Una alternativa a la crisi - Arquebisbat de Barcelona\nEn les jornades organitzades per Càritas Diocesana de Barcelona el passat mes de maig sobre “Les veus de l’Església en temps de crisi”, no només es va voler fer un diagnòstic realista, sinó també proposar alguns camins per a una possible teràpia. Cal escoltar totes les veus per tal d’encertar. Ens hi juguem molt en el present i amb vista al futur a curt termini.\nLes veus de l’Església en aquests temps de crisi econòmica i financera ens diuen que en el fons d’aquesta crisi hi ha una crisi de valors i de fe. S’han oblidat els grans valors humans –molts dels quals amb arrels cristianes- del compromís, l’honestedat, la honradesa, el bé comú de la societat per sobre dels interessos propis, l’esforç, l’austeritat, etc.\nAixò és el que ha engendrat els sofriments actuals. Hem d’eradicar les causes per acabar amb els efectes. La crisi actual hauria de servir per posar les condicions per no tornar-hi. Poc n’haurem après si no aprofitem les lliçons que ens pot deixar.\nCrisi de valors humans, sens dubte. Tanmateix també és una crisi de fe. Quan les persones abandonen Déu, es perden a si mateixes. Quan volen construir una societat sense Déu, acaben deshumanitzant-se, perquè obliden la gran pregunta de Déu a Caïm, que travessa tota la història humana: “Què n’has fet del teu germà?”\nPer això, la crisi actual pot ser un anunci i una invitació a l’esperança si hi posem tot el que podem per part nostra, dels polítics, de les institucions humanitàries i religioses, de tota la societat civil. Les paraules i els gestos del papa Francesc –que aquests dies hem escoltat d’una manera especial en el seu viatge a Brasil- han suscitat una il·lusió que ha de ser un actiu no només per als catòlics sinó també per a tota la societat actual. Una treballadora social ho va dir amb una claredat que em va impressionar: “Hi ha alternatives econòmiques que permeten generar llocs de treball i obrir canals de participació, però cal la implicació i el compromís de tots, i això no ens ho donaran només les solucions tècniques, si aquestes no van acompanyades de un fort impuls ètic”. Cal superar l’actual precarietat del discurs ètic, de tan nefastes conseqüències per a tota la societat.\nLes veus de l’Església en aquest temps de crisi han de ser la proclamació i difusió de la doctrina social de l’Església, que pot ser una bona alternativa a la crisi econòmica i financera que vivim per trobar solucions i evitar que, un cop superada la crisi, hi tornem a caure. El cardenal Renato Raffaele Martino, que participà en les jornades celebrades a Barcelona i ha estat el principal artífex de la presentació sistemàtica d’aquesta doctrina social cristiana, en un llibre titulat precisament Compendi de la Doctrina Social, diu, amb un punt d’humor, que “la doctrina social és el secret més ben guardat per l’Església”.


Oliva pren a Ontinyent com a model per a recuperar la memòria democràtica - TV Digital Ontinyent\nHome > General > Oliva pren a Ontinyent com a model per a recuperar la memòria democràtica\nRedacció TVdigitalOntinyent 03/08/2017\tGeneral, Ontinyent Deixar un comentari\nUna representació de l’Ajuntament d’Oliva, encapçalada per l’alcalde del municipi, David González, visitava ahir el refugi antiaeri de Tortosa i Delgado junt al alcalde d’Ontinyent, Jorge Rodríguez, els regidors de Territori i Serveis Municipals, Jaime Peris i Manuel Cuesta, i l’historiador local Joan Torró. L’objectiu d’aquesta visita era conèixer de primera mà i prendre com a exemple el treball de l’Ajuntament d’Ontinyent en matèria de recuperació de la memòria històrica.\nAquest refugi està situat en la Plaça de Baix, en el solar de l’antiga fàbrica de Tortosa i Delgado, als peus del conjunt històric del barri de la Vila. La data de construcció data de l’any 1938, compta amb una superfície aproximada de 85m2 i s’estima que podria haver allotjat a al voltant de 300 persones.\nDes d’Oliva, també s’interessaven per la formació de la Comissió per la Recuperació de la Memòria Democràtica i sobre altres actuacions que Ontinyent ha portat a terme, com la creació de l’Aula-Museu de la II República en l’edifici Lluís Vives o l’exhumació de les restes de diversos afusellats en el cementeri municipal.\nDurant la visita s’abordava la possibilitat de portar a Ontinyent una exposició sobre els refugiats en la Guerra Civil elaborada pel municipi valencià.\nAnterior La Guàrdia Civil localitza i destrueix una granada de mà ubicada a Llutxent\nSegüent Bisbal, Grupo Eñe o l’Orquestra La Tribu entre la programació municipal per a les Festes d’Ontinyent


El Sac de Gemecs - Xixo Luthier\nEl sac de gemecs forma part de la família de les cornamusses, que són els instruments de vent o aeròfons que produeixen un so constant i mantingut. Lles primeres notícies que es tenen de les cornamuses es remunten al segle VIII abans de JC. al nord de l’Índia. A l’Edat Mitjana va ser utilitzada com a instrument per enardir als soldats abans de la batalla.\nÉs un instrument extès arreu d’Europa, al Nord d’Àfrica, al Golf Pèrsic i al Caucas inclús al Llunyà Orient. Dins una mateixa regió podem trobar diferents models de cornamusses que no tenen res a veure unes amb les altres, per exemple a França n’hi ha 10 models diferents, a la Gran Bretanya 8 models, a Alemanya 3, … a Catalunya en tenim 3 també, el Sanc de Gemecs, el Bot Aranès i el Bot de Pallars.\nEl Sac de Gemecs va ser durant segles un dels instruments més utilitzats al nostre país en el camp de la música popular i també a la música de cort. A partir del segle XVIII va entrar en una decadència que va culminar a mitjan segle XX, quan va deixar de tocar-se. A principis dels vuitanta del segle XX diversos constructors i intèrprets vam anar recuperant l’instrument, evolucionant-lo i sobre tot equilibrant-lo tant en el só com en la afinació. Tot i així, el sac de gemecs català continua sent encara un desconegut per a una gran part de la població.\nA més de poder tocar sol, el sac de gemecs actua molt sovint com a integrant de diverses formacions:\n– La mitja cobla, formada per dos músics: un d’ells toca el sac de gemecs, i l’altre el flabiol i el tamborí. A Mallorca, aquesta formació s’anomena xeremiers.\n– La cobla de tres quartans, denominació que rep avui dia una mitja cobla a la qual s’afegeix un tercer músic tocant la tarota.\n– La cobla de ministrers, que acostuma a ser una cobla de tres quartans ampliada amb altres instruments de vent i de percussió.\nPerò el sac de gemecs també pot actuar en contexts no tradicionals.


Un estudi constata que el nombre de prostitutes a la Jonquera augmenta i que cada vegada són més joves :: Tramuntana TV\n> HOME > Un estudi constata que el nombre de prostitutes a la Jonquera augmenta i que cada vegada són més joves\nUn estudi constata que el nombre de prostitutes a la Jonquera augmenta i que cada vegada són més joves\nLa Fundació Apip-Acam, que el 2013 va posar en marxa un programa d'atenció integral a les prostitutes que exerceixen a les carreteres de la Jonquera, amb el suport de l’Institut Català de la Dona i de l’Ajuntament de la Jonquera, ha elaborat un estudi sobre la dona i la prostitució. Segons aquest informe, el 2014 va augmentar el nombre de dones que exercien la prostitució en aquest punt de l’Alt Empordà. En total, l'associació va detectar i atendre 111 dones a les carreteres de la Jonquera durant l'any passat (Segons dades del Ministeri de l’Interior, l’any 2008 hi havia entre 40 i 50 dones als carrers de la Jonquera i al voltant de 375 dones als clubs). Per contra disminueix l’edat d’aquestes dones. Així, del total de dones ateses, el 56,5% tenien menys de 25 anys. El 23,6% tenien entre 25 i 30 i un 82,3% tenien fills menors d’edat. Pel que fa la nacionalitat, l’estudi posa de manifest que baixa el nombre de prostitutes de l’Estat espanyol, mentre que augmenta les immigrants. Romaneses i búlgares són el col·lectiu més nombrós amb el 86,41% del total. El 9,58% restants són nigerianes i la resta, un 4%, d’altres nacionalitat.\nUn altre aspecte que destaca l’informe és l’elevada rotació de les dones i entre les romaneses i les búlgares, estan sotmeses a un fort control i domini de petits clans familiars. Pel que fa les demandes de les dones ateses, la majoria demanen accés i acompanyament sanitari i gràcies al programa es van activar 45 targetes sanitàries.\nLa presentació d’aquest estudi s’ha fet aquest dimecres al matí a la Jonquera, amb la presència de l’alcaldessa del municipi, Sònia Martínez; de la presidenta de l’Institut Català de la Dona, Montse Gatell; i de la directora de la Fundació Apip-Acam, Montserrat Font. Per arribar a les conclusions, es van fer 35 sortides i 681 intervencions. Segons va avançar Font, l’objectiu és fer dos estudis més: un segon centrat en els proxenetes i un tercer, sobre el perfil del client. Precisament, en aquest darrer aspecte serà l’eix del segon estudi que es farà aquest 2015. Les representants de les tres institucions van coincidir en la necessitat de centrar “el focus” d’aquest problema en el client, ja que al seu entendre els “clients són els que fan possible la prostitució i són els responsables de la vulneració dels drets humans de les dones”, ha dit Montserrat Gatell. En aquest sentit, Gatell, Font i Martínez han coincidit que la prostitució és una forma de violència masclista i que cal fer un canvi de mentalitat social per lluitar contra la demanda. “Sabem que el client de prostitució a la Jonquera és francès, jove i vinculat a un turisme sexual. Volem saber si pateix alguna patologia, si està mancat d’informació sobre la vulneració dels drets de la dona o si estan mancats de valors social o certa empatia”, ha dit Monserrat Font. En aquest sentit, l’alcaldessa de la Jonquera, Sònia Martínez, ha dit que el problema de la prostitució estava localitzat a la Jonquera però que era “un problema social de França perquè la gran majoria dels clients són francesos”. En aquest sentit, les tres dones han demanat incidir en l’educació dels valors en les escoles per combatre aquesta lacra social d’explotació sexual.\nla Jonquera | prostitució


Ja vénen els reis… Qui eren els Reis Mags d’Orient? – :: TOT Gràcia | El TOT de la Vila de Gràcia ::\nSi ens fixem estrictament en la bíblia i en els versicles en els quals s’hi fa referència a ells, no podem assegurar ni que fossin Reis, ni que fossin tres. I és que diu textualment Sant Mateu, en els seus versicles en què parla del naixement de Jesús: «després d’haver nascut Jesús a Betlem de Judea, en el temps del Rei Herodes, uns mags d’orient es van presentar a Jerusalem dient: on és el que ha nascut, el rei dels Jueus? Perquè hem vist la seva estrella i venim a adorar-lo». Per tant, d’on es va deduir que eren 3? El primer lloc a on es parla del número tres, és al Líber Pontificalis, un llibre del s. IX que recull històries i llegendes cristianes. Potser prové del fet en què al regalar or, encens i mirra, i no especificant-se res més, es va deduir que hi havia una persona per regal, o tanmateix, es va determinar així pel simbolisme d’aquest número per als cristians (Santíssima Trinitat).\nCap text ni prova científica ha pogut demostrar quina era la seva procedència ni la seva naturalesa. I malgrat que habitualment hem sentit que podria tractar-se d’un cometa, i en concret del Cometa Halley, sembla que tampoc és una certesa, ja que de fet, el Halley es va deixar veure uns anys abans del naixement de Jesús, i tenint en compte que de mitjana passa cada 75 anys, seria improbable que hagués tornat a aparéixer en dates tan properes.\nL’opció més compartida per la comunitat científica i la que sembla més factible, és que s’hagués produït una conjunció planetària. Unes conjuncions que es van succeïr en aquella època en diverses ocasions, ja que l’any 2 i 3 aC, Júpiter es va ajuntar amb Saturn fins a 3 ocasions. Això, a més, coincideix amb el fet que a l’època romana, la conjunció de planetes eren símbol del neixement d’un Rei.\nTenint en compte tot això, i deduïnt que no se sap amb certesa d’on provenien exactament, ni el seu número, ni com van arribar fins a Betlem o què va ser el que els va guiar, sí és cert que la tradició ha arribat fins als nostres dies, i que continuarem recordant i celebrant cada dia 6 de gener el dia en què els Reis van adorar al nen. La pandèmia ens impedirà gaudir de la cavalcada amb tota la seva esplendor, però estem segurs que ells no faltaran a la seva cita i compliran tots els desitjos dels més petits, de nou, un any més.


LOS MUNDOS PERDIDOS DE ALISON BLIX - Sandra Bruna\nNombre de pàgines: 319\nAlison és una nena solitària que, des de l’estranya desaparició dels seus pares(dos arqueòlegs americans), viu avorrida a una mansió a una vessant del Tibidabo. Es troba sota la vigilància del seu avi, un ric industrial afincat a Barcelona, al qual tothom anomena Mr. Pinkus.\nMr. Pinkus intenta mantenir Alison (que ha fet dotze anys) allunyada de tot allò relacionat amb el misteri. Des que els seus pares no van tornar d’una expedició a la cerca dels vestigis de Thule, un dels móns perduts, ha clausurat l’estudi dels arqueòlegs del soterrani de la mansió.\nEl descobriment de la clau de l’enigmàtica “cambra tancada” canviarà per sempre la vida de la protagonista. Mentre el seu avi dorm, Alison entra a la cambra amb l’esperança de trobar el rastre dels seus pares. Entre centenars de carpetes plenes d’informes i fotografies sobre els “móns perduts”, la protagonista troba una corda amb signes estranys i un quadern manuscrit.\nAquest és el diari de mitjanit, escrit pels seus pares justament abans de la seva desaparició. Alison ho llegeix sota la llum de la lluna, tal com suggereix una nota d’avís. Allà esbrinarà que els seus autors han aconseguit trobar l’entrada a Thule, el continent perdut que unia l’Índia i Austràlia.\nEl manuscrit acaba amb una nota personal amb indicacions per tal que Alison es pugui reunir amb ells. La jove protagonista esperarà a partir d’aquesta nit el moment de marxar, sense imaginar-se que està a punt d’emprendre un viatge a un món ple de perills, màgia i personatges extraordinaris.


Arxius de Ajuda CompsaOnline - Pàgina 5 de 25 - Compsaonline\nAjuda CompsaOnlinePer adminnova Setembre 22, 2020 Deixar un comentari\nWindows 10 segueix incorporant novetats i millores a nivell de seguretat, però a canvi d’això Microsoft sol incloure diversos errors en el sistema per error. Després d’haver solucionat un que reduïa significativament la vida útil dels SSD, en l’actualització de setembre de Windows 10 han introduït nous errors, inclòs un que es carrega el menú…\nAjuda CompsaOnlinePer adminnova Setembre 21, 2020 Deixar un comentari\nL’última actualització mensual de Windows 10 segueix creant problemes. Un dels últims que s’ha detectat és una fallada en el menú d’inici que impedeix als usuaris obrir-lo. Com ja hem dit en altres ocasions, actualitzar Windows 10 és com anar en una muntanya russa i està carregat de perills i emocions. I és que, tot…\nAjuda CompsaOnlinePer adminnova Setembre 18, 2020 Deixar un comentari\nEls discs durs portàtils -cada vegada més lleugers i amb més espai de emmagatzemament- s’han convertit en l’alternativa més utilitzada pel ciutadà mitjà per guardar fotografies, pel·lícules, vídeos, jocs o programes de programari, atès que un PC convencional no sol tenir tant espai o veu alentida la seva velocitat i rendiment en el cas que…\nAjuda CompsaOnlinePer adminnova Setembre 17, 2020 Deixar un comentari\nGoogle acaba d’anunciar Trucades verificades, una nova funcionalitat per la qual els usuaris sabran quan una empresa els crida i per a què sense necessitat de despenjar primer. Google acaba d’anunciar trucades verificades, una nova funcionalitat per a telèfons Android. Es tracta d’una característica amb la qual la tecnològica pretén incentivar la confiança i la…\nCom imprimir a una impresora Brother des d’un Chromebook\nAjuda CompsaOnlinePer adminnova Setembre 15, 2020 Deixar un comentari\nSi en algun moment t’has trobat amb dificultats per configurar el teu Chromebook per imprimir, aquestes dues infografies t’ajudaran a fer-ho en un futur amb dispositius BROTHER mitjançant una Google App o sense ella.\nCada quant temps convé apagar el mòbil perquè funcioni en òptimes condicions\nAjuda CompsaOnlinePer adminnova Setembre 14, 2020 Deixar un comentari\nÉs recomanable apagar completament el mòbil de tant en tant, però tampoc és bo fer-ho molt sovint. On és el punt d’equilibri? El telèfon intel·ligent va ser un dels primers dispositius que va funcionar amb el mètode “sempre encès”, cosa a la qual no estàvem acostumats, malgrat que els PC ja tenien manera suspès des…\nDeixa de preocupar-te per la radiació del teu mòbil, el WiFi o les antenes: no és perillosa per a la teva salut\nLa radiació que emeten els mòbils és un tema que ha generat un debat etern. És perjudicial per a la salut? Anem a fer una ullada als mites sobre la radiació del mòbil i què hi ha de veritat darrere d’ells. Els mòbils, com la majoria dels dispositius electrònics, emeten radiació electromagnètica. Això és…\nAjuda CompsaOnlinePer adminnova Setembre 9, 2020 Deixar un comentari\nActualitzar Windows és com anar en una muntanya russa. Un festival de perills i emocions … Windows 10 va rebre ahir l’actualització mensual, corresponent a al mes de setembre. Una actualització opcional, encara que si busques actualitzacions de forma manual, s’instal·larà automàticament. Com és tradició en els últims mesos, cada actualització de Windows 10 arregla…\nAjuda CompsaOnlinePer adminnova Setembre 8, 2020 Deixar un comentari\nTot i que la majoria d’usuaris treuen els pen drive del seu ordinador sense pensar-s’ho dues vegades, alguns van aprendre fa anys que és important extreure l’USB de forma segura per no malmetre els fitxers que hi ha en ell. Fa anys que la indústria tecnològica va intentar inculcar als seus clients en la forma…


El repte d'adaptar l'FP a les classes en línia | betevé\nEn els graus informàtics d'FP, s'ha digitalitzat el currículum i s'han bolcat les classes a la xarxa perquè els alumnes hi tinguin accés\nAna Gili | dilluns, 30 de novembre del 2020, a les 15.01\nAmb la pandèmia, els instituts de batxillerat i FP han anat adaptant-se de forma diferent a la petició del Departament d’Educació de reduir la presencialitat en pandèmia. En el cas de la formació professional, amb cursos molt pràctics i presencials, ha estat tot un desafiament reconfigurar els currículums i horaris. L’autonomia de centres els ha permès reinventar-se de formes diferents, combinant els dies telemàtics i presencials o alternant setmanes senceres en les diferents modalitats.\nAlternar setmanes presencials i telemàtiques\nUn dels casos d’èxit pedagògic són els graus formatius de Grau Mitjà i Superior que imparteixen a l’Institut Joan d’Àustria, de Sant Martí. Aquí han optat per alternar les setmanes presencials i telemàtiques i retransmetre les classes en línia perquè tothom les pugui seguir sempre. Per combatre la bretxa digital, han implantat una política d’aules obertes per tothom qui ho necessiti.\nCom que es tracta d’alumnes d’informàtica (desenvolupament d’aplicacions web i administració de sistemes informàtics en xarxa, entre d’altres) la reconversió a les classes en línia ha estat més fàcil. Professorat i alumnes tenen un avançat domini digital que ha fet que la transició “sigui fàcil i sense gaires problemes”, com destaca el director del centre, Martín Martín, que afegeix que en altres graus més presencials hauria estat molt més complex.\nBalanç positiu de les classes en línia\nEl cap d’estudis de l’institut assenyala que el balanç que en fan és “més que positiu”, malgrat que, si poguessin escollir, es decanten de forma majoritària pel sistema presencial que permet “resoldre millor dubtes al moment”. Els alumnes destaquen que els resulta “més senzill” mantenir les rutines de treball assistint al centre i afirmen que es concentren i treballen millor presencialment a l’aula. Tot i això asseguren que amb les classes digitals poden seguir bé el curs.\nAules obertes per als alumnes que ho necessitin\nA l’hora de configurar com implantaven aquest sistema dual, al centre ho van tenir clar. Les portes de les aules sempre estarien obertes per a tothom, malgrat que al grup els toqui seguir les classes des de casa. D’aquesta manera es vol combatre la bretxa digital i un eventual abandonament dels alumnes amb les classes a distància.\nEn aquest sentit, pot assistir presencialment a l’aula tot l’alumnat que ho necessiti, malgrat que li toqui setmana en línia, ja sigui perquè no té connectivitat o ordinador a casa, o perquè pedagògicament requereixi seguir les classes presencialment. Es vetlla especialment per l’alumnat amb necessitats educatives especials.\nEl claustre del centre destaca que han continuat fent l’avaluació continuada que feien fins ara. És un sistema que valoren positivament des del centre perquè els permet anar veient l’evolució dels alumnes durant el curs. En aquest sentit, a més de l’avaluació d’exercicis, els exàmens es fan presencialment quan toca fer classe a l’aula.\nEducació en línia: com han de ser els horaris, descansos i avaluació\n— coronavirus — formació professional — instituts


psiSALUT psicologia – Dra. Marta Tomàs – Psicòloga Reus\nBUSQUES PSICÒLEG A REUS?\npsiSALUT neix per fer costat a les persones que travessen dificultats emocionals i ajudar-los a recuperar el seu benestar amb el menor temps possible. El nostre objectiu és respondre a les necessitats dels nostres pacients mitjançant un tracte càlid i proper.\nTreballem des d’un model integrador, el que vol dir que utilitzem tècniques terapèutiques eficaces de diverses corrents de la psicologia, amb la finalitat d’adequar-nos a la persona que tenim al davant, i millorar el seu estat emocional i psíquic amb el menor nombre de sessions possibles.\nEls models amb els quals treballem son la Teràpia sistèmica breu i la Teràpia cognitiva-conductual. Partim de la premissa que la persona que acud a consulta, té les habilitats i recursos, l’experiència i el coneixement de si mateix necessaris per sortir-se’n. El psicoterapeuta acompanya el canvi al ritme de cada persona i en funció del seu estil.\nATRAPA EL TEU FUTUR DESITJAT\nTRIA SER FELIÇ\nEls adults passem per situacions vitals en les quals, o bé ha passat alguna cosa que ens sobrepassa, o bé la manera en que funcionem no ens resulten còmodes per viure o conviure. Des d’ansietat, pensaments repetitius, tristesa, dificultats per relacionar-te amb les altres persones i un llarg etcètera. Quan per tu mateix no aconsegueixes trobar-ne la solució, és un bon moment per visitar-nos.\nMalestar emocional, Trastorns d’ansietat o depressió, Baixa autoestima, Dificultats en la relació amb els altres, Pèrdua i dol, etc…\nLa teràpia de parella consisteix en un procés d’ajuda a una parella amb dificultats en la seva relació. El treball es basa essencialment en potenciar els propis recursos de la parella per a millorar la seva relació en el període de temps més breu possible.\nDiferències en com s’entén l’educació dels fills, diferents expectatives posades en la relació, projectes vitals poc coincidents, problemes de comunicació, dificultats de relació amb les famílies extenses, adaptació als diferents moments del cicle vital, la monotonia i la rutina, el distanciament afectiu i emocional, infidelitats, plantejament de la fi de la relació, etc…\nEXPERTS EN DEMÈNCIES\nDonem suport tant a les families i cuidadors com a les persones que presenten el deteriorament cognitiu.\nEl moment en que es sospita que alguna cosa li està succeint a un familiar, és el moment d’acudir a un professional que pugui posar una mica de llum en el camí, com els metges de família, els neuròlegs, els psicòlegs i neuropsicòlegs.\nLa demència és una malaltia neurodegenerativa de gran impacte per al malalt, la seva família i el seu entorn. Causa una davallada en el funcionament cognitiu i motor i en l’autonomia de la persona, provocant una dependència i dedicació de la família que hauran d’adaptar-se a les necessitats que aniran apareixent. Més\nEn moltes ocasions les famílies no tenen la sificient informació en el moment que la necessiten, el que és crucial per a poder fer front a la situació que viuen i sobretot, la que viuran. És vital donar-los respostes als dubtes, preguntes i necessitats per a que la situació de cura sigui la menys estressant i traumàtica possible i en puguin treure la part positiva.\nUna família informada, orientada i acompanyada viurà la situació de cura molt millor.\nPlans d’estimulació cognitiva\nAssessorament a la família i al cuidador


Inici del Curs de Monitors amb 24 inscrits – Comarques de Ponent\nInici del Curs de Monitors amb 24 inscrits\nAquest dissabte dia 11 d’octubre començarà el nou curs de monitors i monitores de lleure infantil i juvenil amb 24 inscripcions, el mateix nombre de places que s’oferten per aquesta edició que ha estat organitzada per l’Oficina de Servei a la Joventut del Consell Comarcal del Pla d’Urgell. Aquest dissabte dia 11 d’octubre començarà el nou curs de monitors i monitores de lleure infantil i juvenil amb 24 inscripcions, el mateix nombre de places que s’oferten per aquesta edició que ha estat organitzada per l’Oficina de Servei a la Joventut del Consell Comarcal del Pla d’Urgell. El 24 futurs monitors són persones majors d’edat (requisit indispensable per a poder seguir aquesta formació) que, en bona part dels casos, cursen estudis universitaris. L’obtenció del títol de monitors i monitores de lleure infantil i juvenil els permetrà la recerca d’una sortida professional en el camp de l’educació del lleure, ja sigui en casals, esplais o en activitats de colònies per a infants i joves. El curs consta de 100 hores teòriques i de 150 hores més de pràctiques que, en aquest darrer cas, els i les alumnes hauran de concertar-se personalment allà on considerin més convenient dur-les a terme. Les classes teòriques es realitzaran al CEIP Pompeu Fabra de Mollerussa fins al 30 de novembre. L’horari és dissabtes de 9 h a 14 h i de 16 h a 21 h i diumenges de 9 h a 14 h. El programa del curs també inclou una estada de cap de setmana en una granja escola.


LA MOLA DE SANT LLORENÇ 31.05.2008 - BiCiCORRiOLS Ciclisme i muntanya\nSortim a les set, anem amb el “crocanti” de l’Albert, en un moment ens plantem a Matadepera, enfilem cap a la urbanització de Can Marcel que toca al Parc Natural, deixem el cotxe i repartim el material de escalada que ha agafat en Martí, un cop feta la bossa iniciem la ruta. De seguida trobem el caminet per anar a la pared on necesitarem les cordes, en Martí ens comenta que ell i l’Andreu van venir fa temps i ho van fer sense corda, que no recorda haver-la fet servir, ens apropem a veure-ho, i el pati es considerable, no dubtem ni un segon i ens col.loquem el budrier.\nEl nom del pas és tranquil.litzador, el Cap de Mort, és un pas molt estret que t’obliga a anar arrossegat per terra i alhora que la pared vertical fa la balconada et fa pasar per fóra , i és aquí on seria conflictiu caure-hi. Passen en Martí i en Carles, i ens adonem que nomès tenim un mosquetó per pasar en Gomes i jo, passo jo amb el mosquetó i ell es lligarà l’extrem final de la corda.Recollim el material i ens treiem el budrier per iniciar ,ara si, la caminada.\nSortim al Pla dels Escorpins que ens durà al Pr-31, camí empedrat que porta de dret al Santuari de la Mola, ni cent metres i ens desviem per un corriol que baixa una mica per anar a trobar la Castellana de can Torres, conjunt muntayós que simula un castell, arribem a un punt que no hi ha camí per baixar-hi, reculem i veiem una clariana en el camí ,hi entrem i descobrim la canal gentil, bonica troballa pel grup que quedem sorpresos del forat de la canal, no sembla que hi passi molta gent per allà, encara que està equipada amb ganxos , tirem una corda per baixar-hi, no hagués calgut, en Carles passa un moment de dubte, però al final desestima la corda per continuar.\nArribem al Castell per seguir cap el Bolet, i agafem el camí dels Maringes, amb molta vegetació que obliga a anar ajupit moltes estones, després ens equipem de nou amb l’equip per escalar, on un arbre ens dóna la benvinguda i ens ajuda alhora.Després trobem un forat d’ uns vuit o deu metres de llargada que ens portarà a l’altre banda de la pared, ens passem les motxiles primer i després les seguim nosaltres, hi ha algun tram força estret i ens hi em d’esforçar per passar. En Carles surt del forat amb unes malles d’estètica okupa, les ha foradades per tres llocs, i éren noves.\nA continuació ens trobem amb la cova de les Ànimes de una llargada de 276m, hi entrem una mica però s’estreny molt i ens hauriem d’arrossegar per terra, el terreny està enfangat hi decidim tirar enrera doncs no anem preparats per la xocolatada.\nA la que sortim a la carena de la cova, ja observem la gentada que volta per la mola, per on ha pujat aquesta gent?? nosaltres no hem trobat ningú en tot el matí, ja veig que és com anar amb la bici, per on puja tothom no em de pujar, està prohibit.\nA dalt al Santuari, fent una visita a l’esglèsia i ens entaulem al restaurant per fer unes cerveses i unes patates, no ens entretenim i sortim direcció a la canal del micos , passant per la cova de l’ Alzina i la Balma de la Llosa, es tard i acelerem el ritme de baixada , passem per Sant Esteve , on ens donen la benvinguda tres gossos, saltem la tanca per sortir a la pista de les Nogueres, per acabar baixant al punt de sortida i on tenim aparcat el cotxe.\nCorriolaires: Albert, Martí, Carles i Anscari.\nKm total:8 km\nDesnivell total:850 m.\nLes fotos de l’Anscari: clica aquí.\n17 de novembre de 2010 a les 5:09 pm\nencima de catalanistas, maricones… que asco


Badanotis :: Badalona inaugura un nou espai lúdic i de salut per a la gent gran\nBadalona inaugura un nou espai lúdic i de salut per a la gent gran\nAquest nou espai està ubicat a la plaça de Trafalgar del barri de Llefià\nRedacción - 03/06/2010 04:28\nAvui dijous, a la plaça de Trafalgar del barri de Llefià de Badalona, s'inaugura el nou espai lúdic i de salut. A l'acte hi participarà un col·lectiu de gent gran del programa Fem Salut de l'Ajuntament, que farà una sessió pràctica a càrrec d'una fisioterapeuta que els orientarà sobre la correcta utilització.\nL'espai lúdic i de salut, ubicat a l'aire lliure, consta de quinze elements diferents per facilitar la pràctica d'exercicis suaus, especialment dissenyats per afavorir les condicions físiques de la gent gran, contribuint així a la millora del seu benestar.\nA l'acte d'inauguració assistiran alcalde de Badalona, Jordi Serra, i la diputada d'Infraestructures de la Diputació de Barcelona, Anna Hernández.\nLa Diputació de Barcelona té previst cedir als ajuntaments, fins a final de mandat (2011), 135 espais lúdics, amb una inversió de 1,6 milions d'euros. Com a suport, la Diputació facilita el material de difusió i comunicació i assumeix la formació dels monitors responsables de les sessions guiades de dinamització entre la gent gran.


Dimecres 12 de maig de 2021 a les 19.15 h al Teatre Principal.\nTradició, modernitat i flamenco. Aquests conceptes són els que defineixen aquest espectacle. Dins de la història del flamenco hi ha un gran llegat, el qual es veurà plasmat en aquest espectacle, un passeig musical pels diferents pals del flamenco.Lidia Mora, del barri de Sant Andreu (Barcelona), es presenta com una cantaora autodidacta. S’ha nodrit del flamenco del carrer i del seu barri. S’acostà al flamenco després d’escoltar i cantar cantaores de referència com Mairena, Porrina de Badajoz, Farina… Víctor Rosell, Ruselito, és una jove promesa de la guitarra flamenca del barri de Roquetes (Barcelona). Es inicià amb noms com Cristian Cantero, Chicuelo o Rafael Cañizares. Ha acompanyat cantaores i bailaoras, a més de tenir també dots com a concertista solista.\nRepertori divers de flamenc.\nDia: Dimecres 12 de maig de 2021\nOrganitza:Joventuts Musicals de Sabadell.


PortCastelló promociona a Casablanca les seues connexions amb el Marroc - PortCastelló\nPortCastelló promociona a Casablanca les seues connexions amb el Marroc\nL’Autoritat Portuària de Castelló participa com a ponent en la “Mediterranean Ports & Shipping”\nL’Autoritat Portuària de Castelló ha participat en el cicle de conferències de la fira Mediterranean Ports & Shipping que es clausura hui a Casablanca. El president de l’Autoritat Portuària de Castelló, Francisco Toledo, al costat de la directora del port, Ana Ulloa, han exposat el creixement experimentat en el recinte portuari castellonenc en la seua ponència “Role of Castelló in promoting innovation and sustainable growth in the Mediterranean region”.\nFrancisco Toledo i Ana Ulloa han destacat la posició geoestratègica del port de Castelló, en formar part del corredor mediterrani, així com les accions que s’han escomés durant els tres últims anys en matèria de protecció mediambiental, amb 18 intervencions concretes, principalment relacionades amb la reducció de les emissions de partícules a l’atmosfera.\nEls responsables de l’Autoritat Portuària de Castelló han informat dels creixements experimentats en el port de Castelló en el tràfic de tota mena de mercaderies, la qual cosa li situa en el lloc número 9 del sistema portuari espanyol i tancant 2018 amb un total de 21.137.477 tones mogudes en els seus molls. En concret, PortCastelló és el 4t port en trànsit de granels sòlids, el 7é en granels líquids, el 9é en mercaderia general, el 7é en trànsit de contenidors i el 5é en import/export.\nFrancisco Toledo i Ana Ulloa han ressaltat el perfil polivalent del port de Castelló, vinculat als sectors productius de la província de Castelló, i han informat de les infraestructures productives previstes en matèria de connectivitat terrestre “per a situar al port de Castelló com un dels millor connectats del sistema”, tal com ha explicat el president de l’Autoritat Portuària de Castelló.\nLa participació de l’Autoritat Portuària de Castelló en la Mediterranean Ports & Shipping és rellevant donat el tràfic de mercaderies que manté amb el Marroc, actualment segon país de destinació de les exportacions des de PortCastelló, quan fa tan sols dos anys se situava el lloc 21 de les exportacions del recinte portuari castellonenc.\nEn els 5 primers mesos d’enguany, el trànsit entre Castelló i el Marroc s’ha multiplicat per quatre respecte de 2017, passant de les 63.442 tones de 2017 a les 260.829 tones de 2019.\nEn concret, l’exportació des de PortCastelló en els 5 primers mesos d’enguany ha aconseguit les 183.562 tones, enfront de les 36.141 que es van comptabilitzar en 2017, la qual cosa suposa que en sol dos anys les exportacions s’han multiplicat per cinc. Destaca el creixement de taulells i rajoles, que han passat de 1.270 tones en 2017 a les 115.070 en 2019, la qual cosa suposa que s’ha multiplicat per 90. També és destacable el creixement de frits, que passa de les 83 tones en 2017 a les 24.854 en el que va d’any.\nRespecte a les importacions, s’han multiplicat per 2,8, en passar de 27.300 tones de gener a maig de 2017 a les 77.267 tones de 2019. Destaca el creixement d’importació d’adobs, que passa de 13.113 tones en 2017 a 23.605 d’aquest any, la qual cosa representa un creixement del 80%. També cal ressaltar l’augment de la importació de fosfats, dels quals no es va registrar cap importació en 2017, a les 15.920 tones actualment.\nL’Autoritat Portuària de Castelló considera que existeix una gran oportunitat de negocis al Marroc, tant en importació com en exportació, i és per això que durant la missió comercial s’han mantingut els primers contactes amb el port de Casablanca per a enfortir relacions.\nEn l’actualitat, el port de Castelló té línies regulars amb el Marroc a través de les navilieres MSC i Borchard, a més d’altres connexions amb el nord d’Africa amb Medkon Lines, SEM i MTL Spain. Segons un recent estudi realitzat per la Fundació València Port, el port de Castelló és el cinqué millor port espanyol en connectivitat marítima.


Com fer te de fruita | l-groop.com\nCom fer te de fruita\nEls tes de fruita provenen de moltes varietats i els gaudeixen els bevedors de te d'arreu del món. El tipus de te de fruita que gaudireu s’aprèn millor provant una gran varietat i determinant quins gustos s’adapten al màxim a les vostres papil·les gustatives, així que prepareu-vos per provar una àmplia varietat. Aquest article proporciona alguns exemples d’algunes maneres precioses de fer un te de fruita, per inspirar-vos a fer les vostres pròpies barreges.\nTé negre infusionat en fruites\nTrieu un te negre de qualitat que no li incorpori sabors. Podeu escollir la vostra varietat de te negre preferida, però eviteu-les ja aromatitzades amb fruites o altres sabors forts, ja que no podeu estar segur que la fruita es fongui bé amb elles.\nSeleccioneu la fruita. La millor fruita és dolça i té un sabor fort. Per exemple, préssecs, albercocs, gerds, síndria, maduixes, etc. Prepareu la fruita rentant-la, tallant-la a trossos petits.\nFeu el te. Utilitzeu una culleradeta o una culleradeta de fulles de te (dins d’un cadell de te o recinte) i afegiu-les al pot de vidre resistent a la calor de 950 ml o 1 quart. Aboqueu aigua bullent. Deixeu-ho remenar durant 3 minuts i, a continuació, traieu la tetera o les fulles tancades. Deixeu els trossos de fruita endins.\nTapem el gerro i deixem que la fruita es faci infusió. Deixeu-ho de banda durant 10 minuts.\nColar la fruita. Aboqueu el te de fruita en tasses o tasses si el feu calent. Si serveix fred, refredeu-ho durant mitja hora, després aboqueu-la en un got amb gel.\nTé de fruita seca\nPreescalfeu el forn a 120ºC / 250ºF. Col·loqueu un full de paper pergamí a cadascuna de les dues làmines de cocció.\nPrepareu la fruita. Renteu les llimones i les taronges i, a continuació, elimineu la picada amb un pelador de verdures. Picar ben bé la picada. Peleu el gingebre i piqueu-ho també finament.\nCol·loqueu les picades de llimona i taronja sobre el primer forn. Afegiu els trossos de gingebre. Barregeu-les i repartiu-les pel forn.\nDisposeu les fulles de menta a la segona fulla de forn.\nPoseu les dues làmines al forn prèviament escalfades. Coure les fulles de menta durant uns 10 o 15 minuts. Enfornem la barreja de picat i gingebre durant uns 45 minuts. Un cop al forn, traieu-ho i reserveu-les perquè es refredin.\nUtilitzeu les puntes dels dits per esmicolar les fulles de menta en un bol. Afegiu-hi la picada i la barreja de gingebre al mateix bol. Finalment, hi afegim els fruits secs picats. Afegiu la canyella mòlta. Agiteu-ho tot. Ara es fa la barreja de te.\nFeu te de fruita seca. Per preparar el te, afegiu dues cullerades de barreja de te de fruita seca per copa a la tetera o al contenidor escarpinat i aboqueu-ho amb aigua bullent. Deixeu-ho remenar durant 5 minuts. Abans de servir, coleu la barreja de fruita seca.\nTé de poma sec\nAfegiu 1 cullerada de poma seca a la tassa o la tassa. Repetiu cada copa que es faci.\nAboqueu aigua bullent. Deixeu-ho de costat per enfilar-se durant 10 minuts.\nServir Podeu optar per untar la poma seca o deixar-la dins i cullerar-la i gaudir de menjar quan s’acabi el te.\nUna mica de canyella pot donar a aquest te un deliciós zing.\nPrepareu la llimona. Rentar la llimona i assecar-la. Remeneu una mica de la pell de llimona per crear pals. A continuació, talleu de 3 a 6 llesques de greix de llimona de la llimona. Necessitareu unes parelles per copa o tassa i tres rodanxes de llimona per tassa o tassa.\nBulliu una mica d’aigua. Necessitareu una tassa d’aigua per cada tassa de te.\nAboqueu l’aigua a la tassa o copa. Afegiu uns quants pelats de llimona i 3 rodanxes a la tassa o la tassa. Feu el mateix per a cada tassa de te elaborada.\nDeixeu-ho remenar durant 3 minuts. Steeping es refereix a deixar que els ingredients estiguin a l’aigua sense tocar, permetent que els sabors s’infusin a través de l’aigua.\nRemenar bé. Colar els ingredients de llimona. Si es desitja, s’endolceix al gust. No necessita endolcir si no t’importa el gust de llimona, però si el trobes una mica agre, pot servir una culleradeta de sucre o un altre edulcorant.\nLa mel pot ser un bon complement si teniu mal de gola o fred, o simplement perquè us encanta el sabor de la mel.\nTe de fruita carbassa o cordial\nOmpliu una tassa de 3/4 d’aigua bullent.\nAboqueu la carbassa de fruita perquè la vostra tassa estigui plena.\nAfegiu sucre (opcional).\nAboqueu amb cura el suc de llimona (opcional).\nAssegureu-vos, relaxeu-vos i gaudiu d’una tassa de carbassa o de fruita cordial.\nCom fer te d’anísCom fer te de pell de plàtanCom fer una barreja de te de gessamí de grosella negraCom fer te de taronja de gingebreCom fer te HorehoundCom fer te de taronja de gingebre de gessamíCom fer te de préssecCom fer te de gerdsCom fer una barreja instantània de te de taronja rusCom fer un dolç de maduixaCom fer una tassa de te gelat aromatitzat PassionfruitCom preparar te de taronja


Loft Paseo De Gracia Barcelona Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nLoft Paseo De GraciaCarrer del Torrent de l'Olla, Gràcia, Barcelona, Espanya, 08012 - Veure al mapaExcel·lent8,6Basada en2comentarisLoft Paseo De GraciaVeure més fotosbalcó/terrassaVeure més fotosVeure totes les 21 fotosVeure al mapaParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionsaire condicionat\nDistàncies i informació bàsicaaeroports a prop13 kmAeroport de Barcelona (BCN) - Barcelona15 kmAeroport de Sabadell (QSA) - Sabadellestacions de tren i autobús300 mEstació de Metro Diagonal450 mEstació de Tren de Provenzahospitals i clíniques1,6 kmCreu Blanca Pelayofarmàcies100 mPharmacybotiga de conveniència3 kmBP Expresscaixer automàtic10 mATM\nSobre l'allotjamentDescripcióAl visitar Barcelona, vosté es sentirà com a casa a Loft Paseo De Gracia, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Loft Paseo De Gracia asseguren una estada plaentera als seus clients. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions. L'ambient de Loft Paseo De Gracia es reflexa en cada habitació. aire condicionat són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Loft Paseo De Gracia és una elecció inteligents per a viatgers a Barcelona, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsempolles d'aigua de cortesia Idiomes ParlatsEspanyol Mostra MenysPolítiquesNens i llits supletorisNens de 0 a 2 any(s) [inclosos]Gratuït si s'usen els llits existents. Nota, si necessiteu un bressol hi pot haver càrregs extra.Nens de 3 a 12 any [inclosos]Gratuït si s'usen els llits existents.Els hostes de 13 anys i més es consideraran adults.Els llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésInformació útilL'allotjamentNombre d'habitacions: 1


Com negociar la supressió de la clàusula sòl - Empordà\nCom negociar la supressió de la clàusula sòl\nT'ensenyem quines bases pots utilitzar per aconseguir desfer d'aquesta costosa clàusula\nREDACCIÓ 20.09.2013 | 14:22\nEl passat dilluns 9 de setembre es va complir quatre mesos de la sentència de la Sala Primera del Tribunal Suprem que va declarar abusives les clàusules sòl de les entitats BBVA , NovaGalicia Banc i Cajamar . Aquesta sentència a priori tan positiva, a la pràctica no ho ha estat tant. En primer lloc no crea jurisprudència, de manera que només ha obligat a l'eliminació d'aquestes clàusules en aquestes tres entitats, a més, aclarir fins i tot posteriorment després d'una petició dels bancs implicats, es va confirmar que no hi ha lloc a la retroactivitat, amb la qual cosa no s'han tornat les quantitats indegudament cobrades. És a dir que l'escenari ha estat a l'eliminació d'aquestes clàusules per aquests 3 bancs, amb la qual cosa deixen de cobrar a partir del moment de la sentència però no retornen les quantitats cobrades de més amb anterioritat.\nI els que tenen la clàusula de sòl amb altres entitats? Algunes, no totes, les han eliminat en les noves hipoteques , de fet , ja parteixen amb l'avantatge dels enormes diferencials amb què comercialitzen els préstecs actualment i per tant ja tenen interessos per sobre dels "sòls" de les hipoteques antigues i un ampli marge de guany . I les antigues hipoteques que contenen aquestes clàusules?\nDesgraciadament són molt poques les que han canviat, i si ho han fet, són perquè el client ha guanyat una sentència o ha negociat amb el banc, i aquesta, fins que malauradament no hi hagi jurisprudència amb més sentències (igual que va passar amb l'arrodoniment de les hipoteques fa uns anys ) serà la clau per aconseguir l'eliminació o baixada d'aquesta clàusula .\nClaus de la negociació\nLa clàusula sòl genera importants beneficis als bancs, i més quan els marges , el que guanyen pels interessos, estan molt deteriorats , hem d'anar amb la certesa que es van a oposar a la nostra reclamació , i per això des iAhorro.com recomanem portar una postura molt ferma i documentada per aconseguir el nostre propòsit:\n1 . Utilitzar les sentències ja aconseguides: Un excel·lent punt d'arrencada a l'hora de seure amb el director de la nostra oficina és argumentar l'eliminació d'aquesta clàusula recolzant-nos en les sentències a favor ja aconseguides . No només la sentència del Tribunal Suprem , hi ha múltiples ( Ausbanc per exemple ja suma 70 ) i per tant és més que probable que trobis ja pronunciaments que afecten el teu propi banc. Argumenta amb ells per demanar l'eliminació de la clàusula , amb el cost que podria suposar per a l'entitat . Només per BBVA preveu que l'eliminació li "costi " 700 milions d' euros el 2014.\n2 . Anar als tribunals té cost i perills: Anar als tribunals segueix sent una opció minoritària , hi ha molts afectats però poques sentències . Una de les raons principals és el seu cost però també la incertesa sobre el resultat, ja que encara que menys , hi ha sentències en contra. Per això, si podem aconseguir un resultat satisfactori sense passar per un jutjat serà la nostra opció prioritària però utilitzar la possibilitat d'exercir aquesta opció donarà força a la reclamació . Si finalment s'opta per aquest camí podem unir-nos a demandes col·lectives ( amb altres afectats ) , són més econòmiques buscant el mateix resultat.\n3 . Millor en escriptura, però també amb contracte privat: La clàusula sòl apareix en la nostra escriptura , el lògic és eliminar realitzant una escriptura nova però això genera uns costos (Notari , impostos d'Actes Jurídics Documentats,... ) que generalment intenten repercutir al client, en ser el que sol·licita el canvi . Una solució , sense cost , és signar un contracte privat entre el banc i el client pel qual es modifica aquesta clàusula . El banc aplica aquesta condició particular , no paguem , però no està exempt de problemes. Per exemple , si volem vendre la nostra casa i Subroguem ( transmetem ) la hipoteca al nou comprador, ho farem amb la clàusula de sòl.\n4 . Avalua econòmicament el que t'ofereix el banc: El més probable és que l'entitat financera o es negui a la seva eliminació o ens ofereixi una reducció parcial de la mateixa . Si aquest és el cas , fem un càlcul del que guanyem (respecte al "sòl" actual ) i el que perdem (en aquest cas veient la diferència del que pagaríem si no tinguéssim la clàusula ) utilitzant qualsevol calculadora d'hipoteques disponible a Internet. Amb això podem intentar renegociar per augmentar la reducció que ens ofereixen en una primera oferta.\n5 . Pas intermedi o pas final: Si acceptem una reducció de la nostra clàusula, pot ser un punt intermedi. És a dir, la reducció no implica l'eliminació de la clàusula sòl, i si aquesta posteriorment es declara nul·la, s'eliminaria i per tant es reduiria de nou el que paguem per la nostra hipoteca en moment com l'actual amb tipus d'interès tan baixos.\nEn definitiva , amb l'horitzó de tipus baixos i el llarg termini de les hipoteques hem de negociar amb les entitats financeres i usant totes les vies possibles l'eliminació o baixada d'aquesta clàusula, tenint en compte els beneficis que podem aconseguir però també el cost d'una demanda judicial .


01·09·20 | 11:01\nHola! Soc en Pau. Tinc deu anys. Després d’un estiu una mica estrany, si ara em pregunteu per l’escola, només tinc una resposta: el que vull és tornar a veure els meus amics. Poder jugar amb ells, parlar-hi, explicar-nos secrets… Fer tot allò que fèiem abans del confinament. La tornada a l’escola és cada vegada més a prop i, la veritat, és que en tinc ganes. No fa tant somiava que l’estiu es fes etern, però després de molt de temps he vist que això no és per mi. He vist que d’allò de què tinc ganes és d’estar amb els meus amics.\nAmb tot això del coronavirus, he estat molts mesos a casa, sense fer massa res i això dels deures virtuals… no ho he portat gaire bé. El meu dia començava més tard que quan anava a l’escola. Abans d’esmorzar podia veure una estona la tele, estirar-me al sofà i després beure’m la llet amb calma. M’ho prenia amb tanta calma que, fins i tot, tenia temps per jugar abans de dinar. Dinava i després seguia alguna classe d’aquestes online, però eren un rotllo. A més, quan acabaven havia de fer deures! A vegades, els pares no em podien ajudar massa perquè ells també en tenien, de feina. Amb tanta lentitud, tot això pot semblar molt entretingut, però hi havia molts dies que havia enyorat el ritme de l’escola.\nAra que sembla que hi hem de tornar, no ho veig molt clar. Crec que no serà com abans. Em semblarà tot diferent: l’arribada a l’escola, el fet d’estar sempre amb els mateixos companys, no poder compartir res amb ningú més que no formi part de la meva classe… No sé si em fa por o el dia que hi torni no en voldré sortir.\nFins aquí, totes aquestes frases podrien pertànyer perfectament als nostres infants si els preguntessim directament sobre el retorn a les escoles. De fet, ho són. Algunes d’aquestes expressions són d’en Pep, d’altres d’en Joan, d’en Marc, de la Joina… I és que ells són realment els protagonistes d’aquesta història. Són ells, els nens i nenes, els que han d’agafar el paper més important d’aquesta obra. És clar que sense els mestres, els directors i els que són una mica més amunt ells no hi podrien tornar a l’escola, però també hauria de resultar obvi que sense els més petits (i no tan petits) les escoles serien llocs buits on faltaria vida.\nSi alguna cosa m’emporto d’haver tractat amb ells i d’haver-los preguntat què és el que més havien enyorat durant aquest temps és l’estima que es tenen els uns als altres. És cert que potser esperava alguna resposta diferent, variada, però ells em van ben demostrar que ho tenien clar. El que volen és anar a l’escola per trobar-se, per explicar-se alguna cosa més enllà de la pantalla i per socialitzar. Perquè els nens són éssers socials amb potència! Amb totes les excepcions, clarament.\nPer això, i molt més, hem de ser al seu costat. Perquè necessiten sentir-se acompanyats, perquè tenen ganes de veure’s i perquè esperen anar a l’escola dins la normalitat més estranya dels últims temps. Ara més que mai els hem d’escoltar quan no se sentin còmodes, donar-los les màximes facilitats possibles i fer veure que les hores passen volant encara que hagin de portar mascareta. Al final, durant els mesos més difícils van ser ells els que van donar-nos una bona lliçó de vida. Ara, l’únic que volen és que els deixem tornar a veure’s.\nGràcies Pep, Joan, Marc i Joina per explicar-me la vostra experiència. Ha estat molt enriquidor poder parlar amb vosaltres. Que tingueu una bona tornada a l’escola!


LA TEORIA PASS DE LA INTEL·LIGÈNCIA – Mentactiva Psicologia Global – Tel. 93 851 40 81\nLa Teoria PASS aporta dues novetats importants que volem destacar i que són la raó per la qual des de MentActiva hem decidit enfocar el nostre treball des d’aquest marc teòric:\nque la intel·ligència NO és considerada com una cosa estàtica i reductible a un quocient, a un nombre.\nLa intel·ligència queda definida com quatre formes d’operar mentalment que són identificables i avaluables mitjançant una prova creada a aquest efecte, el DN-CAS (Das & Naglieri: Cognitive Assessment System, 1997).\nCadascú de nosaltres té un patró o perfil característic segons la seva manera particular d’utilitzar els processaments.\ni el més important de tot és que podem intervenir per millorar els processaments.\nPodem estimular i entrenar els infants per millorar un processament deficient i, també, per millorar el rendiment fent que cadascú sàpiga com aprèn el seu cervell i utilitzi el seu (s) processament (s) més eficaços en detriment d’aquells processos deficients.\nConcebuda a partir dels coneixements de Luria (Luria 1973, 1980) entén la intel·ligència com un perfil cognitiu segons 4 capacitats, Planificació, Atenció, Processament de la informació Seqüencial i Processament de la informació Simultània, d’aquí l’acrònim PASS.\nEn el moment del diagnòstic a MentActiva mesurem el perfil del nen o nena en cada una d’aquestes funcions cognitives i dissenyem una intervenció adequada a cada cas. Amb aquesta intervenció busquem millorar el perfil cognitiu, a diferència del Coeficient Intel·lectual (CI) que es considera com una mesura que no varia amb els anys i que, alt o baix, acompanya al individu durant tota la seva vida. Des de MentActiva considerem el C.I un concepte obsolet. Sabem que cadasqú processa l’informació de forma personal. És aquesta manera personal de procesar, en bona part, la responsable dels resultats. Així doncs no es tracta de capacitat, sinó d’utilitzar els procesos adequats per aconseguir millors resultats.\nEl procés cognitiu de Planificació està suportat pel còrtex prefrontal. És el procés més elaborat, el més complex i el més avançat. Diem que un cop l’Atenció ha copsat la informació, són el Seqüencial i el Simultani els processos que posen en marxa operacions mentals per tal de processar-les.\nDoncs bé, podem dir que el procés de planificació és com el director d’orquestra; és el procés cognitiu que ordena, selecciona les estratègies, aplica, avalua, modifica,… etc.\nPodem distinguir tres grans funcions del procés cognitiu de Planificació:\nEstablir els objectius. QUÈ FAIG?: Equival a respondre a la pregunta “Què em demanen? Què em cal fer?”. Donada una situació qualsevulla (un problema, un exercici de matemàtiques, una lectura, etc.) sempre ens cal saber quin és l’objectiu o objectius. Fixem-nos que quan marquem l’objectiu sempre tenim en compte les conseqüències.\nPensem, per exemple quan hem de posar l’equipatge dins del maleter del nostre cotxe. Mirem l’espai disponible i les maletes i ràpidament responem a la pregunta què haig de fer?. L’objectiu en aquest cas és col·locar els paquets al portaequipatges.\nLes conseqüències?. Doncs si, l’establir l’objectiu sempre tenim en compte els efectes, les implicacions, d’aquesta manera no podem deixar-nos res fora del cotxe, tot ha de ser encabit o bé hem de valorar les conseqüències i decidir quin o quins dels paquets no viatjaran.\nSeleccionar les estratègies. COM HO FAIG?: equival al “Com ho faig per fer-ho?” aplicable també a qualsevulla situació. És en aquesta fase que la planificació interacciona amb els processos seqüencial i simultani que per a la Planificació és com si es convertissin en dues grans caixes de recursos de les quals pots disposar, sempre tenint en compte la solució més idònia.\nSi tornem a l’exemple l’equipatge i el maleter, en aquest moment el planificador, el director d’orquestra ha de decidir com posarem les maletes. Podem començar per les més grosses a baix i després col·locar les mitjanes i fer servir els paquets petits per anar omplint petits espais.\nRevaluar tot el procés. VAIG BÉ?: La planificació ens permet també saber si anem bé i si ens cal canviar d’estratègia o potser si ens cal reformular l’objectiu. És una fase molt important quan pensem en el procés d’aprenentatge. Segurament estareu d’acord amb mi que un professional de l’educació ha de pronunciar moltes vegades la paraula “repassa!”. Aquesta expressió faria referència al fet que l’alumne utilitzi la seva planificació per adonar-se de l’errada comesa i buscar l’alternativa correcta. També segurament estareu d’acord que és una tasca que molts alumnes no fan automàticament i que a més, se’ls fa feixuga.\nEn aquesta fase, segurament ens haurem adonat que no hem començat bé i malauradament els paquets no hi caben col·locats d’aquesta manera, així que no cal acabar. Podem parar i provar de col·locar-ho d’una altra manera. Si després de provar-ho diverses vegades veiem que és impossible el planificador encara pot decidir, com dèiem abans, quins paquets no viatjaran amb nosaltres.\nHem dit que el procés de Planificació es considerava també un procés avançat neurològicament parlant. La Planificació s’associa clarament amb el lòbuls frontals, especialment amb l’escorça prefrontal. La zona prefrontal té el nombre més gran de connexions amb altres parts del cervell, incloent-hi els lòbuls parietals, temporals i occipitals, que són responsables de codificar la informació.\nPer tant, tenint en compte aquestes connexions, és raonable suposar que, en el nivell cognitiu, la Planificació pot exercir control sobre les altres funcions cognitives.\nD’aquest procés en diem EL DIRECTOR D’ORQUESTA.\nEl procés cognitiu de l’Atenció està suportat pel lòbul frontal i estructures subcorticals amb inclusió del sistema reticular ascendent.\nEs tracta del procés cognitiu que ens permet “copsar i deixar entrar la informació” de manera controlada i voluntària, amb participació del còrtex cerebral. L’atenció selectiva es caracteritza per seleccionar la informació sobre la qual focalitzar l’atenció, per resistir-se a la distracció i per ser capaç de canviar de focus segons la demanda. És el que també s’ha anomenat atenció selectiva.\nCal tenir cura de no confondre el procés cognitiu d’atenció amb la conducta d’atenció.\nMoltes vegades, a les aules, veiem nens o nenes que “no estan atents”; és a dir, observem que estan clarament distrets del que hauria d’ésser el focus principal d’atenció (la mestra, la pissarra, etc.). Que un nen no estigui atent al mestre, no és sinònim que el seu procés cognitiu d’atenció no funcioni correctament. Reflexionem-hi una mica, ja que aquesta és una qüestió molt important.\nMoltes vegades hem dit o hem sentit que algun mestre ho deia: “Aquest nen té un rendiment baix per problemes d’atenció”.\nÉs molt probable que aquesta afirmació s’esdevingui després que el mestre ha observat que a la classe el nen no està quasi mai atent al que és important i, a més, el seu rendiment és baix. En aquest cas, és possible que tant la conducta d’inatenció com el baix rendiment siguin resultants d’alguna altra causa que no es concreta en una disfunció del procés cognitiu d’atenció.\nD’aquest procés en diem LA LLENTERNA.\nEL PROCESSAMENT SEQÜENCIAL\nEl processament cognitiu de la informació Seqüencial està suportat pel lòbul prefrontal que inclou l’àrea de Broca i el lòbul temporal (àrea primària auditiva i l’àrea de Wernicke).\nEl processament Seqüencial implica seqüencialitat, temporalitat, donant sentit a les parts i no a la totalitat. Es tracta de processar la informació pas a pas, sense que cap part de la informació tingui relació amb cap altra.\nQuant als aprenentatges, el Seqüencial és aquell procés cognitiu que ens és necessari quan parlem d’aprenentatges arbitraris.\nFixem-nos que el seqüencial és ben diferent del simultani, ja que de cap manera es basa en les relacions entre els elements que configuren la informació.\nEl canal d’entrada d’informació del Simultani és auditiu.\nQuan ens referim a aprenentatges arbitraris volem dir tots aquells continguts que són d’aquella manera perquè així s’han establert.\nA l’escola hi ha gran quantitat d’aquest tipus de continguts. Per exemple, en el procés d’adquisició de la lectura i l’escriptura, la correspondència so – grafia és completament arbitrària; també ho és l’aprenentatge dels noms dels colors, de símbols matemàtics, de l’ortografia, etc.\nD’aquest procés en diem EL LLORO\nEL PROCESSAMENT SIMULTANI\nEl processament cognitiu de la informació Simultània està suportat pel lòbul occipital amb la seva àrea primària visual i el lòbul parietal.\nUn cop la informació ha estat copsada pel procés d’Atenció, els dos processos que posarem en marxa i que ens proveiran d’aquelles operacions mentals que necessitarem per resoldre les tasques, seran principalment el Simultani i el Seqüencial. Cal tenir en compte que tot i que ara els expliquem un a un, en la majoria dels casos es produeixen conjuntament i d’una manera molt interaccionada.\nPodem dir que hi ha un processament simultani quan el subjecte processa la informació d’una manera global, holística i visual donant un sentit al tot i no a les parts.\nEl processament simultani adquireix coneixement de la informació, com un tot, és a dir, integrat (vist i recordat en l’espai) i per tant, equival a ser percebut amb totes les seves interrelacions.\nUn processament simultani té lloc sempre que trobem relacions entre els elements de la informació, siguin de la naturalesa que siguin. Per exemple, quan consultem un itinerari en un plànol, quan fem un trencaclosques, quan creem relacions amb el significat, el contingut, etc.\nFixem-nos que la paraula clau és relacionar.\nTot i que el processament simultani guarda una estreta relació amb el tipus d’informació visual, recordem que l’imput no condiciona forçosament el procés cognitiu. Per tant, una entrada d’informació auditiva també es pot correspondre amb un processament principalment simultani.\nPer exemple, ens pregunten oralment: “Quin número continuaria la sèrie: 5-9-11-14-16-19-21-…..?”. L’entrada de la informació és auditiva, però per resoldre la tasca haurem de posar en marxa el nostre procés simultani ja que hem de trobar la relació que hi ha entre els diferents números (sumar 2 i després 3). La resposta serà:24 .\nD’aquest procés en diem LA TELE.


Juny 4, 2014 – Blog IES Isabel de Villena\nJuny 4, 2014 Juny 17, 2014 iesisabeldevillenaDeixa un comentari\nEstem arribant a la darrera etapa del curs escolar 2013-14 i ens agradaria fer una anàlisi acurada del funcionament de l’assemblea de delegats. Analitzar les coses que han funcionat, proposar idees de millora i compartir les millors pràctiques del delegats elegits per tal de transmetre als companys els acords que es prenen a les assemblees. Per arreplegar totes aquestes idees hem preparat una enquesta que ens agradaria que contestàreu individualment i per escrit.\ndivendres 6 de juny 11’15 -11’45 h. 3r, 4t. i Batxillerat\ndivendres 6 de juny 11’45 – 12’40 h. 1r i 2n d’ESO i PQPI\n1– Concurs per triar la portada de l’Agenda de l’IES Isabel de Villena\n2- Festa de fi de curs dia 20 de juny.\n3- Informació sobre el canvi en l’equip directiu del centre.\n4- Valoració de l’assemblea de representants en aquest curs. Propostes de millora.\n5- Foto i idees per a l’agenda del 2014-15.


#OpiniónAP "America first", por Joan Borja (@joanborj) - Alicanteplaza\n«America first». «Amèrica primer»: d’acord. Però no deu ser precisament quant a velocitat i eficàcia —ni tampoc quant a racionalitat— a l’hora de comptar i recomptar vots. Perquè sembla cosa de no creure, però quatre dies després del dia dels vots encara planeja una enutjosa i preocupant incertesa sobre quin serà el president dels estat Units d’Amèrica per als quatre pròxims anys: si el senyor Joe Biden o si el senyor Donald Trump.\nNingú no pot qüestionar que els Estats Units d’Amèrica són, en milanta i un aspectes de la vida pública, un model envejable, un exemple de bones pràctiques, un camí a seguir. No debades, els nord-americans poden vantar-se de ser una de les democràcies més antigues i sòlides del planeta. Fet i fet, la mateixa data de les eleccions presidencials (en aquesta ocasió, el dimarts 3 de novembre), s’explica d’acord amb una curiosa llei federal que enguany ha complit 175 anys d’antiguitat.\nSí: 175 anys. Perquè va ser l’any 1845 quan es va aprovar la unificació del calendari electoral nord-americà a fi que tots els estats pogueren votar un mateix dia. Exactament: el «primer dimarts després del primer dilluns de novembre». Que per què aquest dimarts? Doncs per raons vinculades a la societat nord-americana de primeries del segle XIX, eminentment agrària i religiosa, quan els homes blancs eren els únics que podien exercir el dret de votar i, dispersats pel territori, havien de fer majoritàriament llargs desplaçaments per a poder-lo exercir, aquest dret. Es va buscar, per això, una data en què les collites ja s’hagueren acabat, però en què el clima encara fora prou benigne per als viatges, sense les inclemències de l’hivern. I hi havia, de més a més, el factor religiós: no podia coincidir amb l’1 de novembre, Tots Sants; ni tampoc no podia ser dissabte, en què els jueus celebraven el sàbat; ni tampoc diumenge o dilluns (les eleccions dilluns haurien forçat a viatjar en diumenge, el dia de les pràctiques religioses dels cristians); etc.. Igualment, raons pràctiques de caràcter comercial desaconsellaven convocar les eleccions dimecres, perquè, com se sap, els dimecres és quan es fa mercat a la majoria dels comtats dels Estats Units d’Amèrica.\nAixí, doncs, enguany fa 175 anys va quedar instaurada en el calendari nord-americà, cada quatre anys, la tradició del Tuesday after the first Monday in November: el dia gran de les eleccions presidencials. Però és el cas que avui dissabte, quatre dies després d’haver-se tancat els col·legis electorals d’aquest dimarts políticament crucial, ombreja encara el dubte sobre aquestes eleccions que són, sens dubte, les que desperten una major expectació mediàtica a escala planetària. Tots, a aquestes alçades de la pel·lícula, en sabem el perquè: en primer lloc, perquè el tsunami de vots anticipats, emesos per correu, ha alentit excepcionalment el recompte dels vots; i en segon lloc, perquè el tradicional sistema d’elecció indirecta, amb l’anomenat winner takes all (‘el guanyador s’ho emporta tot’), fa que un mínim marge de paperetes puga decantar la totalitat dels vots electorals que corresponen a cada estat.\nTotes i tots ho hem aprés, en aquestes històries eleccions presidencials nord-americanes: no importa gens ni mica guanyar amb un 50,1 % dels vots contra un 49,9 % o fer-ho amb un 99,9% contra un 0,1 %. És igual: qui guanya s’emporta, en un cas i en l’altre, tots els compromissaris de l’estat qüestió. Només els estats de Nebraska i Maine són excepció en això, i tenen fórmules pròpies que possibiliten una assignació mixta.\nAixí, doncs, en el cas d’una contesa electoral tan igualada com la d’enguany, un pomell de vots pot condicionar-ho tot. I no és fins que es disposa d’un recompte definitiu i últim que queda garantida i blindada la victòria del nou president. Ahir al migdia, per exemple, a l’estat de Geòrgia, amb més del 99% dels vots escrutats, ningú no s’atrevia encara a declarar guanyador un bàndol o l’altre, per tal com, a les 10:20 h (hora europea), segons les emocionants dades que The Associated Press anava oferint en temps real, Donald Trump hi havia recollit 2.448.232 vots, mentre que Joe Biden en tenia 2.447.769. És a dir: 463 vots menys. Però a penes vint minuts després, a les 10:40 h els resultats es capgiraven en favor de Biden: s’hi comptaven 2.448.454 escrutinis per als rojos (que allí, al contrari que ací, és el color dels republicans) i 2.449.371 per als blaus (el Democratic Party), que passaven davant. I clar: aquestes poquíssimes dotzenes de vots confiats a un costat o a l’altre seran els que acabaran per marcar un marge de diferència decisiu, de 32 punts, entre demòcrates i republicans (Geòrgia té 16 vots electorals, que segons vagen a un costat o a l’altre, se sumaran a un candidat i no a l’altre; o bé a l’altre i no a l’un!) en el còmput definitiu dels 538 vots electorals —que són els que estableixen en 270 els vots electorals necessaris per a aconseguir la Presidència més prestigiosa i poderosa del món.\nLa conclusió, per tant, és que de res no serviran els dos milions i mig de vots del partit perdedor a Geòrgia: seran tan inútils com els poc més de seixanta mil vots que en aquest estat ha obtingut la senyora Jo Jorgensen, del Libertarian Party. No: no serviran de res. Perquè el winner takes all que regula el procés electoral americà deixa amb un pam de nassos —neta: amb una mà davant i l’altra darrere, com Camot— l’opció finalment no guanyadora.\nPer això és que tots els interessats en el comicis nord-americans han hagut d’assistir enguany amb dilatada expectació a l’espectacle d’aquest agònic recompte de vots en estats tan disputats —tots ells decisius!— com Wisconsin (amb 10 vots electorals en joc, i percentatges del 49,6 i el 48,9 %, per a demòcrates i republicans, respectivament), Arizona (11 vots electoral, 50,1 % i 48,5 %), Michigan (16 vots electorals, 50,6 % i 47,9 %), Florida (29 vots electorals, 47,9 % i 51,2 %)... O els casos sagnants de Pennsilvània (20 vots electorals), Nevada (6 vots electorals), Carolina del Nord (15 vots electorals), a més de la ja referida situació infartant de Geòrgia (16 vots electorals), en què tots dos candidats han superat amb escreix la barrera del 48 % dels vots, per la qual cosa resultava tan difícil declarar resultats definitius.\nLa veritat: sembla cosa de no creure, això que passa als Estats Units d’Amèrica, amb aquest rocambolesc sistema electoral. Perquè menystenir i reduir a la pura insignificança els vots de les opcions no guanyadores pot conduir, fins i tot, a la greu paradoxa que el candidat més votat no siga el que, al final de la correguda, resulte efectivament elegit president. Aquesta possibilitat, com se sap, no és —ni de bon tros— una pura especulació teòrica: és, exactament, l’escenari que es va produir ara fa quatre anys, quan en les eleccions presidencials de 2016 Hillary Clinton (que hauria pogut ser la primera presidenta de la història dels EUA) va obtenir un total de 65.844.954 vots de suport i, en canvi, Donald Trump, amb només 62.979.879 (2.865.075 electors menys) —massa ho sabem—, hi va aconseguir ser proclamat president gràcies a una millor traducció d’aquests vots en els 538 representants que, a fi de comptes, són els qui en realitat elegeixen president. No va ser, aquest de Trump el 2016, l’únic cas de president nord-americà investit sense haver obtingut la victòria en l’anomenat vot popular: també John Quincy Adams va ser proclamat president el 1824, a pesar que Andrew Jackson va obtindre més vot popular que ell; Rutherford B. Hayes i Benjamin Harrison es van beneficiar de casos similars en els comicis de 1876 i 1888; i George W. Bush també va ser investit president l’any 2000 a pesar que el seu contrincant demòcrata, Al Gore, va aconseguir reunir més de mig milió llarg de vots més que ell.\nTant és així que, a l’espera d’un recompte últim i definitiu de totes les paperetes emeses —tampoc no és de creure que al racó de món tecnològicament més desenvolupat del planeta el còmput electoral no es puga deixar ventilat, amb control i garanties plenes, en qüestió d’unes poques hores (tal com sí que passa, sense anar més lluny, en el nostre model organitzatiu)... Tant és així —dic— que es podria haver donat la circumstància que el candidat més votat de la història dels EUA, Joe Biden (amb uns setanta-tres milions i mig de vots ha aconseguit superar en més de quatre milions els 69.456.897 vots d’Obama en les presidencials de 2008, que fins ara marcaven l’èxit electoral màxim a Amèrica), quedara novament fora de la Presidència, com Hillary Clinton, en favor d’un Donald Trump (també ell més votat que l’Obama de 2008, amb més de seixanta-nou milions sis-cents mil vots i, per tant, després del de Biden, el segon millor resultat electoral de tota la història dels EUA!), que tranquil·lament hauria pogut repetir presidència, per molts pocs vots, a pesar de ser novament derrotat en l’anomenat vot popular, aquesta vegada amb més de quatre milions de vots de diferència.\nEn fi... Enguany, durant la llarga —llarguíssima!— ressaca del Tuesday after the first Monday in November als EUA, i amb independència que Biden, per fi, puga foragitar Trump de la Casa Blanca i el relegue a un paper intranscendent en el passat immediat de història política contemporània, no puc deixar de plantejar-me, francament perplex per tot l’espectacle oferit, si, en democràcia, l’únic vot que hauria de valdre no és, precisament, el vot popular. Perquè... Què, si no, vol dir la paraula democràcia? Aquesta tradició americana de qui guanya s’ho emporta tot és compatible amb el principi d’una persona un vot, i tots els vots valen igual? Ho és, la tradició nostrada en què uns diputats, segons la circumscripció, es poden aconseguir amb només 15.000 vots, mentre que altres, en canvi, costen 200.000 vots?\nD’altra banda: què justifica l’èxit electoral incontestable d’un candidat com Trump, capaç d’obtenir als EUA un resultat sense precedents (hi insistisc: superat, només pel de Biden, en aquestes mateixes eleccions presidencials de 2020)? Com i per què un candidat amb el perfil del senyor Donald Trump és capaç d’atraure —poca broma!— el vot de prop de setanta milions d’electors nord-americans? En quina mesura això és un indici (motiu de preocupació o no) del món en què vivim —del món on anem?\nD’altra banda: encarnen Trump i Biden, amb 74 i 77 anys respectivament, un model plausible de líders suggeridors i carismàtics? Com és que han aconseguit obtenir tots dos el mèrit incontestable de ser els candidats més votats en tota la història democràtica dels EUA?\nL’evident dicotomia entre vot urbà i vot rural —vot progressista en espais industrials i de servei, i vot conservador en contextos essencialment agraris, vinculats a sectors productius primaris— continua sent una clau política de primer ordre? Què ho justifica, això? Hi ha en joc, ara més que mai, la confrontació del totalitarisme versus la diversitat; l’homogeneïtat versus l’heterogeneïtat; el monolitisme versus la pluralitat; l’autoritarisme versus la varietat i la diferència? Es pot resoldre aquesta confrontació per mitjà de sistemes polítics forçosament bipartidistes, com l’estatunidenc?\nMés encara: si el fonament de qualsevol democràcia resideix en l’assumpció consensuada d’un determinat sistema electoral, segons el qual el perdedor no pot sinó reconéixer objectivament la victòria electoral i la legitimitat de l’adversari com a guanyador —fins i tot, com hem vist, en el cas extrem en què aquest adversari haja perdut en vot popular i tot, com Trump davant de Clinton en el 2016!—, què pot passar si un candidat (com ara el mateix Trump), en un context tan polaritzat i amb uns resultats tan ajustats, no acata els resultats i es nega a reconéixer obertament la victòria del seu adversari Biden? Si la meitat dels ciutadans dels Estats Units d’Amèrica —la primera potència del planeta; una país amb més armes que persones—, esperonats per un líder com Trump, no volguera reconéixer la legitimitat del president expectant Joe Biden i decidira insistir a escampar l’ombra d’un frau electoral, quines en podrien ser les conseqüències?\nI una última qüestió: és potser manifestament imperfecta la democràcia més prestigiosa del món —ço és, ostensiblement perfectible? En el pecat d’aquesta imperfecció heretada porta la penitència? La hi portarem potser tots?\n«America fist»? Sí... Potser sí. Però —that’s the problem!— darrere hi anem tots.


Treballs de final de grau per millorar la gestió de les emergències - Hemeroteca - Actualitat - Universitat de les Illes Balears\nSeccions: Treballs de final de grau per millorar la gestió de les emergències\nTreballs de final de grau per millorar la gestió de les emergències\nDos alumnes d’Enginyeria Informàtica desenvolupen noves funcionalitats tecnològiques per a les eines de gestió de les incidències del Servei d’Emergències de les Illes Balears 112\nLlorenç Seguí i Juan Luis Román\nLlorenç Seguí i Juan Luis Román es troben en la recta final dels estudis d’Enginyeria Informàtica a l’Escola Politècnica Superior de la Universitat de les Illes Balears. Estan en el darrer curs i, per tant, han de batallar amb l’elaboració d’un treball que els permeti culminar amb èxit aquesta etapa. Han de demostrar totes les competències que han adquirit al llarg de la titulació en aquest treball, que és un requisit previ per a la consecució del títol de grau. Així, han de fer evidents no només els coneixements que han assolit en la seva disciplina, sinó també les destreses i les actituds que els han de permetre aplicar aquests coneixements de manera professional.\nEn el seu cas, aquest repte final ha esdevingut una oportunitat que pot ajudar a millorar les eines tecnològiques que té el Servei d’Emergències de les Illes Balears 112 per a la gestió d’incidències. Els seus projectes es varen presentar el passat 11 de febrer en el marc dels actes del Dia Europeu del Telèfon Únic d’Emergències 112, que va tenir lloc al ParcBiT, com un exemple de les innovacions tecnològiques que aquest servei podria implementar en un futur.\nEstadístiques, etiquetes i imatges a través del mòbil\nEl treball de Llorenç Seguí Capllonch s’ha centrat en l’ampliació de les funcionalitats de l’aplicació Cadmovil Android, que el SEIB112 fa servir per mostrar i monitoritzar les incidències que esdevenen a les Illes Balears. Concretament, ha desenvolupat tres mòduls que s’han integrat en aquesta aplicació. El primer permet obtenir dades estadístiques, de manera ràpida i còmoda, de cadascun dels incidents en què ha intervingut el SEIB112. El segon permet que directament des de Cadmovil Android es puguin crear etiquetes (hashtags) sobre les incidències per ser utilitzades a Twitter i, d’aquesta manera, es pugui fer un seguiment de les piulades relacionades i recollir la informació que circula per aquesta xarxa social. El tercer mòdul permet que els usuaris puguin enviar fotografies d’una incidència a través del seu telèfon mòbil i associar-les a la fitxa corresponent, la qual cosa permet que els gestors d’emergències puguin tenir una informació més gran i més clara sobre allò que està succeint. A banda d’aquestes funcionalitats, Llorenç Seguí ha treballat també en la millora d’alguns aspectes visuals de l’aplicació per facilitar la tasca dels usuaris.\nMés rapidesa i eficàcia en la gestió de la informació\nEl treball de Juan Luis Román Martínez amplia les funcionalitats del sistema que nodreix d’informació el SEIB 112, de manera que les unitats dels diferents organismes que intervenen en una incidència (policia, bombers, serveis sanitaris, Protecció Civil, IBANAT...) puguin informar directament de la seva intervenció la resta d’unitats sense necessitat d’haver de traslladar primer aquesta informació als operadors de la central de l’112 perquè la redirigeixin a la resta d’unitats. Fins ara, les unitats havien d’avisar per ràdio els operadors de la central de l’112, i eren aquests els que havien d’introduir les dades en el sistema d’informació del SEIB 112 perquè poguessin estar disponibles per als diferents organismes. Ara, amb les millores introduïdes, la informació es transmet de manera més ràpida i més eficient, atès que s’eliminen intermediaris i es descarrega de feina la central de l’112. A més, es podrà tenir un control més precís de l’estat i la posició de les diferents unitats sobre el terreny. Aquest sistema s’ha plantejat aprofitant les potencialitats de TETRAIB, la xarxa digital de comunicacions mòbils professionals del Govern de les Illes Balears que permet intercomunicar els diferents cossos de seguretat i d’emergències encarregats de gestionar les situacions de crisi.\nData de publicació: 27/02/2015