El Pirineu de Lleida tanca les festes amb una ocupació del 80% i 245.000 forfets venuts – Comarques de Ponent\nEl Pirineu de Lleida tanca les festes amb una ocupació del 80% i 245.000 forfets venuts\nComarques Posted On enero 6, 2020\nLa campanya turística de Nadal que tanquen avui el conjunt de les comarques de Lleida i de manera especial les del Pirineu amb les estacions d’esquí ha tingut un resultat molt bo que ha complert les previsions fetes inicialment pel Patronat de Turisme i les expectatives del mateix sector turístic de la demarcació. En el seu conjunt, la mitjana d’ocupació s’ha situat al voltant del 80% durant les festes de Nadal, Cap d’Any i fins avui, festivitat de Reis, d’acord amb les previsions fetes. La millor ocupació es va registrar a partir del 27 de desembre fins a l’1 de gener quan es va situar entre el 95% i la plena ocupació. La venda de forfets s’ha situat al voltant d’uns 245.000, un 6% per sobre de les previsions fetes pel mateix Patronat.\nLa bona climatologia que ha acompanyat majoritàriament durant les festes nadalenques els visitants que han triat la destinació de Lleida per gaudir d’aquest període de vacances d’hivern ha afavorit el bon resultat tant a nivell d’ocupació com del nombre de forfets venuts com també els qui han optat per fer altres activitats en contacte amb la natura o visites de caire cultural i patrimonial.\nL’aspecte negatiu d’aquest període vacacional ha estat el tall de la carretera C-13 a l’alçada de Llavorsí a causa d’una esllavissada que es va produir el divendres 27 de desembre a la tarda, la vigília del cap de setmana anterior al pont de Cap d’Any. Una situació que va generar molta preocupació al sector turístic del Pallars Sobirà per tractar-se d’unes dates d’una ocupació turística elevada, si bé la ràpida actuació per obrir un pas alternatiu va permetre tornar a la normalitat amb un pas de vehicles provisional al cap de 42 hores.\nEl tall del trànsit va provocar durant el cap de setmana una cancel·lació d’un 10% de les reserves en els establiments d’hoteleria a les Valls d’Àneu, la vall de Cardós i la Vall Ferrera, i una major afectació als sectors de la restauració i del comerç, com també a les activitats d’oci en general i a les estacions d’esquí de la zona: Tavascan, Virós-Vallferrera i Espot. En canvi, les zones no afectades pel tall de trànsit de la mateixa comarca del Pallars Sobirà van experimentar un major moviment de gent, com va succeir a l’estació de Port Aine el mateix cap de setmana, que va omplir la zona d’aparcament.\nLa vicepresidenta del Patronat de Turisme, Rosa Pujol, ha expressat d’una banda la satisfacció per haver mantingut aquesta bona ocupació en el conjunt de la demarcació per aquestes festes nadalenques i de manera específica a la zona del Pirineu de Lleida, “que és una destinació turística de referència en aquestes dates per a tots aquells qui volen gaudir de la natura, dels paisatges i de l’esquí”. Amb aquests bons resultats quant al nombre de forfets venuts, també ha manifestat que aquestes dades “ens permeten donar un nou impuls a la temporada d’esquí 2019/2020, en què ens hem fixat superar els 1.350.000 forfets. Un bon comportament turístic que se suma al bon inici de la temporada pel pont de la Puríssima”.\nD’altra banda, Rosa Pujol, en nom del Patronat de Turisme, ha volgut agrair l’esforç que s’ha fet des del Departament de Territorial i Sostenibilitat de la Generalitat per obrir al trànsit de la manera més ràpida possible la carretera C-13, garantint la seguretat dels automobilistes. Una actuació ràpida que ha “atenuat les pèrdues del sector, que haurien pogut ser molt importants en el cas que el tall s’hagués allargat més dies”.\nEl balanç final confirma les previsions d’ocupació turística del mateix Patronat i dels diferents subsectors d’hoteleria, turisme rural i càmping, pel que fa a les places de bungalous, a les zones del Pirineu de Lleida. Un bon comportament turístic que ha estat qualificat de “Nadal Excel·lent” per part d’alguns representants del sector.\nLa millor ocupació es va produir a partir del 27 de desembre fins al dimecres 1 de gener, quan pràcticament tots els sectors d’allotjament turístic d’hoteleria, turisme rural i apartaments turístics, com també els 315 bungalous situats a la trentena de càmpings del conjunt de la demarcació que resten oberts per aquestes dates, van oscil·lar entre el 95% i la plena ocupació. La resta de dies de vacances els percentatges d’ocupació han variat d’acord amb la tipologia d’allotjament i la zona. La previsió meteorològica de bon temps per a aquestes festes ha afavorit aquests bons nivells d’ocupació i també la pràctica d’activitats en contacte amb la natura.\nEl període del 2 de gener fins a la vigília de la festivitat de Reis, dia 5, també ha tingut un bon comportament, encara que inferior. L’ocupació s’ha situat entre el 65 i el 80% en funció de la zona amb un millor comportament els establiments situats a les proximitats de les estacions d’esquí i inferior a la resta, en les diferents tipologies d’allotjament turístic reglat.\nA la Val d’Aran, on es concentra una major oferta turística durant la campanya d’hivern, l’ocupació s’ha mantingut entre el 92 i el 95% de mitjana pràcticament des de Sant Esteve fins al 4 de gener.\nUns 245.000 forfets venuts\nDurant aquests dies de festes de Nadal, Cap d’Any i Reis el conjunt de les estacions d’esquí del Pirineu de Lleida han venut al voltant d’ uns 245.000 forfets. Per la seva banda les estacions de nòrdic, al marge de la venda de forfets per a l’esquí, també han registrat la venda de 4.200 forfets per la practica de raquetes. La venda de forfets tot i que provisional representa un 6 % per sobre de les previsions fetes pel mateix Patronat per aquestes dates que eren situar-nos per sobre dels 230.000 forfets. Aquest és un nombre provisional de venda de forfets, en espera que els diferents centres d’hivern del Pirineu lleidatà tanquin les xifres definitives d’aquest període.\nLes estacions d’esquí tanquen en el seu conjunt un bons resultats en aquest període festiu que se situa per sobre dels resultats obtinguts en els darrers dos anys anteriors quan es van registrar uns 238.000 forfets venuts en aquestes mateixes dates.\nLes festes de Nadal, Cap d’Any i Reis es viuen d’una manera molt especial a les estacions d’esquí del Pirineu de Lleida, ja que els diferents centres d’hivern tenen programades activitats diverses per a totes aquelles persones que trien passar les minivacances de Nadal gaudint de la neu.\nTant els afeccionats a l’esquí com els qui no han esquiat mai, però que troben a la muntanya una àmplia oferta d’oci i una opció d’esbarjo més per passar uns dies de vacances, han tingut per aquestes dates un programa amplíssim d’activitats relacionades amb la neu per a tots els gustos i edats, com ara els trineus arrossegats per gossos, senderisme amb raquetes, patinatge sobre gel, solàrium i motos de neu, entre d’altres especialitats, a més de tot un seguit d’actes de caire lúdic, cultural, gastronòmic i festes tradicionals que se celebren a diferents pobles de les comarques de Lleida. Per als més petits, al marge dels cursos d’esquí de diferent durada perquè aprenguin a esquiar, les classes es poden combinar amb les activitats dels parcs de neu de què disposen la majoria de les estacions d’esquí.\nAl marge de la pràctica de l’esquí i de les activitats relacionades amb la neu, molts altres turistes han visitant tant les comarques del Pirineu com les de Plana atrets en aquesta època de l’any per la perspectiva de passar uns dies de descans en contacte amb la natura, tot descobrint la gran oferta relacionada amb el patrimoni cultural repartit per tots els racons de la nostra geografia, practicant el turisme actiu, descobrint alguna de les moltes rutes turístiques que s’ofereixen i assaborint els millors plats de la cuina de Lleida elaborats amb productes autòctons.


Investigadors de la Universitat i de l’INCLIVA descriuen dos biomarcadors que identifiquen el risc d’osteoporosi\nInici > Investigadors de la Universitat i de l’INCLIVA descriuen dos biomarcadors que identifiquen el risc d’osteoporosi\nInvestigadors de la Universitat de València i de l’Institut de Recerca de l’Hospital Clínic (INCLIVA) han participat en el descobriment de dos biomarcadors (microARN) que determinen quines dones tenen osteoporosi i per tan tant un major risc de patir un trencament ossi. Els resultats s’han publicat en la revista 'Scientific Reports' (del grup editorial de 'Nature') i han constatat que un dels biomarcadors, el miR-21-5p, s’expressa independentment de l’edat de la pacient.\nGrup de recerca de l’INCLIVA en genètica de l’osteoporosi,\namb Miguel Ángel García-Pérez i Antonio Cano.\nMiguel Ángel García-Pérez, professor del Departament de Genètica de la Universitat de València i coordinador del Grup de Recerca de l’INCLIVA en genètica de l’osteoporosi explica que els microARN són petits ARN que participen en diversos processos de regulació gènica i juguen un paper clau en diversos processos biològics, com ara la proliferació cel·lular, la diferenciació i l’apoptosi. “Actualment s’estan convertint en marcadors biològics molt útils ja que, quan en analitzar la seua presència algun d’ells no té els nivells habituals, alerta el metge que hi ha un problema. Avui dia hi ha milers de ARN ja identificats i caracteritzats”.\nEl Grup de Recerca ja havia publicat un treball en el qual van comparar en sèrum (sang) un conjunt de microARN de dones que havien patit un trencament ossi i de dones que no. “Identificàrem tres miARN (miR-122-5p, miR-125b- 5p, i miR-21-5p) que tenien nivells elevats en les pacients que havien patit una fractura òssia. És especialment significatiu el cas d’un d’ells, l’anomenat miR-21-5p, que s’expressava com un marcador independent de l’edat”. Miguel Ángel García-Pérez i Antonio Cano, cap de Ginecologia i Obstetrícia de l’Hospital Clínic de València i catedràtic de pediatria, obstetrícia i ginecologia de la UV, porten anys estudiant l’osteoporosi en les dones.\nGarcía-Pérez assenyala que tindre identificades les pacients amb un major risc de patir trencament ossi és especialment important per a poder fer una medicina preventiva eficaç, ja que entre les dones que pateixen una fractura de maluc l’esperança de vida disminueix sensiblement, així com la seua qualitat de vida. “La mortalitat en el primer any després d’un trencament de maluc arriba al trenta per cent de les pacients”.\nAprofundint en aquesta línia recerca, tots dos, en col·laboració amb altres centres hospitalaris espanyols, han fet un estudi per analitzar diferents variants de gens que tenen importància en el comportament dels ossos. Hi van participar 2.183 dones postmenopàusiques de tota Espanya, a les quals es va fer una densitometria de coll femoral i de columna lumbar i un estudi genètic.\nEls resultats van identificar dues variants de gens de microARN associades a densitat mineral òssia (DMO) de coll femoral o maluc, concretament el SNP rs6430498 del miR-3679 i el SNP rs12512664 del miR-4274. Les dones que tenien variants associades a majors nivells dels dos microARN també tenien un pitjor estat ossi i, per tant, major risc.\nSegons del professor Miguel Angel García-Pérez, la utilitat actual per al clínic és disposar de biomarcadors fiables que assenyalen quines dones estan en risc de cara a poder adoptar mesures preventives eficaces, tant en el tractament com en el seguiment.\nA més, assenyala que una vegada identificats els microARN alterats en l’osteoporosi i la fractura òssia, les recerques es poden centrar també en el disseny de teràpies biològiques que els inhibisquen i evitar així la pèrdua òssia.\nL’estudi va ser realitzat amb el suport de l’Institut de Salut Carles III, en el marc de la convocatòria de l’Acció Estratègica en Salut.\nDe-Ugarte i al., «SNPs in bone-related miRNAs are associated with the osteoporotic phenotype» Scientific Reports 7, Article number: 516 (2017)\nData d'actualització: 16 de juny de 2017.


Vallve's Blog: La Ciència de la ciència ficció\nuiui, avui sí que m'has tocat un punt feble... el gran Asimov!\nL'abast de la seva obra és realment impressionant, però el que m'és m'agrada són els seus relats breus, que desafien constantment les fronteres de l'ètica i d'allò que és humà.\nI a més, aprofito per reivindicar Multivac, la gran oblidada de les computadores de ciència ficció!\n27 d’octubre de 2008, a les 14:54\nEp. Que estàs parlant del Mestre!\nM'encantava la seva capacitat de predir el que ara ja tenim (únicament que els humans ho aconseguim amb uns quants milers d'anys abans del que l'Asimov creia)\nper exemple, en alguna novel.la (funsdacion potser?) el prota arriba a un planeta i el primer que fa és anara a un dispensador automàtic de crèdits que li descompta automàticament del seu compte bancari. Un caixer automàtic en una novel.la dles anys 50! Era ciencia ficció i ara ni hi pensem.\n27 d’octubre de 2008, a les 16:07\nVeig que també us agrada l'Asimov ....


Salvador Illa fent la seva intervenció al Parlament/ @PSC\nEn la seva intervenció al Parlament, el líder del PSC ha estat molt dur amb Pere Aragonès i li ha retret la seva primera contestació dient-li que li semblava "una manca de respecte el que acaba de dir pels representants de la resta de Comunitats Autònomes que assisteixen a aquests òrgans multilaterals, sincerament". I ha afegit "no sé a què va vostè, però li asseguro que els que hi van, van a treballar."\nIlla li ha recordat a Aragonès que quan ell era ministre de Sanitat "he assistit a 17 reunions de presidents on hi havia el senyor Torra, i no ens feien cap foto lluitaven contra la pandèmia. I els òrgans multilaterals són espais de treball".\nL'ha retret el líder socialista català a més la seva absència a la conferència de presidents del passat 30 de juny on "vostè no va anar. Consell de política fiscal i econòmica no ho sabem. Diàleg a Catalunya "no" ho volem".\nPer això ha dit Illa a Aragonès s'està "convertint vostè en el president del No, el president a mitges, el Govern de mitja Catalunya. La societat catalana vol una estabilització de la política i li demano que sigui present allà on cal defensar els interessos de Catalunya".\nPer la seva part el president català, Pere Aragonès, li ha respost que "ambdós volen dos models d'estat diferents. I si en aquest Consell si va a treballar i tenir poder de codecisió anirem. Si hem d'anar a fer-nos la foto, no anirem. Per nosaltres - el govern de la Generalitat- els òrgans multilaterals han de ser per treballar davant la situació econòmica de crisi en la qual ens troben i ara no són per treballar".


Tailàndia, Laos i Cambodja en Bicicleta\nTailàndia de nou\nFa uns anys ja havia estat viatjant en transport públic per Tailàndia, Laos, Vietnam i Cambodja i, la veritat, em vaig quedar amb les ganes de tornar-hi algun dia amb la bicicleta i poder assaborir una zona tant peculiar com és el sud est asiàtic amb tots els seus matisos. I, com ja sabeu... on hi ha un desig, hi ha un camí, així que a finals del 2011, la Montse i jo vam decidir marxar gairebé dos mesos a rodar per Tailàndia, Laos i Cambodja. Aquest racó de món és una autèntica joia per a realitzar un viatge en bicicleta, doncs compta amb uns paisatges increïbles i, sobretot, una cultura que destil·la simpatia i hospitalitat pels quatre costats, una vida rural pausada i tranquil·la on el budisme és quelcom més que una religió, doncs impregna la quotidianitat i el dia a dia de les seves gents. A tots aquests atractius se li suma encara un altre força important, si més no als que anem una mica ajustats de pressupost, i és lo realment barat que resulten els seus preus per a nosaltres. No és en va que el sud est asiàtic és una de les regions del món més visitades pels motxillers, però tot i així, una vegada més hem comprovat que apartant-nos una mica dels circuits turístics, hem tingut la sensació d'estar viatjant per una regió remota i inexplorada, gairebé desconeguda per la resta del món. Records inoblidables i moments indescriptibles que hem mirat de narrar i plasmar per a compartir amb tots els amants dels viatges i de la bicicleta.\nEn verd recorregut realitzat durant el novembre i desembre del 2011\nVam realitzat aquest viatge a finals del 2011, concretament de l'1 de novembre fins al 22 de desembre, dels quals van ser 30 dies de pedaleig. En total vam fer 1.900 kms i més de 14.000 metres de desnivell positiu acumulat per un territori ben variat, molt muntanyós pel nord de Tailàndia i Laos i infinitament pla pel sud de Laos i Cambodja.\nVam arribar just acabada la temporada de pluges, que havia resultat especialment intensa, i tota la plana central de Tailàndia estava totalment inundada. El riu Chao Phraya que travessa Bangkok de mig a mig, s'havia desbordat i la capital tailandesa estava sumida en un gran caos, amb barris sencers inundats i milers de persones desallotjades. Per això a l'arribar a Bangkok, sense sortir ni de l'aeroport, vam agafar un altre vol fins a Chiang May, al cor de la regió muntanyosa del nord de Tailàndia, on no havien arribat les inundacions, i des d'allà vam començar el nostre periple. Encara faltaven gairebé dos mesos de ruta per arribar de nou a Bangkok, així que confiàvem que la megalòpolis de més de 7 milions d'habitants, hagués recuperat la normalitat.\nEl selvàtic i muntanyós nord de Laos\nComençàrem pedalant cap al nord creuant el muntanyós nord de Tailàndia fins a trobar el mític riu Mekong, a la zona del Triangle Daurat, punt on conflueixen Tailàndia, Laos i Myanmar (l'antiga Birmània). Després de baixar paral·lels al Mekong, vam saltar a Laos i vam seguir baixant pel riu, però ara en barca, durant un parell de dies fins a la exòtica població de Luang Prabang. De nou sobre dues rodes vam creuar el encara més muntanyós i selvàtic nord de Laos direcció sud-est, fins trobar-nos de nou el riu Mekong, a la ciutat de Paksan.\nEl venerat riu Mekong\nA partir d'aquí vam seguir baixant paral·lels al venerat riu (que porta les seves aigües provinents dels cims de l'Himalaya fins al sud del Vietnam) creuant tot Laos de nord a sud fins a Cambodja. Un cop en aquest país, el vam creuar d'est a oest per immenses planúries selvàtiques de terra roja fins a Siem Reap, mundialment conegut per albergar les ruïnes de tot el complex de temples d'Angkor Wat.\nPedalant entre temples jémers, a Cambodja\nDesprés de visitar el impressionant Angkor Wat, considerat el temple religiós més gran del món, símbol del poderós imperi jémer que va dominar tot Laos, Cambodja i part de Tailàndia entre els segles IX i XV, vam haver de decidir entre arribar pedalant a Bangkok, just per agafar el vol de tornada, o agafar un bus i regalar-nos uns dies de "vacances de veritat" en alguna de les moltes illes de Tailàndia.\nIlla de Ko Chang. Això sí que són vacances !!\nCom que en tot el viatge no havíem fet més que pedalar, menjar fideus d'arròs i dormir en llits força incòmodes o a la petitíssima tenda que portàvem (a vegades sense ni poder dutxar-nos), vam optar per la opció més plaent, així que vam agafar un bus per acabar de creuar Cambodja, entrar de nou a Tailàndia i anar fins a l'illa de Ko Chang, ja que ens va semblar de les menys afectades per la brutal pressió turística de la costa tailandesa.\nA l'illa de Ko Chang ens hi haguéssim quedat més temps!\nVam creuar la bucòlica illa a lloms de les bicicletes, vam fer alguna excursió per les selves interiors, vam remar per paisatges de somni i vam gaudir d'alguns merescuts dies de relax absolut. Ens hi haguéssim quedat més temps, però ens quedaven pocs dies i volíem visitar la cosmopolita Bangkok, símbol de contrasts extrems, de tradició i modernitat, així que vam agafar de nou un bus que ens va portar fins a la capital tailandesa, tancant el bucle que havíem començat feia gairebé dos mesos.\nEn resum, una regió molt recomanable per a pedalar\nEl sud-est asiàtic és una regió fantàstica per al cicloturisme\nSi ens adaptem bé a la calor i la humitat, el sud-est asiàtic és una regió fantàstica per al cicloturisme. Els paisatges rurals, la verdor exubernat i els temples budistes són decorats de fons d'exquisida bellesa que ens acompanyaran per allí on pedalem i, juntament amb l'exotisme d'una cultura tant distant a la nostra, ens recordaran que ens trobem molt i molt lluny de casa.\nEl somriure permanent és una constant, especialment a les zones rurals\nEl que més destaquen les guies sobre aquesta regió és l'abundància i espectacularitat del seu patrimoni arqueològic, especialment a Cambodja i Tailàndia. És cert, i per si mateixes ja justifiquen el viatge, però si quelcom ens ha corprès, ha estat la infinita bondat i hospitalitat de la seva gent. El somriure permanent i la mirada tranqil·la són records que ens vam emportar tant o més bonics que els temples d'Angkor Wat.\nAmabilitat i simpatia laosiana\nProbablement el budisme hi té molt a veure, doncs més que una religió, és una actitud que impregna el seu dia a dia i s'escampa i es dilueix pel dens i humit aire que es respira per tot arreu. Potser és per això que, malgrat la distància geogràfica i cultural, sempre ens vam sentir a gust pedalant per aquelles contrades.\nSi ens voleu acompanyar en aquest viatge ciclístic per les llunyanes i exòtiques terres del sud-est asiàtic, només heu de seguir llegint i deixar-vos portat per la imaginació.\nEndavant! Comença l'aventura!!\n1a PART: EL NORD DE TAILÀNIDA\nPublicat per Veri a 11:29 Cap comentari:\nTorna a Viatges pel món en bicicleta\nTracks Sud-est asiàtic\nTransaltles en Bici\nPallars Sobirà en BTT\nAlta Ribagorça en BTT


287 “Shadow of the Hierophant” – Mr Cansongs\nCambrils, cinema a la fresca, estiu, Genesis, Howard Hawks, John Wayne, Mike Rutherford, platja, Rio Bravo, rock simfònic, Shadow of the Hierophant, Steve Hackett, Voyage of the Acolyte\n6 respostes a “287 “Shadow of the Hierophant””\nJuliol 18, 2019 a les 6:14 pm\nEls récords d’infantesa crec están una mica dubtossos, de nen malaltis res de res, mira les fotos de d’infantesa i estables més eixerit q un ginjol.\nAnabem a Cambrils a cal Garrofa a la platja, perquè a lAngelina li agradava i en aquella època eren poc els privelegiats q podien anar a pasar uns dies en un Hotel a la platja.\nI al Tonet es divertia molt !!\nJuliol 18, 2019 a les 7:00 pm\nPotser la paraula “malaltís” és massa forta. Ja em va sonar malament a l’escriure-la. És veritat que era un nen ferm i eixerit, que donava bó de veure. l’Antonia ja disfrutava anant amunt i avall del passeig amb el cotxet. Tot i així si que és cert que per un tema de salut ens van recomanar un canvi d’aires. També tinc present prendrem durant molt temps aquelles pastilles rodones de color taronja, que eren vitamina C.\nSigui com sigui el tractament va resultar eficient i vaig sortir alt i fort com un roure. A la vista està…\nrocoguissona ha dit:\nJuliol 19, 2019 a les 12:45 pm\nRedoxon, Jordi, Redoxon!\nAquest que toca la bateria amb traje i corbata, l’has vist? que m’en dius?\nPotser està fluix i també li caldria un canvi d’aigües….\nJuliol 19, 2019 a les 6:41 pm\nAixò, Redoxon… gràcies Josep M per recordar-m’ho.\nEl paio que toca la bateria amb traje i corbata… bé, potser sí que se’l veu una mica escanyolit i un canvi d’aigües li provaria. Així i tot es defensa prou bé. Si et fixes en la banda que acompanya a l’Steve Hackett ja es veu que qui no té un all té una ceba.\nJuliol 24, 2019 a les 1:50 pm\nBona, bona peça al teler. Sí, noi! Recorda a Genesis de la primera època amb el Peter Gabriel. Sona molt i molt bé. Veus, tampoc tenia controlat aquest treball. Gràcies per apropar-lo.\nNota: Servidor també al·lucinava amb les vitamíniques pastilletes efervescents diluïdes amb aigua. (així hem sortit)\nAgost 19, 2019 a les 10:04 pm\nHola, la cançó molt bona, tot i que a mi em costen d’entrar quan canten tan bé. Em passa com al Krahe que va anar a veure Eric Burdon i va: dir vámonos que éste sabe cantar! Això de somiar treballar, ves no sigui del redoxon


Fets, senyor Navarro, no paraules. - Editorial - VilaWeb\nAhir el cap del PSC, Pere Navarro, féu una conferència. Entre més coses digué que el projecte independentista faria de Catalunya un país més petit i, per tant, més pobre. És una afirmació més que sorprenent, tenint en compte el món en què vivim i en què cal situar-nos. Però el cap socialista ni deu mirar-se les dades ni deu haver vist les estatístiques.\nHi ha un índex de les Nacions Unides, dit ‘Índex del desenvolupament humà’. És una complicada combinació de dades per a explicar no pas quin és el país més gran, més potent o més poderós, sinó el país on tothom voldria viure, el que funciona millor.\nEspanya, d'on Navarro voldria que no ens moguéssem, ocupa la posició 23, en l'edició del 2011 d'aquest Índex, la darrera que s’ha publicat. Hi ha, doncs, 22 estats més ben situats que no Espanya, que funcionen millor i que són més atractius. I saber quins són, aquests 22, és ben instructiu --i convindria saber-ho, abans de dir alegrement segons quines coses.\nPerquè, d’aquests 23 estats on hom viu millor que no a Espanya, 16, la immensa majoria, són d’una magnitud, territorial, poblacional, econòmica i lingüística, comparable amb la nostra. I són aquests: Noruega (el millor del món), els Països Baixos, Nova Zelanda, Irlanda, Liechtenstein, Suècia, Suïssa, Hong Kong, Islàndia, Corea del Sud, Dinamarca, Israel, Bèlgica, Àustria, Eslovènia i Finlàndia. Dir avui que fer-se petit és igual que fer-se més pobre és d'una ignorància gran. O d'una mala fe notable.\nPS. I dos detalls colpidors. Andorra, el nostre únic estat, de moment, no és tan lluny: figura en el lloc 32 de l'Índex, nou posicions al darrere d’Espanya. Segon, Espanya no ha parat de perdre posicions des de l’aparició de l’Índex, el 2007. Aquell any ocupava la posició número 13. El 2008 va passar a la 16. El 2009, a la 15. Però el 2010 caigué a la 20. I el 2011 ja era a la 23. I vés a saber on deu parar ara...\nDir avui que fer-se petit és igual que fer-se més pobre és d'una ignorància gran. O d'una mala fe notable.


Autor: Marc Rosich, a partir d'una proposta de Julio Álvarez. Direcció: Marc Rosich. Amb: Oriol Guinart, Victor Alvaro, Jaume Madaula.\nCopi va ser una excel·lent dibuixant de còmics que publicava, entre d'altres mitjans, al 'Nouvelle Observateur' i també un notable dramaturg amb obres polèmiques i molt imaginatives que trastocaven les convencions de la societat. Ocaña era un artista que pintava i a qui li agradava disfressar-se de dona i passejar per la Rambla del anys 80 i sobre el qual Ventura Pons va fer l’interessant pel·lícula 'Ocaña, retrat intermitent'. Eren temps de llibertat i notable optimisme en què un personatge com Ocaña podia esdevenir gairebé icona de la reivindicació gai.\nI Marc Rosich els va convocar ambdós en un espai entre el cel i l’infern que els catòlics anomenen 'purgatori' perquè fessin amistat. El resultat és una broma simpàtica escrita per un jove i novell autor fa deu anys i que torna ara sense grans canvis. La funció se’ns presenta, ho diu l’ombra de Pier Paolo Pasolini, com un combat de reines en què no hi realisme sinó fabulació. El cert és que les reines no exerceixen gaire, no hi ha confrontació, o sia combat i, sobretot, manca una dosi major de fabulació, que en aparèixer fa que la funció agafi volada. A aquest Copi i Ocaña els manca bogeria i els sobra quotidianitat. O és que en una situació excepcional (només morim un cop) no s'haurien d'accelerar les neurones del cervell?\nS’entén que Marc Rosich, preocupat per l’espectador, nodreixi l’obra amb informació biogràfica dels dos personatges, però oblida que teatralment l’interessant són els personatges que aquells van crear i no tan ells mateixos. No s’entén tant que l’autor hagi volgut dirigir la peça. Això ho pateixen els actors (Victro Alvaro, Oriol Guinart i Jaume Madaula) que s’esforcen per omplir de joc una partida perduda des de l’inici.


coctels | culleraderoure\nCategory Archives: coctels\nPosted by culleraderoure in coctels, Sopar d'estiu., Uncategorized\nLa primera recepta del sopar: COCTEL.\nEls que sou de Solsona ja coneixeu a Cal Taribó, i sobretot l’Albert. Pels que no sou de Solsona Cal Taribó es una fruiteria, pero no sols es una fruiteria, es molt més.A l’Albert l’hi encanten les delicatessen, i sempre té coses noves per oferir, te les ensenya, te les ofereix ,et convida….i com que sóc molt fàcil de convencer, perque a mi també m’agraden les coses noves i sobretot especials, doncs sempre acabo caient en la tentació…….\nUn dels dies que hi vaig anar a comprar , em va ensenyar l’ampolla de Strike up, em va dir que era un vi fet de garnatxa i servia per preparar coctels….i la vaig comprar, esperant l’ocasió per fer un coctel.\nI va arribar el dia: el del sopar de les amigues…….\nLes vaig rebre amb un coctel, molt senzill, doncs era la primera vegada que en preparava un, pero no per aixó deixava de ser boníssim ¡¡¡¡¡\nNomés es necessiten tres ingredients:\nSuc de taronja natural.\nBarrejar l’Srike up i el suc de taronja en proporció del 50%. Posar el gel picat en una copa, i tirar-hi la barreja. Molt bò, suau i refrescant ¡¡¡¡\nAh ¡¡¡ i moltes gràcies a les noies de l’Aixeta que em varen picar el gel i a sobre me’l varen regalar. Encara que aixó també té una història: com us havia explicat en la meva petita història culinaria, els meus pares varen tenir una cafeteria, i el meu pare també li agradaven les coses noves . Total que ell havia comprat en el seu moment una màquina de pica gel, per fer combinats (era molt modern…). Quan ja no tenia el bar, un dia que va anar a l’Aixeta i picaven el gel amb un estri més casolà que el que ell tenia, total que els hi va regalar la seva màquina. I tal i com em va dir la Teresa , feia 29 anys que la tenien i funciona perfectament.


Al Japó no es distribueix CDS a través dels aires condicionats\nAl Japó no hi ha màquines que distribueixen CDS a través dels aires condicionats\nEns heu fet arribar un tuit en el qual es critica el fet que mentre aquí continuem debatent la utilitat del CDS, “al Japó ja hi ha màquines expenedores” que “injecten diòxid de clor a través dels aires condicionats”. És FALS. No hi ha màquines expenedores al Japó que injectin diòxid de clor, sinó sistemes de climatització que utilitzen aquest compost per a purificar l'aire.\n“Mentre aquí estem que si serveix o no el CDS, al Japó ja hi ha màquines expenedores. I aquí la web de l'empresa que facilita aquestes màquines i de superior ordre per a injectar #DiòxidDeClor a través dels aires condicionats”\nEl diòxid de clor és un gas conegut popularment com CDS, encara que també s'obté a través de la mescla de clorit sòdic, aigua destil·lada —una mescla que es coneix com MMS—, i un àcid. És una substància molt oxidant que s'usa com a blanquejador a les fàbriques que produeixen paper i en les plantes de tractament d'aigua.\nTambé s'ha estudiat la seva possible aplicació com a purificador d'aire, cosa que a més de ser útil en hospitals i zones que requereixen d'una esterilització especial, podria ser especialment útil en un context de pandèmia com l'actual. A causa d'això, s'estan popularitzant màquines netejadores en llocs com ara gimnasos, aeroports, estacions i altres zones de molt de trànsit, com la que apareix en el vídeo que ens heu fet arribar de la màquina japonesa.\nTot i que no són infal·libles (aquestes màquines no aconsegueixen esterilitzar un espai al complet), han donat bons resultats reduint la quantitat d'agents patògens i bacteris en l'aire. En qualsevol cas, l'Organització Mundial de la Salut (OMS) insisteix que els límits d'exposició saludable a aquest gas han de mantenir-se entre 0,1 ppm i 0,3 ppm, i que no és comestible.\nDesinfecta aigües i superfícies, no l'organisme\nQue el diòxid de clor hagi mostrat bons resultats desinfectant superfícies o aigües és una cosa, i que sigui un tractament efectiu contra el coronavirus en humans és una altra. És com dir que el lleixiu, per ser bon desinfectant de sòls, també aconseguirà netejar el nostre organisme per dins.\nPer tant, el debat sobre l'eficàcia del CDS en el tractament d'infeccions està més que superat i existeix un consens científic internacional a l'hora de desaconsellar aquest producte com a compost per a tractar la covid-19. En altres paraules, es coneixen les aplicacions desinfectants del diòxid de clor per a superfícies, habitacions i aigües, però cap organisme científic aconsella o promou la ingesta de diòxid de clor, ni contra la covid-19, ni tampoc contra cap altra malaltia o infecció.


Nova imatge de València Turisme que s'estrenarà a Fitur\nNova imatge de València Turisme que s’estrenarà a Fitur\nEste matí s'ha presentat el nou disseny que tindrà Valencia Turisme i que ha sigut creat pel valencià Pepe Gimeno\nEste divendres, la Diputació de València ha presentat la nova imatge de València Turisme, dissenyada pel valencià Pepe Gimeno. Una imatge que s’estrenarà en la pròxima edició de la Fira Internacional del Turisme (Fitur), que se celebrarà del 22 al 26 de gener a Ifema, Madrid i serà el 22 quan la Diputació commemore el dia de la província.\nSegons ha destacat el seu creador “el concepte fonamental d’este logotip és que es parla amb els logos de la Generalitat i l’Ajuntament, manté el concepte territorial amb el mig arc que representa la província, un ens intermedi entre la ciutat i la Comunitat, i incorpora una ampli ventall de colors i formats per a donar resposta a soports com el 3D, les xarxes o els estampats virtuals”.\nL’Associació de Dissenyadors de la Comunitat Valenciana ha sigut l’encarregada d’elegir a Pepe Gimeno entre els 29 projectes presentats per empreses del sector interessades en la renovació d’esta imatge. “La nostra intenció ha sigut armonitzar la nostra marca amb les de la resta d’institucions, generant sinèrgies i un relato amb personalitat, tot això de la mà d’un col·lectiu que convertirà a València en la capital mundial del disseny”, ha destacat el diputat de Turisme, Jordi Mayor.\n‘Versatilitat per a seguir creixent’\nPer la seua banda, el director del Patronat Provincial de Turisme, Evarist Caselles, ha volgut valorar el treball dels 29 projectes i ha remarcat que “qualsevol d’elles podria haver sigut elegida, però, des de l’associació, s’ha elegit el disseny que millor s’adapta a les nostres necessitats, partint de la col·laboració institucional i de la neteja i la versatilitat que ens permeta seguir creixent en tots els àmbits, tant en destins com en medi natural o gastronomia“, destacant així l’aposta del Patronat Provincial per un turisme sostenible basat en la col·laboració amb la resta d’institucions.\nPresentació de la nova imatge de València Turisme\nUna presentació en què també ha assistit el president de la Diputació de València, Toni Gaspar, i el secretari autonòmic de Turisme, Francesc Colomer. Gaspar ha indicat que, amb este nou disseny, “s’obri un nou temps per a posar en marxa la forma d’entendre el turisme, que hem desenvolupat en els últims quatre anys, i està sustentat en el treball en equip de totes les institucions”.\nUna col·laboració institucional que, segons ha afegit el president de la Diputació, “és necessària en qualsevol àmbit de gestió i la seua importància es demostra, en especial, en sectors tan transversals com és el turisme“.\nUn acte al qual també han assistit les diputades Pilar Sarrión, Mentxu Balaguer i Rocío Gil, i el vicepresident Carlos Fernández Bielsa.


Eventos de Ciencias en España en junio 2018 - emagister.com\nEventos de Ciencias en España en junio 2018\nDescobrint els fons marins\nUOC Tortosa, Tortosa, Bajo Ebro\nVols endinsar-te als fons marins i descobrir quines espècies trobem a casa nostra? T'agradaria sentir com és la pell d'un tauró o el tacte d'una sípia? Saps per què algunes petxines tenen forat? Reconeixes les restes que trobes vora la mar? Has vist mai un esquelet d'eriçó ...


Àngel Ros deixarà l'alcaldia de Lleida per ser ambaixador d'Espanya a Andorra - Diari Jornada\nS'apunta com a possible successor a la Paeria el segon tinent d'alcalde, Fèlix Larrosa\n| 01 d'ag, 2018 - 11:54\nL'alcalde de Lleida, Àngel Ros, deixarà l'alcaldia de Lleida per ser ambaixador d'Espanya a Andorra. Així ho ha avançat aquest dimecres el diari Segre. El canvi, però, no serà oficial fins divendres que ve, quan està previst que Ros sigui nomenat al consell de ministres. Les mateixes fonts apunten com a possible successor a l'alcaldia de Lleida el segon tinent alcalde i regidor de Promoció i gestió de l'hàbitat urbà, Fèlix Larrosa.\nRos fa catorze anys que és alcalde de Lleida. Va assumir l'alcaldia el gener del 2004, en substitució d'Antoni Siurana, que havia estat nomenat conseller d'Agricultura. Àngel Ros va revalidar l'alcaldia el 2007, el 2011 i el 2015; els dos primers anys amb majoria absoluta. En l'última ha necessitat el suport de Cs i el PP per seguir al capdavant de l'Ajuntament, ja que tenia en contra els partits independentistes.\nEl fins ara, l'ambaixador d'Espanya a Andorra era, des del juliol del 2014, Manuel Montobbio de Balanzó, que va ser nomenat divendres passat ambaixador d'Espanya al Consell d'Europa, a Estrasburg.


Bloc de xarxanet.org: de juny 2012\nRepensar el tercer sector social\n... de Rafael Ruiz de Gauna\nEngranatges - Claudio Quezada-Pintamono - Flickr\nEstem en un canvi d'època. Alguns dels paradigmes amb els que fins ara hem actuat han canviat substancialment, i segurament ja no seran com els havíem conegut. Hem de cridar fort que les entitats del tercer sector estem desconcertades, que necessitem resituar-nos en aquest nou context, per tal de garantir la nostra utilitat a les persones més vulnerables de la nostra societat, i la supervivència de les organitzacions. Havíem confiat massa en seguir la roda de les administracions públiques, i anar-nos ocupant de la prestació dels seus serveis, oblidant l'origen de la iniciativa social.\nEn aquesta cruïlla no es tracta d'abandonar la defensa de drets, i aquest llarg camí d'humanització, sinó de veure com es poden atendre en un nou entorn.\nDel debat de tots aquests mesos entre moltes persones de dins i de fora del sector, hi ha algunes idees que poden ser rellevants:\n1. Revisar les nostres actuacions a la llum de la utilitat social (missionalitat) i la sostenibilitat, i concentrar-nos en allò essencial. Han estat anys de dispersió, de recerca de recursos públics per a poder ocupar espai, allunyant-nos potser d'allò que ens donava sentit. Cal refundar-nos i deixar de fer algunes coses, per a concentrar-nos en allò on podem aportar\n2. Connectar amb la societat\nHem de ser capaços d'identificar la nostra contribució específica, el valor que oferim i d'explicar-lo a la societat, dedicant esforços a comunicar, amb els múltiples canals que les tecnologies permeten ara. Valor en les activitats i serveis desenvolupats d'una manera pròpia d'acord amb les conviccions, amb qualitat, i en les reflexions sobre la situació de les persones i social, per a introduir canvis.\n3. Tenir una estratègia pròpia de captació de recursos\nSi hem arribat a explicar i a emocionar amb la nostra causa, serem capaços de dissenyar i d'implementar una estratègia de captació de recursos, més enllà de la prestació de serveis públics, que caldrà continuar fent sempre que sigui possible. Aquesta estratègia ens donarà més autonomia, a mig plaç. Ara no s'improvisa, i costa començar a veure els fruits\n4. Ser emprenedors socials\nIdentificar veritables necessitats en aquest context, i estudiar maneres de fer-les sostenibles i viables, amb la contribució econòmica de diferents agents, fins i tot dels propis usuaris amb fórmules diverses (contribucions modestes, crèdits,...) D'iniciatives de l'anomenat tercer món, podem aprendre molt.\n5. Col·laborar amb altres organitzacions\nNo podem ser bons en tot, ni tant sols tenir un tamany per a optimitzar alguns dels nostres serveis. Necessitem conèixer com ho fan altres, i aprofitar les sinèrgies que es puguin derivar de mecanismes de compres o activitats conjuntes.\n6. Defensar un model que permeti autonomia a les entitats\nEl sector públic s'ha de concentrar en aquells aspectes més rellevants dels drets socials, els quals hem de reivindicar en el conjunt de les actuacions de les administracions. Ara bé, hem de potenciar un model que permeti la complicitat de la societat en el benestar, entre d'altres sistemes a través de la desgravació fiscal (mecenatge) que tants bons resultats ha donat a països com Estats Units o França\n7. Mobilitzar la ciutadania\nImplicar de manera voluntària a persones compromeses amb la nostra raó de ser, per a aportar servei i credibilitat al nostre projecte. I també per a defensar conviccions socials.\nBé, fins aquí unes idees, ara toca el veritable repte d'acabar de consensuar-les, i especialment de portar-les a la pràctica.\nArticle extret de: social.cat\nPeatges, sí gràcies\nArran de la polèmica generada per la Campanya No Vull Pagar, creiem que és interessant recuperar un article publicat l’any 2006 per Sergi Rovira.\nSan Pagando - per CPGXK - Flickr\nArran de l’aprovació de l’Estatut de Catalunya i el seu inici de posada en marxa va tornar a ser notícia el rescat dels peatges. Els peatges són un tema recurrent en què es recorda el greuge comparatiu amb les autovies de l’Estat, etc. No negaré que existeixi aquest greuge, però a vegades de la necessitat se’n pot fer virtut, i ja que tenim els peatges mirem, també, quins avantatges aporten.\nAvui en dia els polítics i els tècnics dels països desenvolupats i rics, com el nostre, tenen un problema gros per gestionar el creixement de la mobilitat de les persones. D’entrada, cal dir que la mobilitat de si mateixa és bona: facilita l’intercanvi, el coneixement, el comerç i la indústria, etc., però el model de mobilitat basat en el transport individualitzat té grans inconvenients, per això, en un model de país sostenible, els peatges són un element positiu.\nSi traiem els peatges estaríem millor?\nUn país sense peatges:\n- no seria més fàcil circular, senzillament si traiem aquest element dissuasiu més gent agafaria el cotxe i encara es col·lapsarien més les vies,\n- no seria més econòmic, les autopistes s’han de mantenir igualment, per tant, pagaríem el mateix (dels pressupostos de tots) i seria a costa d’altres serveis,\n- no seria ambientalment millor perquè amb l’augment de la circulació de cotxes, la contaminació i el soroll augmentarien més.\nEls peatges ens aporten elements positius?\n- Els peatges solen ser un fre a un creixement desbocat del transport individualitzat i, l’exemple més clar és la implantació d’un peatge nou a les entrades de Londres.\n- Els peatges fan justícia, perquè paguen aquells que fan servir les infrastructures. Els peatges serveixen per pagar un servei que utilitza només una part de població i, per tant, no és just que els haguem de pagar entre tots. Els joves, la gent gran i tots aquells que no tenen cotxe (en general, gent amb menys recursos econòmics) han de mantenir les autopistes?\n- A més, els usuaris de les vies de peatges són, majoritàriament, persones de perfil socioeconòmic alt i benestant, per als qui no representa una dificultat excessiva.\n- A més, els peatges ajuden a posar aturador al transport desmesurat de mercaderies per carretera. Tinc una frase gravada que li vaig sentir dir a un enginyer de camins com una gran descoberta: “Cal potenciar el tren de mercaderies, perquè sinó convertim les autopistes en vies de tren on cada vagó té la seva pròpia màquina, i això és molt car”. Ben vist! Ara només falta que qui dissenya les infrastructures, també ho vegi. Si el peatge de camions costés 10 vegades més, el transport de mercaderies per tren creixeria de cop.\n- Som un país de pas (ho hem estat sempre i cada cop més) i hi ha moltes persones foranes que fan ús d’aquestes infrastructures i que, si són de franc, no paguen res. Per tant, així contribueixen.\nPer tant, si reclamem el rescat dels peatges perquè a l’Estat espanyol no tenen peatges, el que cal és afrontar aquest problema i no sortir per la tangent amb solucions que no corresponen.\nUn canvi de mentalitat, una nova mobilitat\nAvui per avui, canviar el paper social que juguen els cotxes és molt complicat. El cotxe és un indicador molt estès (potser el que més) de l’estatus social de cada persona (aquell té un Audi o un BMW: és ric, té “pasta”).\nTot i això, les alternatives són molt clares:\n- el transport públic, és molt més eficient, menys contaminant, més segur i, tot i que demani una mica més de previsió i d’organització personal, és més ràpid.\n- Això sí, el transport públic ha d’estar a l’alçada de les circumstàncies i cal que hi hagi una pressió dels ciutadans per reclamar que sigui de qualitat i que les inversions es corresponguin amb l’increment d’utilització. Els polítics han de fer els seus deures.\n- Cal facilitar la multimodalitat (potenciar que hi hagi diversos sistemes de transport, tenint en compte també la bicicleta i la gent que fa trajectes a peu) i la intermodalitat (és a dir, que es pugui canviar d’un sistema de transport a l’altre amb facilitat com dur la bicicleta al tren o a l’autobús).\n- Hi ha d’haver una política de transport de mercaderies per tren. Especialment necessitem que hi hagin polítiques europees en aquest sentit, perquè som un país de pas i en patim les conseqüències, però nosaltres també hem de potenciar les xarxes internes.\n- Els peatges han de ser més cars i, si cal, es pot fer que les persones que hi viuen a la vora paguin menys.\n- Associació per la Promoció del Transport Públic.\n- Campanya Novull Pagar.\nPublicat per xarxanet.org 1 comentari:\n10 punts per evitar convertir-se en una granota bullida\nExisteix una petita història que diu que si poses una granota en un pot d’aigua i comences a pujar-li la temperatura la granota, per la seva capacitat d’adaptació a l’entorn, acabarà bullida. En canvi, si tens un pot d’aigua bullent i hi llences la granota, sortirà fent un salt.\nÉs la capacitat d’adaptació a l’entorn la que farà que la granota no pugui sobreviure. Aquesta història em sembla aplicable al sector d’associacionisme i voluntariat del nostre país. Hi ha crisi, d’acord, ja ho sabem i ho vivim cada dia... Però què puc fer?\nCom a persona puc fer 3 coses:\na) Esperar un miracle (no gens recomanable).\nb) Dir prou (necessari).\nc) Treballar! (Imprescindible, sempre i quan sàpigues en quina direcció).\nSi el finançament associatiu és una necessitat de vital importància, com a entitats, tenim diferents opcions. Totes passen per un canvi de model de gestió i organització i un nou model relacional.\n* Nous plantejaments, per exemple, finançament entre particulars.\n* Compartint recursos, espais, materials, persones, coneixements,...\n* Fent projectes conjunts.\n* Amb fusions d’entitats.\nA nivell pràctic hi ha una sèrie de reptes i oportunitats que el tercer sector té a l’abast i que necessita posar en marxa. Aquí teniu els 10 punts necessaris per evitar convertir-se en una granota bullida!\n1. Definir projectes relacionats amb la missió.\n2. Pensar, estratègicament, el model de finançament.\n3. Demanar involucració, no diners.\n4. Construir i gestionar una bona base de dades.\n5. Comunicar, comunicar i comunicar.\n6. Posar per endavant la missió, els valors i les CAUSES!\n7. Persones. Passar del fundraising al friendraising.\n8. Ampli ventall d’eines (TIC, per exemple), però que necessiten una estratègia.\n9. Diners, arriben al final d’un procés.\n10. Fer xarxa.\nDe tot això en varem parlar en el VIII Fòrum Primavera de les Associacions que va organitzar el Consell d’Associacions de Barcelona i Torre Jussana. Podeu veure les diferents intervencions per streaming. Concretament, reptes i oportunitats per al finançament associatiu (a partir del minut 22) o veure la presentació en detall aquí.\nCertament, el moment no és fàcil, però el camí està per fer i és possible fer-lo! Cal pensar estratègicament i actuar de forma planificada i continuada. Sort i bona feina!\nPublicat per xarxanet.org 3 comentaris:\n10 punts per evitar convertir-se en una granota bu...


L’estudi natural del que ens envolta, és sense cap mena de dubte una de les coses més satisfactòries que es poden fer. Tot i així no tothom en pot gaudir ja que la velocitat del dia a dia ens impedeix alentir el ritme i fixar-nos en les petites coses. Al\nNormalment, quan al calendari ens surt que des de l’Àrea d’Educació i Voluntariat ens toca escriure un article al blog, l’allau de temes que ens agradaria exposar és extens. Podeu arribar a imaginar-vos tot el que podríem arribar a explicar-vos si tenim en compte el moment en que ens trobem.\nLes finques agrícoles acostumen a estar dominades per camps i pastures, que és on es produeixen els aliments. Però sempre hi ha també zones no productives, tals com boscos, canals, basses, marges o espais oberts, que poden arribar a ocupar grans superfícies de terreny. És ben sabut que aquests espais\nRecentment, investigadors del Grup de recerca en Ecologia aquàtica continental (GRECO, Universitat de Girona) i membres de Fundació Emys hem publicat un article analitzant la superposició d’hàbitat entre les dues tortugues d’aigua dolça autòctones (tortuga d’estany Emys orbicularis i tortuga de rierol Mauremys leprosa) i la tortuga exòtica més comuna,\nLa comunicació ambiental és l’intercanvi d’informació sobre problemes i solucions ambientals. L’autora Bancheva-Preslavska (2019) la conceptualitza com una eina amb diferents enfocaments que contribueix a la conservació de la natura, concretament per a la prevenció o solució de pressions ambientals. La comunicació ambiental al llarg del temps s’ha enfocat principalment\nDes dels inicis de l’hort demostratiu de Can Moragues, el 2017, un dels nostres objectius principals ha sigut el de cultivar i difondre les varietats locals, aquelles adaptades a les condicions de la nostra zona i mantingudes al llarg de generacions pels nostres avantpassats. Amb el nostre hort, no únicament\nL’activitat agrícola i ramadera ha configurat el paisatge actual que tenim a Catalunya, un mosaic de conreus, prats i pastures que trenquen l’homogeneïtat del bosc. La continuada influència antròpica en espais associats a la presència d’aigua ha donat lloc als prats de dall; prats humits seminaturals amb vegetació herbàcia que\nL’any 2019 a la Fundació Emys vam apostar per iniciar el projecte de l’Escola de Naturalistes: un espai on treballar l’educació ambiental de manera contínua, experiencial i innovadora. Després de l’èxit d’aquesta activitat de natura per a infants vam decidir crear l’Escola de Naturalistes per adults amb el mateix objectiu:\nÉs ben sabut que, els humans, quan portem uns anys realitzant una mateixa tasca, o acomplint una expectativa de forma repetitiva, tendim a pensar que això serà així per sempre. Passa amb l’aigua de l’aixeta, que no sabem gaire d’on ve, però que assumim que és infinita: sempre que l’hem\nHi ha moments en al vida en que es produeix un moviment en cascada i tot allò que creus estable esdevé volàtil, ingràvid per uns moments, i fluctues en aquesta ingravidesa fins que al cap d’un temps veus que de nou has tornat a recuperar la orientació i que tot\nAquesta planta és originària de l’àrea del Mediterrani i es troba al sud d’Europa i les zones temperades d’Àsia occidental i Àfrica del nord. L’olivarda floreix a la tardor, de setembre a novembre, d’una manera força espectacular. Tradicionalment a Catalunya hom deia que “els raïms són madurs quan floreixen les\nEl 2020, quin any de canvis per totes! Des de l’àrea d’educació l’arribada de la pandèmia ens ha suposat un bon sotrac, sobretot durant els mesos de març a mitjans juny. No obstant això, vam seguir actives amb l’Escola de Naturalistes i els experiments des de casa, i de seguida


Cerca totes les ofertes d'hotels a Smithville Entrada:\nColonial Inn Bed And Breakfast...Habitacions per nit per només3.271 EUR Red Carpet Inn & Suites Smithville...Habitacions per nit per només25 EUR Colonial Inn...Habitacions per nit per només Més zones a Galloway (NJ)\nMés de 1.175.000 propietats en tot el móns - cada dia n'afegim més Amb la confiança de més de 31.000.000 clients satisfets Garantia de preus més baixos 12 milions i més resenyes de clients d'Agoda Amb disponibilitat a més de 58.000 ciutats en tot el món Llocs històrics de Smithville Antiguitats\nSmithville és la mescla perfecta de tranquilitat i oci a l'emocionant ciutat de Galloway (NJ). Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Amb calor i comfort, Smithville és un lloc per a vacances relaxades després d'una setmana de feina. Planegi el seu proper viatge a Smithville o qualsevol altra àrea a Galloway (NJ) amb Agoda.com, garantint-se el millor preu possible disponible. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Vegi les ofertes d'hotels més ben qualificades a Smithville insertant les seves dates de viatge a la pestanya de recerca.\nHotels destacats a Smithville, Galloway (NJ)\nDissenyat tant per oci com per negoci, Colonial Inn Bed And Breakfast està situat idealment a...\nRed Carpet Inn and Suites Atlantic City, ubicat a Smithville, Galloway (NJ), és una destinació...\nSituat en el cor de Smithville, Colonial Inn és un lloc ideal des d'on descobrir Smithville (NJ)....\nHotels a Smithville: Colonial Inn\nLlocs d'interès a Smithville: Days of Olde Antique CenterCook's Corner


El govern espanyol engegarà un pla d’exhumacions de fosses del franquisme\nLa Generalitat és pionera i es mostra predisposada establir un mecanisme de col·laboració\nEl govern espanyol ha dit avui que posarà en marxa un pla d’exhumacions de fosses de la Guerra Civil i la dictadura que servirà per impulsar les exhumacions, elaborar un mapa de la seva localització, identificar les restes mitjançant un banc d’ADN i fer un cens de les restes, segons ha anunciat el director general de Memòria Històrica, Fernando Martínez.\nL’executiu espanyol desplegarà el pla mitjançant la reforma de la Llei de la memòria històrica. El pla servirà per actualitzar el mapa de 2.470 fosses que consten actualment a l’estat -presumiblement per sota la real-, identificar les restes gràcies a un banc d’ADN com el que ja funciona a Catalunya i al País Valencià i avançar en futures exhumacions.\nA més, permetrà fer un cens de víctimes per testimoniar la violació dels drets humans durant la guerra 1936-1939 i el franquisme. Tot i això, l’executiu espanyol no vol acompanyar aquest pla de fosses d’un calendari fix d’exhumacions. El pla també afecta la simbologia franquista i demanarà detallar els monuments i plaques, així com les edificacions construïdes en batallons disciplinaris, tal com ja recollia la llei del 2007.


"Si no plou molt, aquest serà un estiu molt complicat" - Fet a Sant Feliu\nJordi Díaz Coordinador operatiu de l'ADF Sant Feliu\nDivendres, 21 de juny de 2019 15:00h\nJordí Diaz, coordinador operatiu de l'ADF Sant Feliu / Foto: Jordi Vinuesa\nAmb l'estiu i la pujada de les temperatures, arriba també la temporada d'incendis. La situació de sequera fa que la previsió sigui d'un estiu complicat i per això la prevenció és més important que mai. Ho saben bé Bombers i també les Agrupacions de Defensa Forestal (ADF), associacions formades per voluntaris que treballen per prevenir i lluitar contra els incendis forestals. La de Sant Feliu actualment compta amb 30 persones a l'agrupació, de les quals 12 tenen la formació per actuar. A les portes de la revetlla de Sant Joan, nit de petards per excel·lència, entrevistem Jordi Díaz, coordinador operatiu de l'ADF de Sant Feliu. Fa onze anys que forma part de l'ADF Sant Feliu i en fa 6 que és el coordinador operatiu. Ens trobem a la base de l'ADF, a l'Aula Sant Feliu i parlem de les tasques que es fan des de l'ADF, de la importància de la prevenció forestal i del que s'ha de tenir en compte en nits com la de Sant Joan.\nEn què es basa la tasca dels ADF?\nPrincipalment és feina de prevenció. Això implica neteja de pistes i camins, per exemple, si cau un arbre, el treiem de seguida perquè els camins han d'estar lliures. Potser no ho sembla, però això també és prevenció d'incendis. També mirem que les línies d'alta tensió no toquin els arbres, si ho fan, avisem a Agents Rurals. Fem el manteniment d''hidrants, que en tenim en diversos punts de la muntanya i en llocs propers a zones forestals, perquè estiguin a punt quan calguin. A banda de la prevenció, també fem tasques de divulgació amb xerrades a instituts o a la ciutadania en general, perquè siguin conscients del perill dels incendis forestals i sàpiguen com prevenir i actuar en cas d'incendi.\nHi ha poca consciència amb el risc d'incendis?\nLa gent no està gaire conscienciada. Passejant per La Salut pots veure gent fent servir barbacoes portàtils, o en altres llocs del Baix Llobregat s'ha vist fer foc a terra o llençar brossa. Des de l'ADF patrullem per diferents zones i això fa cert efecte dissuassiu. I una altra feina que fem és la de sortides quan hi ha un incendi, ja sigui a Sant Feliu o a poblacions veïnes. En aquest cas, fem suport als Bombers. Moltes vegades arribem els primers, perquè els Bombers estan a les base i nosaltres estem patrullant. Llavors fem una primera intervenció i quan arriben els Bombers, passem a un segon pla i fem suport en el que calgui. Però si és un incendi molt gran no hi podem fer res. Els Bombers són professionals i nosaltres som voluntaris, mai ens posaran a primera línia perquè tampoc tenim la formació que tenen ells.\nEls Bombers fa molt temps que reivindiquen més recursos, tan humans com materials. Aquesta situació us afecta d'alguna manera?\nEls Bombers estan molt malament i no tenen prou efectius, materials i de personal. La situació és una vergonya, són molt pocs. Si surten a algun lloc, quan hi ha una altra incidència no podrien anar-hi de seguida. Els donem suport en la seva lluita.\nQuina formació cal per ser ADF?\nTenim una formació inicial bàsica, que et permet ser voluntari de l'ADF. Al cap d'un any, si la persona vol continuar, el coordinador de colles i jo, com a coordinador operatiu, valorem també si la persona pot ser vàlida per aquesta tasca i llavors passaria a una segona formació més seriosa, que et dona entrada a incendis. A un incendi forestal no hi pot anar qualsevol persona. Per això, cal veure com actua, fem proves perquè faci pràctiques i si ho veiem bé, fa una segona formació a l'Escola de Protecció Civil que permetria tenir el carnet groc, que és un grau més.\nSou voluntaris i, per tant, teniu les vostres feines, com us organitzeu?\nCadascú té la seva feina i cadascú surt quan pot. El que sí que fem de manera obligatòria és una guàrdia un diumenge al mes, que venim a la seu de l'ADF i fem les tasques que calgui. Per organitzar-nos ara que comença la temporada ens va molt bé el grup de whatsapp. Som 30 voluntaris però només 12 tenim la formació en incendis. Aquests som els que estem a l'aguait si hi ha un incendi. Hi ha un grup de guàrdia cada dia connectat amb l'emissora de Collserla i de la Creu, que comuniquen si hi ha columnes de fum. Si n'hi ha, de seguida m'avisen i per whatsapp pregunto al grup qui té disponibilitat. Qui en té, ve cap aquí, es prepara i surten quan els ho dic. Un cop als vehicles, les comunicacions ja es fan totes per emissores de ràdio, tenim repetidors per tot el Baix Llobregat.\n"A l'ADF som molt diferents però ens uneix és la defensa dels nostres boscos i que ens agrada la muntanya"\nEls perfils de les persones que formeu part de l'ADF són molt diferents? Què és el que motiva a la gent a formar-ne part?\nAra mateix som 30 persones, de les quals 5 són dones, que s'han anat incorporant sobretot en els últims anys. El que ens uneix és la defensa dels nostres boscos i que ens agrada la muntanya. Però a partir d'aquí, tots som diferents: hi ha un advocat, un químic, un pagès, jo treballo en una fàbrica... Hi ha molta varietat d'oficis però també política, hi ha gent de dretes i d'esquerres. Aquí ens unim perquè tenim l'objectiu comú de protegir la terra i els boscos.\nQuè creus que ha de tenir algú que vulgui ser ADF?\nA banda que li agradi la muntanya i protegir els boscos, s'ha de tenir en compte que no és una entitat més, no és com una colla de diables. L'ADF és una cosa més seriosa, un servei públic de la ciutat, encara que de vegades la gent no ho conegui. Som una entitat pública que participa en emergències, també en extinció d'incendis. Estar a l'ADF també et permet aprendre i conscienciar-te amb els incendis forestals. No dona punts si vols opositar per bomber, però sí experiència, d'aquí també han acabat sortint tres bombers!\nUs caldria ampliar el nombre de voluntaris?\nAra som trenta i és el màxim. Havíem arribat a ser quaranta, però vam veure que això era massa amb la subvenció que tenim de l'Ajuntament. Tenim recursos humans, però ens si tinguéssim més recursos econòmics podríem invertir en una altra motobomba. Això ens permetria tenir dos vehicles d'intervenció, que ara només en tenim un, o poder reparar millor els hidrants, per exemple, a més de vestuari per al voluntariat.\n"Fa falta molta gestió forestal. Sant Feliu té Collserola abandonat"\nTenim Collserola a tocar. Com està la situació?\nFa falta molta gestió forestal. Sant Feliu ho té abandonat. Des de l'ADF ens encarreguem del tema de pistes, però la resta depèn del patronat de Collserola i de cada Ajuntament, que ha de donar eines al patronat, perquè està molt saturat.\nQuè vol dir que està abandonat?\nEls arbres creixen sense control. Per exemple, a la zona de Ca n'Abadal hi ha fins a 20 arbres en un tros molt petit que estan creixent en un mateix lloc, això fa que tinguin competència al terra. A més, als nostres boscos hi hauria d'haver distància de seguretat entre arbre i arbre i el terra ben netejat. Tot això és el que s'hauria de fer amb la gestió forestal. Des de l'ADF sempre demanem que l'Ajuntament contracti gent que està a l'atur per fer tasques de gestió forestal. És a dir, un enginyer que digui quins arbres s'han de treure i formar gent a l'atur perquè aprengui a netejar el bosc. Està molt abandonat.\nI el fet que estigui tan deixat ve de lluny?\nEl problema ve de fa molts anys. Fins i tot hem arribat a treure arbres de les ventades dels anys 90. El problema és que la prevenció no dona vots, és una feina que no es veu. El que es veu són helicòpters i camions de bombers per explicar que s'ha apagat un incendi. I llavors la gent pensa que s'estan fent bé les coses, quan el que s'hauria d'aplaudir és la gestió forestal. I conscienciar la gent que si es tallen arbres no és que es maltracti el bosc sinó que s'està protegint per evitar incendis en un futur.\n"La zona de Collserola que pertany a Sant Feliu i Sant Just és un punt crític per la neteja de boscos"\nAquest estiu es preveu complicat.\nSegons les estadístiques de Bombers i Agents rurals, si no plou molt, serà un estiu molt complicat. L'any passat va ser excepcional, hi va haver incendis forestals a països del nord d'Europa i aquí va ploure més. Va ser un estiu tan estrany que no es comptabilitza com a estadística d'incendis. De fet, s'han cremat més hectàrees aquest 2019 que tot l'estiu de l'any passat. Tant Bombers com ADF estem advertits que serà un estiu complicat. I per això també s'estan fent xerrades informatives per conscienciar. De fet, la zona de Collserola que pertany a Sant Feliu i Sant Just són punts crítics pel tema de neteja de boscos. Si aquí hi ha un incendi, costarà que s'aturi.\nLa nit de Sant Joan és una de les més complicades per vosaltres?\nCom que aquest any la revetlla coincideix amb diumenge, durant el dia farem patrulla normal. I després farem un torn de 18h a 4 de la matinada. Estem tota la nit donant suport a Bombers i és l'únic cop l'any en què de vegades fem feines que són nostres. Per exemple, la Policia Local l'any passat ens va trucar perquè s'havia cremat una bústia del carrer i així els bombers es podien encarregar de coses més grans. Per exemple, si cremen contenidors nosaltres no podem encarregar-nos-en, perquè no portem els estris adequats ni tenim la formació que cal.\nQuè s'ha de tenir en compte la nit de Sant Joan?\nUna cosa que se sap però no se sol respectar és que no es poden tirar ni petards ni coets a menys de 500 metres de zones forestals. I hi ha zones urbanes, com en alguns punts de Mas Lluí, on no es podrien tirar petards. En general, la gent es comporta bastant bé amb temes forestals, però també hi ha molta gent que no té conscienciació, no en sap o li és igual. És una nit de molta feina també per Agents Rurals, que també són pocs, els faltaria més personal. En general, cal tenir en compte recomanacions habituals com no portar petards a les butxaques, respectar les distàncies mínimes amb castells de focs i sobretot no llençar fanalets encesos, això es molt perillós.


Perales, plata que sap a or\nLa nedadora aragonesa Teresa Perales no va fallar en la seva cita amb les medalles i va aconseguir la primera de les sis a les que aspira als Jocs Paralímpics de Rio de Janeiro a l'conquerir aquest dijous una brillant plata en els 200 metres lliures de la classe S5.\nTeresa Perales no serà premi Princesa d'Astúries de l'Esport\nL'ONCE dóna suport a la candidatura de Teresa Perales al Premi Princesa d'Astúries\nLa saragossana va ser de nou puntual amb el seu medaller particular i sumar la vint-del seu palmarès, començant amb èxit la 'caça' al nord-americà Michael Phelps i el seu rècord olímpic de 28 metalls. L'èxit de l'esportista paralímpica espanyola més llorejada va ser el segon de la primera jornada de competició a la ciutat brasilera després l'or del llançador de pes valencià Kim López.\nL'estrena de Perales a la piscina de Riu va ser l'esperat, tornant a pujar al podi d'una de les seves proves predilectes on es va llaurar un premi molt valuós, que va poder haver estat més gran si no li haguessin flaquejat les forces en els 50 metres finals.\nL'espanyola sabia de la dificultat de disputar-li el or a la gran favorita, la noruega Sarah Louise Rung, actual campiona del món i paralímpica i líder destacada del rànquing de 2016, pel que la seva 'batalla' havia de ser amb la israeliana Inbal Pezaro i la xinesa Li Zhang, la segona més ràpida de les sèries per darrere de la favorita i per davant de la saragossana.\nI, de forma una mica inesperada, la 'batalla' estar entre l'aragonesa i l'asiàtica, perquè Pezaro mai va tenir opcions i l'escandinava va començar retardada i la seva remuntada final no li va valer per aconseguir a Perales i la seva preuada plata.\nLa nedadora saragossana va començar molt fort la final i la va liderar durant els tres primers llargs, però mai sense distanciar massa de Zhang. En l'últim viratge, ambdues anaven molt juntes i va ser la xinesa la que va trobar l'energia per marxar cap a l'or amb un temps de 2: 48.33.\nL'espanyola, per la seva banda, no es va rendir tot i l'amenaça que li arribava per darrere d'una Rung amb molt bon final, però que no va tenir prou per superar a l'aragonesa, que va marcar nou rècord d'Espanya amb 2: 50.91 i va avantatjar en gairebé mig segon a la noruega.\nEl que no va poder sumar una nova medalla al seu ja extens palmarès de 16 medalles va ser el veterà Sebastián Rodríguez, el segon més llorejat de la història al costat de Richard Oribe i Purificació Santamarta. El gallec, als seus 59 anys, va intentar donar 'guerra' en una prova de molta qualitat com els 200 metres lliures S5, dominats per una de les estrelles d'aquest esport com és el brasiler Daniel Dias, impulsat per l'enorme Vociferio del seu públic .\n'Chano' afrontava una prova on sempre havia estat al podi des de Sydney 2000, però que no havia estat l'aposta en la preparació. Al final, va signar un cinquè lloc molt òptim després d'haver-se classificat amb el vuitè millor temps.\nEspanya va comptar en aquesta primera jornada a la piscina amb una tercera finalista, la catalana María Delgado, que tampoc va poder acostar-se al podi i va concloure amb un positiu dimploma per la seva vuitè lloc en els 100 metres papallona. Michelle Alonso (100 esquena S14), Ariadna Edo i Marian Pol (100 papallona S13) i Toni Ponce (100 esquena S7) no van superar les sèries.


mites sobre la dislèxia que definitivament podeu ignorar - Família, Març 2021\n10 mites sobre la dislèxia que pot ignorar definitivament\nLa dislèxia pot dificultar la lectura i no ser molt divertida per al vostre fill, i aquestes idees errònies habituals no serveixen per a res.\nMite # 1: És cosa jove\nFet: Els nois amb dislèxia s’identifiquen amb més freqüència que tenen dislèxia a l’escola, segons Bob Cunningham, EdM, un professor, avaluador, administrador escolar i assessor en residència sobre problemes d’aprenentatge i atenció per a Undersened.org. Però la dislèxia afecta els dos gèneres en nombres gairebé iguals. Llavors, què explica la diferència a les escoles? Els investigadors han trobat que les nenes tendeixen a desemmotllar-se tranquil·lament a través dels reptes mentre que els nois es tornen més desagradables. Les dificultats de comportament dels nens criden l’atenció del professor sobre ells. No us perdeu aquestes coses que el professor del vostre fill no us ho dirà.\nMite # 2: La dislèxia és 100% hereditària\nFet: Tant la genètica com les diferències en el cervell tenen un paper en la dislèxia. Sovint funciona en famílies: la investigació suggereix que el 40 per cent dels germans, fills o pares d’una persona amb dislèxia també tindran dislèxia. Els estudis d'imatge cerebral han demostrat diferències en l'estructura i la funció del cervell en persones amb dislèxia en comparació amb les que no en tenen.\nMite # 3: Les persones amb dislèxia llegeixen enrere\nFet: La dislèxia fa que sigui difícil desglossar les paraules. De vegades, els símptomes inclouen voltes, però la inversió de les lletres no sempre és un signe de dislèxia. (Els nens joves que no tenen dislèxia solen fer-ho també.) Els nens que tenen dificultats per llegir i aprendre solen diagnosticar-se malament amb el TDAH. Aquí hi ha altres condicions que sovint es confonen amb el TDAH.\nMite # 4: Inversió de les lletres és un signe definit de dislèxia\nFet: Simplement perquè un nen lluita amb l'escriptura de miralls no vol dir que tingui dislèxia. Alguns nens amb dislèxia tenen problemes, però molts no. La majoria dels nens que reverteixen lletres no ho tenen cap problemes d’aprenentatge o d’atenció. No hi ha cap problema subjacent que provoqui inversions. Un nen pot revertir lletres perquè té una memòria deficient de com formar lletres. Una altra possible causa són els problemes de processament visual.\nMite # 5: La dislèxia afecta només la lectura\nFet: L’escriptura, l’ortografia, la parla i la socialització són competències que es poden veure afectades per la dislèxia. Com que la dislèxia és una condició complexa i basada en el cervell, pot afectar diferents persones de diferents maneres.\nMite # 6: Les persones amb dislèxia només necessiten més esforços\nFet: Com que el cervell funciona de manera diferent en les persones amb dislèxia, és possible que algunes instruccions de lectura i d’idiomes tradicionals no funcionin per a ells. Els estudis han demostrat els avantatges d'una instrucció intensa sobre dislèxia o una tutoria molt estructurada. Alguns mètodes inclouen totes les vies d’aprenentatge al cervell, incloses la vista, el so i el tacte. Aquests són els secrets d’ajuda de deures que el professor que el vostre fill desitja.\nMite # 7: La dislèxia és un signe d’intensitat intel·lectual\ndeficiència de vitamines que causa la pell seca\nFet: La dislèxia no és un signe de baixa intel·ligència. Es produeix en nens de totes les procedències i nivells d’intel·ligència. Tenir dislèxia, certament, no vol dir que el vostre fill no sigui intel·ligent, i és important que mai sigui, ni tan sols es fa pensar que aquest és el cas. Aquí teniu les coses que no us diran els centres de tutoria.\nMite # 8: Els estudiants amb dislèxia no poden tenir èxit a l’escola\nFet: Amb una bona estratègia i suport docent per a la dislèxia, molts nens segueixen l'educació superior. (I molts fins i tot ens encanten de llegir!) Doneu un cop d’ull al que els professors desitgen que sabíeu sobre les discapacitats en l’aprenentatge.\nMite # 9: Els nens amb dislèxia no poden excel·lir en les seves carreres.\nFet: Molts polítics celebrats, animadors famosos i olímpics decorats, entre d'altres adults d'èxit, tenen dislèxia. (Penseu en Octavia Spencer, Anderson Cooper, Cher, Michelle Carter i Steven Spielberg, entre d'altres.)\nMite # 10: La dislèxia pot curar-se.\nFet: La dislèxia és una condició basada en el cervell i un repte per a tota la vida. Però la intervenció primerenca i els allotjaments útils a l’aula poden tenir un impacte positiu significatiu en la capacitat de lectura i el rendiment acadèmic. I aquí hi ha un fet que es repeteix: els pares són el número més important de suport a la dislèxia dels fills. Des de treballar amb l’escola fins a treballar les habilitats de lectura, les famílies tenen el poder de donar als nens amb dislèxia les eines i la motivació per tenir èxit a l’escola i a la vida. A continuació, es mostren algunes maneres saludables d’ajudar el vostre fill a tenir èxit a l’escola.\nUsos increïbles per a terrenys de cafè\nPer què sentir-se adormit durant el dia pot suposar un problema per al cervell\nMotivació de l’exercici: 8 trucs que necessiteu quan s’aconsegueix l’avorriment de l’entrenament a l’hivern\nAquesta és la raó per la qual mai no haureu de seguir mai de dieta\n7 trucs mentals Els dietaris amb èxit utilitzen per baixar de pes\n6 maneres creatives d’utilitzar la mantega de festuc\nCom puc millorar la vista de forma natural?\ncom perdre 20 quilos en 6 setmanes


Avantatges | Oferzone Catalunya\nOferzone és una finestra oberta a moltíssimes promocions i activitats, sobretot del món de l’oci\nApp núm. 1 de Catalunya\nÉs l’App amb implantació més ràpida de Catalunya\nIncrementa els teus clients\nQuant increment de negoci obtindré?\nTenim demostrat que si ets un establiment actiu a Oferzone aconseguiràs augmentar la teva facturació.\nQuin tipus d’establiment s’associa a Oferzone Catalunya?\nLa varietat és molt àmplia, a Oferzone trobaràs des de restaurants, farmàcies, perruqueries, centres d’estètica, oci nocturn, clubs esportius, gimnasos i botigues de tot tipus de productes.\nExisteix permanència contractual amb Oferzone Catalunya?\nNo, la baixa la pots realitzar sempre amb dos mesos de preavís.\nQuant em costa estar a Oferzone Catalunya?\nNo hi ha quotes d’alta o de baixa, només la quota mensual o anual que hagis escollit, la BÀSIC o la PREMIUM.\nCom puc estar segur que augmentaré els meus clients amb Oferzone Catalunya?\nEt recomanem que contactis amb nosaltres per telèfon (93 676 79 08) , així analitzarem el teu tipus d’establiment i et podrem assessorar, nosaltres som els primers interessats en el fet que treguis profit d’estar a dintre d’Oferzone Catalunya.\nDes de que estic a Oferzone arribo a més clients\nÉs una molt bona aplicació per trobar ofertes\nQuins altres beneficis obtindré d’estar a dintre d’Oferzone Catalunya?\nFlyers gratuïts perquè els puguis donar als teus clients i es facin clients Oferzone\nQuan t’uneixes a Oferzone Catalunya et regalem els flyers perquè els puguis repartir entre els teus clients, igualment et regalem un vinil identificatiu d’Oferzone Catalunya perquè el pengis en un lloc visible del teu establiment, d’aquesta manera, altres usuaris d’Oferzone sabran que podran gaudir de descomptes dintre del teu establiment.\nLes teves promocions seran publicades a les nostres xarxes socials, on rebràs més suport per a les teves ofertes i promocions.\nPublicitat als cinemes i altres mitjans\nOferzone Catalunya es publicita als cinemes de la teva ciutat, juntament amb campanyes de publicitat i màrqueting específiques, això fa que tothom de la teva ciutat conegui Oferzone i se la descarregui, per tant , la publicitat del teu establiment és continua i et veurà tothom.\nOferzone Catalunya és l’única App que patrocina esdeveniments esportius i socials, com ara el ICL BASQUET MANRESA, campionats de culturisme , futbol, pàdel… Tots aquests esdeveniments formen part de l’OFERZONE EXPERIENCE, aquesta nova experiència apropa l’usuari a l’Univers Oferzone.\n¿Estàs preparat per augmentar les teves vendes?


RECEPTA ALS SEUS PACIENTS FER-SE MUSULMÀ COM A TRACTAMENT - COLLONADES\nHome COLLOCOLLO RECEPTA ALS SEUS PACIENTS FER-SE MUSULMÀ COM A TRACTAMENT\nRECEPTA ALS SEUS PACIENTS FER-SE MUSULMÀ COM A TRACTAMENT\nUn metge indi recepta als seus pacients que es facin musulmans per tractar les seves malalties. Les queixes han fet que l'oficina del primer ministre de l'Índia li obrin una investigació. A causa de la immensitat de queixes i denúncies arribades sobre els seus 'tractaments', l'oficina del primer ministre de l'Índia ha obert una investigació a Jammema Hayat, un metge que recepta als malalts que arriben a la seva consulta que es facin musulmans per pal·liar-ne els dolors, tal com informa The Hindustan Times.\nDe fet, fins als seus propis companys són conscients de la situació. Una de les treballadores del mateix centre mèdic va informar que ja havien rebut diverses queixes i van demanar al doctor que no seguís pel mateix camí, però asseguren que "ell es negava a escoltar a ningú".\nUna d'aquestes pacients afectades denuncia que quan va anar al metge amb la seva filla de vuit anys per un cop de calor, el doctor es va negar a donar-li qualsevol tractament que no fos "recitar cites de l'Islam". Ella, lluny d'acceptar la seva proposta, li va preguntar com anava a ajudar això als problemes de la seva família.\nTot Barcelona 24 de maig de 2016 a les 7:28\nSi, y que tengan siete mujeres...ya verás como se les pasa el dolor de tripa y les viene el de cabeza.


Dissabte jornada anticonstitució a Besalú – elgarrotxi.cat\nEl proper dia 5 de desembre a Besalú es realitzarà l’Assemblea de Joves de La Garrotxa (AJG) faran una jornada reivindicativa per reclamar tallar els lligams amb la constitució espanyola, en un seguit d’activitats com poden ser un Torneig de Botifarra, gegants, grallers i diables del Pim Pam Pum.\nEscrit de l’Assemblea de Joves de la Garrotxa (AJG):\nPer sisè any consecutiu i esperant que sigui el darrer, l’Assemblea de Joves de La Garrotxa (AJG) -hereva de les assemblees de Maulets i Arran- tornem a segar les cadenes de la Constitució espanyola. Una imposició retrògrada que en gran mesura ha perpetuat les estructures de poder franquistes, impedint sistemàticament els anhels de llibertat del nostre poble. Fets que s’han evidenciat els últims anys i que, com a conseqüència, han portat als ciutadans de Catalunya a expressar-ne de forma democràtica el rebuig, el qual compartim i manifestem a través d’aquest acte cultural i popular.\nEnguany els actes se celebraran el 5 de desembre a Besalú, a Sant Julià (darrere el monestir de Sant Pere). Per començar, a les 15.30h, el clàssic Torneig de Botifarra. Seguidament a les 17.30h hi haurà una cercavila de cultura popular: amb els gegants del barri de St. Cristòfor d’Olot i els de Besalú; el drac Niol de la mà del Grup de Joves de Montagut; una mica de foc i espurnes dels diables del Pim Pam Pum; tot plegat musicat per un grup de grallers.\nA les 19.00h l’historiador garrotxí Albert Planas, àlies Xart, i el periodista i regidor per la CUP a l’Ajuntament de Girona Lluc Salellas encetaran un debat participatiu i crític sobre la transició i la Constitució, veient com ens afecta avui.\nLa part més festiva començarà a les 21.00h amb un sopar popular amb menú d’amanida, fideuà, pa, vi i aigua pel mòdic preu de 8€. Continuada per les actuacions musicals del fill pròdig d’Oix Manelic de Pera; el jove grup revelació garrotxí Sra. Karma; i acabada pel duo inconfusible de punxa discs Pasturant l’ovella negra i Ramon És-PD-ler.\nLloc: Sant Julià (darrera el monestir de St. Pere)


UA - Una investigació de la Universitat d’Alacant adverteix de la presència de substàncies dopants en suplements nutricionals\nUna investigació de la Universitat d’Alacant adverteix de la presència de substàncies dopants en suplements nutricionals\n14-11-2017 | UA | Visitas:121\nCasos de dopatge com el dels atletes russos suspesos per a participar en els passats Jocs Olímpics de Rio posen en el punt de mira de l’Agència Mundial Antidopatge (AMA) milers esportistes cada any. Però, existeix el dopatge involuntari? Una investigació liderada pel Grup en Alimentació i Nutrició (ALINUT) de la Universitat d’Alacant descriu com el consum de suplements nutricionals augmenta alhora que creixen els casos de dopatge no intencional.\nL’estudi, basat en una completa revisió d’articles internacionals i publicat en la revista de nutrició humana Nutrients,, adverteix que entre el 12% i el 58% de productes com proteïnes en pols, multivitamínics, begudes isotòniques o barretes contenen substàncies dopants no etiquetades.\nEn aquest sentit, publicacions recents mostren que és habitual trobar petites quantitats d’estimulants com efedrina, esteroides anabòlics, i derivats hormonals com testosterona, androsterona i nandrolona, prohibits per l’AMA i perjudicials per a la salut. En alguns casos, és a causa d’un control de qualitat deficient per contaminació creuada durant la fabricació, el processament o l’embalatge encara que, en d’altres, l’adulteració de la substància és intencional com arreplega l’article de la Universitat d’Alacant.\n“Es tracta d’un problema de salut pública ja el consum d’aquest tipus de productes per a augmentar el rendiment està en alça tant entre esportistes com entre la població general. A més dels greus efectes sobre la salut, ja que poden provocar problemes hepàtics, cardíacs, hormonals, processos cancerígens, i fins i tot la mort, cal afegir-hi danys morals relacionats amb pèrdua de patrocinadors i sancions derivats d’una detecció possible en les proves de dopatge”, assenyala un dels autors de l’article, l’investigador de la UA José Miguel Martínez.\nSegons Martínez, “la qüestió de seguretat pel que fa als suplements dietètics és real i, per tant, una millora de la legislació actual que regula aquest mercat és necessària per a garantir-ne la seguretat i l’eficàcia”. Actualment no hi ha un reglament o un apartat específic sobre l’ús i les aplicacions dels suplements dietètics o les ajudes ergonutricionals per a esportistes, i estan legislats per les normes horitzontals de legislació alimentària. “És convenient desenvolupar una legislació específica per a aquests productes amb implicació en les polítiques sanitàries, d’activitat física i esport, que faciliten la presa de decisions en els esportistes”, afig.\nDe la mateixa manera, el fet que en aquests productes alimentosos la informació sovint s’ometa en l’etiquetatge, expliquen des d’ALINUT, “és una raó més que suficient per a sancionar les companyies que les fabriquen d’acord amb la legislació per a la defensa de la qualitat dels aliments”.\nL’estratègia de recerca del grup d’investigació per a dur a terme l’estudi ha sigut, després de recuperar més de 440 articles, analitzar un total de 23 procedents d’Alemanya, els EUA, Suïssa, Polònia, Regne Unit, Bèlgica, Canadà, Itàlia, Austràlia, Sèrbia, República Txeca i Sud-àfrica, publicats entre el 2000 i el 2017.\nAquest treball té la participació, a més de la UA, de la Universitat de Barcelona, la RED de Nutrició Basada en l’Evidència (REDNuBE), l’Acadèmia Espanyola de Nutrició i Dietètica (AEND), i el Centre d’Edafologia i Biologia Aplicada del Segura (CEBAS-CSIC) de Múrcia.\nEl 90% dels usuaris de gimnàs que presenten símptomes de dismòrfia muscular o vigorèxia consumeixen suplements nutricionals


Són necessaris els bastons per fer senderisme? | Club excursionista les Peülles del Montsec\nmarç 26, 2015 / Cap Commentari\nSón necessaris els bastons per fer senderisme?\nQuan comencem a equipar-nos per practicar senderisme hi ha uns estris que no ens agrada comprar perquè ens sembla que ens “molesten i no els necessitem”, però quan ens assabentem del que suposa caminar amb bastons, ens canvia completament el xip i ja ho trobem diferent. Les raons per portar bastons són:\n1- Ens permeten repartir el pes correctament. Quan sortim d’excursió sempre portem una motxilla amb el material i, quan caminem, són les cames les que suporten tot el pes, tant el de la motxilla com el del nostre cos, així, són aquestes les que carreguen amb tot l’esforç. Els bastons ens ajuden a descarregar el pes de les cames i l’esquena, repartint-lo cap als braços i al pit.\n2- Ajuden a millorar l’equilibri. Al caminar amb bastons passem de tenir dos punts de recolzament a tenir-ne quatre.\n3- Més grups musculars en moviment. Caminar amb bastons fa que activem i utilitzem més grups musculars, repartint d’aquesta manera l’esforç físic . Això, ens pot ajudar a descarregar les articulacions de les cames. A més a més, també ens ajuden a mantenir un ritme més regular.\nGrups musculars en moviment al caminar amb bastons\nPer a poder gaudir de tots els beneficis que els bastons ens poden aportar, cal saber utilitzar-los correctament i, també, escollir quin bastó ens convé més.\nPrimer de tot, hem de portar el bastó a la mida (llargada) correcta. Aquesta seria la corresponent a l’alçada dels nostres colzes, alhora que el braç i l’avantbraç formen un angle de 90º . Hem de tenir en compte que a les pujades els escurçarem una mica i a les baixades els allargarem.\nQuins bastons necessito?\nAvui en dia podem trobar molts tipus de bastons i amb un ventall de preus molt ampli (des d’uns 25 € fins a més de 100 €). Les diferències de preu venen condicionades pel tipus de material i qualitat dels bastons. En què ens fixarem?\n– Material: els bastons poden ser d’alumini o de carboni. Els bastons “tradicionals” estan fets d’alumini i són relativament lleugers i resistents. Els de carboni, però, encara són molt més lleugers, tot i què el preu se’ns incrementarà considerablement.\n– Empunyadura: és per on agafarem el bastó. També pot estar fabricada en diferents materials: plàstic (els més econòmics), espuma o suro. L’avantatge dels de suro o espuma davant dels de plàstic és que ens suaran menys les mans i són més agradables al tacte. L’ergonomia de l’empunyadura també és un factor a tenir en compte. Hi ha algunes marques que fabriquen bastons específics per a dones (Komperdell i Black Diamond) i les seves empunyadures estan pensades per adaptar-se millor a les mans de les dones, generalment més petites que les dels homes. Alguns bastons tenen doble empunyadura. Això permet canviar la mida del bastó en les sortides on tinguem desnivells molt seguits.\nTipus de bastons\nBeneficis de caminar amb bastons:\n1. Molt més efectiu que caminar sense bastons\n2. La sobrecàrrega sobre les articulacions és molt menor que quan correm\n3. Treballa fins a un 90% de la musculatura de tot el cos (mentre que sense bastons, només treballa un 40% de la musculatura)\n4. Augmenta la capacitat pulmonar\n5. Relaxa la tensió de la nuca i les cervicals\n6. Elimina l’estrès i millora l’estat d’ànim\n7. Optimitza el treball del cor\n8. Ajuda en la correcció dels mals hàbits corporals\nThis entry was posted in Preparació física, Salut. Bookmark the permalink.\n← Última caminada d’hivern: Santa Linya – Sant Marc – Santa Linya\nCom ens hem d’alimentar després d’una cursa? →


Vinaròs participa en el saló turístic Aratur | Turismo de Vinaròs\nHome - Notícies - Vinaròs participa en el saló turístic Aratur\nTurisme s'ha traslladat aquest cap de setmana fins a Saragossa per participar en el Saló Aragonès de Turisme i mostrar tot el potencial que ofereix la ciutat\nAquest cap de setmana s’ha celebrat a Saragossa Aratur, una de les fires turístiques més importants de l'Estat espanyol i Turisme Vinaròs ha participat per a promocionar la ciutat com un destí vacacional ideal per tota la família.\nCal destacar que el turista aragonès és el que més viatja fins a Vinaròs per gaudir de les platges i de la gastronomia marinera que ofereixen els restaurants locals. Per aquest motiu des de Turisme s'ha volgut estar present al Saló Aratur per tal de seguir promocionant la ciutat entre aquest públic tan important. Durant la mostra s’ha fet especial menció a la qualitat de la costa vinarossenca i a les experiències turístiques que s’ofereixen amb visites guiades i rutes senderistes.\nCal destacar que Aratur és l'última gran fira turística abans de l'estiu i cada any aconsegueix l'assistència de milers de persones que aprofiten la mostra per acabar de decidir on passar les seues vacances, a més de comptar amb la presència dels principals turoperadors que contacten amb els destins per oferir paquets vacacionals.


El Ministeri de Sanitat estableix que totes les persones procedents de l'estranger han de realitzar una quarantena de 14 dies | PIMEC\nEl Ministeri de Sanitat estableix que totes les persones procedents de l'estranger han de realitzar una quarantena de 14 dies\nEl Ministeri de Sanitat ha establert en l'Ordre SND/403/2020 que totes les persones procedents de l'estranger que arribin a Espanya hauran de realitzar una quarantena de 14 dies, des del 15 de maig i durant tot el període de pròrroga de l'estat d'alarma. Aquestes persones hauran de romandre en el seu domicili o allotjament, i únicament es podran desplaçar per adquirir aliments i productes farmacèutics, i per assistir a centres sanitaris.\nLes agències de viatge, els tour-operadors i les companyies de transport hauran d'informar els viatgers d'aquestes mesures a l'inici del procés de venda dels bitllets amb destinació a Espanya. En el cas d'aeronaus, les companyies facilitaran un formulari de salut pública per localitzar els passatgers.\nAquestes mesures no s'aplicaran als treballadors transfronterers, els transportistes i les tripulacions, ni als professionals sanitaris que es dirigeixin a exercir la seva activitat laboral, sempre que no hagin estat en contacte amb persones diagnosticades de covid-19.


Creen des de la Seu d'Urgell un portal web per facilitar la compra de productes d'empreses del Pirineu — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Creen des de la Seu d'Urgell un portal web per facilitar la compra de productes d'empreses del Pirineu\nCreen des de la Seu d'Urgell un portal web per facilitar la compra de productes d'empreses del Pirineu\nEl nou servei vol incentivar el consum de proximitat i connectar productors i consumidors. La proposta, desenvolupada per Web&Socials, ja ofereix accés a més d'una trentena de botigues i establiments\nPortada del nou portal web Pirineu a Domicili (Web&Social)\nTot coincidint amb les actuals restriccions causades per la prevenció del coronavirus, des de la Seu d'Urgell s'ha presentat un nou portal web que vol facilitar els enviaments a domicili al Pirineu, tot posant en contacte de manera àgil comerços i a empreses amb els clients que vulguin rebre un producte.\nEl nou projecte es diu Pirineu a Domicili i es dóna a conèixer amb una pàgina que ofereix a la portada un cercador de proximitat i la possibilitat d'accedir directament al tipus d'establiment en funció del producte que es busca. De moment ja compta amb més d'una trentena de botigues i empreses que hi ofereixen els seus productes, dividits inicialment en sis grans categories: carnisseria, fruita, verdura, farmàcia, queviures i formatgeria.\nA banda de negocis de l'Alt Urgell, també s'hi han incorporat ja empreses d'Andorra, la Cerdanya i el Berguedà, moltes d'elles vinculades a la venda d'aliments artesans del Pirineu. Cada categoria inclou diverses subcategories i també un mapa per detallar la ubicació de cada establiment.\nEl portal web ha estat desenvolupat per Web&Socials. La seva directora, Neus Trench, ha explicat que l'ha creat amb l'objectiu d'"incentivar el consum de proximitat i connectar productors i consumidors del Pirineu".\nEl web de la Fira de Sant Ermengol promociona la compra de formatges artesans dels Pirineus\nD'altra banda, la pàgina web de la Fira de Sant Ermengol ha comunicat aquest dimecres que també treballa per potenciar la venda en línia de les formatgeries artesanes d'arreu dels Pirineus que participen habitualment al certamen. Per això, la portada dóna accés directe a la secció 'A casa teva'.\nDe moment la iniciativa ha arrencat amb sis artesans, de l'Alt Urgell, el Berguedà, el Ripollès, la Noguera i Aquitània. Des d'ara, la proposta s'anirà ampliant amb d'altres elaboradors que han pres part a la Fira de Formatges Artesans del Pirineu, que precisament aquest any passat va celebrar la 25a edició.


ELS PRIMERS GESTOS DEL VERD: ESCRIPTORES AL TERRAT\nAlgú pot donar una explicació, no masclista, al fet que hi ha només dones?\nSóc dona, però no trobe igualtat en aquestos actes. Tampoc comprenc per què un poeta, (home), no pot celebrar el dia de la dona recitant a un acte públic.\n"Algú pot donar una explicació, no masclista, al fet que hi ha només dones?"\nAquesta pregunta és difícil d'entendre...\nSupose que qualsevol poeta pot celebrar el dia de la dona públicament o privada, però això no té res a veure amb un acte específicament dedicat per escriptores al 8 de març.\nNo sé si he donat una explicació (ni si jo puc donar-la) però em sembla que la pregunta inicial no té massa sentit.


BONES FESTES A TOTS!!! – Ampa Minguella\nEts aquí: Inici / General / BONES FESTES A TOTS!!!\n19/12/2012 /in General /by Eduard Burguillos\nDes de l’Ampa volem desitjar-vos molt bones festes i aprofitar aquestes dates per compartir amb vosaltres un petit conte molt interessant sobre els reis mags que us pot venir molt bé en aquests moments.\n– “pare, si et faig una pregunta em diràs la veritat?”.\nCom us podeu imaginar el pare ja va començar a tremolar, la seva filla era especialista en preguntes difícils.\nEl pare de la Júlia es va quedar mut… encara era massa petita, no podia creure que la seva nineta li fes aquesta pregunta!\n-“no ho sé papà, a vegades que sí, i a vegades que no. Crec que sí perquè t’ho m’ho expliques, però com que les nenes diuen això?”\nEl pare va callar un instant i la va mirar amb altres ulls, ja no era tant petita, havia crescut. I agafant aire va contestar:\n-“doncs mira Júlia, efectivament són els pares els que posen els regals… però…”\n-“llavors és veritat?, m’heu enganyat ?”- va tallar la nena amb els ulls plorosos.\n-“No, no, escolta Júlia, mai t’hem enganyat perquè els Reis Mags sí que existeixen” -va respondre el pare agafant en braços a la Júlia.\n-“seiem que t’explicaré tota la història” -va dir el pare mentre seien plegats al sofà.\n“Quan el nens Jesús va néixer, tres Reis Mags d’Orient guiats per un gran estel es van apropar al Portal per adorar-lo. Li van dur regals en prova d’amor. El més ancià dels Reis, en Melcior va dir:\n-“És meravellós veure tant feliç a un nen!, hauríem de dur regals a tots els nens i nenes del món i veure com de feliços serien”\n-“Sí, es clar, això és fonamental – va dir en Melcior- i a més haurien de conèixer els desitjos dels nens i nenes, perquè això és bàsic en un patge”.\n-“ordenem que per Nadal, commemorant aquest moment, tots els pares i mares es converteixin en els nostres patges i que, en el nostre nom i de la nostra part, regalin als seus fills i filles els regals que desitgin. També ordeno que mentre els infants siguin petits, el lliurament dels regals es faci com si ho fessin els propis Reis Mags. Però quan els nens siguin suficientment grans per entendre això, els pares els explicaran aquesta història i a partir de llavors, cada Nadal, els nens i nenes també faran regals als seus pares en prova d’afecte i agraïment. I recordaran que gràcies a tres Reis Mags, tots són més feliços” .\nI mentre la Júlia i el seu pare s’abraçaven, des del cel els tres Reis Mags contemplaven l’escena tremendament satisfets… un cop més.\nhttps://ampaminguella.org/wp-content/uploads/2020/05/logo-ampa-480x90-1.jpg 0 0 Eduard Burguillos https://ampaminguella.org/wp-content/uploads/2020/05/logo-ampa-480x90-1.jpg Eduard Burguillos2012-12-19 14:20:512020-06-02 21:17:35BONES FESTES A TOTS!!!\nSocialització de material escolar Xerrades interessants a Can Casacuberta