre proporcionessin mesures de seguretat adequades tant als manifestants com als contramanifestants i als agents de l’ordre.\nRecurs de la policia 1: Desplegament de drons durant la resposta a la protesta\nDesplegaments de recerca i rescat\nLa unitat de drons va poder treballar en estreta col·laboració amb l’equip de recerca i rescat de l’oficina del xèrif aquest any. Els nostres pilots solen portar el seu equip mentre treballen en les seves tasques diàries. Això permet als nostres pilots l’avantatge d’arribar ràpidament a una escena per proporcionar informació valuosa. Aquesta informació pot incloure la ubicació de la víctima o del pacient, problemes de seguretat i la ubicació de desplegament de l’equip.\nEl parc estatal John Boyd Thacher es troba al comtat d’Albany i atrau visitants de tota Nova York i dels estats adjacents. Amb quilòmetres de rutes de senderisme i ciclisme i una zona d’escalada recentment oberta, la probabilitat d’un accident ha augmentat.\nLa unitat de drons va poder treballar en estreta col·laboració amb l’equip de recerca i rescat de l’oficina del xèrif aquest any. (Foto/Xèrif del comtat d’Albany)\nEls pilots van ajudar el nostre equip de recerca i rescat en diverses crides a la zona de l’escarpa del parc. Un d’aquests incidents va incloure una persona que va patir problemes de salut mental i va saltar des de la “zona d’aparcament amb vista”. La víctima va ser localitzada amb vida amb l’assistència dels nostres pilots i membres de l’equip de recerca i rescat. Treballant conjuntament amb l’equip d’aparells de rescat de cordes, les imatges transmeses des dels drons van assegurar als socorristes que l’operació funcionava de manera segura i eficaç.\nRecurs de la policia 1: Drones policials en acció\nProva la tecnologia de transmissió en directe\nDes de la creació de la nostra unitat de drons, les capacitats de transmissió en directe continuen evolucionant a la indústria dels UAS. Continuem buscant solucions d’equips i programari que s’adaptin millor a les necessitats dels residents de la comarca.\nAl llarg del 2020, hem tingut la possibilitat de provar alguns d’aquests productes de forma de prova. Aquests han inclòs Aire de resposta i els de callyo 10-21 Vol.\nLa transmissió en directe d’un incident o esdeveniment permet als pilots emetre imatges en directe en temps real als espectadors seleccionats. Això es va fer recentment en un incident de materials perillosos a gran escala a SABIC Industries a Selkirk, Nova York, l’1 de setembre de 2020.\nTransmissió en directe d’un incident de materials perillosos a SABIC Industries. (Foto/Xèrif del comtat d’Albany)\nUn vagó que contenia gas estirè va començar a filtrar-se creant la possibilitat d’una explosió massiva. Els drons es van desplegar ràpidament al lloc dels fets transmetent informació valuosa al lloc de comandament.\nAquest incident va durar un període de tres dies amb un total de 67 vols i 18 hores d’antena. (Foto/Xèrif del comtat d’Albany)\nAquest incident va durar un període de tres dies amb un total de 67 vols i 18 hores d’antena. La informació dels cartells de materials perillosos, la detecció de fuites i les dades tèrmiques es van tornar al personal de comandament, cosa que va permetre als primers responsables formular un pla. Els vols van continuar durant el procés de mediació assegurant que la temperatura i les exposicions de l’autovia estaven dins dels límits segurs.\nEls drons es van desplegar ràpidament al lloc dels fets transmetent informació valuosa al lloc de comandament. (Foto/Xèrif del comtat d’Albany)\nA través d’aquest esforç de col·laboració entre les agències locals, estatals i federals, es va determinar que l’escena de l’incident era segura i es va acabar sense ferides.\nRecurs de la policia 1: La integració d’escaneig làser i dades d’UAV ofereix als investigadors una nova vista en 3D\nEn una altra ocasió, l’Oficina de Prevenció i Control d’Incendis de l’Estat de Nova York ens va contactar per ajudar els investigadors d’incendis amb una investigació d’incendis d’estructura d’unitats múltiples.\nL’incendi es va produir al complex d’apartaments Oakbrook Manor a Ravena, Nova York, destruint tot un edifici d’apartaments. Els drons van poder capturar imatges dels danys i prendre mesures, així com ajudar a determinar la zona d’origen. Això va permetre als investigadors d’incendis realitzar les seves tasques amb seguretat sense el risc afegit d’entrar i romandre en una estructura insegura. Un cop finalitzada la missió, tot el material probatori es va lliurar immediatament als investigadors dels bombers.\nprogramari de detecció de radar i prevenció d’accidents\nEls membres del nostre equip van ser convidats a ajudar NuAir (Investigació d’integració de l’espai aeri del nord-est de l’UAS) l’any passat amb un estudi de seguretat dels vols a l’aeroport internacional Griffiss de Roma, Nova York. Pilots de tot l’estat de Nova York es van reunir per fer diversos vols del seu UAS per provar programari de detecció de radar i d’evitació d’accidents com el que s’utilitza en avions comercials i de passatgers. Aquesta tecnologia innovadora permetria que diversos UAS volassin a prop els uns dels altres i evitaria qualsevol perill potencial.\nGuia 2021 sobre drons en l’aplicació de la llei (Llibre electrònic)\nÉs difícil pensar en cap tecnologia que hagi vist una integració tan ràpida i àmplia en les operacions d’aplicació de la llei com els drons. El nombre d’agències que utilitzen UAS s’ha disparat, així com el nombre de casos d’ús dels drons policials. És la diversitat i l’assequibilitat d’aquesta nova tecnologia el que la fa tan inestimable per als departaments de policia.\nL’oficina del xèrif del comtat d’Albany també va presentar dues sol·licituds d’exempció a la FAA aquest any. Un era per BVLOS (Més enllà de la línia de visió visual), i l’altre era per TBVLOS (Tàctica més enllà de la línia visual de visió). Les exempcions permetrien als pilots fer volar UAS fora de la seva línia de visió directa en circumstàncies extremes en què la vida i/o la propietat estan en perill. Les exempcions permeten als pilots seguir complint completament amb les estrictes regulacions de la FAA en els rars casos que es produeixi aquesta necessitat. Sense el permís atorgat per aquestes exempcions, els pilots no podrien volar en aquestes condicions.\nA mesura que l’any s’acabava, vam tenir el plaer de conèixer l’empresa de drons Aèria fàcil. Van venir a la nostra estació de patrulla a Clarksville, Nova York i ens van fer una demostració del seu equip. Un dels aspectes més destacats va ser el seu drone lligat (un dron en vol connectat per un cable). Normalment, la bateria d’un drone dura entre 20 i 30 minuts de vol que requereix múltiples enlairaments i aterratges durant una missió. Amb un drone connectat, el drone pot romandre en vol indefinidament proporcionant imatges de la càmera ininterrompuda. Tot i que aquesta tecnologia és nova i cara, hi ha esperança que es faci com una opció assequible.\nBaixeu aquesta guia de compra de drons i sistemes d’avions no tripulats Police1\nAquesta guia de Police1 proporciona informació sobre què han de tenir en compte les agències d’aplicació de la llei a l’hora de determinar com integrar aquesta tecnologia a la memòria cau dels seus equips.\nVolver a clase: cero relax, cuarentenas menos rígidas y miedo a las bajas | Sociedad\nNueva persecución en el Campo de Gibraltar que acaba con dos heridos de la Guardia Civil\nCaso Solsiret Rodríguez: cuando la justicia falla


El rebuig del PP i Units Podem al Congrés condemna el decret de lloguers a la seva derogació\nActualitzat 22/01/2019 17:42 CET\nEl rebuig del PP i d'Units Podem, unit al vot en contra d'altres partits com Esquerra Republicana (ERC) i Bildu, condemnarà aquest dimarts el decret llei de mesures urgents al mercat del lloguer a la seva derogació, en no aconseguir el Govern els vots suficients per tirar endavant la convalidació d'aquesta norma.\n"Espero que aquesta batalla la perdi i el decret decaigui", ha manifestat la portaveu popular d'Habitatge, Ana Zurita, adreçant-se al ministre de Foment, José Luis Ábalos, durant el debat del decret al ple del Congrés.\nMalgrat que en la seva intervenció no ha explicitat el seu vot en contra, ha defensat la seva posició a continuació del ministre de Foment. Així mateix, les fonts de la direcció del grup parlamentari popular han confirmat a Europa Press que votaran en contra del decret a la votació.\nAixí, el Govern únicament ha recaptat el suport del PDeCAT, PNB, Compromís i Coalició Canària durant el debat de convalidació d'aquest decret, que amplia la durada mínima dels contractes a cinc anys. Ciutadans ha assegurat que no hi donarà suport.\n"VOTAREM EN CONTRA, PERÒ NO VOLEM HUMILIAR-LOS"\n"Avui votarem en contra d'aquest decret, i no obstant això el nostre vot no vol humiliar-los, ni fer-los mal ni desfer la majoria del progrés que es va generar en la moció de censura", ha defensat la portaveu d'En Comú Podem, Lucía Martín, justificant aquesta posició com "un acte de responsabilitat i reivindicació" de l'acord pressupostari.\nMartín ha mostrat el seu convenciment de "reconduir" una situació que, per a ells, és "incòmoda", i ha celebrat que, en les trobades dels darrers dies amb el Govern han "avançat més en dues tardes que en dos mesos".\nLa principal discrepància amb el Govern passa per l'absència d'un instrument per contenir els preus del lloguer en aquest decret, però també d'unes altres, com perquè els preus tornin a pujar únicament al ritme de l'IPC.\n"DE RES SERVEIX SORTIR AMB UN MEGÀFON A LA MÀ SI DESPRÉS NO ES DONEN SUPORT A LES MESURES"\nPer la seva banda, la portaveu d'Habitatge del PSOE al Congrés, Mar Rominguera, ha qüestionat que Units Podem hagi optat per "votar amb la dreta", i ha assegurat que el Govern té la "voluntat" per "controlar" els preus del lloguer. "No és no fer-ho, sinó fer-ho bé", i ha justificat que, per a això, abans és necessari establir un índex de preus i que anticipar-se seria "envair" les competències autonòmiques.\nPer això, Rominguera ha reclamat el suport d'Units Podem, ha assegurat que "de res val sortir am un megàfon en mà a reivindicar el dret a l'habitatge si, a l'hora de la veritat, eviten que es puguin adoptar les mesures urgents". "Això sí que és una responsabilitat", ha etzibat.


Edicions El llop ferotge: Edu Sívori Alt presenta la revista d'art i poesia, "El Llop Ferotge"\nEdu Sívori Alt presenta la revista d'art i poesia, "El Llop Ferotge"\nGirona és avorrida...\nGirona, no ens enamora...\nGirona és bonica, només\nsi ens deixen...\nEdu Sívori Alt\nEn el context d'una de les edicions de Cavalcada de Poesia, se'm va apropar un noi de cabells llargs en aquell llavors, i em va demanar autorització per dir unes paraules pel micro. Es va dirigir al públic assenyalant que ell somiava amb un espai creatiu i d'expressió, d'art i poesia, així, a la ciutat.\nD'altra banda, al mateix temps que aquest jove, Jorge Morales, comentava la seva il•lusió, jo somiava en l'existència d'un suport on plasmar aquests texts, aquests somnis, concretament, somiava amb una revista.\nVa passar un any i aquest noi s'apareix una nit de lluna plena, transformat en un Llop Ferotge, de pelatge negre, molt negre, tan negre com la seva portada.\nUna revista que, des del seu naixement, el seu director va saber molt bé el que pretenia i avui pot demostrar que va saber trobar-ho.\nL'aparició del Llop era també l'indicador que el meu somni s'havia complert, com diria Cortázar:\n“Hay veces que uno sueña tan pero tan fuerte, que los sueños se hacen realidad…”.\nPerò, els qui em coneixen bé, saben que al principi, no em vaig il•lusionar del tot, per no patir.\nTinc experiència suficient en això de les publicacions literàries i sé de sobres que pateixen una elevada taxa de mortalitat infantil.\nPerò, malgrat la meva desconfiança, vaig apostar pel seu número 2 amb un parell de poemes propis, lliurant fins i tot els originals d'un dels meus poemes més festejats pel públic:\n"Humo en el Zoo de Barcelona"…\n"Copito", com vostès l'han batejat.\nEl somni ja era realitat. Sempre dic el mateix als més joves:\n“Vayan tras los sueños perdidos…”\nI com bé deia André Bretón:\n“Tened el pájaro en mano e id por los cien volando…”.\nEn tant jo em qüestionava haver llençat a la cova del llop al pobret de Floquet de Neu. Sospitava que el Bukovsky Catalán (com jo el crido), l'Albert Compte, ideòleg i fundador del Llop Ferotge, "El loro eclèctico" com li diria Jorge, es devoraria al cèlebre goril·la, al millor estil del seu increïble mamboretà, del magistral poema "El novio de la muerte":\n“Un ejemplar cachondo de varón ortóptero de la familia de los mántidos…”.\nI que, a més a més, si et llença un polvet, li costarà la seva pròpia vida...\nCavalcada de Poesia va contribuir a que molts poetes de Girona i de les comarques poguessin conèixer-se. Així mateix, les seves obres, també van sortir de la foscor, podent difondre’s, i fins i tot debatre’s. Es va dessacralitzar i es va popularitzar la poesia.\nEls poetes van sortir de les seves cases a llegir als bars de la seva ciutat.\nHi va haver aquelles meravelloses nits, des dels més "Marti i Polianus", als més "Brossianos", des dels més "Foixianos" als més "Bauçianos", reanimant-se una flama encesa fa 50 anys per l'activista cultural Josep Tarrés.\nCom deia, molts joves van tenir la possibilitat de llegir els seus texts en públic, per primera vegada; després, es va obrir la porta de "El Balcó" per a ells, els quals de nou començarien de la mà dels més veterans, de la mà de Rilque aconsellant trobar l'"estil propi" o de Margarit recomanant "la presència de la passió" al escriure.\nElls, els joves, ens van atorgar a en Jorge i a mi, el major premi que un hagi pogut obtenir per la seva tasca.\nEn els seus currículums artístics assenyalen la seva participació en esdeveniments com la Cavalcada o haver publicat en el Llop Ferotge i això sí, ens omple d'orgull, perquè vol dir que la lluita no va ser en va.\nLa qüestió és que mentre jo m'anava cansant de tant cavalcar, el Morales amb la seva joventut i la seva plantada xilena, va prendre l’aposta de tantes esperances que s'escorrien, com diria el premi Rulfo i Cervantes de poesia, l’argentí, Juan Gelman:\n“Cómo ha sido posible\ny nadie haya ‘ponido’ el dedo\npara que te quedaras…”.\nI el Morales, no sols va dinamitzar la moguda, sinó que la "va dinamitar" i no sols va construir l'alternativa, sinó l'"alterativa" i així, dinamitant i alterant amb els nostres poemes, des de les nits poètiques de "El Cau del llop", passant per les de "L'Arc" i les actuals del "Lateral", som aquí, aquesta nit presentant el Núm. 10, d'una revista de poesia, per la qual en un principi, ningú apostava ni un duro.\nI jo em pregunto ara, que al “lobito” li han retirat l'anunci publicitari de la Diputació, i parafrasejant a Gelman:\n¿Habrá alguien que ponga el dedo para que el Llop no se escurra por un agujerito?\nO hauré de citar a Gelman una altra vegada en el futur per dir:\n“Los obispos no obispan, los funcionarios, no funcionan…”.\nSi bé és cert que existeixen algunes mogudes poètiques locals, molt ben "sponsoreadas", i publicitades amb banderoles a cada columna dels principals carrers de la ciutat, crida l'atenció el fenomen tan curiós, de dos “sudacas”, un argentí i un xilè, “sacudiendo el polvo" a la nit poètica gironina i així ho reconeixen els propis "Talancas", quan ens diuen "Gràcies per fer aquest tipus de mogudes".\nFenomen per cert, analitzat pel periodista Xavi Castillón, al suplement cultural del Punt Diari.\nEl "CHOP" com pronuncia el mestre Morales, amb el seu surrealista Nivell C de Català (el meu directament no té nom), és a la meva estimada Buenos Aires, una Jarra enorme de cervesa "Quilmes-Cristal" que mediatitza "el sabor del encuentro" amb els amics i això és el que vull festejar aquesta nit, el que el nostre estimat poeta Paco Urondo deia sobre la poesia, abans de morir per les bales de la dictadura militar, a la qual heroicament es va enfrontar:\n“La amistad, lo mejor de la poesía”.\nI ho diu el propi Morales:\n“Diez números por los cuales han pasado más de 150 amigos…”.\n"Deu números pels quals han passat prop de 150 amics...”.\nJo afegiria estimat Jorge, amics de carn i os, que et miren als ulls, que et toquen i comparteixen dolors i alegries, per res virtuals, com els del "Facha-boock", que es fa cridar, xarxa social.\nEl "Chop" és una veritable trama social on realment s'està "tramant alguna cosa" que molt pocs volen entendre:\nLa construcció d'un futur. Jo somio, la construcció d'un veritable Socialisme.\nPerò sembla que estic obstinat en amargar la festa que aquesta nit em toca presentar i crec que en Jordi Fornós és un visionari quan al seu correu electrònic ens diu a tots respecte a aquesta nit:\n"El dimecres ens veiem, per liar-la... ".\nÉs que N’HI HA PROU, Tiu, estan amargant el nostre futur, aquest del qual els parlava.\nI vull ser el portaveu del dolor del meu amic Jorge Morales, que sap, i pot dir amb fermesa, que aquesta vegada, de veritat, no podrà afrontar les despeses per a un número 11, pel que llavors, senyores i senyors, estaríem assistint aquesta nit al funeral del Llop Ferotge, a la presentació del seu últim número.\nPodem permetre que el somni i el desig de tenir una publicació que ens uneix, que ens representa, que ens amiga, que estreny llaços entre catalans i no catalans, desapareixi així perquè sí, de la nit al matí?\nPer cert, una revista gironina, catalana, reconeguda a les comarques i a Barcelona, escrita majoritàriament en català, i per catalans.\nJo diria, l'única publicació gironina, representativa de la moguda poètica actual, que després de quatre anys d'existència, amb 10 números al carrer, amb un blog dinàmic a Internet, on a més d'informar-se, un pot debatre obertament sobre els temes que se li ocorrin, corri perill de tancar, per la desatenció i la desídia de funcionaris, gestors de la nostra cultura, Socialistes i d'esquerres diuen ser, que no poden veure o no volen veure aquesta realitat.\nQuè passa amb els qui manegen els recursos econòmics per invertir en cultura a la nostra ciutat?\nEm consta que és cert que s'ha reduït el pressupost, però si us plau, no redueixin les seves ments.\nAjuntament, Diputació, Gestors culturals, ajuntem-nos, fem Pinya, fem una reunió i sàpiguen de primera mà els costos d'una publicació d'aquestes característiques i comparint-los, després, amb els veritables costos polítics en quan al balanç de la seva gestió cultural a la ciutat de Girona, si amb la seva indiferència permeten que la millor revista d'art i poesia de Girona i comarques, escrita en català, com deia, en plena dinàmica, en el seu millor moment, repeteixo, 4 anys i amb 10 números al carrer i que reuneix més d'un centenar de poetes, artistes i gent de la nostra cultura, hagi de tancar perquè simplement no li van fer atenció i l'han deixat morir, perquè...\n“No han PONIDO el dedo en el escurridor…”.\nNo hi ha diners. Perfecte, ens costa entendre-ho però ho entenem... però per sort encara queden recursos com el d'aquesta bonica sala.\nHi ha focus, hi ha microfonía, hi ha, escenaris, fotocopiadores, ordinadors.\nPodem fer festes en algun Centre Cívic, en alguna plaça, per recaptar fons i continuar editant el Llop Ferotge?...\nPodem tallar algun carrer, encara que això últim no faria falta perquè per les obres de renovació de la ciutat, ja estan tots tallats...\nFons Estatal d'Inversió Local, Tren d'Alta Velocitat, etc.\nLa Diputació sosté en els seus slogans publicitaris que les biblioteques són territoris de coneixement i que conèixer és gaudir, és viure" i té 53 biblioteques públiques a les comarques...\nPoden subscriure’s i comprar la col•lecció del Llop perquè tota aquesta gent dels 221 municipis que vostès gestionen.... puguin conèixer, gaudir i viure l'art i la poesia del "Llop Ferotge"?\nPoden ajudar a "les" Revistes de Girona i no sols a “La revista de Girona”?\nPodem fer "La gran festa del Llop Ferotge" per recaptar fons, a la Casa de la Cultura?\nCom hem de plantejar aquesta qüestió?\nEn la freqüència del "políticament correcte"?\nFent-los veure que els 150 amics del "Chop", a qui es refereix Jorge Morales, també poden ser 150 vots que donin volta i volta una elecció?\n150 agents multiplicadors que no es cansaran mai de cridar als 4 vents que al "Chop", el van deixar morir...\nSi el "Chop" es mor, es mor tota aquesta moguda poètica, humana i cultural que l'acompanya.\nSi el "Chop" es mor, s'aixecarà la ira i la fúria del seu número 1. S'alteraran les aranyes de "La casa de las arañas" de Jorge Morales i s’embriagaran tots amb la "RATAFIA" de’n Fes Sidera.\nApareixerà l'insurgència del Nº2 sota els "RELAMPAGOS" de Sívori, s'alçaran en armes els amics de "Floquet" entre el "FUM del ZOO de Barcelona". El “Loro Eclèctico” que fa temps està llençant malediccions, les multiplicarà des del seu nou tro "Bajo EL VOLCAN" amb el seu "ROMANCERO GOLIARDO".\nDes del Núm. 3 també caurà lava bullint dels volcans, amb poemes com "SHOOPING" de JMa Uyá, o el "FAUSTO" de María José García, i "EL AMANTE" de Meritxell Serrano.\nS'alterarà l'univers tot amb el Nº4 festejant el primer aniversari del "Chop", disparant Haikus amb Miquel Pascal i amb la metafísica de Macedonio Fernández i "La Gran Ocultación", també de l'Uyá i "Una Cena en IÚ ÉS EY" des de Buenos Aires, l'entranyable Lilian Garrido o José ESKURDIA des de Mèxic amb la seva "DIALÈCTICA DE LA MODERNITAT".\nRepassarem el Núm. 5 i ens alterarem seriosament:\nEl Loro moria en un llit d'un hospital de Barcelona...\nUn número sencer dedicat... una revista verda d'homenatge al poeta ALBERT COMPTE …ESTARTUS.\nSuperat el cop baix, Morales va duplicar forces, i tanta feina doble, va significar també un número doble, el 6 i el 7, també insurgents amb el vermell i el negre de la revolució i festejant el seu segon Aniversari.\nEn aquest context, la María José García, ens trasllada a l'àmbit universitari coordinant un taller de poesia en el qual cada un de nosaltres va poder donar "Càtedra" dels seus sabers poètics...\nEn tant, "El Lateral" obre les seves portes a les nits poètiques. La "Llibreria 22" i la seva "Ànima Mattern", el Guillem Terribas, col•laboren amb llibres i amb el que poden, per sortejar-los entre el públic i poder ajuntar algunes monedes que permetin recuperar alguns mínims diners, de l'invertit des de les butxaques del propi Morales.\nEn aquest context, se'ns en va un guia, un poeta progressista i social, Josep Palau i Fabre i se'ns en va abans que poguéssim entrevistar-lo per al "Llop". Josep Maria Uyá ens fa una semblança sobre el poeta.\nLa fúria ja està desencadenada, Cecil Gaspar comença a ratllar amb forces el seu graffit, a Ariadna Gómez li fa pena expressar la realitat en paraules tan efímeres i subjectives i ens presenta per duplicat els seus "Interiores".\nEl Núm. 8 es va mobilitzar amb un homenatge a Roberto Bolaño.\nEl Núm. 9 ens sorprèn amb l'assassinat del poeta costa-ricense Julio Acuña. Es presentava "Memorias del Paladar", el llibre de la seva compatriota, la Meritxell Serrano.\nTambé es moria a la ciutat "Un tipo muy valioso", el Tiá Salellas (l’advocat dels pobres) i així, arribem alteradíssims al número 10:\nHomenatges pel mig a Bolaño, a Bauçà, a Benedetti, a qui recordem per sempre en un humil homenatge al costat de’n Jorge Garralda.\nUn autèntic diàleg poètic entre Catalunya i Amèrica llatina i amb uns quants poetes catalans publicats i reconeguts a la revista "LAMAS MEDULA", equivalent del Llop Ferotge en Buenos Aires i que aquesta nit s’adhereixen a aquest acte des de l’Argentina.\nI com si això fos poc, amb el seu bon cor solidari, el Morales també ens va presentar a "El Editor dels pobres" (com jo li dic), al Pedro López, que amb la seva editorial "Quadrivium" ha publicat absolutament gratis a poetes com Albert Compte, Meritxell Serrano, Ariadna Gómez, i pròximament un llibre de Jordi Fornos i fins i tot un de qui els parla.\nPerò ell, el Jorge Morales, ens dóna pas i es deixa per a l'últim. Això diu molt d'aquest “chilote”.\nCOM QUE SE SAP JA MORT, NO TE POR DE CAP BESTIAR, ENTRA I SURT PEL TERRITORI DIFÚS DELS SOMNIS COL.LECTIUS, INDAGA, EXAMINA, I AMB LES SEVES URPES, DESPULLA LES PARAULES I LES MITOLOGIES, PERQUÈ VOL DESCOBRIR, VOL COMPRENDRE, TOT I QUE SAP QUE MAI EN TINDRÀR PROU.\n"VOL MANTENIR ENCESA LA SEVA MEMÒRIA I VOL SER LLOP I VOL FER FEROTGE... ".\nEstem a la tardor i estem en temps de Fires i Festes de Sant Narcís.\nEns trobem a "Can Sívori" amb en Morales com sempre, amb el pa de nou, recent tret del forn, un cavaller que em porta la seva revista, un nou número del Llop Ferotge, fins a casa.\nCompartim aquesta il·lusió i la bonica portada de color, i l'acurat disseny de Xavi Casadesús.\nPerò el meu ull a l’aguait no pot deixar de veure les llegendes:\n“Amb el Suport de Diputació de Girona”\nla Diputació li retira l’anunci i aquest va i li posa la publicitat igual.\nPerò millor passem de pàgina:\nEl Núm. 10 està en gira, un recorregut territorial començant el passat 7 d'octubre amb èxit total a la Casa d'Amèrica de Barcelona, avui a casa (on m’he permès espolsar una mica els draps bruts) i el pròxim 31 a la Fundació Angel Planells, a Blanes.\nEl "Llop Nº 10", inclou un dossier imperdible i recomanable, dedicat al poeta mexicà Mario Santiago Papasquiero. Poeta rebel marginat, automarginat, del món de la poesia i del qual gràcies a la gentilesa de Rebeca López, s'inclouen fotografies i un poema inèdit: "Hoy puedo decirlo todo en un Haikú".\nEl dossier inclou treballs de Juan Villoro (boniquíssima semblança, on el novel•lista en el seu obituari sobre Papasquiero el nomena "POETA"). També testimonis del poeta Orlando Guillén, del narrador Rodrigo Díaz Cortéz i del crític uruguaià Ignacio Bajter.\nConvocaré a l'escenari en primer lloc a la Joana Ramos que:\nPresentarà una de les seccions de la revista: "EL Bell Estiu" a partir d'un encreuament estacional: "El Bell estiu" (de 1949) del meu estimat Cesare Pavese.\nINTERVINGUT PER Alexandre Nunes de Oliveira, Jaume Puig, Abel García Roure, Lluïsa Faxedas i la pròpia Joana Ramos.\nEn segon lloc, donaré pas al recital els poetes:\nI el nostre estimat\nPer acomiadar-nos "FINS SEMPRE" amb l'actuació de Jorge Garralda i Nadine Garralda del grup DINOSAURIOS i que són presentats en aquest número 10 del Llop Ferotge, per l'amic en comú, Guillem Terribas.\nI de’n Jordi Fornos, agafo aquest poema i l'aplico al Llop Ferotge:\n"Em queda de teu, només,\ncom la traça d'un neumátic,\ncremat, el cautxú del temps\nque hem pogut frenar plegats... ".\nPublicado por El Llop Ferotge: Revista d'Art i Poesia en 15:02\nEtiquetas: Albert Compte, Alexandre Nunes de Oliveira, Edu Sívori, Jaume Puig, Joana Ramos, Jordi Fornos, Jorge Morales, Lluïsa Faxedas, Mario Santiago Papasquiaro, Meritxell Serrano, Roberto Bolaño, Xavi Casadesús\nJordi Fornos ha dit...\nChe, que bueno que vinieeeeeeeeron!Preciós el discurs, Edu. Molt emotiu i explícit. Si senyor.\nA veure si les autoritats literàries competents se n'adonen que no només existeixen ells i la poesia es fa més potent, encara. La necessitem per canviar coses.\n30 d’octubre de 2009 a les 21:07\nEDU SIVORI ha dit...\nGràcies per les teves paraules Jordi. Sempre tan atent. Espero que les mevas "sivoreadas" serveixin per a alguna cosa i que algú pugui prendre a les seves mans "amb diners ferms", les destins del Llop Ferotge. Una abracada molt gran de l'Edu Sívori\n31 d’octubre de 2009 a les 0:37\nBon discurs, mesurat i equilibrat, amb una visió crítica justa i sensible. Una valoració de gairebé tota la trajectòria del Llop, amb tot el seu romanticisme i tendresa. Moltes gràcies company\n31 d’octubre de 2009 a les 16:02\nLlàstima, llàstima. Però deia Hegel que la història sempre progressava (progressa?) pel seu cantó pitjor, així que, qui sap, potser d'aquí surtin noves síntesis més potents i englobadores.\nJo no puc parlar gaire de com han anat les coses, fa només un any que estic de ple a Girona i a vosaltres tan sols us vaig descobrir fa poc en el Cafè de poetes de Sant Narcís. Però em vau aconseguir interessar: sentiment, passió, voluntat i, sobretot, per damunt de tot, un exercici real de, diguem-ne, democratització de la poesia, si no socialització (només èrem nosaltres els "nous" em va semblar).\nNo em sembla que es trobi en els gens de la poesia canviar res... fora d'alguna cosa dins de nosaltres mateixos, però què més necessita per justificar la seva existència que això i l'acumulació objectiva del patrimoni autènticament humà.\nEspero que entre tots trobareu maneres de continuar udolant, la vida, fins i tot la poètica, no té aturador. I en el fons ningú no vol que els llops desapareguin per sempre. Són massa fascinants. Però això sí, solitaris.\n1 de novembre de 2009 a les 11:47\nmoltes gràcies pel courage i els ànims que ens donas. I tant que continuarem, com a mínim fent els recitals i trobades... El tema revista, tot i que sembli una contradicció, va molt bé també. En tenim de lectors, ja que des de maig de 2006, en que vam publicar el nostre primer nùmero, i fins ara que hem publicat el deu hem crescut molt. El que passa, és que aquest creixement social no ha estat acompanyat d'un suport extern, patrocinadors com ara institucions pùbliques o privades, i no hi ha al món cap revista que pugui sobreviure sense suport extern. Si miras les pàgines del Llop veurás que no hi ha cap publicitat ni de museus, galeries d'art, televisió local, i si que ens dona suport l'ajuntament, i una mica la diputació, però és poc comparat amb la dimensió total del projecte.\nPerò continuarem insistint perqué pensem que a feina que estem fent está molt bé, i perquè tampoc no n'hi ha cap altre projecte on s'integrin les veus dels nouvinguts amb les veus autòctones, i només això, crec, no té preu!\n3 de novembre de 2009 a les 17:21


Volta Catalunya 1950: Un triomf per al més regular, Antoni Gelabert – tourdegila\nPublicat perJavier Gilabert 12 gener, 2020 12 Desembre, 2020 Publicat enVoltaCatalunya100Etiquetes:antoni gelabert, volta catalunya, volta catalunya 1950, VoltaCatalunya100\nLa trentena edició de la Volta a Catalunya es presentava amb un recorregut de menys dificultat en relació a anys anteriors per la poca alta muntanya. L’arribada a Andorra seria l’única aproximació pirenaica que es faria en aquesta edició. En quant a novetats, la ronda catalana tornava a introduir les bonificacions: en meta (1’, 40” i 20” als tres primers) i en els GPM (40”, 20” i 10”). Organitzativament, la Volta va innovar incorporant les tanques en els finals d’etapa, que servirien per ordenar el públic i aprofitar per col·locar-hi anuncis dels patrocinadors, quelcom que els estrangers asseguraven no haver vist en altres curses.\nEntre la participació nacional, s’hi destacava la baixa de Miquel Poblet. L’as català no es trobava en forma i el descans li era recomanat pel seu metge: la pressió sanguínia no era la satisfactòria. Dins de la decepció, els favorits espanyols eren l’ampostí José Serra i el balear Antoni Gelabert, el campió nacional i vencedor aquell any de dues etapes a La Vuelta. També hi acudien més d’una vintena d’estrangers amb França, Bèlgica, Suïssa i Itàlia representats, i entre els quals s’hi podia destacar a Mario Ricci, vencedor de quatre etapes al Giro i dos Lombardia (1941 i 1945), entre multitud d’altres clàssiques italianes. Tot i això, els italians van donar els galons de líder al jove Danilo Barozzi (23).\nAntoni GELABERT (ESP) 39h56m59s\nJosep SERRA (ESP) +3m9s\nFrancesc MASIP (ESP) +4m56s\nRaoul REMY (FRA) +5m13s; 5. Bernardo RUIZ (ESP) +5m40s; 6. Danilo BAROZZI (ITA) +7m42s; 7. Franco FANTI (ITA) +12m2s; 8. Armando PEVERELLI (ESP) +12m9s; 9. Dalmacio LANGARICA (ESP) +17m13s; 10. Andrés TROBAT (ESP) +19m26s; (…) i 40. Bautista SUBIES (ESP) +4h0m43s\nRecorregut de la Volta de 1950 – Foto: Mundo Deportivo\nLa primera etapa s’inicià a Barcelona amb les clàssiques dotze voltes al circuit de Montjuïc. Es rodà més ràpid que mai, a una mitjana de més de 38 km/h. I és que l’alta velocitat fou una de les característiques d’aquesta edició. Hi hagué molta lluita, Langarica marxà en solitari en l’última volta però punxà. S’acabà arribant a l’esprint, on Antoni Gelabert s’hi imposà per davant del francès Emile Rol, el vencedor de l’anterior edició. El balear prenia un mallot verd de líder que ja no deixaria anar. A la tarda es disputà la segona etapa, curta, de només 47 quilòmetres, que dirigí la cursa cap a Vilanova i la Geltrú per les Costes del Garraf. Tret d’algunes caigudes, l’etapa va transcórrer sense gaires incidències destacables, resolent-se amb la victòria del belga Frans Loyaerts en un esprint molt ajustat entre quatre corredors i que generà molts dubtes entre els àrbitres sobre qui havia guanyat. Gelabert mantenia el liderat, doncs al matí havia bonificat 1’40” (victòria d’etapa i GPM) mentre que Loyaerts havia perdut més set minuts a Montjuïc. El balear tenia un marge d’un minut sobre Olmos i Rol, els més propers a la general.\nLa tercera etapa, entre Vilanova i la Geltrú i Tortosa, quedà marcada també per l’alt ritme del grup. Es comptaren nombroses escapades des del tret de sortida, però cap amb èxit. S’arribà gairebé una hora abans del previst a meta, on s’imposà, en un nou esprint, l’italià Mario Ricci evitant el doblet de Loyaerts, que quedà segon. Gelabert seguia de líder, però ara amb 40 segons sobre Ricci. Una anècdota a destacar de la jornada fou la del suís Aeschlimann, que va beure d’un bidó que havia omplert, per confusió, amb lleixiu. Per sort va adonar-se’n ràpidament, ho va escopir i va ser atès pel metge de la cursa.\nArribada de la Volta a Tortosa – Foto: Arxiu Volta a Catalunya\n“No es corre a Bèlgica ni a França tant com a la Volta a Catalunya” deia el director esportiu belga, Versnick, “… i a Itàlia tampoc” completava el seu homòleg italià, Pina. La quarta etapa, entre Tortosa i Reus, també es va córrer a alta velocitat, arribant a la capital del Baix Camp amb mitja hora d’avançament. Va ser a l’aproximació final quan Filbà i Langarica trencaren l’harmonia del gran grup, aprofitant el seu atac un Desire Keteleer que acabaria deixant enrere els dos espanyols per imposar-se al Passeig de Mata de Reus amb un forat de deu segons sobre el grup. El belga, que corria per al “Club de los calvos y no calvos”, era un dels homes de confiança de Fausto Coppi, i en els darrers anys havia guanyat etapes a Tour, Giro i s’havia fet amb la Fletxa Valona i Volta a Romandia. Amb la victòria, Keteleer pujava a la segona posició, a només 10” de Gelabert, que salvava el liderat gràcies als 20” de bonificació aconseguits per entrar en tercera posició. De no ser per aquests segons de premi, s’hauria arribat a l’equador amb 25 homes amb el mateix temps.\nLa cinquena etapa, entre Reus i Andorra, era la més llarga de totes: 263 quilòmetres. Tot i això, la gran dificultat es trobava de sortida: el Coll de Lilla, que va servir per provocar acceleracions en la lluita pel GPM i les bonificacions, anant a parar aquestes a Langarica, Gelabert (líder) i Masip. A partir d’allà, l’etapa transcorregué sense gaires incidències. No fou fins creuada la frontera andorrana, quan s’inicià la batalla. A deu quilòmetres per al final, les primes andorranes provocaren atacs, amb Serra com a iniciador. Però el més llest fou Bernardo Ruiz, que jugà millor les cartes i acabà marxant en solitari i imposant-se amb trenta segons sobre Gelabert i Barossi. L’aleshores segon a la general, Keteleer, punxava a vuit quilòmetres del final i perdia més de cinc minuts. Gelabert dormia aquella nit més tranquil amb 1’30” sobre el segon, Bernardo Ruiz -company d’equip-, 2’21” sobre Masip i amb 3’ sobre Serra i Ricci.\nPas de la Volta per l’Arc de Berà – Foto: Arxiu Volta a Catalunya\nLa sisena etapa duia els corredors d’Andorra a Manresa, tot i que la sortida real es produïa a La Seu d’Urgell donat que tot el tram previ era neutralitzat. D’inici s’hi destacà l’abandonament de tots els belgues i suïssos… Tot i que havien començat amb la resta, en donar-se la sortida, anaren de passeig i al cap de poc posaren peu a terra. Es queixaven que el dia abans no havien permès el pas per la duana als directors dels seus equips i denunciaven un tracte a favor dels espanyols… Es criticà l’organització per no haver previst problemes en els tràmits duaners. D’estrangers, només italians i francesos continuaren en cursa. Esportivament, l’etapa es caracteritzà per la punxada del líder al pas per Basella. Tot i això, Gelabert -que arribà a perdre 1’30”- realitzà una bona persecució i caçà el grup al pas per Tiurana. La lluita per la victòria es produí a la part final, en el descens des de Maians fins a Manresa, on s’escapà l’italià Danilo Barozzi i aconseguí obrir un forat que s’explicità en meta en més de quaranta segons sobre un grup que encapçalaven Masip i Serra, que prenien les bonificacions restants. Gelabert mantenia el liderat amb 1’30” sobre Bernardo Ruiz, mentre que Masip i Serra s’apropaven a 1’35” i 2’37” respectivament.\nSi hi havia d’haver una etapa reina per obligació, aquesta hauria estat la setena. Entre Manresa i Figueres, amb 208 quilòmetres de recorregut, els corredors afrontaren ben aviat les pujades de Fontfreda i Romagats, per enllaçar amb Les Guilleries. Fou en aquesta última quan Langarica provocà una selecció en el gran grup coronant en primera posició seguit de Masip i Gelabert, que seguien sumant segons de bonificació. Al final del descens, a Arbúcies, es produí un reagrupament que deixà 17 homes davant. A partir de Sarrià de Ter (-36 km) s’oferí un espectacle d’atacs, en especial dels italians, però Gelabert es mostrà molt fort defensant-se de tots els demarratges. A vuit quilòmetres del final, el vencedor a Manresa, Danilo Barozzi, atacà amb èxit, però amb Gelabert a roda. Ambdós arribaren al capdavant per a la disputa de l’etapa a la Rambla de Figueres de la que sortí victoriós el mallot verd, donant gairebé per sentenciada la Volta. Per darrere arribà un contraatacant, el francès Raoul Remy, a 29”, mentre que la resta es deixava poc més de dos minuts. A la general els canvis eren en favor del líder, que deixava a Masip, segon, a 4’30”, a Remy a 4’37”, a Bernardo Ruiz a 4’44” i a Serra a 5’52”.\nLa vuitena etapa, entre Figueres i Terrassa, tingué la seva emoció en els darrers cinquanta quilòmetres, quan Dalmacio Langarica es deixà portar pels ànims de l’afició catalana i atacà a Mataró. En coronar el Coll de Parpers, el basc disposava d’un minut i mig de marge, que augmentà a tres minuts al pas per Cerdanyola del Vallès. Reaccionaren, doncs, els italians i francesos, però ja era massa tard. Langarica entrava en solitari a la Rambla del Caudillo (ara, d’Ègara) -que es presentava a vessar de gent- i treia poc més d’un minut al grup que encapçalà Remy a l’esprint amb Gelabert tercer. El mateix líder declarà haver respectat l’atac de Langarica per no ser perillós a la general, i tampoc volia esforçar-se pressentint l’atac d’un Remy que aconseguia pujar fins a la segona plaça de la general, a 3’57”. Bernardo Ruiz era tercer, a 4’24”, Masip quart, a 4’30”, i Serra cinquè, a 5’52”.\nL’última etapa deixà de ser l’habitual tràmit degut als temps ajustats entre els primers a la general, en especial entre el segon i el cinquè (menys de dos minuts). Sortint de Terrassa, els corredors es dirigiren a pujar un alt de Montserrat que provocà una selecció en el grup i que coronaren Masip, Gelabert i Langarica per davant. En acabar el descens, només hi havia nou homes davant i fou quan Josep Serra hi veié la seva oportunitat. L’ampostí, que compartia equip amb el líder al “Chalis-Bertola”, aconseguí entrar al circuit de Montjuïc amb minut i mig de marge. Fou el propi Gelabert, amb alguna ajuda de Ruiz, el que marcà el ritme de persecució, doncs la resta -Masip, els francesos i italians- no volia prendre la responsabilitat. Josep Serra aguantà el pols al grup i s’imposà en solitari a Montjuïc, traient més de dos minuts al grup encapçalat per Gelabert, que es coronava com a vencedor de la XXX Volta a Catalunya. Serra aconseguia fer un salt final important a la general, acabant segon, mentre que Masip era tercer, gràcies a la bonificació de Montserrat.\nAntoni Gelabert guanyà una Volta a Catalunya per ser el més regular. Va guanyar dues etapes i va saber estar on li tocava en tot moment. Fou una edició marcada també per la poca dificultat del terreny i pel protagonisme de les bonificacions, però que, tot i això, mantingué el seu grau d’emoció. El balear va fer-se amb la victòria més important del seu palmarès, sent líder del primer a l’últim dia.


Esquadres i plomades | RUBI Tools\nEsquadres i plomades\nLes esquadres RUBI són el complement idoni, tant per al paleta com per a l'instal·lador de rajola ceràmica.La precisió i rigidesa dimensional de les esquadres RUBI són el seu segell de qualitat.Les esquadres RUBI estan fabricades en perfil d'acer bicromatat i presenten una secció de 40 x 20 mm.\nLa plomada utilitza la llei de la gravetat per indicar-nos que la posició d'un element constructiu és realment vertical. El principi en què es basa el funcionament de la plomada és molt simple: la corda suspesa amb el pes que té a la part inferior ha de ser vertical i perpendicular a qualsevol altre pla de nivell amb el que es trobi.\nLes esquadres RUBI són el complement idoni, tant per al paleta com per l'instal·lador de rajola ceràmica.\nLa precisió i rigidesa dimensional de les esquadres RUBI són el seu segell de qualitat.\nLes esquadres RUBI estan fabricades en perfil d'acer bicromatat, i presenten una secció de 40 x 20 mm. A cada esquadra se li realitza un mecanitzat unitari, d'aquesta manera RUBI garanteix al professional de la construcció que podrà disposar d'una eina precisa i robusta.\nLes esquadres RUBI són sinònim de qualitat i confiança.\nEl professional de la construcció les trobarà disponibles en 3 mides: 40, 60 i 80 cm. cobrint a la perfecció totes les necessitats dels professionals, d'aquest sector, del món sencer.\nLes plomades continuen sent, avui dia, una de les eines més importants i utilitzades pel paleta en el sector de la construcció.\nPer aquest motiu, RUBI disposa d'una selecció de models que, sense renunciar a l'ús tradicional, garanteixen un correcte funcionament i asseguren la qualitat del producte.\nLes plomades RUBI són d'acer bicromatat, per assegurar una bona resistència a la corrosió, a causa de les condicions de treball a les que el producte serà sotmès.\nLa geometria del pes de les plomades RUBI manté, de la forma més fidel, un dels models més tradicionals: el cilíndric, amb un extrem en punta, com a indicador del centre de gravetat. Amb els seus 600 gr. de pes, les plomades RUBI són altament fiables i molt resistents.\nEls diàbolos, o nous, de les plomades RUBI es fabriquen en fusta i inclouen una versió equipada amb un imant de Neodimi, per a la seva fixació a estructures metàl·liques, i una corda de cotó d'alta qualitat, per a suportar les condicions de treball en l'obra , de 5 metres de longitud.\nLa plomada utilitza la llei de la gravetat per indicar-nos que la posició d'un element constructiu és realment vertical. El principi en què es basa el funcionament de la plomada és molt simple: la corda suspesa amb el pes que té en la seva part inferior ha de ser vertical i perpendicular a qualsevol altre pla de nivell amb el que es trobi.\nRUBI està present en més de 120 països gràcies a la nostra xarxa d'oficines comercials, filials i distribuïdors oficials. És per això que posem fàcil als usuaris de tot el món el poder trobar les nostres eines i recanvis. Contacti amb nosaltres a "Descobreix RUBI" o en alguna de les nostres xarxes socials si desitja informació d'on poder trobar algun distribuïdor, estarem encantats d'ajudar-lo.


Licitacions complexes per tenir energia neta a Valldoreix | De Valldoreix\nPublicat Per: Noticies Externeson: Dimarts,22 octubre , 2019 No hi ha comentaris\nCONTRACRÒNICA. Enmig de molts debats en clau nacional, Valldoreix ha fet el pas per comprometre’s amb l’energia neta. Ho ha fet amb una moció proposada inicialment per la CUP-PC en què es demana deixar de banda l’acord marc de l’Associació Catalana de Municipis (ACM) per a la contractació d’energia. I això és significatiu no només per portar la contrària a una entitat que des de la millor de les intencions intenta garantir paquets energètics econòmics a les administracions locals sinó també perquè suposa començar a posar fil a l’agulla a les benintencionades declaracions en clau ecologista.\nPerò potser allò més significatiu és que, malgrat el context polític que aparentment és d’una confrontació partidista asfixiant, la política ha triomfat. Perquè d’arrencada la secretària-interventora de l’EMD no ho veia clar. Ja acostuma a passar que hi ha criteris polítics que topen amb la llei de contractació i, encara que les clàusules socials i ambientals ja tenen recorregut, les administracions es curen en salut per evitar contenciosos que les enfonsarien.\nLes reticències tècniques han fet que el cupaire Ferran Margineda hagi hagut de treballar-se de valent la proposta, però no en clau de confrontació sinó de buscar el consens perquè tard o d’hora la vila estigui abastida per energia verda. És així com ha buscat sortejar les dificultats legalistes fins acceptar que aquest any l’EMD torni a apostar per Endesa a través de l’ACM amb el compromís de preparar una licitació que incorpori aquests criteris ètics.\nPot semblar un detall menor però no ho era perquè el mateix Ple ordinari d’octubre en què la CUP-PC portava la proposta sobre l’energia verda, el govern portava la renovació per al proper any de l’acord marc amb l’ACM. El que podria haver estat un llistat de retrets creuats ha esdevingut la tranquil·litat d’un saber fer, d’una col·laboració govern-oposició que en molts casos ha estat criticada per absent però que en el que va de mandat va donant-se a poc a poc i en benefici del conjunt de la ciutadania.\nMargineda celebra l’acció perquè és una forma de donar exemple des de les institucions, i més o menys el mateix pensa Lluc Cahís, d’ERC-MES, que no ha dubtat ni un minut en el vot favorable del seu grup: “Cal avançar cap a criteris que vagin més enllà de l’econòmicˮ. L’aprovació gairebé per unanimitat ha estat quasi més celebrada per Susanna Casta, del PSC, que per Margineda perquè la vocal socialista ha saltat en un petit aplaudiment i una mirada de complicitat cap al cupaire, sent conscient que l’aprovació permetrà allunyar-se de grans empreses elèctriques i donar oportunitats a altres més petites que aposten per l’energia neta.\nNomés se n’ha despenjat Ciutadans, en un vot contrari que ha repetit en molts altres punts desmarcant-se dels seus companys de Ple, aquest argumentat dient que no compartia tots els punts plantejats per la moció cupaire. Això ha permès que al punt sobre la renovació de l’acord marc tots els grups, excepte de nou Ciutadans, que ha optat per l’abstenció, hagin donat suport a la proposta de l’ACM, tranquils pel compromís adquirit.\nSegurament l’EMD de Valldoreix no és l’administració que més impacte tindrà ni la que serà seguida com a referent per haver-se sumat a l’aposta per un nou model energètic però la referencialitat de la passa davant de la ciutadania és rellevant. Que això passi amb un consens polític ampli no només és d’agrair sinó que demostra que la política local també permet impulsar canvis de paradigma.\nLlegeix la noticia sencera a El Cugatenc: Licitacions complexes per tenir energia neta a Valldoreix


Actuacions durant l'alerta per contaminació - Àrea Metropolitana de Barcelona\nActuacions durant l'alerta per contaminació\n05.07.19 | Tema: Contaminación\nL'AMB ha aturat les activitats generadores de pols per evitar agreujar els nivells de PM10\nL'AMB va posar en marxa el protocol per episodis de contaminació per PM10 i NO2 de l'AMB durant l'episodi passat d'alerta per contaminació atmosfèrica, durant la fase de Episodi per PM10, per la qual cosa les obres metropolitanes s'han d'aturar per tal de no incrementar les partícules en suspensió en el territori. En el cas concret de l'episodi que va declarar la Generalitat de Catalunya el dia 1 de juliol de 2019, i seguint les instruccions del protocol, l'AMB va aturar totes les activitats pulverulentes de les obres, com ara treballs de moviments de terres, enderrocs, descàrregar i operacions de tall, entre d'altres, i incrementar la freqüència d'aplicació de les mesures obligatòries de reg i neteja a l'àmbit de l'obra.\nAturada total de les obres\nEn el cas concret de l'obra de Can Bada situada entre l'avinguda del President Lluís Companys, el carrer d'Alacant i el Torrent de la Font al barri de Morera al municipi de Badalona, els treballs van quedar totalment paralitzats fins la superació de l'episodi de contaminació seguint el mandat de l'AMB, ja que els moviments de terres que actualment s'hi estan duent a terme suposen una generació important de partícules de pols en suspensió.\nAquesta obra suposarà la urbanització i adequació del futur parc de Can Bada, amb la formació d'un conjunt de terrasses que permetran superar les diferències de nivell existents entre la trama urbana i la riera.\nMesures en totes les instal·lacions industrials metropolitanes\nAixí mateix, i en el cas de la indústria, durant la fase d'episodi per PM10 totes les activitats metropolitanes han aplicat les mesures descrites als Plans d'acció individuals per aquesta fase. Les instal·lacions que han aplicat aquestes mesures han estat els ecoparcs metropolitans, el PIVR, les depuradores d'aigua, metrofang i les plantes de compostatge i triatge.\nCom en tots els casos d'episodi d'alta contaminació, l'AMB publicarà al seu web l'informe de seguiment. Aquests informes recullen les mesures aplicades a les instal·lacions que presten servei a l'AMB, les obres dutes a terme per l'AMB, les actuacions municipals en l'àmbit de les activitats industrials i les obres municipals. També recullen les activitats educatives que es fan a través del programa Compartim un Futur, per conscienciar del problema de la contaminació atmosfèrica i les bones pràctiques per tal d'evitar-la.


Premi Fair Play de la FCF\nEl passat dimecres 17 de juny, al Complex Esportiu Can Xaubet de Pineda de Mar, va tenir lloc la tradicional Nit de Campions del Maresme, on tots els equips que han assolit el campionat en el que participen hi tenen un reconeixement en forma de premi.\nMalauradament aquesta temporada no hem guanyat cap lliga, n'hem tingut algunes a prop, però s'han escapat. Però tot i així vam estar convidats a la celebració.\nPassades les vuit del vespre, va arribar el moment en que el Club Atlètic Masnou era nombrat per la megafonia, era el moment en que es feia entrega del trofeu Fair Play de la Federació Catalana de Futbol.\nDesprés d'una llarga temporada on cada dissabte em vist molts nens i nenes del nostre Club, barrejats amb els equips adversaris, després d'un partit, fent tots junts/es un aperitiu al voltant d'una taula plena de menjar i beguda, el que es coneix com el "cinquè temps", la FCF ens ha atorgat un premi en reconeixement per la feina que dia rera dia es fa en el Club, per intentar ensenyar els valors esportius i personals a tots els nostres jugadors i jugadores, i els que no són nostres però ens visiten cada setmana.\nEl nostre President Sr. David Forniés, juntament amb el Secretari Sr. Ignasi Ferrándiz i el membre de la Junta Sr. David Estanyol, van ser presents a l'acte i van gaudir del moment en nom de tots els que formen part del Club. El Regidor d'Esports del Masnou Sr, Jordi Matas també va ser-hi present, acompanyant als dos Clubs del poble.\nMolt agraïts per aquest reconeixement.\nA la galeria hi podreu veure un recull d'imatges.


Publicada la resolució per la qual es convoquen les proves selectives d'oposicions | Noticia -\nPublicada la resolució del 25 de febrer per la qual es convoquen les proves selectives d'ingrés, accés i adquisició de noves especialitats als cossos docents de les Illes Balears.\nEl termini de presentació de sol·licituds: de dia 7 de març fins a dia 26 de març de 2019 ambdós inclosos.\nSorteig de la lletra d'ordre d'actuació: 13 de març del 2019 a les 10:30h.\nRecordau que per a la fase de concurs, només es podran puntuar aquells mèrits que estiguin finalitzats abans que es tanqui el termini de presentació de sol·licituds de la convocatòria d'oposicions. Per tant, en el cas dels cursos d'ANPE IB, puntuaran els cursos realizats fins al mes de febrer del 2019.


ESCORRIALLES: POBLES PRIORAT\n( PER BUSCAR SEGUIR EL Nº )\n1. - GRATALLOPS I ERMITA CONSOLACIÓ\n4.- BISBAL DE FALSET\n6.- LA FIGUERA\n8.- LA VILELLA BAIXA\n9.- SCALA DEI\nVI DE GRATALLOPS.\nAbril – 94.\nAguantant-se en la llicorella,\nEsplaiant-se en el saldó,\nEl ferral les mans t’embruta...\nOh. Cep excels de Gratallops!\nGrans negre morat\nen vi generós.\nOh, xantre que cantes credos\ncom ranci prior\nAbats del vi esbadelleu-ne\nkíries al Senyor...!\nGlòries al cel del paladar...,\naixeca el porró i engoleix\nel líquid que els arcàngels\nbaixaren a Gratallops.\nDeu tingué la complaença\nde posar-te l’oració\nDe religiosa sang mística\nbandera del teu tresor.\nM’ enjoies com el ciri\nde lloança en processó\nque puja a donar gràcies\na la Verge de Consolació.\nVi de virginal reialesa,\nEts el Priorat del meu cor.\nERMITA DE CONSOLACIÓ.\nEscrit d’Antoni Fortuño Sas .-\nDamunt la carena retalles la serra,\nserena d’esbarjo et plantes dalt,\nL’espadanya posa veu primera...\nTothom et veu, et sobra campanar.\nAl voral et rodegen els termes nobles\nque et miren i veneren sense enganys....\nDes del teu turó resseguim els pobles\nque beneeix ta mitra de princesa reial\nA tu acudeix el vent quan té presa,\net mira el sol de naixent a ponent\ni la pluja et renta cara en fa bellesa\ni omple ta cisterna on hi beu el feligrès.\nGratallops et mira amb elegància.\nTorroja t’envia el riuet a besar peus.\nVilella Baixa ensenyoreix fragància\nVilella Alta agenolla son seny.\nEl Lloar et busca en llunyania.\nPorrera ha de pujar al cim més alt\nLa Morera de groc i roca és vestiria.\nPoboleda vol allargar-te seva ma.\nBellmunt com els taus en fa sa mina\nLa Figuera en gibolholder plega mans\nCabacés amagat té exultància divina\namb sa advocada dalt Montsant.\nEll, gran marge, et presta diadema,\ndavall seu hi fincà Escala.-Dei\nAllí si escriuria el bon lema\nPriorat per defensar-ne Déu.\nTORROJA ETS VIVA\nEscrit d’Antoni Fortuño Sas Abril - 94\nT’he vist, t’he trepitjat\nLa terra viva teva\nque no morirà mai.\nEl batec del teu cor he tingut\nLes finestres miraven\nembadalides des de dalt\ni les portalades eren\nabraçada de germà.\nfins al Tossal.\nEl campanar em deia:\n- Veus el Montsant?\nEl seu petrificat rellotge\nquan el sol no brilla\ncalla com cucut amagat,\nperò Jo dono ordres\nLes alzines, romers i farigola\nEs pensen que son ferradures\nper els còdols dels carrers\na cop de surriac\nFins senten veus que diuen:\nAgafeu les portadores\nAneu a veremar\nI deixen aglans caure\nI pol·len per les abelles mel·lificar\nLa Font Vella,\nno t’ho ha contat\nque les nits càlides d’estiu\nvan a petonejar\na l’aigua que en fa brollar?\nI fins el pont vell del Siurana\ndona tombs per dalt\ni arreplega arrop i mostillo\ncom bíblic manà\ni s’hi suca els dits,\nTorroja, Torroja, ets viva.\nNo moriràs mai.\nEscrit d’Anton Fortuño Sas.\nUn xop, un salze varen créixer\nprop el somicós rabeix de l’aigua.\nVolien pujar al cel i es tenyiren\ndel blanc grisós de nuvolada.\nQuan el sol refulgia, les fulles\nsemblaven esquelles de plata.\nLa boira escabellosa d’hivern\nels feu emprendre volada.\nOh, prodigi, eren ocells verdosos\nnavegant per l’espai sense calma.\nCreixeren segurs d’ells mateixos,\navars i esvanits de proesa tanta,\nperò, sols estiraren el coll amunt\nper ensenyar sa desgràcia.\nVingué el sol cruel d’estiu\nI caigueren d’arrels a l’aigua.\nAprengueren la lliçó dura...\nAra, sol mouen la fullada...\nMouen fullada de fillols\nQue tenen de pobos romans la cara.\nI encara viuen històries èpiques,\ngestes, somnis de ment purificada.


Valencia Basket completa la seua primera setmana de treball en L’Alqueria del Basket\nLa primera plantilla masculina del Valencia Basket ha completat la primera setmana de treball des que el dilluns tornara a les instal·lacions de L’Alqueria del Basket. Set dies en què els 14 jugadors han tingut temps de passar els controls físics, recuperar la sensació de llançar a cistella en les pistes amb màquines de tir i iniciar els entrenaments individuals, dels quals s'han realitzat quatre sessions dividides en treball físic i tècnic. La plantilla tornarà demà dilluns per a afrontar el primer entrenament de la nova setmana, fidels a la filosofia que #EstoNOtienequePARAR.\nValencia Basket s'ha beneficiat de comptar amb una instal·lació com a L’Alqueria del Basket per a poder començar a entrenar en el moment en el que ha sigut possible. El recinte per al bàsquet de formació del nostre Club s'ha adaptat i ha posat les seues 13 pistes a disposició de la primera plantilla masculina. Cada jugador compta amb un vestidor per al seu ús exclusiu, convenientment retolat i que mantindrà durant tot el temps que dure esta dinàmica de treball. Hi ha tres pistes que compten amb màquines de tir perquè els jugadors puguen practicar el llançament sense necessitat de suport de cap mena. En les aturades de l'activitat es desinfecten els taulers, les anelles, el parquet i les cintes de córrer, així com tots els elements de les pistes amb les màquines de pilotes. I a més, L’Alqueria del Basket compta amb un sistema de reciclatge d'aire que està activat les 24 hores del dia per a oferir totes les garanties sanitàries.\nEl dilluns 4 i el dimarts 5 els jugadors van anar passant escalonadament per les instal·lacions de L’Alqueria del Basket per a sotmetre's a uns controls físics que van revelar que tornaven en un bon estat de forma gràcies al treball que van realitzar en els seus domicilis durant el temps de cessament dels entrenaments. Tots els jugadors van tindre un pla de treball personalitzat supervisat pels preparadors físics i van comptar amb una bicicleta estàtica i material de gimnàs per a poder entrenar. Alguns dels jugadors van aprofitar la seua visita a L’Alqueria per a practicar el tir en les cistelles amb màquines de pilotes abans fins i tot de l'inici de les sessions individuals.\nDes del dimecres 6, els 14 jugadors de la plantilla taronja acudixen diàriament a realitzar els seus entrenaments de treball individual, amb sessions que es dividixen en dues meitats, una de treball físic i l'altra meitat d'exercicis de tècnica individual amb la pilota. La plantilla ha anat complint satisfactòriament amb els primers objectius marcats per a esta setmana. A més, encara que en esta primera fase d'entrenament els jugadors no poden tindre cap mena de contacte físic amb els seus companys, el fet de tornar a treballar (encara que siga de manera individual) en el mateix recinte que ells està sent molt positiu per a l'ànim del grup.\nEn cada sessió de treball, els propis jugadors s'han hagut de fer càrrec de manera personal del trasllat de tot el material que necessiten per a exercir el seu treball fins a la pista que tingueren assignada. Tots eixos elements, que cada jugador empra de manera exclusiva, han de ser retornats per cadascun d'ells al seu vestidor per a la seua posterior desinfecció.


El blog d'en Pere Nieto: ICV al govern de Barcelona (II)\nICV al govern de Barcelona (II)\nEn un dels meus darrers articles parlava sobre com podia influir ICV dins del govern municipal de Barcelona. Explicava exemples de la nostra capacitat d’influència però m’acabava preguntant si aquesta influència era suficient. Crec que no, tot i que com ja avançava no és una tasca senzilla. A partir del comentari al post també vull desenvolupar algunes altres idees.\nÉs cert que hi ha un problema de model de ciutat. Ens costa tenir clar que volem que sigui Barcelona quan sigui gran. Tothom té clar que el creixement de Barcelona a cop de gran esdeveniment està esgotat i que cal fer el gir cap a la gestió més quotidiana. Però qui ho expressava així fa deu o cinc anys? És cert que potser el plantejament ha de ser més valent però dir al 2004 que apostàvem per la Barcelona en minúscules va marcar una tendència. Però a vegades també hem de partir de quina ciutat tenim i si ens agrada. A mi personalment m’agrada força l’actual model de ciutat de Barcelona i de fet els grans problemes que crec que tenim venen de l’encert de model. Barcelona és una ciutat atractiva i agradable (i no dic atractiva referint-me al turisme de borratxera o comiat de solters). Barcelona és una ciutat exemple per a molts d’inclusió social, de convivència, de festes populars, de respecte medioambiental o d’accessibilitat. Barcelona és una ciutat mixta on hi ha gent que hi viu, que hi treballa, que estudia, que es diverteix , que compra ... i on molta gent ho fa tot alhora. I aquest èxit de model de ciutat ha comportat dos dels grans problemes de la ciutat. El procés d’encariment de l’habitatge i de la vida a la ciutat que fa que molta gent jove trobi greus dificultats per tal de seguir vivint a la ciutat i la pressió turística i especulativa que converteix espais de la ciutat en parcs temàtics o espais sense identitat. I després hi ha errors. La ciutat ha anat desplegant projectes urbanístics a vegades amb major o menor encert. I finalment podríem parlar de la gran dificultat de crear complicitats que hem tingut com Ajuntament amb la ciutadania i el moviment associatiu. Però hi ha molta gent que lluita per un altre model de ciutat, no ho oblidem.\nI és cert que en aquest àmbit la influència d’ICV no sempre ha estat prou important. Però no oblidem que tenim 4 regidors de 41, que cada cop que no hem arribat a un acord amb el PSC, aquest ha signat l’acord amb les altres forces polítiques, que molts dels aspectes que defensem no generen majoria social i molt especialment entre aquells sectors que poden generar opinió pública i que certament tenim una debilitat organitzativa que alguns mirem d’enfortir des de dins. De totes maneres si tirem mà dels arxius veurem que avui Barcelona ha evolucionat força cap a plantejaments que fèiem des d’ICV i que fa uns anys eren molt minoritaris. Crec que ningú discuteix que l’Àrea d’Acció Social no ha tingut el mateix pes ni la mateixa política quan ho ha portat la nostra organització. I és cert que ens costa fer un seguiment acurat d’alguns temes urbanístics o d’alguns districtes de la ciutat. Però per invertir aquesta situació crec que calen alguns aspectes molt importants. Ho desenvoluparé en el proper article que tancarà, suposo, aquesta sèrie.\nPublicat per Pere Nieto a 9:05\nRealment no és fàcil estar al govern, pero jo crec que heu fet coses importans a la ciutat\n2 de juny de 2009 a les 17:19\nNo es facil estar al govern, pero tambe heu fet coses intolerables que farian dimitir a cualsevol. A altres puestos del mon, esclar.\n4 de juny de 2009 a les 11:46


Susana Jiménez: “M’agrada molt ser directora d’hotel però és una feina estressant” | Fundació Esclerosi Múltiple\nSusana Jiménez: “M’agrada molt ser directora d’hotel però és una feina estressant”\nSusana Jiménez té 47 anys i esclerosi múltiple diagnosticada des del 2012. La malaltia no li impedeix exercir el càrrec de directora d’hotel però l’obliga a descansar i a seguir rutines.\n– Com et van diagnosticar?\n– En un moment de molt d’estrès. En ple mes d’agost jo era la directora d’un hotel resort a Marbella. Tenia una contractura a les cervicals i se m’adormien la cara i al braç. La contractura a les cervicals me la va solucionar el traumatòleg però per la cara i el braç em va enviar al neuròleg.\n– Hi vaig anar i em van anar fent les proves. Jo estava sola a Marbella, la meva família és de Saragossa i recordo que vaig anar a rebre el diagnòstic acompanyada d’una companya de feina.\n– Vaig preguntar al metge si d’això em moriria i em va dir que d’això no. Vaig quedar més tranquil·la i vaig anar a buscar a la meva companya de feina que m’esperava a la sala d’espera perquè estigués al meu costat mentre el metge m’explicava la malaltia. Recordo que el neuròleg em va donar un llibre per si tenia dubtes. Mai l’he mirat.\n– No he volgut saber gaire. No he llegit, no he mirat internet…\n– Vas poder continuar treballant després del diagnòstic?\n– Vaig acabar la temporada esgotada i molt justa de forces, recordo que vaig acabar el 29 d’octubre, i vaig agafar la baixa.\n– Gaire temps?\n– Un any i mig.\n– Com ho vas portar?\n– Vaig estar bé. No podia llegir perquè no em podia concentrar però a mi que m’agraden les sèries em va permetre posar-me al dia. A casa hi estava bé i quan em van encertar la medicació ja em trobava bé per tornar.\n– I després d’un any i mig vas continuar fent la teva feina?\n– Jo crec que al principi el meu cap va pensar que no estava preparada. Primer em va fer anar a Madrid i em va fer caminar ràpid per tota la ciutat. Jo crec que em va posar a prova. Em van nomenar subdirectora d’un hotel. Per mi, que havia estat directora, va ser un cop.\nDesprés a poc a poc vaig aconseguir de nou un lloc de directora però a Barcelona. Com que jo vivia a Sitges fer 40 km en cotxe cada dia em costava molt. Vaig demanar si em podia quedar a dormir a l’hotel un parell de dies a la setmana. Em van dir que sí. Ara ja no cal perquè ara ja visc a Barcelona.\nVaig estar un any i mig de baixa després del diagnòstic. A casa hi estava bé i quan em van encertar la medicació ja em trobava bé per tornar\n– Ser directora d’hotel i tenir esclerosi múltiple no deu ser fàcil.\n– No ho és. He treballat molt per ser on soc. M’agrada molt la meva feina però és una feina estressant. Ara no faig el mateix que feia abans.\n– Has baixat el ritme?\n– Abans semblava que l’hotel era meu. Hi estava pendent les 24 hores del dia. La malaltia m’ha fet veure que és important gaudir de cada moment, gaudir de la vida. Ho tinc molt en compte i em prenc la feina d’una altra manera.\n– Com és un dia normal?\n– Treballo deu hores al dia. Ara els dilluns i els dimecres faig ioga i pilates i plego una mica abans. Si no, normalment plego a les 7. Dormo 9 hores cada dia. Si no dormo 9 hores no em trobo bé i el cap de setmana necessito dormir i descansar. Es podria dir que descanso per treballar. Faig pocs sopars. Si algú vol sopar amb mi, millor sopem a casa.\nLa malaltia m’ha fet veure que és important gaudir de cada moment, gaudir de la vida. Ho tinc molt en compte i em prenc la feina d’una altra manera\n– Si no descanses què passa?\n– No em trobo bé, em fa mal la cara.\n– Notes quan t’ha de venir un brot?\n– No n’he tingut gaires però ho noto. Quan tinc un brot ploro per la incertesa del que passarà. M’afectarà a les cames, a les mans? El pitjor és no saber. Jo normalment faig broma de la malaltia i dic que estic tarada. Molta gent em diu que no es nota la malaltia però jo també dic que no puc estar tot el dia dient que em fa mal la cara.\nAl final, aprens a conviure amb el dolor. Aquest estiu m’he adonat que no em feia mal la cara. Ho vaig comentar amb el metge i em va preguntar què feia. Doncs descansar molt, prendre el sol… ja tenia la resposta. Quan veig que m’ha de venir un brot o no em trobo bé m’aturo, freno. Però em costa i em sap greu.\nQuan tinc un brot ploro per la incertesa del que passarà. El pitjor és no saber. Al final aprens a conviure amb el dolor\n– Hi va haver una canonada que es va rebentar una nit. Em van trucar i no vaig sentir el telèfon. Els treballadors de l’hotel a les 4 de la matinada recollien aigua del hall i jo dormint. Em va saber molt i molt de greu. Realment no vaig sentir el telèfon. Jo des del primer dia he explicat la malaltia als meus companys i que vaig a dormir cada vespre a les 9. Si m’envien un missatge a quarts de deu ja no el veig. També em sap greu haver de demanar-me temps per anar al metge.\n– Com ha reaccionat el teu entorn davant la malaltia?\n– Bé. La meva família m’ha donat molt de suport. La meva mare sempre diu que l’esclerosi múltiple es curarà.\n– I tu què en penses?\n– Jo si em quedo com estic ja estic contenta.