Presentació del conte 'Un dia a pagès'\nUn dia a pagès és el nom del primer conte de la col·lecció dels Tonis de Taradell i gira al voltant de la pagesia.\nLa presentació es farà el 15 de desembre a les 6 de la tarda a la Biblioteca de Taradell i anirà a càrrec del seu il·lustrador, Guillem Gonzalo. Es tracta d'un conte adreçat a nens i nenes entre 3 i 7 anys i que recull les diferents tasques i feines que la dona realitza a pagès. L'objectiu dels Tonis de Taradell, amb aquesta col·lecció, és acostar la cultura i les tradicions catalanes als més petits de la casa. Els contes tindran com a protagonistes en Marc i la Laia, dos nens que viuran diferents aventures relacionades amb les tradicions catalanes.\n'Explica'm un Nadal' a l'Hora del conte del mes de desembre\nL'11 de desembre es farà la darrera Hora del Conte d'enguany a la sala Infantil Biblioteca Antoni Pladevall i Font de Taradell.\nSerà a partir de 2/4 de 6 de la tarda quan la companyia Jomeloguisjomelo.com portarà l'espectacle Explica'm un Nadal. El membre de la companyia Moi Aznar serà l'encarregat d'explicar uns contes i també es cantaran nadales a ritme de guitarra. Tot això mentre guarnirà el menjador de casa amb diversos ornaments nadalencs. La sessió és gratuïta i està adreçada a nens i nenes a partir de 3 anys.\nPresentació del recull de les obres premiades del Premi Literari Solstici (2008-2017)\nUn llibre recull les obres premiades al Premi Literari Solstici de Taradell entre els anys 2008 i 2017.\nLa Biblioteca Antoni Pladevall i Font i la Comissió Premi Solstici ha recollit en un llibre les peces literàries, en vers i en prosa, premiades a les darreres deu edicions (2008-2017) del Premi Literari Solstici. És la continuació del llibre que va recollir les obres premiades a les cinc primeres convocatòries i que es va editar el 2012.\nEl balanç estadístic d'aquests quinze anys mesuren la consolidació d'aquest certamen i també la seva popularitat: uns 2.000 participants i uns 100 escriptors premiats procedents d'arreu dels Països Catalans. El llibre, de 400 pàgines, compta amb il·lustracions de Pilarín Bayés.\nPresentació del segon volum de 'Nou vint-i-u Taradell. Història, imatges i memòria'\nLa biblioteca Antoni Pladevall i Font acollirà, el proper divendres, 1 de desembre, la presentació del segon volum NOU VINT-I-U Taradell història, imatges i memòria.\nAquest segon volum, coordinat per Salvador Solagran, està format per un recull de nou articles, monogràfics, memòries o imatges de múltiples temàtiques que mantenen sempre com a eix vertebrador la vila de Taradell, les rodalies i la seva gent: Escoltisme a Taradell. Primer període: Del 1961 al 1968, de Francesc Homs i Soler; Passat, present i futur de la salut a Taradell. Primera part: Una mirada al passat, de Bernat Serdà i Beltran; Passat, present i futur de la salut a Taradell.\nLa Biblioteca Antoni Pladevall i Font participa en la recollida d'aportacions econòmiques per La Marató de TV3. Ho fa amb una parada a l'entrada de la Biblioteca on es podran adquirir llibres de l'equipament que es troben duplicats o de donacions ciutadanes. Per adquirir un d'aquests llibres i participar així en aquesta iniciativa solidària, s'haurà d'aportar 1 € per cada exemplar, que la Biblioteca donarà íntegrament a La Marató, que aquest any està dedicada a les malalties infeccioses, amb l'objectiu de continuar investigant per trobar teràpies noves que aturin aquest tipus de malalties. La campanya solidària de venda de llibres va començar aquest dilluns i s'allargarà fins al 17 de desembre.\n'Animals de tots colors' de Clara Gavaldà al Nascuts per Llegir\nAnimals de tots colors, al Nascuts per Llegir i amb Clara Gavaldà.\nLa rondallaire Clara Gavaldà proposa per aquesta nova edició del projecte Nascuts per Llegir una sessió de contes adreçats a infants menors de 3 anys. En aquests contes hi trobarem una pila d'animals, de colors i moltes coses per descobrir. Una bona manera d'iniciar els més petits en l'hora del conte i passar-ho bé pares i fills junts. Serà el dimecres 29 de novembre a 2/4 de 6 de la tarda.\nPresentació dels millors treballs de recerca de Batxillerat de l'INS Taradell\nTres dels alumnes de batxillerat de l'INS TARADELL ens presentaran els seus treballs de recerca.\nEl proper divendres, 24 de novembre, a les 7 de la tarda i a la biblioteca Antoni Pladevall de Taradell, es farà una exposició pública del treballs de recerca seleccionats per l'Institut de Taradell que han realitzat els alumnes que actualment cursen segon de Batxillerat del mateix centre. Concretament es presentaran tres treballs que han estat elaborats per Roger Homs, Oriol Coromina i Bernat Coromina.\nDia Internacional contra la violència vers les dones a la Biblioteca de Taradell\nEl 25 de novembre de 1981 va ser declarat Dia internacional contra la violència vers les dones.\nTaradell tornarà a mostrar el seu rebuig a la violència vers les dones. Amb motiu del Dia Internacional contra la violència vers les dones s'han organitzat diversos actes que alhora serviran per sensibilitzar i conscienciar al conjunt de la població per tal d'assolir, per fi, la igualtat i acabar amb la històrica discriminació i dominació de l'home sobre la dona.\nLa Biblioteca Taradell et proposa participar al 22è Premi de Literatura Protagonista Jove amb el propòsit d'estimular la lectura d'imaginació en els nois i noies.\nPer aquest motiu organitza un Club de Lectura adreçat a joves de 15 i 16 anys que llegiran les lectures proposades pel Premi Literatura Protagonista Jove. Es tracta d'un espai de trobada i intercanvi d'experiències i opinions entre persones que comparteixen un mateix interès: la lectura.


Entrenaments Torre Mossèn Homs - Terrassa: de juliol 2016\nSempre ens sorprenen coses i veure la gosseta Eves transportar amb la seva boca prement amb les dents una pilota de tenis, ha estat una novetat més. A l'hora de la xerradeta a la fotografia de familia, ella també volia dir coses. I la Bet li ha col·locat la piloteta i au!!, no hi ha "guau"\nS'ha fet una ruta nova, que ha consistit a pujar per Can Candi, sense arribar al capdamunt. Bé, algun mossenaire si ha anat fins a dalt, i llavors ha baixat per on ens hem retrobat de seguida.\nHem tingut de protagonistres principals a la parella formada per l'Elisabet i l'Isaac, i en l'aniversari d'antigues proclamacions de mosseanires, l'Enoc ha vingut i això que ja fa set anys que va ser proclamat d'Honor.\nHem vist a la gent molt forta: tant, que en compte de pujar per les escales han preferit allargar un xic més fins a arribar al pont de la carretera de Matadepera. Els que anàvem a la cua hem passat per bombers i l'ajuntament, que era més curtet.\nL'Imma ens ha regalat en el dia del seu aniversari de neixement, un pica-pica fantàstic i que ha fet que la jornada d'avui serà, de nou, innoblidable per tot plegat. No sabem ben bé l'edat: em sembla que és molt jove encara i li queda molt per fer: segur.\nÉs un porjecte que no té fronteres. "Qui té la piloteta?" Igual és una nova moda, i ara haurem de portar una pilota entre les dents. Què us sembla?. La nostra gosseta mossenaire, que avui s'estrena i que es diu: EVES\nI ara arriba un moment important: "La Nominació a Mossenaire d'honor"\nS'ha fet pregar una mica, inclús pel "mestre"\nI si: ens confessa que li fa molta il·lusió i l'Elisabet ja la tenim nominada.\nI què millor que l'Isaac per ser "bandera", el dia que la teva parella té moltes possibilitats de ser "Mossenaire d'honor"\nI Mossenaire nova; no tenim el nom? algú m'ajuda\nI passem davant l'empresa Sanmy , com moltes vegades\nLa "bandera Mossenaire", portada a l'esquena de l'Isaac.\nI la nostra nominada Elisabet, avui al costat d'en Pepe\nAlbert Perpinyà que ens ha ajudat a vigilar a la carretera no ens atropellin), al costat de l'Elisabet i l'Isaac\nAixò és "mossenaires". Amistats amunt i avall i fent solidaritat i esperant Roberto\nAvui l'Imma Morales ens guarda una sorpresa a tothom\nGran dia, el d'avui i sobretot per la Imma Morales I com no pot ser d'altra manera: arriba la cua. Ja la tenim aquí\nL'Eva passant per la Carretera de Terrassa, al seu pas per Matadepera\nI de ben aprop l'Elisabet Caballero, la nostra nominada d'avui\nL'Isaac, que porta la bandera\nLucia Prado i en Pep Prado. Filla i pare: s'estrenaven i superbé. La Lucia amb onze anys ha estat de les mossenaires més joves de la història\nI veiem un nou "quality moment", quan mossenaires van i venen. Gràcies!!!\nJoan , i al seu costat l'oncle i la neboda, Mirabet a l'atac\nI ens aturem prèviament a una font, abans de fer uns quats revolts per can Candi, al costat d'en Fran , Carlos , i d'esquena una gran sorpresa: Enoc Rodríguez\nMoments de repòs amb l'Imma , Sebastián i nous mossenaires: pare i filla\nI en un dels revolts, fem un nou reagrupament, amb l'Elisabet; la nominada\nI s'aprofondeix amb les amistats, mentre fem esport o en aquest cas: reposant de fer esport amb l' Isaac Osuna , Montse Susín , Quim Gaya\nAlbert Perpinyà , i mireu el detall d'en Marc Simó i la bandera, que tornen a la cua. És una pujada forta !!!\nI comencem a preparar la foto de família, amb en Toni, Mireia i Pili. "Cojan asiento"\nI fem un fort aplaudiment a les tres persones que s'estrenen de "Mossenaires", gràcies per venir!!!! No ens han quedat els noms, algú els sap? aixi ho arreglem. Gràcies!!!\nI en aquest precís moment, totes i tots vosaltres feu efectiu el moment de la proclamació. Queda proclamada "Mossenaire d'honor", Elisabet Caballero Mirabet. Moltes gràcies!!\nI parlem del seu xicot, l'Isaac, que ens ha dut la bandera.\nI hem llegit l'aniversari de proclamació de bastants mossenaires de fa 1, 2, 3, 4, 6 anys, i avui no han vingut, tot i ser habituals. I vet a qui, que ha vingut el de fa 7 anys!!!!, Enoc Rodríguez . Un gran velocista que ostenta molts podis i títols en el seu haver. Ve poc, donat que no el fons no és massa compatible amb la velocitat i els seus entrenadors no els hi deixen. Gràcies per venir i de fet sempre tenim la sort de tenir al teu pare, en Carlos\nEns deixem res? i en Miguel , a l'esquerra aixeca el dit\nDoncs si: una de les més incondiconals mosseanires, l' Imma Morales és el seu aniversari de naixement i li cantarem el cumpleanys feliç\nAviat ho sabrem que ens te reservat l'Imma\nElisabet Caballero, ja tota una "Mossenaire d'honor", arriba al punt de reagrupament\nI tancant el grup l'Esther Alastuey i la Núria Mayoral\nI en el dia de l'aniversari, l'Imma passant pel davant de la bonica masia de Can Torrella\nI l' Anna Cos , també fent el camí llarg\nI quan hem arribat, l'Imma Morales , ja tenia a punt un bon refrigeria per als Mossenaires. Moltes gràcies de part de tothom i per molt anys em facis molts amb salut Els dos germans, posant tot a punt\nI aquí bé el meu got de mans de l'Anna\nLa Mireia deia que s'ho havia passat bé\nBet i Laura... i la font Mossenaire\nI l'Imma, també contenta d'haver-vos pogut fer aquest regal. Gràcies Imma!!\nI una bona colla, amb la masia, la mossenaire, el bandera, la bandera i una bona colla d'amigues i amics\nI les nostres noies amb posat seriós...\n... i ara no tant\nL'Elisabet moltes vegades ve sortint de treballar, cansada i amb son: però córrer al vostre costat la il·lusiona i li encanta. Sabem que és capaç d'aconseguir tot allò que es proposa i fa marxes ultrallargues. També la veiem sempre corrent amb moltes ganes i ara ens regala a tots poder-la conèixer una mica més i saber amb qui tenim la sort d'entrenar. Amb l'Elisabet Caballero Mirabet a qui li agraim què faci gran aquest projecte amb la seva presència. Moltes gràcies i per molts anys.\n"I per Festa Major… Torre Mossèn Homs"


GRANS AL DIA -V- Publicat a la Revista Seny i Rauxa del mes de març del 2010\nContinuant amb la política de difusió que ens hem proposat la Unió de Consells Consultius de la Gent Gran de la demarcació de Girona, el passat 14 de gener va tenir lloc a la capital i concretament a l’Auditori Narcís de Carreras de “la Caixa”, una nova sessió de conferències dintre del cicle genèric “Per un futur més clar”.\nEn aquesta ocasió varen fer ús de la paraula, en la primera part, l’Honorable Conseller de Governació i Administracions Públiques, el Sr. Jordi Ausàs, que ens va parlar de Gent Gran, valors de present i de futur per a Catalunya, en què va elogiar l’activitat que desenvolupen les persones grans, sobretot en els Casals de Gent Gran, siguin de la Generalitat o d’altres institucions públiques o privades. Va dir que li sobtava que en determinats cercles oficials les persones jubilades siguin qualificades de “classes passives”, quan la realitat és que mai havien estat tan actives com ara.\nVa finalitzar encoratjant-nos d’insistir en les nostres peticions ja que, va dir, la gent gran és mereixedora de tota l’atenció per part de la Generalitat.\nHem de dir que la Conselleria que dirigeix el Sr. Ausàs té a càrrec els equipaments dels casals i centres cívics de la Generalitat de Catalunya.\nLa segona part va a anar a càrrec de la Doctora Carme de Castro, metgessa de família i llicenciada en medicina medi ambiental, que va parlar de Voluntats anticipades i mort digna, tema punyent que preocupa a molta gent.\nEns va explicar amb detall els diferents passos que cal fer per arribar a formalitzar el testament vital, que a Catalunya està regulat per la Llei 21/2000 de 29 de desembre sobre els drets d’informació referent a la salut i l’autonomia del pacient, i la documentació clínica i el Decret 175/2002, de 25 de juny, pel qual es regula el Registre de voluntats anticipades.\nNo explicaré quins són els avantatges de tenir fet un testament vital o document de voluntats anticipades, ja que en aquest mateix número de Seny i Rauxa, la ploma molt més autoritzada que la meva de la Doctora Bonany, Regidora de Salut, entre altres responsabilitats, de l’Ajuntament de Figueres, ens en farà un compendi real.\nNomés diré que tenim a disposició de qui vulgui un model de document que es pot formalitzar davant de notari, o bé signat per tres testimonis, dos dels quals no han de ser familiars. Cal enviar el document al Registre General de Voluntats Anticipades de la Generalitat de Catalunya, a Barcelona, encara que no sigui imprescindible per a la seva validesa.\nNomés afegir que el DVA (Document de Voluntats Anticipades) es pot renovar, ampliar i revocar, deixant-lo sense efecte en qualsevol moment per la sola voluntat de la persona atorgant.\nPer anar acabant, només afegir que les persones que estiguin interessades a assistir a Girona a les conferències que periòdicament organitza la Unió de Consells Consultius de la Gent Gran, ens ho faci saber deixant el seu nom i telèfon de contacte a la Consergeria del Casal, a l’oficina de l’Associació de Gent Gran o, si els va més bé, al mateix Consell Comarcal, Àrea de Benestar, carrer Nou 48, 2n., o també al Club Caixa Catalunya, abans Sant Jordi, carrer Joan Maragall, 5.\nEl viatge és totalment gratuït. Se surt poc abans de les nou del matí i es torna a Figueres sobre les dues de la tarda. A la mitja part de la sessió es dediquen uns deu minuts per prendre un cafè o refresc i alguna pasta.\nEn el proper número els parlaré de l’Associació per a la Formació Cultural de la Gent Gran de l’Alt Empordà, constituïda l’any 2006, a la qual volem donar-hi una embranzida revitalitzadora i necessitem l’ajuda de tothom.\nConsell de la Gent Gran de Catalunya..\nPublicat per Marti Carreras Ginjaume a 16:49 Cap comentari:\nBATECS DEL COR (Publicat a la Revista de CORfi núm 1. Abril del 2010)\nQUÈ VOL DIR SER SOCI/SÒCIA DE CORfi\nLes finalitats de l’associació estan perfectament descrites en els estatuts. Com a soci fundador de CORfi recordo que des del primer moment ho vàrem tenir molt clar.\nBàsicament són aquestes dues:\nDifusió dels mètodes per portar una vida amb uns hàbits saludables que evitin, en la mesura del possible, les complicacions cardíaques i procurar una ajuda moral i psicològica als malalts i familiars de persones implicades en les malalties del cor.\nI això és el que fa l’associació: la difusió a través de les conferències a diverses poblacions de la comarca, la setmana del cor, edició de material publicitari, col·laboracions en campanyes sense tabac, etc.\nTambé fan visites als malalts a l’hospital i seguiment de la seva evolució un cop han tornat a casa, procurant, mitjançant les paraules adequades, fer-los veure que la recuperació és possible, que no s’acaba el món i que ben aviat podran fer una vida normal seguint, és clar, la medicació adequada i els consells dels cardiòlegs.\nPer fer aquestes tasques de manera eficient fa falta una organització que comporta unes despeses. D’aquí la necessitat de tenir com més soci/sòcies millor. Ser component d’una associació com CORfi vol dir que amb la petita contribució econòmica que fem podem ajudar i molt a la recuperació psíquica dels malalts, tornar-los els ànims i qui sap si evitar que algú pateixi la malaltia si fa cas dels consells per dur una vida cardiosaludable.\nPer tant, ser soci/sòcia ha de significar una satisfacció moral i mai pensar que per ser-ho es puguin gaudir d’algunes avantatges de tipus material o de tracte diferent per part dels professionals de la medicina, que, com tots sabem, es dediquen en cos i ànima als seus pacients sense preguntar qui són i d’on vénen. És necessari no confondre l’associació amb una mútua mèdica, en què sí que els seus socis, mitjançant el pagament d’unes quotes quasi sempre força cares, poden tenir accés a unes prestacions com visites mèdiques, proves i operacions quirúrgiques. La recompensa del soci/sòcia de CORfi ha de ser la satisfacció de contribuir al major benestar dels malalts del cor i dels seus familiars i procurar evitar els hàbits que propicien la propagació d’aquestes malalties.\nQuan el dia tres de març de l’any dos mil set, tres dies després d’haver petit una operació a cor obert, amb la col·locació de tres bypass, vaig veure entrar a la meva habitació de l’hospital Josep Trueta de Girona un parell de persones del Gicor, que em varen parlar de la seva associació i em vam pronosticar que dintre de pocs dies jo tornaria a estar bé, em van aixecar els ànims de tal manera que vaig tenir clar que havia d’unir els meus esforços als d’en Carles Corral per fer una cosa semblant a Figueres.\nTu que llegeixes aquestes línies i que ets soci/sòcia de CORfi, segurament tens algun familiar, amic o company que tindria ganes de poder ser part d’aquest projecte. Proposa’ls que s’uneixin a nosaltres. Amb l’esforç de tots es podrà engrandir l’associació i fer més activitats en benefici dels que ho necessitin. Aquestes malalties toquen a tothom, joves i grans.\nPensem que, després de l’etapa de constitució, l’associació ha entrat en un període de consolidació i que s’han establert les bases per fer una bona feina. A les dones i homes que formen la Junta Directiva, sòcies i socis com nosaltres, se’ls ha d’agrair la dedicació voluntària i totalment desinteressada per assolir les fites que figuren en els estatuts, igual que a tots els delegats i delegades escampats per la nostra comarca.\nPer acabar m’acomiadaré amb el meu eslògan preferit “Cuida’t el cor...cuida’t la vida”. Per cert, original de la Marta Munjó Purcalla, filla de l’Albert Munjó Serrats, ex-secretari de l’associació.\nFins a una propera ocasió. .\nPublicat per Marti Carreras Ginjaume a 17:38 Cap comentari:\nLES PERSONES GRANS I EL SEGLE XXI (Publicat al setmanari l'Empordà el 02 de març de 2010)\nJa vaig tocar el tema econòmic en els meus articles de setembre del 2008 i juliol del 2009. Pensava que ja ho havia dit gairebé tot sobre l’economia de les persones grans, es a dir, de les persones jubilades, amb pensions petites. No obstant això, aquest darrer any s’ha donat una circumstància pràcticament inèdita que ha propiciat que torni amb el mateix tema.\nCrec que ha estat la segona vegada, des de l’adveniment de la democràcia l’any 1978, que l’IPC (índex de preus al consum) ha pujat per sota del 2%, que era l’increment previst i el calculat per l’augment de les pensions. En concret, ha sigut del 0,3% de novembre 08 a novembre 09. El Govern, amb bon criteri no ha demanat que és tornés el diferencial del 1,70% cobrat de més pels pensionistes, i ha actual igual com va passar l’altra vegada. O sí que s’ho ha cobrat? Doncs, depèn de com es miri. Si l’IPC hagués sofert un increment més alt, el Govern només hauria apujat l’1%, per regla general, les pensions per l’any actual? Potser sí, potser no.\nD’altra banda ja he explicat que la fórmula per calcular aquest índex (l’enganyifa de l’IPC, com li dic jo) és del tot desfavorable per les persones jubilades amb pensions mínimes. Un dels condicionants per haver reduït tant l’increment, i que bona part de l’any fos negatiu, ha estat la baixa del barril del petroli i conseqüentment de la benzina, que penso jo que no gasten en excés les persones jubilades i molt grans, que són les que cobren les pensions mínimes. En canvi, sí que són clientes de les companyies d’electricitat que han apujat les seves tarifes en dues ocasions durant l’any passat, fins crec recordar un 9%.\nLa petita paga que suposava el diferencial entre l’increment previst i el reflectit en l’índex (que no és el real, penso jo) suposava una petita ajuda per les economies més dèbils, que són les que pretenem ajudar amb els nostres comentaris. I aquest any se n’ha anat en orris, i creguim-me que per a alguns una ajuda de cinquanta euros a finals de gener els pot arreglar el mes. Què hi farem!\nPer altra banda penso que preveure un increment dels preus d’un 1%, en un any que ja s’ha dit que l’IVA general passarà del 16 al 18%, a partir del mes de juliol, em sembla que és pecar d’ingenuïtat. O saben el que es fan?. Naturalment que tenen més elements que jo per fer els càlculs i tant de bo encertin.\nUn altre motiu de greuge per a les economies dèbils és la minsa remuneració que pels seus estalvis ofereixen les entitats financeres, que en general no passen per un bon moment, immerses les caixes d’estalvis en processos de fusió entre elles, menys la grossa. El Govern també ha volgut sucar un mica més i ha incrementat l’import de les retencions que passen del 18 al 19%. Una volta més de rosca que perjudica els menys adinerats, com sempre passa. Que els que sobrepassin els 6.000 € anuals d’interessos la retenció sigui del 21% no els perjudica en absolut. De ben segur que els agradaria poder pagar-los! M’abstinc de comentar l’augment de les retencions de les pensions a causa de la supressió dels cèlebres 400 €, perquè les persones que cobren pensions mínimes, que són de les que parlem avui, cobren tan poc que ni tenen retencions.\nPer acabar, voldria anunciar una bona mesura acordada pel Govern i que aplaudeixo, ja que va encaminada als més dèbils, que cobren pensions mínimes. És la creació de la unitat econòmica unipersonal. Fins ara hi havia pensionistes amb cònjuge a càrrec i amb cònjuge no a càrrec. A partir del 2010 hi ha una altra categoria: sense cònjuge, que seran els perceptors de pensions contributives del sistema de la Seguretat Social per les contingències de jubilació, incapacitat permanent i viduïtat, que formin una unitat econòmica unipersonal, i que hagin de fer front amb la seva pensió al manteniment d’una llar. Cobraran una pensió una mica més elevada que les pensions amb cònjuge no a càrrec, que per aquest any és de 30 € més cada mes. Poca cosa, però menys és res. La Llei que regula aquesta mesura també diu que aquests pensionistes “experimentaran durant els pròxims quatre anys apujades addicionals del seu complement de mínims, que els permetin assolir en aquest període els nivells de renda mínims necessaris per al sosteniment de la seva llar. Es tindran en compte els ingressos de què disposi el pensionista, així com el patrimoni, exclòs el seu habitatge habitual, i el seu finançament es realitzarà amb càrrec a l’aportació dels Pressupostos Generals de l’Estat a la Seguretat Social.”\nDes del Consell de la Gent Gran de Catalunya continuarem treballem perquè les pensions de viudetat vagin arribant als nivells necessaris per viure dignament. Que és el menys a què es pot aspirar. Que tinguem sort!.\nGRANS AL DIA -V- Publicat a la Revista Seny i Raux...\nLES PERSONES GRANS I EL SEGLE XXI (Publicat al set...


Ocells del Camp i la Conca de Barberà.: de març 2015\nAnellant al Pla.\nMalgrat el vent, que calculem que ens ha pres més de la meitat de les captures -un esparver s'ha alliberat de la xarxa, per exemple- la jornada d'avui d'anellament als Aiguamolls del Pla ha estat prou reeixida, més de cent anellaments, de vint-i-una espècies diferents. Potser els dos moixons més espectaculars han estat el teixidor de dalt i el cruixidell del mig. Alguns pardals comuns presenten bocins blancs, com aquesta ploma de l'ala, o un altre que en tenia una ungla.\nEl Raül, el Miquel Àngel i el Bernat han fet que el matí sigui entretingut i entre tots hem après molt.\nAquest és el resultat total, que em passa el Raül:\nA.caudatus 2 A. pratensis 2 L. cannabina 3 C. carduelis 25 C. chloris 11 (1) C. cetti 2 (2) E. schoeniclus 1\nE.rubecula 4 (2) F.coelebs 1 M. calandra 2 C. caeruleus 1 P. major 1 P. domesticus 16 P. collybita 21\nR. pendulinus 2 S. serinus 2 S. decaocto 1 S. vulgaris 1 S. atricapilla 7 (1) S. melanocephala 2 (2)\nT. merula 2 (1)\nPublicat per Màrius a 15:13 Cap comentari:


La Biblioteca Can Salvador de la Plaça, amb La Marató | Ràdio Calella Televisió\nPoc a poc anem coneixent els actes que les entitats de la ciutat estan preparant per col·laborar amb La Marató de TV3. Avui és el torn de la Biblioteca Can Salvador de la Plaça, la qual celebrarà diverses activitats aquest cap de setmana.\nDolos Llavall, director de la Biblioteca, en una entrevista a l’InfoMigdia una de les activitats que es durà a terme dissabte al matí, com són els tallers de Nadal, que ja fa tres anys que organitza per recaptar diners per La Marató de TV3.\n“Organitzem tallers de Nadal on el motiu és la decoració de Nadal. Poden participar des de nens i fins a adults, el dissabte al matí de 10 a 13h i podran triar el que vulguin amb el donatiu d’1€”.\nLlavall ens ha recomanat alguns llibres que podem llegir a la Biblioteca i que tracten el tema del qual parlarà la Marató de TV3 d’enguany.\n“Llavors hi ha aquest llibre, ‘No està escrita les estrelles’ de John Green, que parla de la malaltia del càncer i de l’amistat…. També ‘Los hijos del ancho mundo’ d’Abraham Vergese, que és un metge que parla de l’ambient dels hospitals de la Índia. ‘Un monstruo viene a verme’, de Patrick Ness, una novel·la que està molt al dia l’acompanyament a la malaltia i al dolor […]\nRecordem que La Marató de TV3 es celebrarà el 17 de desembre i estarà dedicada a les malalties infeccioses.\nSegüent Inici de la campanya de Nadal “Nadal, rius d’il·lusió”\nAnterior Pere Puig considera que els tres projectes dels Participatius enriquiran la ciutat


Millora del confort acústic a les oficines de l’empresa Noel Alimentària\nNoel Alimentària és una de les empreses líders en el sector carni espanyol. Fundada al 1940, el seu compromís sempre ha estat oferir als consumidors els productes més saludables i saborosos, amb innovacions en els processos de producció i envasat que garanteixen la màxima qualitat.\nLa direcció de Noel Alimentària ens va contactar per millorar l'acústica dels seus despatxos i la sala de juntes, dos espais altament reverberants on el so impactava en les superfícies llises com sostres, parets i finestres. Això provocava una falta d'intel·ligibilitat que feia necessari apujar la veu per comunicar-se, generant un elevat soroll de fons i convertint les sales en llocs inadequats per la concentració i la productivitat de les persones. Un fet molt greu tractant-se d'un espai de treball!\nMitjançant el nostre estudi acústic, vàrem detectar 1,71 segons de reverberació als despatxos i 1,89 segons a la sala de juntes. En ambos espais, les freqüències agudes eren les més ressonants. Aquestes no necessiten molta densitat de material, però si és important que les peces de material acústic estiguin col·locades uniformement a tot l'espai. Amb la nostra intervenció, el valor de reverberació s’ha reduït a 0,77 als despatxos i a 0,79 a la sala de juntes.\nVolem agrair a Noel Alimentària la confiança dipositada en nosaltres, però, sobretot, la seva encertada decisió de donar el valor que mereix una bona acústica en un entorn de treball, vetllant per la salut dels seus treballadors i augmentant la seva eficiència.\nNecessites els nostres serveis d'acústica? Truca'ns al 972 460 400 o contacta a través del següent formulari i et farem una visita tècnica gratuïta!


ARAMULTIMÈDIA - El I Trofeu Vila de Muro calfa motors\nEquip AM - 13/06/2018\nEl Club de Rugby Muro, amb la col·laboració de l'Ajuntament de Muro, organitza aquesta primera edició del torneig. Com a novetat trobarem el primer partit de rugby femení jugat a Muro i que enfrontarà al CR La Safor i a la Universitat d'Alacant Rugby. Serà el 16 de juny a partir de les 18.15 hores. Abans, també es portarà a terme un clínic juvenil de portes obertes per a donar a conèixer aquest esport. El CR Muro jugarà a les 19 hores davant del RC Ontinyent. El tercer temps, una tradició anglesa d'aquesta modalitat esportiva, vol transmetre que el joc no acaba amb l'eventual victòria o derrota dels jugadors, sinó amb l'esperit del fairplay. Els esportistes solen beure i menjar dins d'una gran companyonia. En aquest cas, el tercer temps es portarà a terme al Patronat, seu oficial del CR Muro


Risto i Ana Rosa s’uneixen contra Pablo Iglesias: “Una mica de serietat” Risto i Ana Rosa s’uneixen contra Pablo Iglesias: “Una mica de serietat” – El Món\nRisto i Ana Rosa s’uneixen contra Pablo Iglesias: “Una mica de serietat”\nLa reflexió del vicepresident espanyol sobre els mitjans de comunicació privats ha enfadat els presentadors\nRisto Mejide respon a Pablo Iglesias - Cuatro\nRedacció 18/02/2021 1:39 pm\nPablo Iglesias és a l’ull de l’huracà des que manifestés aquest dimecres sobre el poder mediàtic dels mitjans de comunicació. No ha agradat que proposés establir “elements de control”, unes paraules que han generat molta polèmica. El primer a pronunciar-se al respecte era Risto Mejide des del seu programa de Cuatro Todo es mentira: “A mi ja és que em fa riure i tot”, deia irònicament.\n“Quan un polític parla del que sap, no surt per televisió. Per descomptat que aquest sector està regulat. Existeix, a més a més d’una llei, la llei audiovisual que també regula aquest sector. No està parlant de les televisions públiques, està parlant de la televisió privada, empreses privades i parla d’intervenir-les. No home, no, una mica de serietat“, esclatava en directe.\nEl vicepresidente @PabloIglesias carga contra los medios privados y pide "elementos de control"\n¿Ha dejado de gustarle que se opine libremente de él ahora que forma parte del gobierno?https://t.co/916NsjvCe8#TodoEsMentira17F pic.twitter.com/9J3cT6QaKp\n— Todo Es Mentira (@todoesmentiratv) February 17, 2021\nAquest matí ha estat Ana Rosa Quintana qui ha volgut dirigir-se al vicepresident del govern espanyol: “Senyor Iglesias, a mi m’escullen cada dia, cada hora i cada minut. No hi ha res més democràtic que el comandament a distància. A vostè l’ha escollit com a vicepresident Pedro Sánchez. Si no ens volguessin, no duraríem ni un telenotícies. Els telenotícies que reclamava per a vostè”.\nTras las últimas palabras de Pablo Iglesias que pide el "control democrático" de los medios, Ana Rosa es crítica: "A mí me eligen cada día y a usted le nombró Sánchez como vicepresidente" #AR18F https://t.co/V0aozowk3X\n— El programa de Ana Rosa (@elprogramadear) February 18, 2021\nUna controvèrsia que ha enfadat les cares més conegudes de Mediaset, els primers a reaccionar.\nQuin parell de mal nascuts 18/02/2021 4:06 pm\nEra d'esperar, el tontolabas del risto, que dóna suport a la delinqüent cifuentes, i la ana puta kintana, casada amb un delinqüent. Quin parell de personatges, dios l'ós feia y ellos se juntan, no poden fer altra cosa, que mal parlar dels demòcrates


Tres escrits d’història amb punts de vista ben diferents sobre J.K. Von Thürriegel\nPrimer punt de vista\nHistoria de la Guerra dels Set Anys a Alemanya\nComencem amb un punt de vista força positiu cap a Thurriegel i que el defensa del seu conegut conflicte amb Gschray: un fragment en català de l’original en alemany de J.W. Von Archenholz "Geschichte Des Sieben Jahrigen Krieges in Deutschland"\n(Clica la imatge de la portada del llibre si vols veure l’original en alemany)\n"Molts oficials estrangers fins i tot des dels exèrcits de l’enemic ingressaven ara al servei de Prussia; entre aquests estava el Coronel Geschray, un oficial al servei francès, però bàvar de naixement. Havent-se distingit en les guerres austríaques, el rei li donava el comandament separat de 2400 homes que havia de reclutar. Un altre oficial al servei francès, també un bàvar i amic íntim de Geschray, el Lloctinent Coronel Thüriegel, també ingressava al servei de Frederic II i es col·locava com a cap d’un cos que reclutava amb els seus propis esforços en un temps molt curt. Aquest home extraordinari dotat per natura d’un esperit emprenedor i un tarannà hàbil, havia tingut la direcció dels espies en l’exèrcit francès. Els seleccionava, els distribuïa, i els pagava, els donava la informació necessària, constantment hi contactava, i extreia dels seus diferents informes la informació que presentava al davant dels generals de l’exèrcit i de la cort de Versalles. Feia incursions en persona a través de les províncies en possessió de l’enemic sota diferents identitats, noms i vestits, i ensenyava passaports i cartes de recomanació dels ministres i ambaixadors de potències neutrals. Es va permetre així de viatjar a través de la totalitat del nord d'Alemanya on penetrà a camps i fortaleses; i tan perfecte era el seu engany que sopava sense cap sospita a la taula del comandant a Magdeburg al mateix moment que aquest oficial rebia una carta del rei que l’advertia, i que el posava en guàrdia, respecte a un espia francès que havia estat enviat per adquirir informació respecta a les fortaleses prussianes. Era sempre capaç de executar els seus plans reeixidament pel seu valor i la seva astúcia extraordinària.\nL’activitat i els esforços d’aquest oficial eren per benefici del francès i moltes desgràcies es van evitar gràcies a ell, alhora que molts dels seus plans es desenvolupaven reeixidament, i això en un país on desagradaven els francesos i Thürriegel només podria arribar a bon fi per mitjà de diners. El Mariscal Sachsen va ser el primer en descobrir les seves capacitats i les utilitzava, i va fer que la cort l’envies a Menorca abans de la guerra, els informes i observacions fetes per ell no van ser pas de poca ajuda en la conquesta de l’illa. La sortida de Thürriegel del servei francès, amb qui estava descontent, van ser una pèrdua greu pels francesos i ingressar al servei del prussians en tals circumstàncies prometia per a ell grans avantatges.\nPerò aquestes expectatives decebien ala desitjos de fama i la conducta delictiva de Gschray; gelós de la consideració del seu amic i ansiós de fer-lo fora del seu camí, va fer que el rei sospités que Thürriegel només havia ingressat al seu servei per trair-lo. Com a conseqüència d’aquest recel, que era aparentment sense fonament, el rei va fer que se l’envies a Magdeburg per estar a dins la ciutat on hi va romandre fins el final de la guerra. La seva supressió de l’exèrcit tanmateix es va revenjar de l’home que la va provocar, perquè per la negligència del General Gschray ell i una gran part del seu cos d’homes van ser sorpresos a Nordhausen, i fets presos. Alguns anys després Thürriegel emigrà a aquella erma part d’Espanya, Sierra Morena, amb uns quants milers d’alemanys i amb els seus esforços convertia aquest desert en un país fèrtil."\nSegon punt de vista\nHistòria del segle XVIII i del XIX fins a la caiguda de L'Imperi Francès\nContinuem amb un punt de vista gens positiu i que no deixa massa bé a Thurriegel: el fragment en català de l’original en alemany de F.C. Schlosser "Geschichte des Achtzehnten Jahrhunderts und des Neunzehnten bis zum sturz des Französischen Kaiserreichs"\n"Entre els aventurers que reclutaven colons d'Olavide, hi havia un alemany nomenat Thürriegel, a través de qui Olavide es tornava cèlebre a Alemanya. Thurriegel, que es comprometia a reclutar i portar un cos de 3000 colons alemanys i suïssos a l'igual com es reclutaria un cos de voluntaris, va néixer a Baviera, havia servit com a coronel d’un cos de voluntaris en la Guerra dels Set Anys, i no li feia vergonya seduir als seus colons de la seva terra nadiua en la mateixa manera com havia seduït anteriorment als seus reclutes. Amb les seves arts publicitàries (1), aquest miserable reclutador atreia milers d’homes insensats des de les superpoblades o pobres i mal governades províncies d'Alemanya, en particular des de les províncies del Rhin, el Palatinat i Lorena, fins i tot des de Piemont i Llombardia, i captava artesans i industrials per a un lloc on només eren buscats camperols per guanyar-se la vida. Entre els colons captats de tal manera necessariament hi havia una gran proporció de xusma; però hi havia entre ells també molts protestants alemanys que desitjaven escapar-se de la intolerància religiosa i opressió que estaven obligats a suportar a la seva terra nadiua, especialment en el Palatinat, i a qui aquell especulador atrevit i segrestador havia promès llibertat de culte. Apareix en el primer article de llei aprovat pel govern que aquesta promesa era una engany evident, provocat o per Olavide o per Thürriegel. El primer pla va ser establert, abans del del govern, per Olavide el 1766, abans que hagués fet qualsevol contacte amb Thürriegel; però l’organització de l’esquema, pròpiament dit, o els articles aprovats pel govern, són de l’any de 1768.\n(1) La invitació impresa amb la qual el coronel atreia centenars de famílies des d'Alemanya i els Països Baixos, era distribuïda per ell com fulls informatius de loteria i fets circular pels promotors d’aquesta idea. Portaven com a títol: "Ports de Fortuna, o arquetes riques de tresor que el monarca espanyol ha obert per al benefici i comoditat de tots els camperols alemanys, jornalers i botiguers". Molts intents es van fer per arrestar a aquest seductor atrevit i perillós, però ell maquinava per evitar la vigilància de la policia i obtenir el seu objectiu."\nTercer punt de vista\nCom a escrit final, un article ben curiós aparegut a "The Freemasons Magazine or General & Complete Library, vol VI" de gener de 1796. Només per veure com es poden canviar les versions dels fets o com certes accions poden passar de realitat a ficció. (Encara que errònia s’ha respectat l’ortografia d’alguns noms)\n(Clica la imatge de la portada del llibre si vols veure l’original en anglès)\nSingular canvi de fortuna\n"Un diari espanyol te la següent informació de la vida del Sr. Thurriegel, un Bàvar, el fundador de la colònia alemanya a Sierra Morena. Estant empleat per la cort francesa per fer un reconeixement de l’illa de Menorca, el 1754, i passant per Sierra Morena tot anant-hi, va concebre el seu pla de població. Després de la mort del Mariscal Bellisle es va convertir en lloctinent al servei de Prussia i s’incorporà al freikorps de Geschray, al qual el rei havia donat el comandament; a causa d’una disputa amb el General Geschray va ser arrestat i empresonat a Magdeburg, però van fer presoner tot el freikorps i va ser alliberat. Absolt al final de la guerra de Silesia, va acabar sense les seves joies, diners, roba i fil i vivia en gran angoixa a Frankfurt del Main, mentre seguia treballant el seu pla de colonitzar Sierra Morena, va ser demanat a Madrid, després que el seu esquema fos presentat pel ambaixador espanyol a Frankfurt. Les seves necessitats retardaven aquest viatge fins que decidí anar a Madrid a peu, on feia un contracte per enviar 6000 colons i 4000 soldats d’Alemanya a Espanya. Els termes eren avantatjosos, però com que no es van avançar diners, buscava un soci en aquell país inútilment i es va veure obligat, en aquesta situació, a retornar caminant a Alemanya, on es va trobar amb molt poc èxit. El seu aspecte, malgrat que portava un gran pergamí signat pel Rei d’Espanya i el seu Consell, el feia projectar una imatge buida, però infatigable. Després de viatjar d’un lloc a un altre, finalment trobà un patró en la persona d’un comerciant a Lió, França. Essent ara ricament aprovisionat amb diners escollí Colònia com el seu centre d’operacions, des de on els colons van ser enviats a Gènova i després embarcats cap a Barcelona, van ser seguits per Thurriegel que, aconseguint 60.000 piastres com a condició del contracte, s’instal·là a Valencia."\nEls textos son de llibres consultats al cercador books.google.com


El PSPV deixa l'alcaldia de l'Alcúdia de Crespins que passarà a Compromís en compliment del pacte de govern - Comarcal CV\nInicio Valencia La Costera El PSPV deixa l’alcaldia de l’Alcúdia de Crespins que passarà a Compromís...\nImatge del ple municipal de renúncia del fins ara alcalde.\nRoberto Granero (PSPV) deixa l’alcaldia i és rellevat per Pepe Garrigós (Compromís)\nL’Alcúdia de Crespins va acollir anit la sessió plenaria en la qual Roberto Granero, fins ahir alcalde, va renunciar al seu càrrec per cedir la vara de comandament del poble a Pepe Garrigós i complir així l’acord de govern entre el PSPV i Compromís.\nAl seu discurs de comiat, Granero va repassar una legislatura marcada per la pandèmia, ja que com va remarcar han sigut «trenta-un mesos de gestió municipal dels quals vint-i-quatre s’han centrat a combatre una pandèmia que ningú esperava quan iniciarem la legislatura en juny de 2019» i va detallar la gestió realitzada durant els últims dos anys de crisi sanitària, en la que com va assegurar: «Hem treballat de valent amb totes les nostres forces les distintes onades del maleït virus i hem redirigit la nostra brúixola per donar cobertura sobretot a les persones més vulnerables i amb major risc d’exclusió, augmentant els recursos tant humans com econòmics en els àmbits social i sanitari, alhora que hem implementat mesures extraordinàries de reactivació econòmica».\nNo obstant això, i malgrat els canvis de plans marcats per la pandèmia, Granero va assenyalar que «hem dut a terme gran part dels objectius marcats en 2019 i hem treballat intensament per a aconseguir un poble més solidari, més just, més sostenible i més igualitari». D’aquesta forma, va posar com a exemple les inversions necessàries que s’han dut a terme al poble, les que es troben en marxa o s’executaran en breu, l’ampliació tant dels plans d’ocupació com de les ajudes al teixit comercial, la consolidació dels equips de Serveis Socials i de la Policia Local, així com l’adaptació de les programacions culturals, esportives i d’oci a la normativa vigent en cada moment.\nPer últim, Granero va finalitzar el seu discurs agraint el suport de tots i cadascun de les alcudianes i alcudians que dia a dia «recolzen aquest projecte comú que es diu Alcúdia» i va reiterar el seu compromís amb aquest projecte iniciat en 2015 i renovat en 2019, «des d’ara amb altres responsabilitats, però amb les mateixes forces i el mateix esperit lluitador, reivindicatiu, responsable i solidari que representem. Amb els objectius i prioritats clars i l’ambició intacta per assolir els reptes pendents que ens uneixen com a govern i com a poble», va afirmar.\nA la sessió plenària van assistir per a acompanyar a Granero, el vicepresident 3r de la Diputació de València, Carlos Fernàndez Bielsa, alcaldes de la comarca com Roger Cerdà, primer edil de Xàtiva, així com càrrecs orgànics del PSPV d’àmbit comarcal, provincial i nacional.\nAquest dissabte a les 12 hores tindrà lloc el ple d’investidura de Pepe Garrigós (Compromís) com a nou alcalde fins que finalitze la legislatura.\nArtículo anteriorPaiporta crea un calendario de 2022 ilustrado con imágenes de las deportistas del municipio\nArtículo siguienteMislata aumenta en un 40% la cuantía de su cheque bebé\nCanals canviarà els actes taurins de la Fira de Setembre per actes solidaris amb els animals


AUGA presenta aquest dilluns ‘De vins i de mots’, una xerrada-recital a càrrec de David Vila\nL’Aula d’Extensió Universitària per a la Gent Gran de l’Anoia (AUGA) ha programat per aquest dilluns, 1 de juny, una xerrada-recital a càrrec de David Vila anomenada De vins i de mots. Com ve succeint darrerament, la conferència es farà a través de Canal Taronja a les 18.00 h.\nDe vins i de mots és una activitat pensada per maridar la llengua i la literatura amb el vi. Segons el protagonista, la llengua és la veu d’un poble, la font de les nostres arrels més pregones, i la literatura és aquesta llengua feta art, la paraula atansant-se platònicament a la bellesa. A través dels contes que explicarà, uns d’antics i d’altres de moderns, uns tradicionals i d’altres de collita pròpia, els espectadors es podran endinsar al món del vi. Tot plegat, amb un lèxic genuí i un bon feix de curiositats que ens permetin copsar el patrimoni immaterial que representa.\nDavid Vila i Ros, nascut a Sabadell l’any 1977, és escriptor, rapsode, professor i dinamitzador lingüístic i compagina els muntatges escènics per reivindicar el conte amb les conferències per despertar l’interès envers les llengües.


La Corsa Aran per sa Lengua posa l'accent a augmentar l'ús social de l'aranès — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / La Corsa Aran per sa Lengua posa l'accent a augmentar l'ús social de l'aranès\nCorsa Aran per sa Lengua (Foto: Lengua Viua)\nDesenes de persones han participat aquest diumenge a la Corsa Aran per Sa Lengua, que enguany arribava a la 25a edició. La presidenta de la Fondocion Privada Musèu Etnonologic Dera Val d'Aran, i organitzadora de la cursa, Rosa Maria Salgueiro, ha lamentat des de l'ACN que la reivindicació de potenciar l'ús social de l'aranès es va repetint any rere any, perquè això significa que no hi ha avenços en aquest terreny.\nTanmateix, mentre que d'altres vegades les reclamacions s'adreçaven només a les institucions, ara els impulsors també volen interpel·lar directament als mateixos habitants de l'Aran, per tal que tothom se senti responsable del manteniment, o retrocés, de la llengua de la vall. Salgueiro critica que encara es troben en el dia a dia "anuncis en castellà o català, que podrien estar en aranès". I hi afegeix que, en tractar-se d'una zona turística, "hi ha molta gent que ve a treballar a l'hivern, en plena temporada, i a l'estiu se'n va", un fet que no ajuda a augmentar el nombre de parlants perquè aquesta població estacional no sent la necessitat d'adoptar l'aranès com a primera llengua.\nRetrocés malgrat la immersió\nDurant la jornada d'aquest diumenge s'ha valorat que a les escoles l'aranès és llengua vehicular i per tant els infants "la coneixen i la parlen". Alhora, però, s'ha denunciat que quan s'acaba l'etapa escolar la majoria d'adolescents i joves aranesos s'obliden de la llengua local i la substitueixen, bàsicament, pel castellà.\nUna altra de les organitzadores i participant de l'acte, Imma Caubet, ha assegurat que es van sentir insultats i molt ofesos quan a la primavera, l'exministre d'Educació, Iñigo Méndez de Vigo, va dir que els aranesos s'ocupessin d'altres temes com els allaus i no pas de la defensa de la llengua, unes paraules que van fer que el col·lectiu Lengua Viua sortís al carrer a manifestar-se.\nEl problema amb l'aranès, però, no és només de reconeixement exterior sinó també intern. Caubet ha explicat que pels aranesos "la llengua és el patrimoni cultural més important, que arriba als sentiments i és el tret diferencial com a país". Per això, lamenten que molts habitants fixos de la Val d'Aran l'estiguin deixant arraconada en favor, bàsicament, del castellà.