Margallo adverteix que fer un referèndum amb la prohibició del Constitucional trencaria "l'imperi de la llei"\nEl ministre d'Exteriors ha tornat a insistir que una declaració unilateral d'independència "contra l'ordenament intern d'un país" no seria acceptada per cap país de la Unió Europea perquè suposaria "un precedent d'incalculables conseqüències"\nEl ministre d'Exteriors, José Manuel García-Margallo, aquest dilluns / EFE\nBarcelonaEl ministre d'Afers Exteriors, José Manuel García-Margallo, continua amb l'ofensiva particular contra el dret a decidir de Catalunya, i aquest dimarts ha assegurat que la sentència del Quebec només contempla el dret de secessió per a països colonials, territoris ocupats militarment o pobles que no poden exercir els seus drets democràtics, "i això no passa a Catalunya", ha subratllat.\nEl ministre espanyol ho ha dit l'endemà de defensar el dret d'autodeterminació del poble saharaui i poques hores després de titllar les aspiracions sobiranistes de Catalunya de "cop d'estat" jurídic . El titular d'Exteriors també ha insistit que convocar un referèndum amb la prohibició del Tribunal Constitucional constitueix un trencament de l'ordre establert i de "l'imperi de la llei".\nEn el marc d'una trobada amb empresaris a Cerdanyola del Vallès (Vallès Occidental), Margallo ha aclarit que el dret internacional contempla el dret de secessió en només tres casos: països colonials, ocupats militarment o que no poden exercir els seus drets democràtics. Ha indicat que Catalunya no compleix cap d'aquestes característiques i que "gràcies a Déu", Espanya està gaudint del període de llibertat més elevat de la seva història.\nEl ministre, d'altra banda, ha insistit que la convocatòria d'un referèndum d'autodeterminació convocat amb la prohibició del Tribunal Constitucional suposaria un trencament de l'ordre institucional i de l'imperi de la llei. A tall d'exemple, ha explicat que el referèndum d'Escòcia ha estat convocat amb el vistiplau de Westminster. En la mateixa línia, ha indicat que una declaració unilateral d'independència "contra l'ordenament intern d'un país" no seria acceptada per cap país de la Unió Europea perquè suposaria "un precedent d'incalculables conseqüències".\nMargallo també ha apostat perquè les comunitats autònomes puguin establir els seus propis tributs per finançar els serveis que "considerin necessaris" al marge dels "serveis que es paguen amb els diners de tots". El ministre ho ha dit a la Universitat Autònoma de Barcelona, en un esmorzar col·loqui del Rotary Club de Cerdanyola del Vallès.


Resum de la Junta de Govern del 17 de setembre de 2019 | Ajuntament del Pla de Santa Maria\nLa Junta de Govern de l’Ajuntament del Pla va celebrar sessió ordinària el dimarts 17 de setembre. S’hi van aprovar els plecs de clàusules per a la contractació del servei de manteniment i conservació de parcs i jardins municipals. També es va acordar l’adjudicació del servei de Direcció de Comunicació i es van aprovar diversos pressupostos, la majoria relacionats amb la Fira del Vent.\nCONTRACTACIÓ DEL SERVEI DE MANTENIMENT I CONSERVACIÓ DE PARCS I JARDINS\nS’aproven els plecs de clàusules administratives i de prescripcions tècniques que regiran el concurs per a la contractació del servei de manteniment i conservació dels parcs, jardins i espais verds públics del municipi. L’import de licitació és de 45.454,54 sense IVA, i la durada del contracte serà de dos anys.\nTota la informació és pública i es pot consultar al Perfil del Contractant de l’Ajuntament del Pla de Santa Maria en aquest enllaç.\nPlaneta MED SL1\nExhibició del documental “Avec un sourire, la Révolution” per l’1 d’octubre\nMediamar de difusió comarcal\nPublicitat de la Fira del Vent a Hit 103\nPublicitat de la Fira del Vent a TAC12TV\nTGD Tarragona Disseny\nPublicitat a la revista Cultura i Paisatge\nLloguer de la passarel·la per a la Fira del Vent\nBústies exteriors per a la Torre de Santa Maria\nJosep J. Loren Plana\nActuació del grup Loren a la Fira del Vent\nADJUDICACIÓ DEL SERVEI DE DIRECCIÓ DE COMUNICACIÓ, GESTIÓ DE XARXES I CREACIÓ DE CONTINGUTS\nEl passat 6 d’agost es va iniciar, per acord de la Junta de Govern, l’expedient de contractació del servei de direcció de comunicació, gestió de xarxes i creació de continguts, per un termini màxim de 4 anys i un import de 52.000 euros, sense IVA.\nEs van presentar a la licitació cinc empreses:\nAgència de Comunicació Intus\nBaobab Comunicació (José Escaño Bové)\nLa meva tele S.L.\nMirada Local S.L.\nMontserrat Milian Batista\nLa mesa de contractació va procedir a la qualificació del sobre A el passat 2 de setembre i, del sobre B, el passat 6 de setembre. En aquesta data es va examinar també l’informe valoratiu emès pels serveis tècnics. Es va formular la proposta d’adjudicació a favor de Montserrat Milian Batista, atès que era l’oferta que va obtenir millor puntuació. Un cop comprovat que l’empresa està degudament constituïda i que ha dipositat la garantia definitiva exigida pel plec de clàusules administratives, s’acorda adjudicar a Montserrat Milian Batista el contracte del servei de direcció de comunicació, gestió de xarxes i creació de continguts per un import de 22.800 euros més IVA i un termini de dos anys, prorrogables per dos anys més.\nS’aprova la instància presentada per E.R.M. que demana una bonificació en l’impost de vehicles per al seu, matrícula B-8905-OZ, pel fet que té una antiguitat superior a 25 anys. Se li concedeix la bonificació del 10 per cent de la quota de l’impost, tal com estableixen les ordenances fiscals municipals, amb efectes del padró de 2020.\nS’aprova la sol·licitud presentada per l’entitat Diables del Pla de Santa Maria en la qual demanen que es tramiti el pagament parcial de la subvenció que van demanar per a l’any 2019. Se’ls avançarà l’import de 2.000 euros.\nS’aprova la sol·licitud de Celine Rafí Ballet que demana que es doni de baixa el rebut de la taxa d’escombraries de l’edifici situat al carrer Llibertat 9, pel fet que ja no s’hi exerceix l’activitat que desenvolupava.\nS’aprova la sol·licitud de Noura Laouar que demana que es doni de baixa el rebut de la taxa d’escombraries de l’edifici situat al carrer Montserrat 2, pel fet que ja no s’hi exerceix l’activitat de supermercat.\nS’aprova la sol·licitud de Joan Maria Ferré Ferré que demana que es doni de baixa el rebut de la taxa d’escombraries de l’edifici situat al carrer Major 13, pel fet que ja no s’hi exerceix l’activitat que desenvolupava.\nEn relació a la instància presentada per Ramon Ferré Vila, que sol·licita se li concedeixi autorització per publicar a Internet (concretament, en el grup de Facebook “El Pla d’abans”) fotografies de la col·lecció cedida per la família de Josep Maria Torné a l’Ajuntament del Pla de Santa Maria i atès que l’Ajuntament del Pla disposa del perfil de Facebook “Comunicació Pla”, s’acorda que sigui des d’aquest mateix perfil que es pengin les fotografies sol·licitades, així com d’altres de similars de les quals es pugui disposar, a l’esmentat grup de Facebook. D’aquesta manera, s’aconseguirà l’objectiu del sol·licitant de donar difusió pública a les imatges sense que calgui la seva cessió a tercers.


1Vitamina D, llum solar i color de la pell\nCommuta la subsecció Provitamina D\nHi ha diverses formes d'aquesta vitamina. La vitamina D2 es deriva de l'ergosterol en la dieta, mentre que la vitamina D3 es deriva del colesterol via 7-dehidrocolesterol. Els raigs ultraviolats de la llum solar són els responsables de la producció d'ambdues formes de vitamina. Tanmateix, en certes parts del món amb limitada quantitat de llum solar (p.e. les Illes Britàniques) hi ha la possibilitat que la quantitat de vitamina D no sigui sempre suficient. Per a prevenir aquesta possibilitat, la llet s'enriqueix actualment amb la vitamina D2. Una deficiència de vitamina D condueix al raquitisme que és un afebliment dels ossos a causa de la falta de mineralització.\nLa forma activa de la vitamina és el calcitriol que és una síntesi tant de la forma D2 o D3 en els ronyons. Com a resultat de la seua actuació, es produeix el manteniment dels nivells de calci i fòsfor en els ossos i la sang amb l'assistència de l'hormona paratiroidal i la calcitonina.\nColor de pell: els rajos ultraviolats penetren la pell i inicien la transformació de la provitamina D. A més a més, estimulen la producció de melanina, que al seu torn protegeix la pell del rajos ultraviolats, absorbint-los. Això significa que com més fosca és la pell, menys producció de vitamina D.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Vitamina_D&oldid=28436185»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 16 oct 2021 a les 08:53.


Les escoles fan 77 tipus de menús a causa d'intoleràncies\nGairebé un 15% dels infants que es queden a dinar als centres fan algun tipus de dieta especial\nUna imatge d'arxiu d'un nen dinant a l'escola. Foto: E.M./EPA\nDieta baixa en colesterol, sense fruits secs ni préssec, rica en fibra, sense gluten, sense lactosa, sense ou, sense pèsols... I així fins a un total de 77 menús diferents. Aquesta és l’oferta que el servei de menjador escolar del Consell Comarcal del Bages ha d’elaborar diàriament per servir els més de 1.330 alumnes que es queden a dinar a l’escola i utilitzen aquest servei. Aquestes dietes específiques s’han d’elaborar a causa d’al·lèrgies, intoleràncies o malalties com la diabetis, que poden posar en risc la salut dels nens.\nEn total, un 14,6% dels alumnes que es queden a dinar a les escoles del Bages demanen algun tipus de dieta especial. Hi ha 1.333 infants que utilitzen aquest servei, i 195 presenten algun tipus d’al·lèrgia o intolerància alimentària. En alguns centres, el percentatge d’infants amb algun tipus d’afectació alimentària s’enfila fins al 40%.\nEls darrers anys hi ha hagut una tendència a l’alça del nombre de casos d’intoleràncies o al·lèrgies que va fer plantejar al Consell millorar el servei que es donava als menjadors. Per això, es va incloure al concurs per contractar una empresa que s’encarregués dels menjadors l’obligació d’adaptar els menús a les al·lèrgies i intoleràncies certificades mèdicament i fer un menú específic per a cada alumne.\nFugir de l'arròs bullit\nLa consellera comarcal d’Educació, Èlia Tortolero, explica que “volíem fugir de l’opció que havíem fet fins aleshores de tenir un menú genèric per a tots els al·lèrgics, que acabaven essent propostes com arròs bullit i pollastre a la planxa” i afegeix que “per això vam incloure, com a criteri de valoració de les ofertes presentades per les empreses, que els diferents menús proposats fossin el més semblants possible als menús generals encara que això comportés adquirir productes específics o sense gluten, per exemple. Així aconseguíem que tots els infants poguessin tenir un menú semblant encara que tinguessin alguna al·lèrgia o intolerància”.\nL’oferta personalitzada de menús es va posar en marxa ja fa tres cursos i des d’aleshores, el nombre de menús ha anat augmentant per atendre el millor possible les necessitats de cada infant, arribant fins als 77 que hi ha vigents aquest mes d’abril. Tortolero explica que “volem atendre els infants i alleugerir la preocupació de les seves famílies”.\nDonar resposta a aquestes necessitats tan variades a l’hora de dinar demana un gran esforç de coordinació, organització i elaboració dels diferents menús. En algunes escoles on el percentatge d’infants amb menús especials és més elevat, el Consell ha incorporat la figura del vetllador de menjador, un professional destinat a supervisar el dinar dels nens que han de fer dieta especial.\nArxivat a: SALUT EDUCACIÓ


La Policia Local de Godella oferix una nova edició del curs de defensa personal per a dones - Gent de l'Horta\nGent de l'Horta > Poblaciones de l'Horta > Godella > La Policia Local de Godella oferix una nova edició del curs de defensa personal per a dones\nDesprés de l’èxit de la primera edició –en que la demanda va triplicar l’oferta-, el curs de defensa personal per a dones organitzat per la Policia Local de Godella es va tornar a celebrar este mes de novembre. Així ho ha comunicat el regidor de Seguretat Ciutadana, Fernando Oliveros, que ha animat a totes les les dones a apuntar-se per treballar la seua autoconfiança i adquirir tècniques i habilitats per a una major autoprotecció.\nEls dies 17 i 24 de novembre s’impartirà esta segona edició del curs en horari de 11 a 13:30 h en el col·legi Cervantes. Cal recordar que l’assistència és totalment gratuïta, però s’ha de formalitzar la inscripció a través del correu formacion:policia@godella.es.\nEtiquetado: Tagged: Policía Local Godella\nEntrada anterior: Paterna recupera las ayudas a las Asociaciones de Mujeres que trabajan por la igualdad\nEntrada siguiente: Foios amplia el seu Ajuntament amb la compra de la casa contigua a l´edifici consistorial


El Col·legi ofereix de forma gratuïta als seus col·legiats/as aquesta interessant xarra-taller de 3 hores de duració per a l'explicació de cerca i subscripció a portals per a estar al dia de les convocatòries d'oposicions i passos a seguir quan vull participar en un procés d'oposicions. Més informació\nEl Col·legi ofereix de forma gratuïta aquesta interessant xarrada de 2 hores de duració sobre el Sindic de Greuges, els organismes i serveis que el constitueixen i l'ús que com a professionals del treball social podem fer d'ell, així com de quina forma pot ser un recurs important per als nostres usuaris. Més informació\nPlantegem aquest curs introductori de llengua de signes amb la finalitat de facilitar a l'alumnat els recursos visuals i les eines apropiades perquè puguen participar en intercanvis comunicatius breus sobre activitats i assumptes quotidians. Més informació\nPosem en marxa aquest curs amb l'objectiu que els alumnes aprenguen a desenvolupar informes seguint els estàndards de qualitat del mètode científic. Més informació\nPosem en marxa aquest curs amb l'objectiu de Pretenem que els i les professionals del Treball Social que desitgen dedicar-se al món del peritatge social el facen des de l'especialització per a, poder donar així una resposta adequada a les realitats que cada dia es presenten en els diferents àmbits jurisdiccionals; respostes que han d'estar en relació i a l'altura dels temes que puguen ser objecte de les perícies. Més informació\nPosem en marxa aquest curs amb la finalitat de dotar a l'alumnat de la metodologia, tècniques i instruments precisos per a la realització de peritatges socials en casos de violència de gènere. Més informació


Equips per la filtració de salmorra, el xerigot i altres | Tecnical\nFiltre de diatomees per a salmorra\nDescripció: Àmplia gamma de filtres per retenir impureses de la salmorra gràcies a la propietat d'absorció natural de les terres de diatomees, que s'utilitzen com a material filtrant.\nEquips de filtració per membranes d’MF\nDescripció: Procés de filtració a baixa pressió per separar partícules amb un pes molecular baix i bacteris. S'utilitza per a la concentració de xerigot i en el tractament de la salmorra de formatgeria.\nEquips de filtració per membranes d’UF\nDescripció: Procés utilitzat per al fraccionament proteic. Concentra sòlids en suspensió i solubles amb un pes molecular superior a 1.000. El permeat conté solubles orgànics amb un pes molecular baix i sals. L'aplicació més comuna és la concentració de llet per elaborar formatges frescos quallats en terrines.\nEquips de filtració per membranes d’NF\nDescripció: Procés utilitzat per aconseguir separacions específiques de compostos amb un pes molecular baix, com ara sucres, minerals dissolts i sals. Les aplicacions més comunes són la dessalinització de productes lactis i la recuperació de proteïnes hidrolitzades.\nEquips de filtració per membranes d’OI\nDescripció: Procés a alta pressió utilitzat per separar l'aigua de la resta de components solubles presents en el xerigot. També es fa servir com a sistema de purificació d'aigües.


La Rentrée : Passeig de Gràcia\nBrowse: Home / La Rentrée\nDigues adéu a les bermudes estiuenques i les xancletes. És hora de tornar a la feina i de preparar el teu armari per donar-li la benvinguda a la tardor.\nCategoria: Shopping | 4 setembre, 2013\nSi la tornada a la feina ja acostuma a ser complicada, només cal que comenci a empitjorar el temps per recordar-nos que ja queda menys per la tardor. I el fred.\nJa fa algunes setmanes que les botigues ens estan avisant: toca renovar armari. Però, a qui li ve de gust comprar-se un abric en ple mes d’agost? Encara que costi, aquests dies són perfectes per començar a fixar-nos en les peces de nova temporada que no podran faltar en el nostre armari. I, per què no, començar a omplir l’armari de peces una mica més gruixudes.\nNosaltres et proposem alguns looks perquè comencis la tardor amb molt estil.\nAquesta temporada, les més rockeres estan d’enhorabona ja que totes les firmes s’han apuntat a l’estil grunge (cadascuna dins la seva línia). Nosaltres et proposem que llueixis un vestit llencer acompanyat per tot tipus de complements: caçadora de pell, botes moteres, complements pel cabell, un bon bolso i un toc bordeus als teus llavis.\n1. Caçadora de pell perfecta de Saint Laurent / 2. Bikers amb sivella i obertures laterals de Zara / 3. Mini bolso de pell amb textura de Chanel / 4. Vestit de tirants llencer de Zara (TRF) / 5. Ulleres de sol de Gucci / 6. Diadema metàl·lica de & Other Sotires / 7. Barra de llavis Indulge de Mac\nPer les que prefereixin un estil més casual acompanyat per alguns tocs masculins, proposem una combinació fàcil i molt efectiva: camisa, boyfriend jeans i unes slippers. També li pots donar un aire més personal combinant-lo amb altres complements com un rellotge o unes ulleres.\n1. Camisa de cotó de Marni / 2. Rellotge mini de plata de Michal Kors / 3. Boyfriend jeans de Diesel / 4. Ulleres de sol de pasta i metal·litzades de Ray Ban / 5. Bolso de pell de Céline / 6. Slippers amb peces metàl·liques de Christian Louboutin\nFinalment, totes aquelles que no vulguin separar-se del seus vestits i ballarines, podran seguir porten-les (encara que amb peces menys estiuenques). I recorda que el blanc no només és per l’estiu. Combina’l amb tons bordeus, marrons i blau marí i tindràs el teu look de tardor.\n1. Barra de llavis Indulge de Mac / 2. Ballarines de Miu Miu / 3. Vestit de cotó orgànic i botons al lateral de & Other Stories / 4. Arracades de & Other Stories / 5. Bowling bag de la col·lecció “Road” de Bimba & Lola\nRecorda que sigui quin sigui el teu estiu, hauràs de cuidar fins a l’últim detall i ja estaràs preparada per donar-li la benvinguda a la tardor.\nTags: christian louboutin @ca, diesel @ca, estilo @ca, la rentrée, mac @ca, michael kors @ca, miu miu @ca, moda @ca, moda para mujer @ca, Ray-Ban @ca, sotries, tendencias @ca, zara and other stories,


Empat 'in extremis' entre Sant Quirze i Granollers C, que posa els kiris segons\nEl Sant Quirze es manté invicte a casa després d’un trepidant partit i es col·loca segon\nRepartiment de punts entre l'Handbol Sant Quirze i el KH7 BM Granollers C, al partit que els ha enfrontat aquest diumenge al Poliesportiu. Els visitants han dominat el partit des del començament, però els “kiris” , amb baixes, han capgirat el marcador als darrers segons, amb molt d'ofici i lluitant fins el darrer minut. Al final, empat gràcies a un penal amb el temps a zero, que deixava tots dos conjunts contents, vist el que s'havia vist a la pista.\nDe fet, l'1-0 del Paco Hoyos, ha estat l'única avantatge del Sant Quirze, ja que durant cinquanta-cinc minuts ha anat a remolc d'un Granollers C que avui ha mantingut contra les cordes els quirzetencs. Els vallesans, molt ràpids i amb molta qualitat individual, han desquiciat la defensa “kiri”, que avui no ha estat còmode. Amb Pau Gallardo a la primera línia, i Edgar López a l'extrem dominant l'aspecte anotador, el Granollers ha gaudit de rendes de 3 i 4 gols ja des del començament, que s'han ampliat fins als set gols, al primer quart d'hora (6-13).\nEl Sant Quirze, amb un canvi a la porteria, i les primeres rotacions de banqueta, ha anat escurçant diferències al marcador. En aquests minuts, l'Edu Velasco i l'Alex Bonilla des de la primera línia, s'han encarregat de retornar, un per un, els gols que anotava el Granollers, donant una mica de frescor a l'atac del Sant Quirze, fins arribar al descans amb un desavantatge de tres gols: 16-19.\nEl Sant Quirze remunta a falta de cinc minuts\nA la represa, s'ha repetit la tònica de la primera meitat. En un partit on els atacs s'han imposat a les defenses en tot moment, la dinàmica ha estat d'intercanvi de gols constant d'on ha sortit clarament beneficiat els blanc-i-blaus, que han tornat a dominar còmodament, el primer quart d'hora de la represa, 24-30.\nNovament un efectiu canvi a la porteria, afegit a un canvi del sistema defensiu dels locals, han provocat un canvi de dinàmica al partit. El jove Uri Fernández, ha donat els millors minuts ofensius de l’ equip, amb una gran direcció de joc, i el Granollers s’ ha encallat amb la defensa local, que ha començat a funcionar. En aquests minuts de desencís, el Pep Blanchart mantenia la línia de flotació granollerina per davant al marcador, tot i veure com els “kiris”, anàven reduint la diferència al marcador. En aquests minuts, el Sant Quirze s'ha mostrat superior als visitants, amb bones combinacions en atac i amb l'Albert Puig com a desenmussador de l'atac (5 de 5 a la represa), arribant a aixecar el marcador a manca de cinc minuts, tot obligant al tècnic visitant a demanar el seu segon temps mort.\nEls darrers tres minuts han estat d’ infart. El Sant Quirze s'ha posat dos gols per sobre 36-34, i el Granollers, amb dues accions individuals, ha empatat el partit a manca de 40 segons. La jugada assajada del Sant Quirze ha acabat en gol per l'extrem i, de contragol, rapidíssim, un penal dubtós amb el temps parat ha significat el 37-37 definitiu.\nAmb aquest empat, el Sant Quirze escala la segona posició a la classificació, amb setze punts en solitari, degut a la derrota del Gavà amb el Manyanet, i tanca la primera volta invicte a casa.\nHANDBOL SANT QUIRZE 37 - 37 KH7 BM GRANOLLERS C\nHANDBOL SANT QUIRZE: Marc Jara - 7 aturades - i David Jornet - 3 aturades - (porters); Albert Madriles (1), Joan Gavilán, Edu Velasco (11, 3p), Oriol Fernández (3), Francesc Altés (2), Albert González (2), Dani Masip (2), Paco Hoyos (3), Albert Puig (5), Àlex Bonilla (5, 3p) i Xavi Roca (3). Entrenadors: Ramon Plans i Maikel Núñez.\nKH7 BM GRANOLLERS C: Oleguer Luna - 6 aturades - i Marc Guàrdia - 1 aturada - (porters); Ferran Hernàndez (4), Javier Enríquez (2), Edgar López (13, 4p), Pau Gallardo (7, 1p), Gerard Bernad (1), Guillem Pujadas, Mamadou Gassama (4), Pep Blanchart (5), Eduard Catot, Marc Pey (1) i Lluís Moraleda. Entrenadors: Antonio Rama i Robert Cuesta.\nMARCADOR cada 5 minuts: 2-5, 4-9, 6-13, 9-13, 11-16, 16-19, descans; 18-22, 21-26, 24-30, 30-33, 34-34 i 37-37.


Un total de 181 nens participen en la 6a edició del projecte escolar d’emprenedoria CUEME | RTVVilafranca\nAquests dies passen per Ràdio Vilafranca per explicar el projecte, que té com a objectiu desenvolupar els valors, hàbits i capacitats vinculades a l’emprenedoria i reforçar el treball per competències\nAquesta setmana, els nens i les nenes de 5è curs de primària de les escoles Montagut, Vedruna-Sant Elies, Pau Boada i Sant Josep, visiten Ràdio Vilafranca per donar a conèixer tot el procés de desenvolupament del projecte CUEME, que té com a objectiu desenvolupar els valors, hàbits i capacitats vinculades a l’emprenedoria i reforçar el treball per competències als nens i nenes del cicle superior de primària. Els primers en fer aquesta visita, dimarts, eren els alumnes de l’escola Montagut, acompanyats de la tutora de 5è A Gemma Massana.\nA banda de tot el que aporta el projecte a l’hora d’aprendre a gestionar una cooperativa, també es destaca el seu vessant solidari ja que una part dels diners que es recullen amb les vendes que fan al mercat dels dissabte a Vilafranca es destina a una ONG.\nEn la seva visita a la ràdio, l’alumnat dels centres escolars explica en què consisteix la creació d’una cooperativa, els processos pedagògics i administratius que segueixen i la experiència tant gratificadora que com a resultat del projecte han pogut obtenir. La seva tutora destaca que en definitiva són valors i conceptes que són aplicables al seu dia a dia.\nAquest projecte, iniciat el curs 2011-2012, està promogut per la Diputació i l’Ajuntament de Vilafranca, i de fet l’escola Montagut va ser un dels 7 centres que hi participen des de l’inici.\nLes set cooperatives participants enguany són “Vilafranca de colors”, “Spéciale Coop”, “Entre Tots”, “5 Estrelles”, “26 kids”, “Super 5è” i “Coopecracks”. Enguany, el projecte arriba ja a la sisena edició, i hi participen un total de 181 nens i nenes.\nLa culminació d’aquest treball serà la venda de productes que es farà a la rambla Sant Francesc, el dissabte 6 de maig. Tot seguit, es farà l’acte de cloenda amb lliurament de diplomes a l’alumnat participant, a l’edifici de l’Enològica.\nCUEME, emprenedoria, escoles de cinquè, formació, Vilafranca


L'enigmàtic "Pungjeong.gak" és una representació poètica d'un poble invisible sotmès a l'amenaça desesperada de la regeneració urbana. El turó de Cheongpa pateix el dolor i les traces de la guerra Corea-Japonesa. Yeongseon, Hongseok i fantasmes creuen el turó on van ser condemnats a mort en nom de la remodelació urbana.\nImaginam aquell temps i cantam amb gestos els rastres de la vida no exposada.\nDirecció: JOOWON SONG\nGuió: JOOWON SONG\nParticipants: KONG YOUNG SUN KIM MIN JAE KIM SANG YUNG KIM WOO JIN KIM YUN HA KIM YOUNG EUN KIM JI YOUNG KIM HO YEUN MOON JIN HEE PARK HAE MI SON NA YE SON JI MIN SON HYUN LEE BYUNG YAP LIM JUNG HA LIM JIN HO YUN SE YOUNG YANG SOO HYUN YANG SOO YEON YANG YOUNG SEON JANG SUNG HEE JANG HONG SEOK JUN YOUNG HOON JEON CHAE LIN HUH YONG WOON HAN BIT JEAN-FRANÇOIS CLAUDE\nJoowon Song és un coreògrafa professional i directora de cinema de dansa amb seu a Seül, Corea del Sud. Ha aplicat el seu bagatge sobre dansa contemporània a les creacions cinematogràfiques i ho fa interactuant activament amb diverses disciplines artístiques. El treball de Song posa en relleu la interacció entre el cos i la vida de la ciutat, amb moviments que són com un apart teatral. La seva obra transcendeix el temps i l’espai i es centra en l’acte d’enregistrar la vida. Des del 2013, va iniciar la seva recerca per a la sèrie de Pung Jeong Gak (風 精. 刻), un projecte de cinema, site-specific i dansa constistent en reviure l’espai de la ciutat i que, ha produït fins al moment, diversos episodis i actuacions cinematogràfiques.


Enxampen Albiol fent aquesta despesa desorbitada abans de la moció de censura que el va fer fora - XCatalunya.cat\nEnxampen Albiol fent aquesta despesa desorbitada abans de la moció de censura que el va fer fora\nAlbiol va multiplicar per 22 la despesa diària en fulls informatius durant els dies previs a la moció de censura\nLa despesa en fulls informatius que distribueix l’Ajuntament de Badalona va créixer de manera exponencial els dies previs a la moció de censura. Segons dades de la despesa municipal a les que ha tingut accés l’ACN, el govern de Xavier Garcia Albiol va gastar 11.800 euros en la impressió i distribució de fulletons des del 13 d’octubre, quan esclata la polèmica dels papers de Pandora, i fins al ple del 8 de novembre en què es va consumar el relleu a l’alcaldia.\nPer aquests mateixos conceptes, la despesa durant tota la resta de l’any va ser de 5.800 euros. En tres setmanes es va gastar el doble que en els nou mesos anteriors o, el que és el mateix, la despesa mitjana diària es va multiplicar per 22. Fonts del PP defensen que aquesta despesa està “totalment” desvinculada de qualsevol intencionalitat política i que s’ajusta al contracte en vigor a l’Ajuntament per a impressió i distribució d’informació municipal relacionada amb projectes urbanístics que impulsa el consistori, presentacions i, a vegades, també per a talls de carrers: “És informació als veïns”.\nUna de les partides que explica l’increment és la distribució d’informació relacionada amb la presentació d’unes noves rampes mecàniques al carrer Juan Valera, el 2 de novembre, sis dies abans de la moció de censura. Només aquesta campanya ja va costar més de 7.000 euros, dels quals 6.700 són en concepte de distribució perquè es va contractar d’urgència.\nEs dona la circumstància que el projecte que es va presentar d’urgència al novembre no està previst que s’executi fins la primavera de 2022. Durant aquest període també es van fer accions per informar d’obres en altres carrers i places, arranjament de parcs o l’inici d’obres del canal del Gorg.\nTambé en el cas del canal del Gorg, la comunicació als veïns es va fer a finals d’octubre i la data d’inici del projecte no es va fixar fins l’abril de 2022. En total són 24 comunicacions i més de 50.000 fulls informatius repartits en els 27 dies que van del 13 d’octubre al 8 de novembre. Els nou mesos anteriors s’havien repartit 62.000 fulls informatius.\nEl govern sorgit de la moció de censura porta poc més d’un mes en el càrrec i la distribució de fulletons informatius no s’ha aturat, tot i que s’ha frenat el ritme. En aquest temps, la despesa en fulls informatius de l’Ajuntament ha estat de 2.050 euros en un total de set comunicacions a la ciutadania.\nEl gruix de la despesa en les primeres setmanes del mandat de Rubén Guijarro (PSC) se l’endú la campanya de comunicació de Nadal amb el repartiment de 20.000 fulletons. També en aquests darrers dies s’han distribuït 800 fulls informatius sobre un tall al trànsit del carrer Francesc Layret.\nTags: Albiol, fulls informatius


Frares Menors Observants - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nFrares Menors Observants\n(S'ha redirigit des de: Menors observants)\n«OFM» redirigeix aquí. Vegeu-ne altres significats a «Online football manager».\nL'Orde de Frares Menors de l'Observança Regular (o Ordo Fratris Menoris Regularis Observantia) és un orde religiós aparegut al si de l'orde franciscà com a moviment de reforma tendint a una major austeritat i rigor de la vida conventual. Es va originar al període 1334-1354 i, de manera definitiva, a partir de 1368, a Itàlia. Paral·lelament, i sense punts de contacte amb aquesta reforma, començaven altres moviments similars als regnes de la península Ibèrica que van donar lloc a altres reformes observants franciscanes.\nEmblema dels Frares Menors Observants (i, en general, de la família franciscana), a Santa Dorotea (Roma)\nOrde dels Fares Menors de la Regular Observança\nOrdo Fratrum Minorum Regularis Observantiae\nO.F.M. Obs., O.F.M. de observantia, O.M.Reg.Obs.\nFrares Menors de la Regular Observança, Observança Regular Franciscana, observants,Menors Observants, bernardins, germans simples\nOriginàriament, marró, cenyit per una corda; des de 1518, gris de cendra, amb caputxa i escapulari, cenyit per corda\nApostolat i predicació, sobretot a nuclis urbans; apostolat missioner, conreu de la pobresa i l'espiritualitat\n15 de juliol de 1385, Ermita de Brugliano, prop de Foligno (Itàlia) per Paoluccio Vangozzi da Trinci (acceptació formal; originada en 1368); 1438 com a congregació separada amb vicari, per Sant Bernardí de Siena; 29 de maig de 1517, com a orde separat, amb ministre general, per Lleó X\nEnrico Alfieri di Asti, general dels franciscans, en 1385 (permís previ pel general Tommaso de Frignano, 1368); Bonifaci IX (3 de març de 1403, nomenament de vicari); Eugeni IV (11 de gener de 1446, separació de facto); Lleó X (1517, separació de iure)\nRegla no butllada (1221); regla butllada (1223), les dues per Sant Francesc\nConstitucions de Narbona, 1260, per Sant Bonaventura de Bagnoregio, i d'altres posteriors\nEl 1897, per la Unió Leonina, desapareix per a donar origen a l'Orde de Frares Menors per Lleó XIII\nBranca de l'orde franciscà (1209); reformes: villacrecians (1396), franciscans coletins (1412), martinians (1430), amadeïtes (1460), franciscans descalços (1495), caputxins (1525), Frares Menors Reformats de l'Estricta Observança (1532), alcantarins (1563), Franciscans Recol·lectes (1583)\nErmita de Brugliano (Foligno), 1368\nS. Damiano (Assís), La Porciúncula (Assís), N. Sra. de Jesús (Alcalá d'Henares, 1456), N. S. de Jesús (Saragossa, 1447)\nM. de Déu de Jesús (Barcelona, 1427), M. D. de Jesús (València, 1428), M. de Déu de Gràcia (Alacant, 1440), M. D. de Jesús (Mallorca, 1444), M. D. de Jesús (Tortosa, 1464), M. D. de Jesús (Lleida, 1564), El Remei (Vic, 1623), Col·legi de S. Bonaventura (Barcelona, 1628)\nSants Bernardí de Siena, Joan de Capistrano, Jaume de la Marca, Gabriel Maria Nicolas, Dídac d'Alcalà, Salvador d'Horta, beat Nicolau Factor, beat Mateu Guimerà d'Agrigent; Nicolau de Cusa\nFins al 1517, els grups observants estaven dirigits per vicaris generals que se sotmetien al ministre general de l'orde franciscà. En 1517, Lleó X els va donar un ministre general propi, dividint de facto l'orde entre frares menors observants i frares menors conventuals. Les noves divisions dels observants es van reunificar definitivament en 1897, donant lloc a l'actual Orde de Frares Menors.\nLa distinció entre observants i conventuals comença a donar-se en començar el segle XV. Mentre que "conventuals" designava els frares que vivien en convents, contraposats als que vivien en ermites, a partir de llavors s'aplica als que admeten la propietat en comú i l'usdefruit de rendes, renunciant a la pobresa absoluta que prescrivia la regla original: els "observants", al seu torn, no admetien aquesta modificació de la regla, ja l'"observaven" i volien viure en la pobresa absoluta.\n1 Precedents: reforma de Giovanni della Valle\n2 Origen de l'Observança: Paoluccio da Trinci\n3 Desenvolupament i consolidació\n3.1 Bernardí de Siena i Joan Capistrano\n3.2 Observança regular fora d'Itàlia\n3.2.1 Regnes hispànics\n4 Separació de facto de l'Observança (1438-1517): els vicaris generals\n4.1 Últims intents de reunificació\n5 Separació definitiva: els Frares Menors Observants amb ministres generals\n5.1 Desenvolupament posterior de l'orde observant\n5.2 Crisi i supressions\nPrecedents: reforma de Giovanni della ValleModifica\nEl 1334, Giovanni della Valle, que havia estat deixeble d'Angelo da Clareno, es va retirar a l'ermita de Brugliano, prop de Foligno, per viure la regla franciscana lliurement, sense seguir la interpretació de l'orde conventual. Hi morí en 1351. D'entrada, Climent VI s'hi havia oposat, però ja el 1350, va donar permís a Gentile da Spoleto per a continuar-ne la reforma. Vivien apartats, en ermites, com l'Eremo dei Carceri d'Assís amb un rigor i austeritat extrems. Aquests franciscans, però, no van ser ben considerats, probablement pels conflictes que hi havia hagut amb els fraticelli, als quals recordaven. Gentile va permetre l'ingrés d'alguns fraticelli herètics i provocà que el capítol general d'Assís de 1354 abolís el nou moviment i Gentile fos expulsat de l'orde i empresonat.\nOrigen de l'Observança: Paoluccio da TrinciModifica\nEntre els germans que havien seguit la reforma hi havia el laic Paoluccio Vagnozzi da Trinci, parent dels senyors de Foligno, que encara confiava que es pogués dur a terme. Urbà V havia tornat a Roma des d'Avinyó, havent acabat amb els moviments rebels de fraticelli i les Constitutiones Farinariae de 1354 prohibien qualsevol nova congregació que volgués dividir "de paraula, de fet, o de qualsevol altra manera" l'orde franciscà.\nEl 1368 va demanar al ministre general Tommaso da Frignano permís per a tornar a Brugliano amb altres frares. Malgrat la prohibició, el ministre va donar suport a la idea amb les condicions que "no es permetés residir als eremitoris cap germà, llevat que vulgui conformar-se amb l'hàbit dels altres frares, estigui d'acord amb la fe catòlica i no condemni la comunitat de l'orde".\nEls germans hi vivien en extrema pobresa; com que al lloc hi havia moltes serps, calçaven esclops de fusta, per la qual cosa van ser anomenats zoccolanti (de zoccolo, esclop). Gradualment, Paoluccio va rebre o fundar els eremitoris de Stroncone i Monte di Perugia, a l'Úmbria, de Greccio, Fontecolombo i Poggio Bustone a la vall de Rieti, i Forano, Monfalcone, Massa Fermana, Camerino i Morrovalle en les Marques. Aviat s'incorporà a la reforma San Damiano d'Assís, una de les primeres fundacions de l'orde. El 1380 Paoluccio da Trinci va ser nomenat comissari general dels dotze eremitoris reformats, amb permís per a rebre-hi novicis. Es confirmava, doncs, l'Observança Regular. El seu col·laborador més proper va ser Francesco de Fabriano.\nEl 15 de juliol de 1385 el general Enrico Alfieri di Asti (1387-1405) l'autoritzà a estendre la reforma a Còrsega, Bòsnia i la resta d'Itàlia: es pot considerar aquesta data com la de naixement de la família franciscana observant diferenciada, però no separada, de la família conventual.\nTrinci va morir el 17 de setembre de 1390 i el succeí Giovanni di Stronconio, fins que morí el 1418. El 23 de març de 1403, Bonifaci IX va permetre a Stroncone de rebre altres eremitoris com a vicari (ja no com a comissari), d'acord amb el ministre general. En 1405, ja n'havia vint repartits per tot Itàlia; en 1414, el nombre de cases reformades era de 34, i el 1415 s'hi uní el convent de la Porciúncola d'Assís, primera fundació de l'orde franciscà, amb l'obligació de continuar vinculat al Sacro Convento d'Assís. La reforma comptava amb uns 200 membres, la majoria d'ells laics.\nDesenvolupament i consolidacióModifica\nBernardí de Siena i Joan CapistranoModifica\nL'Observança Regular s'organitzà definitivament durant aquests anys, amb un gran desenvolupament, fonamentalment per obra dels anomenats "quatre pilars de la reforma": sant Bernardí de Siena, que s'hi havia unit el 1402, sant Joan Capistrano, que ho havia fet en 1414, el beat Alberto da Sarteano, en 1415 i sant Jaume de les Marques, franciscà des de 1416. De fet, es considera sant Bernardí com a fundador de l'Observança.\nAl seu inici eren coneguts com a germans simples, frares devots, frares espirituals, frares dels llocs devots i, en alguns llocs bernardins o frares de Jesús. Finalment, van rebre el nom definitu de Frares Menors de la Regular Observança.\nLa reforma s'estengué aviat per Itàlia, França, Espanya i Portugal i va ser reconeguda pel Concili de Constança de 1415.\nEl 1430 Martí V va reunir les dues branques, observants i conventuals, en un capítol general a Assís: "per tal que el nostre desig d'una reforma general de l'orde pugui ésser complert." Va ser elegit ministre general Guglielmo da Casale (1430-42), però el líder espiritual va ser sant Joan Capistrano. El capítol va promulgar les Constitutiones Martinianae, que suprimien els càrrecs de vicaris provincial i general dels observants amb vista a procedir a una reforma general de l'orde. Els assistents al capítol s'havien compromès a treballar conjuntament, però només sis setmanes després, el 27 de juliol de 1430, el general va ser relevat del seu compromís i obtingué del papa el breu Ad statum, de 23 d'agost, que permetia als conventuals tenir propietats, com els altres ordes. Aquest breu, carta magna dels conventuals, impedia d'altra banda que els observants l'acceptessin, per la qual cosa qualsevol intent de reunificació estava condemnat al fracàs.\nL'oposició entre uns i altres va créixer fins al punt que Capistrano va optar per la divisió de l'orde com a solució al conflicte, trobant l'oposició de Bernardí de Siena. Mentrestant, el poder polític prenia partit, i en alguns llocs els governants expulsaven els conventuals i donaven els seus convents als observants.\nObservança regular fora d'ItàliaModifica\nArticles principals: Villacrecians i Franciscans Descalços\nLa reforma observant als regnes hispànics es va desenvolupar de manera paral·lela a la d'Itàlia. En les tres províncies hispàniques —Santiago, Aragó i Castella— van obrir-se cases reformades a iniciativa de grups de frares que volien un retorn a l'esperit fundacional de l'orde. El més significatiu dels reformadors va ser Pedro de Villacreces, que inicià la reforma cap al 1396. Posteriorment, i continuant l'experiència villacreciana, es desenvolupà el moviment dels franciscans descalços o guadalupencs (1495-1517), impulsat per Juan de Guadalupe a Extremadura.\nArticle principal: Franciscans coletins\nCap al 1388, alguns frares de la província de Turena, a França, van demanar permís per a viure la regla de manera més estricta: van fundar el convent de Mirabeau, del qual s'originaren altres cases reformades a Borgonya, Turena i Francònia. En 1407, antipapa Benet XIII el deslliurà de la jurisdicció dels provincials conventuals i un any després els donà un vicari general. Pere de Vilanova, en Aquitània, va liderar una reforma de corta durada, que acabà en 1408. Finalment, a partir de la reforma de les clarisses de Coleta de Corbie, va originar-se la reforma dels frares menors coletins (1412-1517) o conventuals reformats.\nEn el Sacre Imperi Romanogermànic, l'Observança va aparèixer cap al 1420 al monestir de Gouda, a Colònia (1418), a Brandenburg (Saxònia, 1425) i a Heidelberg (1426). De fet, ja hi havia observants a Bòsnia, Rússia, Hongria i Tatària.\nSeparació de facto de l'Observança (1438-1517): els vicaris generalsModifica\nEl 1438, el general de l'orde nomenà Bernardí de Siena primer vicari general dels observants italians, càrrec que ocupà fins al 1441, quan el succeí Joan Capistrano. Els vicaris generals estaven sota la jurisdicció del ministre general dels franciscans i la primacia de l'orde continuava a l'Orde de Frares Menors Conventuals, però es consagrava un govern diferenciat.\nAl capítol general de l'orde de Pàdua de 1443, Alberto Berdini da Sarteano, observant, havia d'ésser elegit general d'acord amb els desitjos del papa, però va trobar l'oposició de Bernardí de Siena i no va ser elegit. Al seu lloc, Antonio de Rusconibus (1443-1450) fou el nou general i des de llavors, cap observant va tenir el càrrec de general de l'orde.\nEn 1443 Antonio va nomenar dos vicaris general per als observants, ja que l'Observança Regular s'havia dividit en dos grups: l'Observança Cismontana que agrupava les cases d'Itàlia i l'Europa oriental i central, i l'Observança Ultramontana, amb les cases de França, els regnes hispànics (incloses les colònies) i Anglaterra. Joan Capistrano va ser el vicari cismontà i Jean Perioche de Maubert l'ultramontà.\nL'anomenada Butlla de Separació d'Eugeni IV, Ut sacra ordinis minorum, d'11 de gener de 1446, redactada per Capistrano, va separar en la pràctica les dues famílies franciscanes. El càrrec de vicari general de l'Observança va ser declarat permanent i, en la pràctica, independent del ministre general de l'orde. No obstant això, l'Observança no podia fer capítols generals separats dels de l'orde.\nDesprés de la canonització en 1450 de Bernardí de Siena (mort el 1444), l'orde es va estendre ràpidament. Joan Capistrano, amb l'ajut de Nicolau de Cusa, va fundar nombroses cases a Alemanya. Al capítol de Barcelona de 1451 es promulgaren els Statuta Barchinonensia, que van ser seguits durant segles pels observants ultramontans.\nÚltims intents de reunificacióModifica\nSant Jaume de les Marques va intentar en 1455 una aproximació entre les dues famílies, aconseguint que els vicaris observants tinguessin vot actiu als capítols generals. La Butlla concordiae de Calixt III de 2 de febrer de 1456, que garantia aquest vot, va ser derogada per Pius II l'octubre de 1458. El capítol de Perugia de 1464 va elegir com a general Francesco della Rovere (1464-1469), que després seria papa com a Sixt IV (1471-1484). Sixt va concedir privilegis a l'orde, com les butlles Mare magnum (1474) o Butlla aurea (1479), però afavorí ostensiblement els conventuals, dels que havia estat membre.\nAl contrari, els generals Francesco Nanni (1475-1499), i Egidio Delfini (1500-1506) tendien a afavorir els observants i les reformes, com també van fer les Constitutiones Alexandrinae d'Alexandre VI de 1501. El cas més extrem es donà a les corones de Castella i Aragó, on el cardenal Cisneros va expulsar tots els conventuals que s'oposessin a les reformes. A París, Delfini va cedir als reformistes els estudis generals que havien tingut els conventuals.\nMentrestant, havien anat apareixent nous grups reformistes de tendència observant al si de les dues famílies: a la inversa del que havia estat habitual, al si de l'observança van donar-se algunes reformes que volien adoptar postures més properes a les dels conventuals, com la dels capriolans (1467-1480) de Pietro di Capriolo, o la dels clarens que el 1473 van voler tornar al si de l'orde conventual. Al seu torn, l'Observança va acollir els grups que, escindits dels frares menors conventuals, adoptaven una vida encara més observant, com els coletins (1412-1517) o conventuals reformats, els martinians, reforma moderada de 1430, o els amadeïtes (1460-1517) d'Amadeu Mendez da Silva.\nEl Capitulum Generalissimum de Roma de 1506 volia reunir de nou observants i conventuals, però el projecte no va tenir acceptació i els estatus, redactats pel capítol i publicats el 1508 com a Statuta Iulii II no va aconseguir els seus objectius. Els últims generals de l'orde franciscà unificat van ser: Rainaldo Graziani (1506-1509), Filippo da Bagnacavallo (1509-1511) i Bernardino Prato da Chieri (1513-1517).\nSeparació definitiva: els Frares Menors Observants amb ministres generalsModifica\nEls problemes d'unitat de l'orde (la primacia i el ministre general del qual eren sempre dels conventuals), sempre basats en la interpretació més o menys estricta de la regla, eren continus. Finalment va sorgir la idea de procedir a una divisió definitiva, tot agrupant els moviments observants i més rigoristes en un orde diferenciat que podria evitar nous moviments de separació.\nVista la impossibilitat de reunificació, Lleó X va convocar un capítol "generalíssim" l'11 de juliol de 1516 que tindria lloc el 31 de maig de l'any següent. Al capítol es van suprimir totes les congregacions reformades de caràcter observant integrant-les al nou orde unificat dels Frares Menors Observants. Aquesta congregació esdevenia un orde independent, separada dels Conventuals, amb ministre general i capítol general propis. A més, passava a tenir la primacia jurídica de l'orde franciscà, ja que recollia l'esperit original de Francesc d'Assís. El nou ministre general observant rebia el títol de Minister Generalis totius ordinis Fratrum Minorum, amb l'addició, o sense, de regularis Observantiae. Es va acordar que el general observant s'elegís cada sis anys, alternativament d'entre els cismontans i els ultramontans, tornant-se.\nEls conventuals, al seu torn, perdien la primacia i passaven a tenir un comissari general. En els oficis, processions, etc., cedien la precedència als observants.\nLa butlla resultant del capítol, Ite vos de Lleó X va dividir l'orde franciscà en Frares Menors Conventuals i els Frares Menors Observants; aquests reunien els diferents grups observants, com els coletins, els amadeïtes i els descalços; els primers agrupaven els corrents conventuals i no presentava tanta diversificació. En aquest moment, els dos corrents es repartien equitativament el pes de l'orde, amb uns 30.000 frares cadascun.\nMalgrat l'acord de 1517, la convivència entre les dues Observances es va veure alterada per maniobres polítiques, principalment de la Corona Espanyola, que influïa perquè el ministre general observant fos sempre ultramontà. En la pràctica, la prevista regla dels torns no es va acomplir i el ministeri va ser ocupat sempre per ultramontans espanyols.\nDesenvolupament posterior de l'orde observantModifica\nCristoforo Numai da Friuli va ser el primer general de l'Orde dels Frares Menors Observants, però va ser elegit cardenal i renuncià al ministeri. Va ser elegit llavors Francesco Lichetto (1518-1520), que va reorganitzar l'orde en províncies i va promulgar noves constitucions basades en els estatuts de Barcelona de 1451.\nEls successors s'ocuparen de consolidar l'Observança. Paolo Pisotti (1529-1533), però, se'n va desviar de l'ideal observant i va propiciar la primera gran dissensió de l'orde, la dels caputxins, i va ser deposat en 1533. El capítol d'Assís de 1547 va prescriure que l'hàbit dels observants fos de color gris, d'acord amb el costum ja establert, i va prohibir portar barba. El capítol general de Salamanca de 1554, presidit per Clemente Dolera da Moneglia, va promulgar nous estatus per a la família cismontana. Francisco Zamora (1559-1565) va defensar al Concili de Trent la pobresa de l'orde, sancionada al concili per observants i caputxins.\nSota el generalat de Luigi Pozzo (1565-1571), els conventuals espanyols es van unir, per orde papal, als observants. Els següents ministres treballaren per mantenir l'aplicació de la regla de la pobresa, especialment Francesco Gonzaga (1579-1587), que va reformar la gran casa d'estudis de París. Les modificacions als estatus se succeïen i, finalment, al capítol de Segòvia de 1621, Benigno da Genova (1618-1625) va aprovar els Statuta Segoviensia per a la família ultramontana, amb addicions específiques per a les cases de França, Alemanya i Bèlgica.\nAl si de l'Observança, però, hi continuà havent divisions i la seva història va ser una llarga successió d'escissions i formació de nous grups observants. Especialment durant el segle XVI, la divisió va donar lloc a noves reformes de "més estricta observança" (strictioris observantiae) que constituïren els grans grups observants que, fins al final del segle xix, van integrar l'orde:\nels franciscans descalços, a Espanya, Portugal i les seves colònies.\nels Germans Menors Caputxins, fundats el 1525 per Matteo da Bascio i que va acabar constituint un orde separat.\nels Frares Menors Reformats de l'Estricta Observança, a Itàlia, Bohèmia, Àustria i Polònia, aprovats per Climent VII en 1532; en el seu si s'originà la Riformella el 1622.\nels Frares Menors Descalços o alcantarins (1563-1897).\nels Franciscans Recol·lectes (1583-1791), a França, liderats per François Dozieck, i a Alemanya, Bèlgica, Països Baixos, Àustria i Illes Britàniques (1629-1897).\nLa convivència amb els conventuals no sempre va ser fàcil: a Espanya, els observants van enfrontar-se als conventuals i havien aconseguit que els frares de l'Orde de Frares Menors Conventuals contraris a la reforma foren expulsats; el 1566, a instàncies de Felip II d'Espanya, Pius V va ordenar a tots els ordes religiosos conventuals dels territoris hispànics que adoptessin la reforma observant corresponent, i als franciscans conventuals que s'unissin als franciscans observants, fent servir les seves rendes i béns per al millorament dels convents i el servei diví. Això va fer que la comunitat claustral desaparegués d'aquests dominis i que la presència dels observants fos especialment intensa a les colònies d'Hispanoamèrica, on van desenvolupar nombroses missions. També van ser intransigents amb els moviments de reforma que, com els villacrecians o els alcantarins volien viure l'observança sense trencar amb l'orde.\nDurant la Contrareforma, l'orde va conèixer un període de gran vitalitat, especialment al nord d'Europa. La Reforma protestant havia tancat molts convents franciscans en aquestes regions i havia pràcticament eliminat províncies senceres. Amb el suport imperial i dels prínceps catòlics, els franciscans recuperaren la seva antiga posició i reobriren fundacions. A la família ultramontana es presentaren problemes pel fet que els generals sempre fossin d'origen espanyol, malgrat l'acord pres en 1517: les províncies franceses i italianes se'n queixaven i el fet va donar lloc a conflictes.\nJuan Merinero de Madrid (1639-1645), Giovanni Mazzara de Nàpols (1645-1648) i Pedro Mancro (1651-1655) van intentar, sense èxit, donar uns estatus definitius als cismontans. Entre 1700 i 1723 no hi hagué capítols generals, a causa de les guerres contínues a Europa, que es van reflectir també al si de l'orde amb disputes entre les diferents branques reformades.\nCrisi i supressionsModifica\nEl Papa Benet XIII va intentar en va, en 1727 unificar les branques observant, reformada, recol·lecta i descalça. Paschale Frosconi (1768-1791), de Milà, va intentar reunir un capítol general, també en va. Durant el seu ministeri, els franciscans descalços espanyols van intentar separar-se de l'orde en 1774. Per efecte del gal·licanisme i el febronianisme, molts governants van suprimir cases monàstiques i trencaren les seves relacions amb Roma. En 1766, Lluís XV de França va establir una Commission des Reguliers, que va conduir a la unió forçada, en 1771, dels conventuals (amb tres províncies i 48 convents)i els observants francesos (amb set províncies i 287 convents). La Revolució francesa va acabar amb l'orde a França.\nA Baviera (1769) i altres estats germànics (1803), l'orde va ser suprimit, i també a l'Imperi d'Àustria (des de 1775) i els estats de Flandes, (1794) sota Josep II i al Regne de les Dues Sicílies (1788). Així i tot, al final del segle xviii, al si de l'orde observant hi havia: 39.000 frares observants, 19.000 reformats, 11.000 recol·lectes i 7.000 descalços.\nEn 1804, els franciscans espanyols van aconseguir, amb el suport reial, separar-se de l'orde. L'orde també va ser suprimit a Itàlia en 1810. Els generals, nomenats pel papa, només governaven sobre un sector de l'orde. Sota Luis Iglesias (1830-1834), es va consumar formalment la separació dels franciscans espanyols (1832), però les revoltes de 1833 van afectar molt els convents espanyols i el general (que residia a Espanya i no a Roma), Bartolomé Altemir (1834-1838), va ser desterrat d'Espanya.\nA mitjan segle xix, Benigno da Valbona va introduir els franciscans reformats a França, per restaurar-hi l'orde, i el 1852 obrí el monestir d'Avinyó, que treballà per a obrir noves cases i incrementar el nivell intel·lectual de l'orde.\nA Rússia i Polònia molts convents van ser suprimits entre 1831 i 1842, i l'orde, en general, en 1864. Els monestirs italians van ser novament suprimits pels piemontesos en 1866, i en 1873 ho van ser de la mateixa Roma. El general Raffaello Lippi va abdicar en 1869 i Pius IX va nomenar general (no era possible convocar un capítol) el reformat Bernardino del Vago (1869-1889).\nEl nou general Bernardino del Vago va intentar revifar l'orde. Va fundar el 1880 un òrgan oficial de comunicació, Acta Ordinis Minorum, amb decrets i decisions oficials, però també treballs científics i teològics. Les supressions continuaren, però: en 1875 l'orde va ser expulsat de Prússia i molts frares s'establiren als Estats Units; en 1880 van ser suprimits de França, passant-ne els frares a Itàlia. Aquí, la cúria general de l'orde, el monestir d'Ara Coeli de Roma, va ser expropiat pel govern italià per fer-hi el monument nacional a Víctor Manuel II d'Itàlia (el conegut com a Vittoriano), que havia d'ocupar part del terreny del convent. La nova casa mare de l'orde va ubicar-se al Collegio di S. Antonio al Laterà.\nAquest nou col·legi es destinà a la formació de missioners i professors per a les escoles de l'orde, com també el Collegio di S. Bonaventura de Quaracchi, a Florència, amb la impremta i editorial de l'orde. El successor de Bernardino, Luigi Canali (1889-1897) va preparar la unificació de les quatre branques del'orde. Les supressions successives havien reduït dràsticament el nombre de membres dels diferents ordes franciscans observants, alguns dels quals no podia subsistir com a branca independent. El capítol general d'Assís de 1895 va acordar de reunir-los per a donar nova vida a l'orde. S'hi prepararen noves constitucions, que van ser aprovades el 15 de maig de 1897.\nDe fet, els ordes observants ja tenien una dependència, tot i tenir vicaris propis, del ministre general dels Frares Menors Observants. El 1897, la butlla Felicitate quadam de Lleó XIII va donar lloc a l'anomenada Unió Leonina, que unificava els diferents grups observants, exceptuant els caputxins, en un únic orde, l'Orde de Frares Menors.\nPer a la història posterior de l'orde, vegeu: Orde de Frares Menors\nFrares Menors Recol·lectes\n↑ El cardenal Cisneros havia expulsat els conventuals contraris a la reforma, mantenint els convents d'aquells que hi eren favorables.\n↑ Els observants francesos, però, havien estat més laxos des del segle XVI, especialment amb la regla de la pobresa, i havien obtingut en 1673 i 1745 sengles breus papals que els permetien posseir finques i béns.\nHistoria de las familias franciscanas: origen y desarrollo del movimiento franciscano.\nHistory of the Franciscan movement.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Frares_Menors_Observants&oldid=21367909»\nDarrera modificació: 24 juny 2019 a les 08:42


Àtic en excel·lents condicions de 3 dormitoris amb 30m² terrassa en venda a El Born\nÀtic de disseny únic amb acabats de qualitat i una magnífica terrassa privada amb vistes clares a la ciutat i a la mar.\nAquest magnífic àtic gaudeix d'una excel·lent ubicació al Born, just al davant de l'mercat de Santa Caterina amb vistes clares a la ciutat i a la mar, molt a prop de plaça Catalunya i Arc de Triomf. L'habitatge, que es presenta en excel·lents condicions, destaca per les seves àmplies i lluminoses estances i una increïble terrassa. Aquesta fantàstica habitatge es troba en l'última planta d'un edifici amb ascensor.\nEls propietaris actuals van reformar l'àtic de forma íntegra amb l'ajuda d'un conegut arquitecte i dissenyador de Barcelona.\nA l'entrar, un vestíbul ens dóna la benvinguda. Aquest espai condueix a una petita sala d'estar o estudi amb accés directe a l'espectacular terrassa, perfecta per sopar a l'aire lliure i admirar les increïbles vistes sobre l'horitzó de Barcelona i el mar.\nLa cuina, la sala d'estar, el menjador i el dormitori principal tenen vistes a la part alta del Born i a l'Eixample. Des d'aquesta zona, es poden albirar molts dels monuments de Barcelona com la Sagrada Família o el Tibidabo. Així mateix, hi ha un altre dormitori doble just davant d'un dels banys amb banyera.\nL'habitatge gaudeix d'una reforma molt cuidada, i està equipada amb aire condicionat, calefacció i finestres de doble vidre per garantir el seu confort durant tot l'any.\nPoseu-vos en contacte amb nosaltres per visitar aquest meravellós àtic al cor de Barcelona\nTerrassa privada amb vistes\nEstudi o dormitori de convidats\nAquest preciós àtic es troba en una de les millors zones de Barcelona, davant de l'mercat de Santa Caterina i el Palau de la Música, i prop de plaça Catalunya, Urquinaona, Arc de Triomf i passeig de Sant Joan.\nA més, està envoltat de moderns restaurants i botigues de barri, molt a prop de el parc de la Ciutadella. Aquí, descobrirà que és un veritable privilegi tenir un dels millors mercats d'Europa a la volta de la cantonada.\nEn venda, Àtic 729.000 €\nEn venda, Àtic 745.000 €\nÀtic de 93m² en venda a El Born, Barcelona


L’Asociación Roosevelt convoca el XII Concurs de Fotografia i Discapacitat 2017 - Di@ri de la Discapacitat\nUpdated: 7 de juliol de 2017\nAquesta fotografia va aconseguir el segon premi de la cinquena edició // Foto: Ainhoa Ortez Ortega\nLa Asociación Roosevelt ha convocat el XII Concurs de Fotografia i Discapacitat 2017 de fotografies relacionades amb temes de discapacitat física que reflecteixin qualsevol realitat de la vida diària del col·lectiu de les persones amb discapacitat. Poden estar relacionats amb qualsevol àmbit com l’esport, el treball, l’educació, etc.\nPoden participar al concurs qualsevol persona física o jurídica de qualsevol nacionalitat. Cada concursant podrà presentar un màxim de 3 fotografies, en color o blanc i negre.\nEl termini de presentació de treballs finalitzarà el proper 24 de novembre de 2017. Les obres s’hauran d’enviar a la seu de la Asociación Roosevelt. En el sobre s’haurà d’indicar “XII Concurso de Fotografia y Discapacidad 2017”.\nEl concurs té tres premis en metàl·lic: 500€ el primer; 300€ el segon i 100€ el tercer. Els concursants només podran optar a un premi.\nLes fotografies premiades quedaran en propietat de la Asociación Roosevelt, que podrà utilitzar-les en benefici de la promoció de la discapacitat, citant sempre el nom de l’autor en les possibles reproduccions.\nPer més informació es pot contactar amb la Asociació Roosevelt per correu electrònic roosvelt@telefonica.net o a través del telèfon 969230632.\nArticle anteriorSabadell acull el VI Campionat d’Espanya d’Escoles Caixabank de bàsquet en cadira de rodes\nArticle següentEls premis ASPID guardonen a Antoni Siurana, FGC, Josep M.Soro i Travel Xperience\nCultura Redacció/Fonts - 18 de maig de 2020 0\nCultura Redacció/Fonts - 4 de maig de 2020 0\nCultura Redacció/Fonts - 30 d'abril de 2020 0\nCultura Redacció/Fonts - 20 d'abril de 2020 0


Jaume Llombart Sextet i Benjamin Trio, a la Nova Jazz Cava - Canal Terrassa\nDoble cartell d’altura aquest cap de setmana a la Nova Jazz Cava. Divendres a la nit (22h) hi actuarà el Jaume Llombart Sextet. Lombart està interessat en llenguatges poc convencionals i en formes de compondre lligades a la investigació en l’univers del jazz d’avantguarda. El seu actual sextet n’és un bon exemple, una banda que respon a les inquietuds del seu líder i intenta sortir de formes preestablertes per buscar un acostament més espontani i creatiu al fet musical.\nDissabte serà el torn de Benjamín León Trio (22h). La tradició iniciada a la dècada dels 60’s del trio d’orgue amb la instrumentació clàssica d’orgue, bateria i guitarra, és ben viva al panorama jazzístic actual i una molt bona mostra n’és la formació liderada pel músic i mestre indiscutible de l’orgue Benjamín León.\nImpressionat pel seu col·lega d’instrument Lou Bennett i perTete Montoliu, ja als anys 70’s, des d’aleshores la seva ha estat una vida dedicada a la música i, especialment, al jazz.\nNatural d’Écija i resident a Catalunya, Benjamín León és un organista íntegre i un dels especialistes destacats en l’ús de la secció de greus d’un instrument del qual treu el màxim profit. Figuraa la “Gran Enciclopedia del Jazz Sarpe” com el millor organista de jazz d’Espanya i un dels millors d’Europa i compta amb una trajectòria brillant on destaca, a banda del lideratge dels seus projectes, la col.laboració amb figures internacionals de la volada del trombonista Gene “Mighty Flea” Conners, la cantant Carrie Smith o l’organista Wild Bill Davis.\nS’uneix a aquest fantàstic òrgan trio, l’excel.lent guitarrista de Sanlúcar de Barrameda Kike Angulo,un dels instrumentistes més sol.licitats al circuit de jazz, bebop i també com a professor qualificat de jazz en diverses modalitats.\nL’aperitiu el donarà dijous (a les 21h) el quartet The Washingtonians, encapçalat pel saxo tenor de Lluc Casares.\nTags: benjamín leónjaume llombartJazzlluc casaresNova Jazz Cava


L’atur es redueix en 111 persones al febrer | Setdies.cat\nL’atur es redueix en 111 persones al febrer\nAdded by Redacció on 05/03/2015.\nTags: Atur, SOC, Vallès Oriental\nL’atur per municipis. Font: UGT. (Per ampliar la imatge cliqueu a sobre).\nEl Vallès Oriental ha tancat el mes de febrer amb una reducció de l’atur. En concret, el nombre de persones desocupades registrades a les oficines del SOC de la comarca ha passat de 33.022 a 32.911, xifra que representa 111 desocupats menys (-0,34%) respecte del mes de gener. La rebaixa interanual és d’un 10,28%.\nPel que fa a l’atur registrat al conjunt de Catalunya, cal destacar que també s’ha reduït: 1.645 persones (-0,28%) respecte al mes de gener, i ha baixat en 48.462 desocupats (-7,70%) respecte al mateix període de l’any anterior, situant-se en 581.124 aturats.\nTornant a la comarca del Vallès Oriental, els municipis que han registrat un major augment són Mollet (+54), Bigues i Riells (+26) i la Llagosta (+19). Per contra, el descens més importants se situa a Montmeló (-38), Sant Celoni (-33) i Granollers (-38).\nOne Response to L’atur es redueix en 111 persones al febrer


Hilaturas Gossypium, Can Massallera – Can Massallera – Espais recobrats\n45 - La Vinícola – Ajuntament, Centre Cívic i Cultural La Vinícola\nHilaturas Gossypium, Can Massallera\nNou ús: equipaments esportius, socials i culturals\nAdreça: carrer de Mallorca, 30\nL’any 1921, l’industrial Agustí Massallera i Castell encarregà a l’arquitecte Francesc Berenguer la construcció d’una fàbrica tèxtil a Sant Boi de Llobregat. Tot i que la denominació oficial de l’empresa, dedicada als filats de cotó, era el d’Hilaturas Gossypium (nom científic d’aquesta planta), popularment fou coneguda com Can Massallera, pel seu fundador.\nL’any 1923, la fàbrica ja comptava amb més de 7.500 fusos i donava feina a un centenar de persones, i al llarg dels anys següents no deixà de créixer amb diverses ampliacions. Així, la nau del carrer Mallorca s’acabà de construir l’any 1927, el 1935 el conjunt s’amplià sobre l’eix del carrer de la Vídua Vives, el 1949 s’hi afegí una central tèrmica per generar energia elèctrica i el 1950 s’hi addicionà una estació transformadora d’electricitat. La producció se centrà sempre en el procés del filat del cotó.\nDurant la Guerra Civil, la fàbrica fou col·lectivitzada. La mort del seu fundador, l’any 1965, coincidí amb una època de grans canvis en el món del tèxtil, amb la introducció de nous procediments de fabricació i l’entrada massiva en el mercat de les fibres sintètiques, que afectaren de forma significativa la fàbrica. L’any 1973, la crisi del petroli acabà propiciant el tancament definitiu de l’empresa.\nDe 1977 a 1981, les naus de Can Massallera acolliren diversos equipaments municipals: escoles, l’emissora de ràdio local, serveis socials, sales d’exposicions, un poliesportiu… Però no va ser fins la dècada dels 90 del segle XX que finalment s’escometé la reforma integral del recinte, que actualment acull equipaments socioculturals i esportius.\nEl projecte original del complex fabril, de l’arquitecte Francesc Berenguer Bellvehí, preveia edificar 6.400 m2 de naus formant una U, però no s’arribà a concloure mai. El que s’edificà tenia les dues naus principals disposades en angle recte formant una L, amb una nau gran al carrer de Mallorca i una de menors dimensions al carrer de la Vídua Vives. Els dos braços de l’L emmarcaven un espai interior que servia per moure les mercaderies, en el qual s’ubicaven dues naus més petites situades paral·lelament a la nau del carrer de Mallorca.\nEl sostre de les dues naus principals estava realitzat amb volta catalana a la planta baixa, suportada per columnes de fosa. El primer pis, de menor amplària, trunca la coberta a dues aigües que cobreix la planta baixa.\nEl conjunt segueix l’estil propi de la seva època, el d’una arquitectura industrial orientada vers la funcionalitat però sense oblidar l’ús estètic dels materials. En aquest sentit, Francesc Berenguer recorria sovint a la decoració de les façanes mitjançant elements de terra cuita, de vegades polícroma, que emmarca línies estructurals (cornises i cantonades) i obertures (portes i finestres). A Can Massallera el recurs més habitual és l’ús estètic del maó vist. La façana de la fàbrica s’articula a la planta baixa a partir de la iteració d’un tipus amb tres finestres, delimitat per pilastres coronades amb una mena de merlet. El primer pis reprodueix aquesta estructura, però amb la repetició d’una finestra dividida en tres parts per pilarets de maó. Les testeres de les naus són esglaonades.\nDurant la dècada dels noranta, i gràcies a l’aportació econòmica de la multinacional Alcampo, s’emprengué la rehabilitació del conjunt, segons projecte del gabinet d’arquitectes Gelabert & Associats. Les obres, que finalitzaren l’any 1997, tingueren com a objectiu principal frenar el procés de degradació de les construccions i realitzar les actuacions urgents de reparació i consolidació de l’estructura, els fonaments, la coberta i els tancaments. Els edificis rehabilitats han mantingut la tipologia, la concepció constructiva i la solució estructural, i s’optà per deixar a la vista els seus elements més característics, com ara els pilars, les voltes i les encavallades.\nEl conjunt, que avui (2014) és l’equipament sociocultural més gran de Sant Boi, acull serveis diversos: un gimnàs, un poliesportiu, locals d’assaig musical, el consell de districte, un servei d’informació per a joves i per a la gent gran i els serveis socials, i també és la seu d’un seguit d’entitats socials, esportives i culturals de la ciutat.


L'Ajuntament està revalorant l'opció de recuperar el format del Festival d'Estiu | NacióTarragona\nL'Ajuntament està revalorant l'opció de recuperar el format del Festival d'Estiu\nUn informe tècnic més exhaustiu detalla que a la carpa de l'Auditori del Camp de Mart li queden almenys cinc anys de vida\nper Jonathan Oca, 16 de novembre de 2017 a les 12:08 |\nL'Ajuntament té previst fer millores en els jardins del Camp de Mart de cara a l'any que ve | Jonathan Oca\nUn informe tècnic més exhaustiu detalla que a la carpa de l'Auditori del Camp de Mart li queden almenys cinc anys de vida. La situació, segons aquest document no és tan alarmant com la que es presentava el passat mes de març quan Josep M. Prats, exconseller de cultura, va assegurar que l'espai es trobava en un estat precari i va decidir que aquest estiu el recinte quedés sense activitat programada.\nDesprés de conèixer el resultat d'aquest informe, segons ha pogut saber NacióTarragona, el consistori s'està replantejant l'opció de recuperar el format del Festival d'Estiu, del qual el Camp de Mart n'era l'escenari principal. Aquest festival era un reclam per a la gent només de la ciutat sinó també del Camp de Tarragona, l'Ebre i inclús atreia gent de Lleida i de Barcelona.\nCal recordar que va ser Prats també qui va fer un gir la política cultural de la ciutat i va decidir que calia reformular-la. L'exresponsable de l'àrea de cultura va dir que calia "abandonar un festival generalista que podem trobar a moltes d'altres ciutats i anar cap a l'especialització aprofitant una iniciativa existent". Aquesta especialització, exigia donar un impuls a "productes amb segell tarragoní", com el Festival Internacional de Teatre de Tarragona (FITT).\nLa carpa de l'Auditori del Camp de Mart de Tarragona Foto: Jonathan Oca\nPer altra banda, l'Ajuntament de Tarragona millorarà l'any vinent la il·luminació i les zones verdes dels jardins del Camp de Mart. També ampliarà el nombre de papereres, millorarà el pipican i asfaltarà un dels camins per facilitar l'accessibilitat. En declaracions a aquest diari, el conseller d'Espais Públics, José Luis Martín, ha assegurat que "aquesta és una zona molt transitada, i que l'última actuació va ser fa anys, amb la rampa situada al costat del Col·legi Sant Pau i per aquest motiu, hem cregut que ara era el moment de reformar aquest emplaçament". El pressupost d'aquestes actuacions, segons el mateix conseller, encara està en mans dels tècnics que estan acabant de fer els càlculs. El que sí que ha assegurat és que figurarà en el pressupost de l'any vinent.\nDe cara als Jocs Mediterranis, l'Auditori del Camp de Mart ha d'acollir la prova esportiva del 3x3 de bàsquet, entre altres. Per tal de poder fer-ho, des de l'organització s'ha programat una sèrie de millores (reformes) en tot el recinte. Per una banda, està previst que s'habiliti la pista a la zona de l'escenari (tarima), una reforma de la zona de camerinos per a transformar-los en vestuaris per als jugadors i àrbitres, una reforma dels edificis laterals a escena per acollir els serveis mèdics, d'infermeria, fisioteràpia, tècnics i també per a magatzems. S'eliminaran les barreres arquitectòniques i també s'adequaran els lavabos. En aquesta actuació també es contempla que s'habiliti una zona per a Vips, així com la zona per a la premsa.\nEl pressupost per a la millora i preparació de l'espai per als Jocs Mediterranis és de 300.000 euros.\nUna zona lateral de l'Auditori Camp de Mart de Tarragona Foto: Jonathan Oca\nCultura i Mitjans, informe tècnic, Tarragona, Camp de Mart, Festival d'Estiu, carpa


Nòrdic Gir Blog: Eleccions generals daneses. L'energia política\nEleccions generals daneses (5 de juny, 2019). L'energia política...\nMentre que els partits del denominat: "bloc blau" (el centre-dreta) es van fondre, els partits del poder clàssic (el "bloc vermell" o, l'esquerra), que havien perdut el seu suport popular les passades eleccions (tot i que, els socialdemòcrates van ser el partit més votat el 2015, però una coalició de centre-dreta no els va permetre governar), aquest bloc d'esquerres, s'ha superat a si mateix, aquesta vegada, amb 31 mandats més que les passades eleccions.\nEls votants, sembla ser, no li han donat, tanta importància, a la onada sobre la crítica a l'immigració extrema que es va donar el 2015; el Rasmus Paludan (extrema dreta) ha segut "destruït" pels danesos a les urnes, es a dir, demòcraticament; la "llum" que afirmava ser-hi, s'ha apagat de cop i esperem, per sempre! Per altra banda la Pernille Vermund (dreta pura) i el Kristian Thulesen Dahl (el Partit Popular Danès) han rebut, conjuntament, molt menys escons que a les eleccions passades. Els dos partits, probablement, podran trobar temps per a discutir els matisos de l'impotència de la dreta, en la política danesa.\nEl nou primer ministre, serà, molt probablement, la Mette Frederiksen (la líder dels socialdemòcrates danesos) després d’una pressió electoral tan poderosa de l’esquerra que, s’ha de tornar enrere en el temps, fins a 1971, per apreciar el superàvit actual.\nSignificativament, els pragmàtics, del partit SF (Socialistisk folkeparti) han superat, amb un mandat als revolucionaris del partit Endhedslisten. Tot això, vol dir que, l’amenaça més greu per a les ambicions de la, segurament, primer ministre, la Mette Frederiksen prové d’una esquerra radical, fortament reforçada, en aquestes darreres eleccions, que, pareix ser, ningú havia oblidat.\nDefinitivament, les eleccions d'aquest dimecres passat, a Dinamarca, han produit un gir polític cap a l'esquerra radical, de la que se'n parla i escriu molt aquests dies. Els partits del poder tradicionals han ressorgit i derrotat a les últimes "alienes" articulacions polítiques. En Hans Mortensen weekendavisen.dk/redaktionen/hans-mortensen explica, al weekendavisen (periòdic intel·lectual danés, del cap de setmana), aquest canvi de sistema i el preu que la Mette Frederiksen ha de pagar per formar govern.\nL'historiador Bo Lidegaard en.wikipedia.org/wiki/Bo_Lidegaard, que coneix ben bé, la història de la socialdemocràcia danesa, creu que la Mette Frederiksen serà el primer ministre més professional i socialdemòcrata des dels temps del Jens Otto Krag (el ministre socialdemòcrata danés, més carismàtic, fins ara).\nTambé ha de tractar-se el tema que ha omplit, i molt, la campanya electoral: El Clima. Però, què passa quan la política verda col·lisiona amb la política de benestar d'esquerres? Els que cobren salaris més baixos, no pagaran un preu desproporcionadament elevat per la, denominada, transició verda?\nLa "misèria" ideològica, representada al Folketing, aquesta passada legislatura, concentrada, sobretot, en el partit que havia alterat seriosament, l’antic ordre (l'ordre socialdemòcrata) des de la seva creació el 1995: El Dansk folkeparti (el Partit Popular Danès), s'ha vist reduïda, dràsticament, amb una perdúa de 21 mandats, i la meitat de la influència del partit, al parlament danès (el Folketing). Aquests resultats electorals, confirmen, l'experiència desastrosa, obtinguda per els populars danesos, a les passades eleccions al Parlament Europeu, on el partit va perdre tres dels seus quatre mandats.\nLa Dannebrog (la bandera danesa)\nEl dimecres passat, la nit de les eleccions, les persones més populars a dintre del Dansk Folkeparti (partit antiimmigració i reaccionari) van caminar com si estiguessin petrificades i no poguessin posar paraules, al cop baix, rebut a les urnes. El líder del partit, el Kristian Thulesen Dahl, va contraatacar, el clima tempestuós, amb el discurs, de la necessitat que el vell capità es mantingui al pont quan el mar dels votants es rebel·la i el vaixell oscil·la. No és bo, quan el propi patró posa l'accent en la importància de tenir la mà al timó, per descomptat!\nDansk Folkepartis partiformand Kristian Thulesen Dahl.\nEl Kristian Thulesen Dahl, amb el col·lapse popular del seu partit, lliura la majoria dels vots darrere del vol electoral del bloc blau al blau vermell i acaba sent l'home que, probablement, faci de la Mette Frederiksen, la nova primer ministre, en una Dinamarca d'esquerres.\nEl "nou" (vell) esperit de la gent!\nL'Anders Fogh Rasmussen (ex-primer ministre danés i ex-secretari general de l'OTAN)\nEl canvi polític, del passat 5 de juny (dia de la Constitució danesa) és, en primer lloc, una expressió del fet que l’energia política del "petit canvi" de sistema de les eleccions del 2001 està finalment esgotada. En aquell moment, l'Anders Fogh Rasmussen ca.wikipedia.org/wiki/Anders_Fogh_Rasmussen es va convertir en primer ministre en un període estable, sobre una aliança, sense precedents, amb el Partit Popular Danès (el Dansk Folkeparti), que llavors liderava, la Pia Kjærsgaard es.wikipedia.org/wiki/Pia_Kjærsgaard i basat en dos pilars: la immigració limitada i el benestar generós.\nEn els anys feliços, l'Aliança va ser-hi alabada pel Søren Krarup en.wikipedia.org/wiki/Søren_Krarup, que, probablement, va ser l'home darrere del "petit canvi" de sistema, el va dirigir, amb èxit, aquest canvi, i massa gran, va ser el resultat de les eleccions del 2001; de fet, va escriure un llibre el 2006 parlant d'aquest canvi de paradigma a la política danesa dels primers anys del nou mil·lenni.\nL'Anders Fogh Rasmussen havia estat fascinat per la lectura de: The Unfinished Revolution (La Revolució Inacabada) que és la història definitiva del Nou Laborisme (anglès) des de la seva gènesi fins a la derrota de les eleccions del 2010, que abasta més de 25 anys i sis eleccions generals d'estratègia, reconstrucció i re-invenció. En aquest llibre, el Philip Gould en.wikipedia.org/wiki/Philip_Gould,_Baron_Gould_of_Brookwood un dels estrategs polítics més importants del món i assessor clau d'en Tony Blair durant aquest període, descriu, brillantment, com va arribar a dominar el Nou Laborisme, va vacil·lar i caure, avaluant l' èxit del govern i cap on hauria d’anar aquest.\nFOLKETINGET (el Parlament danés)\nL'entrada al segle XXI, es va convertir en un segle una mica dur per a l'esquerra danesa i un succés, de sobte, per al partit popular danès. Després d’una mica més d’una dotzena d’anys de celebració, la socialdemocràcia finalment s’ha assentat, de nou, a l’esperit popular i ha formulat una resposta previsible, tot i que, una mica tardana. A Dinamarca, el bitllet d’admissió al poder del govern és combinat amb la política sobre immigració i, un estat del benestar molt complet.\nDebat televisiu dels diferents candidats polítics danesos\nLa conseqüència d’aquest desenvolupament és evident: el potencial polític de noves tensions alienígenes ha disminuït bruscament. Durant un parell d’anys, aquest fet, s’ha vist obscuritat per tot tipus d'actes de celebració per part de membres del centre-dreta, amb restriccions impensables dins de la tradició socialdemòcrata i l’anomenat canvi de paradigma, en el que es refereix el problema de l'immigració; es a dir, les iniciatives, no massa populars, que pertanyen, principalment, al final simbòlic de la vida política de l'última legislatura.\nQuota de refugiats i, nens fills dels asilats polítics\nLa Mette Frederiksen\nTot i que el canvi de sistema ha perdut energia política pel que fa a l'aliança entre l'esquerra i el partit popular danès, la meitat de la base parlamentària de la Mette Frederiksen no s'ha resolt completament pel fet que la lliçó, de la herència, de les "velles" eleccions del 2001, era la necessitat d'una política d'immigració estricta.\nAquest últim tema (immigració) és al centre de les dificultats que la Mette Frederiksen haurà d'haver esborrat abans que pugui accedir-hi a l'Oficina del Primer Ministre. Els últims 18 anys de coordinació política, en aquest tema, s'han deixat de banda; això, ha succeït, entre altres coses, perquè la política d’immigració de la Mette Frederiksen s’ha traslladat allà on torna a ser atractiva per als votants que van deixar el seu partit a favor del Partit Popular Danès.\nLa Pia Olsen Dyhr, el Morten Østergaard i la Mette Frederiksen (d'esquerra a dreta), líders de l'actual esquerra danesa\nCap dels altres grups de l'esquerra, que són, el seu suport, per a formar govern (negociacions que se estan discutint aquests dies), està d'acord en aquest canvi. Al contrari, aquest altres partits d'esquerres volen canviar la política alienígena que la Frederiksen ha promès mantenir. I aquí hi ha el problema, que aquesta política "alienígena" ha segut, en part, la causa de la seva victòria. És a dir, la causa del col·lapse del Dansk Folkeparti (el Partit Popular Danès).\nLa Pernille Skipper, líder del partit revolucionari d'esquerres: Enhedslisten ca.wikipedia.org/wiki/Aliança_Roja-Verda\nPer altra banda, el primer ministre que s'en va, el Lars Løkke Rasmussen, que ha apuntat (estrategia per a parar a l'extrema dreta?) a la Mette Frederiksen, com a part de la solució, durant un intent de la seva campanya d’accelerar i mantindre el centre polític, i que ha obert la porta per obrir la possibilitat de rebre més refugiats polítics i, també, en part, per relaxar les condicions per als nens al centre de refugiats Sjælsmark udrejsecenter.dk (tema molt delicat i controvertit a la política actual danesa). Aquestes, són dues de les principals exigències de l’esquerra i dels radicals (Radikale Venstre). Si la Mette Frederiksen pot convèncer que la seva comissió de rendiment prevista serà l'inici d'un sostre de liquidació d'efectiu i del servei d'integració, ja va pel bon camí...\nCercle d’amics d'esquerra\nLa Mette Frederiksen i el Morten Østergaard\nTothom espera negociacions dures entre les quatre parts implicades: els socialdemòcrates, Radikale Venstre, el Socialistisk Folkeparti i Endhedslisten (els quatre partits d'esquerra, en distints graus, que formaran i decidiran el nou govern danés). Tot i que, pot ser, relativament fàcil, establir un acord sobre els objectius climàtics, l’educació i d'altres, l’economia i els emigrants crearan problemes.\nHi queda lluny de la pròpia percepció de la Pernille Skipper (Enhedslisten) la política econòmica necessària per a la presentació d'en Morten Østergaard. I hi ha molta distància, per exemple, entre la política exterior de la Mette Frederiksen i la del Morten Østergaard, lider de Radikale Venstre i, el segon partit més votat del bloc d'esquerres. Com a escalfament de les negociacions, l’aire està format per requeriments definitius que es van lliurar, com un mantra, durant la campanya electoral.\nPotser la configuració provocarà diversos reinats, però totes les parts estan vinculades en una comunitat de destí, ja que l'electorat ha compost el Folketing. La Frederiksen no pot convertir-se en la primer ministre sense establir compromisos amb els seus partidaris, que són per la seva banda, exigents. Però els partidaris han de buscar opcions alternatives, tret que, la Frederiksen, resulti dòcil!?\nPublicat per Sònia Bandholm a diumenge, de juny 09, 2019\nEl LiteratureXchange 2019. Festival literari, a År...