I si fos un president de la república? - Diari de Girona\njordi serrano 13.03.2020 | 01:11\nI si fos un president de la república? Diari de Girona\nFa temps que funciona un rum rum. Es tracta de les comissions que cobra el rei emèrit Joan Carles I. Se'n parla i es publica però sempre en diaris de fora. Ja fa molts anys que el New York Times va publicar que la fortuna del Borbó era de 2.000 milions de dòlars. Significaria que era el quart espanyol més ric. D'on ha tret tants diners si el sou de l'actual rei és de només 242.000 euros/any? És fàcil imaginar-ho. Ara ha estat un diari Tribune de Genève que explica en un reportatge que la justícia suïssa té proves que Joan Carles de Borbó tenia 89,7 milions d'euros al banc suís Mirabaud en un compte de la fundació panamenya Lucum al seu nom. No se sap si corresponen a una comissió per l'obra de l'AVE a la Meca o per la compra per part d'Espanya de petroli. Els dies de la crisi de la monarquia de 2014 els diners que quedaven en aquest compte, uns 65 milions, van anar a parar a un compte de la seva amant Corinna Larsen. Larsen va rebre pressions del director del Centre Nacional d'Intel·ligència (CNI), Félix Sanz Roldán, qui va organitzar una operació encoberta en la qual guàrdies armats de l'empresa de seguretat Algiz de Mònaco van ocupar casa seva i el despatx professional. Després d'una reunió amb Roldán va trobar un llibre sobre la mort de Lady Di al seu apartament de Villars. L'endemà va rebre una trucada que li va dir: «Hi ha molts túnels entre Mònaco i Niça». El silenci del seu successor Felip VI aquests dies és eixordador. A més un dels principals implicats, Javier López-Madrid, és company a l'escola los Rosales de Felip de Borbó i amic –compi yogui– de la reina Letícia. Representa l'empresa OHL. Cal recordar que l'H vol dir Huarte, una de les empreses constructores del Valle de los Caídos. També té relacions econòmiques amb Jordi Pujol Ferrusola. A més el problema és que Felipe VI heretarà part d'aquesta fortuna il·legal i corrupta. Què hagués passat si un excap d'Estat en comptes de ser un rei hagués estat un president de la República espanyola? D'entrada el més probable és que el seu successor no fos el seu fill. Hagués convocat una roda de premsa i hagués instat la justícia a intervenir per clarificar la situació i els polítics a fer una comissió d'investigació al Congrés dels Diputats. A més hagués comminat a comparèixer el seu antecessor en el càrrec. Sabíem que tenia 2.000 milions, ara sabem d'on venen uns cent. No cal ser gaire llestos per saber d'on i com han sortit els altres.\nEl PP està ple de casos de corrupció i a Aznar cap fiscal ni cap jutge li demanen penes de presó, quan és evident que tota la immensa trama no es podia fer sense el seu concurs. Els jutges encara estan investigant qui era un tal M. Rajoy. No tenen vergonya. La monarquia fa que sota les seves ales quedin impunes les grans trames de corrupció a Espanya. Si de veritat es vol regeneració democràtica cal una república. Hi haurà corrupció, és clar, però no tanta barra ni tanta impunitat. I a més, cada quatre anys podem revocar-lo. Amb l'actual no.\nEl cap dels Mossos: «Sento vergonya i indignació».\nLa pel·lícula compartida.\nHBO estrenarà el 22 de juliol la comèdia «Por H o por B».


20 propostes de muntanya post-confinament - Pau Pujol Vilà\nPresento 20 propostes de muntanya per fer després del confinament. Aquesta darrera setmana em vaig proposar descobrir muntanya durant el confinament, i a través del meu perfil d’Instagram, i amb les diferents histories i els seus qüestionaris, he anat recordant indrets per on he passant durant les meves excursions per Catalunya.\nEn el marc d’aquesta dinàmica de descoberta, passada una setmana de publicacions diàries i presentats més d’un centenar de llocs, vaig tenir la idea de passar-vos el relleu de descoberta als seguidors, i que fóssiu vosaltres, qui em proposéssiu algun lloc a visitar.\nSincerament, estic gratament sorprès de la resposta rebuda fins ara. Són moltes les respostes de suport que he rebut durant la dinàmica, m’ha fet moltíssima il·lusió saber que alguns de vosaltres, disposeu d’una llista de llocs pendents, la qual heu creat fruit d’aquestes píndoles de muntanya pel meu perfil d’Instagram; alhora, m’heu permès redescobrir el meu arxiu de fotografies, i publicar indrets i topònims, per crear uns qüestionaris ben dignes.\nUs agraeixo la vostra participació en la dinàmica i totes les propostes, totes i cadascuna, molt interessants a descobrir! Ara deixo de publicar racons que he visitat, i el protagonisme passa a ser de tots els indrets que m’heu enviat durant aquestes dues jornades. Comencem?\n20 llocs a visitar després del confinament:\nEn aquest capítol, us presentaré totes les propostes de llocs i excursions que m’heu enviat, a través de les històries de l’Instagram de #PauMountain; tot i així, abans de començar, us vull agrair de nou la vostra predisposició i propostes. Gràcies!\nComenço amb els llocs que a dia d’avui, encara no he tingut l’oportunitat de visitar, i com comprendreu, l’afany de descobrir-ho és immens!\n1. La Vall d’Aran, la proposta majoritària per descobrir.\nVall d’Aran | Font: Paco Calvino\nEn Pep ens proposa descobrir el Bosc de Carlac a la Vall d’Aran. Des del poble de Bausén podem fer una circular per aquesta fantàstica fageda aranesa [vegeu ruta]. Per altra banda, en Pep també fa esment del ‘Cementiri de la Teresa’, del qual us convido a conèixer la historia que l’envolta… és ben peculiar. Na Roser també ens recomana visitar la Vall d’Aran. M’anoto les recomanacions, de fet, les anoto a l’escapada que estava preparant per a principis d’estiu… la pandèmia en determinarà la seva viabilitat. Moltes gràcies per les propostes araneses!\n2. Descoberta dels Pirineus Orientals per la Vall d’Eina.\nNa Sara ens presenta la Vall d’Eina; es troba al vesant francès dels Pirineus Orientals, i cercant per la xarxa, he trobat força rutes circulars per aquesta vall francesa. Al ser relativament propera, es possible que en faci una descoberta ben aviat, i si és estiu, potser trobem algun rierol per banyar-nos. Moltes gràcies Sara per la proposta!\n3. L’horitzó del Parque Natural de la Sierra y Cañones de Guara.\nNa Sonia ens proposa rondar per Aragó, concretament pel Parque Natural de la Sierra y Cañones de Guara. Es tracta d’una zona ben desconeguda per mi, i per la informació que he trobat, el parc compta amb una xarxa de senders immensa, i de ben segur que si m’entretinc un xic… ja començo a planificar l’escapada aragonesa. Moltes gràcies Sonia per la recomanació!\nParque Natural de la Sierra y Cañones de Guara | Font: Coronando Picos\n4. Senderisme pel Parc Natural dels Ports de Beseit.\nPunta de l’Aigua | Font: Engarrista\nEl Parc Natural dels Ports també han aparegut en dues propostes, n’Arnau ens recomana visitar la zona de les Roques de Benet, i pel que he pogut trobar, aquest indret és un dels millor miradors del massís. El meu pare també ha participat del qüestionari, i la seva proposta coincideix en visitar el massís muntanyenc dels Ports de Beseit. Moltes gràcies per ambdues propostes!\n5. Descoberta de la zona perifèrica d’Aigüestortes.\nEstany Redó i Estany Llong | Font: Montaña paso a paso\nNa Paola ens presenta la Vall de Gerber, situada a la zona perifèrica del Parc Nacional d’Aigüestortes i Estany de Sant Maurici; sincerament, desconeixia aquesta vall del Pallars Sobirà, i he cercat itineraris i fotografies de l’indret… I us asseguro que ben aviat rondaré pel Barranc de Gerber i Estany de Gerber, i si ens aventurem un xic més, podem arribar a coronar grans cims com el Pic de Saboredo (en cas que féssim nit al Refugi de Gerber). Moltes gràcies Paola per aquesta proposta pallaresa!\nN’Albert ens fa arribar una proposta d’un parell de jornades; ascendir al pic de lo Pinetó (2.647 m.), des del Refugi forestal del Pla de la Font, on trobarem els prats del Pla de la Font i són increïbles per fer-hi un descans seguit de la circular; tot l’itinerari recorre per la zona perifèrica del Parc Nacional d’Aigüestortes i Estany de Sant Maurici, de fet el sender recorre tota la carena de la Serra del Pago, des d’on podrem admirar tota la Vall d’Espot. Moltes gràcies Albert per aquesta proposta d’ascensió i de refugi!\n6. Salts d’aigua i gorgs per la Garrotxa.\nSalt de l’Olla | Font: Albert Torelló\nNa Berta ens presenta el Salt de l’Olla com un indret pendent a visitar, i pel que he cercar, es tracta d’un dels salts més bonics de l’itinerari dels Gorgs del Torrent del Puig, el qual comença a la vila d’Hostalets d’en Bas [vegeu itinerari]. Amb aquesta proposta podem incidir en el bon llistat d’excursions per la comarca de la Garrotxa. Moltes gràcies Berta per la proposta!\nNa Roser ens proposa completar l’itinerari des de Montagut o Sadernes, fins a Sant Aniol d’Aguja; el camí ressegueix la Riera de Sant Aniol, podent admirar un bon grapat de gorgues i salts d’aigua [vegeu ruta]. Moltes gràcies Roser per aquesta proposta a l’Alta Garrotxa!\n7. L’ascens a l’Ibón de Cregüeña (2.460 m.).\nEn Pau ens presenta l’increïble Ibón de Cregüeña, situat al ben mig del Parque Natural Posets Maladeta. Aquest estany aragonès, el trobem als peus d’un bon grapat de cims de més de tres-mil metres, com per exemple el Pico de le Bondidier, el Pico Cordier, el Pico de la Maladeta, el Pico Abadías o el Pico Maldito, entre d’altres cims; a l’ibón hi podem arribar des del Plan de Turpí i dels Baños de Benasque. Moltes gràcies Pau per la proposta d’alta muntanya!\nIbón de Cregüeña | Font: Coronando Picos\n8. Travessa transfronterera de Prada de Conflent a la Vall de Núria.\nEn Josep ens proposa una magnífica travessa des de Prada de Conflent a la Vall de Núria, incloent-hi l’ascens al cim del Canigó. Pel que he pogut saber, la proposta encaixa en l’itinerari dels Refugis del Torb, una ruta de muntanya amb caràcter transfronterer. Moltes gràcies Josep per la proposta de travessa!\n9. Pic del Carlit des del llac de les Bulloses.\nNa Queralt ens proposa una ascensió clàssica del Pirineu, el Pic del Carlit des del llac de les Bulloses [vegeu ruta]; aquest darrer indret, també ens l’ha recomanat na Roser. El Pic del Carlit és un dels cims pendents de fa cert temps, i n’estic convenút que ben aviat podrem rondar per aquestes muntanyes de l’Alta Cerdanya. Moltes gràcies Queralt i Roser per aquestes fantàstiques propostes ceretanes!\nMassís del Carlit | Font: Centre Excursionista del Penedès\n10. Passeig pel capdamunt del massís de Sant Llorenç del Munt.\nEn Jordi ens proposa pujar al cim de la Mola, una proposta ben assequible si es va amb canalla; és més, ampliant aquesta proposta, podem optar pujar al pic i travessar el massís fins al cim del Montcau, i visitant la Cova Simanya, abans de tornar cap a la Mola i enllestir la circular. Moltes gràcies Jordi per la proposta, de ben segur que hi tornarem aviat!\nAfrau de Cortalets | Font: Muntanyenc\n11. Descobrim ‘arquitectura natural’ al Cadí-Moixeró.\nEn Gerard ens proposa una ‘joia arquitectònica natural’ als peus del Serrat de la Muga i del Comabona; es tracta del ‘pont natural’ de l’Afrau de Cortalets. Cercant per la xarxa, he trobat alguna bona ressenya de l’excursió [vegeu excursió]. Moltes gràcies Gerard per la teva proposta i descoberta berguedana!\n12. Descoberta de l’altiplà de Pratformiu.\nN’Ignasi ens descobreix l’altiplà de Pratformiu, al cor del Solsonès, situat al ben mig de les Serres de Pratformiu i la Serra de Mitges. Descobrir aquest amagat i espectacular altiplà, ben recomanable a l’estiu pels seus prats verds, ens permetrà ser a la vora de la Vall del Lord, un altre indret pendent a descobrir a consciencia. Moltes gràcies Ignasi per aquesta bona proposta!\n13. Un bon mirador a la Serra del Montsant.\nGraus del Montsant | Font: Turisme Priorat\nEn Joan ens situa al Parc Natural de la Serra del Montsant, concretament al Grau dels Barrots. Aquest indret és un autèntic mirador del massís, situat dalt d’un cingle a mil metres d’alçada, des d’on podrem albirar gran part de la comarca del Priorat; alhora, ens podrem aventurar a carenejar part de la Serra Major. Moltes gràcies Joan per aquesta proposta tarragonina!\n14. Un cim francès: Midi de Bigorre (2.878 m.).\nEn Martí ens recomana l’ascens al Midi de Bigorre, un dels millors miradors dels Pirineus; podent-hi arribar des de la vila de Bagneres de Bigorre i l’estació d’esquí de La Mongie. Amb aquesta proposta, ja afegeixo fita a una de les properes sortides muntanyenques franceses. Moles gràcies Martí per aquesta bona proposta panoràmica.\nMidi de Bigorre | Font: El Sibarita Accidental – Jaime Rull\n15. Un bon amagatall a la Serra d’Ensija.\nN’Ignasi ens fa una nova proposta, però aquesta vegada a la comarca del Berguedà, i a mesura que en cercava informació, anava reconeixent l’indret, es tracta de la Baga de les Nou Comes, situada abans d’arribar-nos a l’antic poble de Peguera. Aquesta excursió per l’obac de la serra, forma part d’un tram de la coneguda travessa del Camí dels Bons Homes, i farà tres estius, vaig acompanyar a un grup de joves d’esplai, en una ruta d’estiu per aquesta zona; vegeu ‘la descoberta del Berguedà amb joves’. Moltes gràcies de nou Ignasi, per la proposta berguedana!\n16. Senderisme pel Montsec de Rúbies.\nTossal de les Torretes | Font: Wikimedia Commons\nEn Joan ens proposa la descoberta de la serra del Montsec de Rúbies, situada entre el Pallars Jussà i la Noguera; es tracta del sector més oriental de la coneguda Serra del Montsec delimitada pel Congost de Terradets (oest) i la Serra de Comiols (est). L’anoto amb il·lusió per descobrir-lo a consciencia. Moltes gràcies per la proposta lleidatana!\n17. El Cadí sempre ens sorprendrà.\nNa Laia ens presenta diferents punts de la Cerdanya, que compten amb la presencia i majestuositat de la Serra del Cadí; la proposta es centra en el Prat de Cadí i el Prat d’Aguiló, ambdós als peus de la imponent serralada, i de la Canal de Cristall i el Pas dels Gosolans respectivament. Moltes gràcies Laia per aquestes múltiples propostes ceretanes!\nPrat de Cadí | Font: Albert Torelló\n18. Un estany menut rere les Capçaleres del Ter i del Freser.\nN’Ot ens proposa descobrir un petit estany al vesant francès de les Capçaleres del Ter i del Freser, l’Estany Blau; aquest el trobarem ben enclotat, rere el Coll de Carançà, el Pic de la Vaca i el Portell. És sense cap mena de dubte, un estany pirinenc per coneixer i badar a les alçades. Moltes gràcies Ot per la descoberta rere la Vall de Núria i Coma de Vaca!\n19. Descoberta de la muntanya a Mallorca.\nNa Laura ens proposa descobrir la Serra de la Tramuntana la qual fou declarada Patrimoni Mundial per la Unesco. El conjunt és ric en fauna i flora, i endinsant-nos als diferents Espais Naturals Protegits, de ben segur que en podrem gaudir i admirar. Moltes gràcies Laura per aquesta fantàstica proposta balear!\nSerra de Tramuntana | Font: Sergei Gussev\n20. Excursió a les Roques Encantades.\nRoques Encantades | Font: Fer Muntanya\nNa Roser ens proposa una nova descoberta per la comarca de la Garrotxa, l’excursió a les Roques Encantades, des del Santuari de la Salut; al cor del Collsacabra, hi trobem uns rocs envoltats d’una llegenda… Arribem-nos fins a les Planes d’Hostoles, i les podrem descobrir [vegeu itinerari]. Moltes gràcies Roser per la proposta de muntanya encantada!\nFins aquí us presento el recull de llocs que m’heu enviat a través de la dinàmica dels qüestionaris a través del meu perfil d’Instagram. Us agraeixo molt sincerament la participació i suport en la dinàmica, és més, el fet de compartir llocs i propostes, ens permet fer un xic de ‘teràpia de muntanya’ durant el confinament, i comptar amb nous objectius d’oci, un cop superem la pandèmia. Us asseguro que tots els llocs que presento en aquest article, me’ls anoto fermament, per tal de poder-los visitar.\nSalut, cuidem-nos i moltes gràcies!\nBy Pau| 2020-04-01T13:49:08+00:00\tabril 1st, 2020|0 Comments


Rodant amb el Club : Arreplegats BTT\nPublicat per Jordi Marina a les 17:41\nDistància total: 68,38 km\nAvui hi havia sortida programada al calendari del Club. La primera de l'any.\nAmb més mandra que son, m'aixeco, i vaig fins al punt de reunió, on sorpresa, hi ha un fotimer de gent.\nSense presentacions, que per això està la ruta, enfilem cap a Santa Coloma. Davant, marcant el ritme, en Josep i l'Oscar. Un parell d'animals, que ens han fet arribar a Santa Coloma en un temps record. Per sort, els camins estaven durs i es podia rodar be.\nA Santa Coloma, al Parc de Sant Salvador, hem parat una estona per reposar una mica. Miro les dades del comptaquilòmetres i flipo. En 30 km, i amb tanta gent, ha sortit una mitjana de 20 km/h.\nOmplim bidons, i enfilem cap a Riudarenes. Per aquesta zona el paisatge és molt més agraït. Al davant continuen els dos animalots, al que se li afegeix en Pere. Els tres, ens porten amb el ganxo, i aquí si que hi ha alguna pujadeta maca fins a la carretera de l'Esparra, on aprofitem per fer un reagrupament.\nDurant l'espera, veiem passar molts ciclistes. Amb BTT, amb bicis de carretera, de ciclocròs... molta gent. Així que un cop tots, en Josep, i l'Oscar comencen a marcar el ritme. Al Pere el tinc al cantó, comentem que tornem a apretar. Quan de cop comença a accelerar i atrapar als de davant. Jo intento seguir-lo, però no hi ha manera. Comencem a avançar els ciclistes que hem vist. En algun moment veig els 45 km/h al marcador. Quim pique portaven els de davant. Al final arribem a Riudarenes amb una escalfadeta important, i, a mida que arribem els companys van preguntant que que ha passat per córrer tant...\nSeguim per pistes fins a Vidreres. Els ànims es van calmant, que juntament amb el pas dels quilometres fan que la cosa es faci més còmoda. Camins, més camins, i de cop... gir a la dreta, agafem un corriol amb una forta pendent i un bon xargai central. Peu a terre del de davant, i els de darrera, a baixar de la bici... quan les coses és posen una mica millor, muntem de seguit i cap a munt. De cop veig a un company davant que cau a plom. No ha pogut superar una arrel i ha quedat parat. En Pere me marca per on anar, "per l'esquerra" me diu, no tinc clar per on passar, però li faig cas... era la traçada bona i superem la principal dificultat del corriol, arribant a l'Ermita de Sant Maurici, on farem un reagrupament. El corriol ha fet estralls.\nAra ja tot pistes fins a la zona de Mas Caldes, on el grup es parteix, uns van cap a La Canyera, i els altres tornarem cap a Llagostera, passant per Esclet... uns quilometres més que faran que el comptaquilòmetres es pari en 70 km.\nBe per un diumenge ennuvolat, amb no gaire fred per ser gener.\nEtiquetes: Club BTT Llagostera\nVeus com ja t'ho deia??? 800m+, i aixó que es tot planer.\n9 de gener de 2011 a les 22:54


Jaumegrimp 2: de març 2017\nPosted by jaumeplanellpiqueras at dimecres, de març 29, 2017 1 comentari:\nLabels: Alacant, Escalada clàssica, La Marina baixa, Ponoig\nMemòria zero a Cap del Ras 210m. 6a/Ae. La Noguera.\nMuralla de Cap del Ras per on transcorre la nostra via.\nAquest hivern no acabo d'ensopegar la méteo, per sort dissabte passat (18-03-2017) tenim anticicló, amb el que decidim d'anar a Àger amb el Joan i el Toni a fer la Memòria Zero, de les últimes vies obertes a la zona i que pinta prou be; finalment el Toni no pot acompanyar-nos; matinem per fer via cap a Àger tots dos. Posem "benzina" al Bar Esport de Bellcaire on ens adonem que no anem pas massa d'hora, és ple de companys i amics: Juan Carlos, Josep ( Visa), Ricard ( Mataró) Joan Pera i Josep M. Mallofré...i els que no recordo el nom, Sembla un aplec. Carretera i manta ben tipets, driblem Balaguer per agafar la carretera del Port d'Àger i ja al poble trencar a l'esquerra cap al Coll d'Àger; abans del coll pista a la dreta cap al Santuari de Colobó, que deixem a la dreta per continuar la pista direcció la Font Freda. Aparquem a la vertical de la via, just passar una torrentera.\nPrimera tirada, tècnica i alhora atlètica !\nAproximació costeruda i prou coneguda, perquè serà que cada cop la trobo pesada? fins al sòcol al que ens haurem d'enfilar. Grimpadeta i flanqueig cap a l'esquerra resseguint la base de la paret, passem l'inici de l'Alkhaid i al sortir del bosquet trobem una reunió de burins de la Reyes del Mambo, ja hi som ! Canvi de samarreta, sempre arribo xop als peus de via, i triem qui comença, jo ! vaja que li dic al Joan que començo, que ja em coneixeu i a ell tan li fa.\nAprofito un burí de la via veïna i pujo recta a buscar el primer i lluent bolt, bona roca fins ara, però mes amunt ja ens trobem amb peus dubtosos, per sort avui és ben seca la paret. Som sota el desplom i ens cal flanquejar fins el seu extrem on te el punt feble; passos ben curiosos on aprofites els esperons del sostre per progressar. El muret d'Ae jo hi vaig posar un estrep, el Joan amb un A-0 en va tenir prou. Bones preses, però tira enrrera i et fa bufar, espectacular flanqueig per sobre el llabi del sostre a buscar un bolt a partir del que ja enfilem recta amunt, amb algun pas més potent abans de xapar el darrer bolt. Un curt flanqueig ascendet a dreta hi sóc a la reuió en una petita lleixa no massa còmoda, sobretot si es va tres ( la resta de reunions totes molt còmodes.)\nEl Joan a peu de via, disposat a començar, des de la primera reunió.\nDesprés d'un aeri flanqueig toca anar dret amunt.\nSegona tirada, l'inci el tram més delicat i exposat de , potser, tota la via.\nA la ressenya dels autors indica que a l'inici de la segona tirada hi ha un pitó, ara no hi és...i la roca és delicada i de preses petites, dubtem de si és recta amunt de la reunió, però ho veïem molt forçat i finalment el Joan va per l'esquerra, on hi ha una petita fissura on pot encabir-hi un Àlien primer i mes amunt un petit Tascó. Ara cal anar a la dreta per trobar millor roca, però molt vertical. a l'alçada d'un pitó, que es veu de la reunió estant ens decantem a l'esquerra per seguir una fissura que obliqüa a l'esquerra, anirem trobant algun pont de roca i pitó. Un ressalt curt però desplomat sembla barrar el pas, però la presa hi és agraïda i no sense fer una bona tibada, es deixa pujar.\nLlarg flanqueig a l'esquerra fins arribar sota un desplom amb bona presa, a dalt el Joan, a baix jo just a sota.\nReunió tranquila la segona, amb menys aire, ara segons la ressenya toca una tirada senzilla d'uns 25 metres amb tan sols dues assegurances.\nTercera tirada, flanqueig ascendent resseguint una fissura.\nEl Joan començant la fissura i sota el flanqueig.\nEm torna a tocar, comença tranquil fins a trobar un bolt, aleshores cal anar pujant en diedre- bavaresa aprofitant el llabi superior i els peus a la placa, no és difícil, però t'hi has de fixar; la fissura ens permet posar algun Àlien de moral. Arribant sota un desplom que ens torna a barrar el pas, fem un flanqueig a la dreta, aquí trobem l'altra assegurança d'aquesta tirada. El flanqueig agraït, amb bones mans i peus en adherència.\nRoca Vilanovina al començament de la quarta tirada.\nAnem guanyant metres, ja som a la tercera reunió, la via ens està agradant molt. Qüarta tirada, hi torna el Joan, comença amb roca de primera, de franges Vilanovines, la llàstima que s'acaba aviat i la resta de tirada és amb roca a controlar, en flanqueig ascendent a l'esquerra. Hem arribat a la feixa, surto caminant cap a l'esquerra a superar un parell de ressalts, una vegada a la gran feixa camino cap a la dreta, aprofito una reunió per guiar la corda i continuo en direcció a una paret en forma d'embut ben característica, la reunió a peu de paret amb una M ben gran ratllada. Amb seixanta metres no hem arribat, ens ha calgut ensamblar.\nDesprés de caminar la feixa, la cinquena tirada, un embut agraït excepte els darrers metres...a sota el Joan al pas clau.\nAquesta cinquena tirada comença molt tranquil.la, tot enfilant-se sobre grades fins entrar a l'embut on ja trempa i hi trobem el pas clau, quan el boix que ara ajuda no hi sigui s'haurà de treballar molt be de peus per a sortir, després de l'inici de la segona tirada, un altre dels passos "clau".\nBavaresa relliscosa de la sisena tirada i apunt d'entrar a la primera feixeta.\nReunió altra cop ben bona, em toca la sisena, aquesta es comenta que no és massa maca ja que està trencada la seva continuïtat per dues feixetes intermitges, la veritat, doncs jo la vaig trobar interessant: sortida en bavaresa rebotona! sembla senzilla, però les mans tot i no ser dolentes, són arrodonides i poc cantelludes i els peus en adherència...i allò fa una pinta relliscosa!!! Em cal provar-ho vàries vegades fins que em decideixo, un bon cop de gas, gairebé em passo de voltes ha ha ha; una vegada superat el pas m'enfilo per la grada fins a trobar la primera feixeta, aquí ja cal anar amb compte amb la sorra. Trobo el següent mur, aquest ben diferent, adherència de la bona, primer m'equivoco i vaig recta amunt i quedo venut sense mans....desgrimpo i flanquejo a la dreta i ara sí! surto a la segona feixa. Resta un mur vertical curt però potent del que se surt gràcies a una corda fixa doncs no hi ha on agafar-se, tot és terra i herba.\nEns queda la darrera tirada, al costat tenim la de la Rèdrum, una opció per quan la xemeneïa és molla....però no és el cas i tot i l'aspecte lleig, aquesta sortida no ens decebrà!\nCal passar entre les branques d'un boix i ja som al peu de la xemeneïa, el Joan la puja mes en diedre que enpotrat, jo m'equivoco i m'enpotro, no sé que és millor, però ell l'he vist pujar molt segur i tranquil més que no pas jo! Es fa reunió d'uns blocs no sense abans pujar per una canal terrosa i desagradable...però que no desmereix pas gens, al meu entendre, la tirada. Per baixar acabem de pujar fins a l'antena del cim d'on resseguim el perfil cap a la dreta ( Nord-est) les fites ens orienten on hem de fer el tomb a buscar la "vira", tot resseguint-la ens trobem el Xavi\nBlog de l'Alt Urgell\ni el Jordi que vénen de fer la Dos Tontos....i ara tornen de la Montsiciana. Baixem junts i acabem fent-la petar una bona estona davant d'una cervesa al Bar d'Àger\nRessenyes, 1ª Joan Asín, 2ª dels autors i la meva.\nLa via ens ha agradat, atlètica però variada, sostres, plaques, diedres, flanquejos, bavaresa i xemeneïa al final, tot això amb un equipament suficient i segur, podent acompletar si ens cal. La roca en general molt bona. Defectes, és sinuosa, cal aconduïr molt be les cordes, feixetes, sobretot a la segona part, i poques mes. Agraïr als autors: Juan Carlos Roca, Virginia Rodríguez i César Ibañez (27-01-2016) aquesta línia tan ben trobada i que tot hi estar a prop de dues vies, no les parasita en cap moment.\nPosted by jaumeplanellpiqueras at divendres, de març 24, 2017 5 comentaris:\nLabels: Cap del Ras, Escalada clàssica, La Noguera


L'ENTORN - Casa Vella del Panta\nD’una ruïna a una petita boutique hotel sostenible\nCasa Vella del Panta, va ser construïda en 1905 seguint l’estil propi dels edificis d’infraestructura de l’època. La casa estava destinada a ser el centre de control de la presa, però a causa de dificultats tècniques, la presa va ser traslladada aprox. 800 metres i la casa va quedar en desús.\nQuan ho trobem no hi havia sostre ni sòl, només van quedar les parets exteriors, molt d’encant i potencial, i la imaginació de com podria arribar a ser. Així que vam anar a parlar amb els propietaris en 2007, la Comunitat de Regents del Pantà de Riudecanyes, Dos anys després arribem a un acord amb ells en 2009, i en 2010 presentem els documents per a obtenir la llicència d’obra per a finalment començar les obres en 2012.\nUn dels nostres objectius és viure d’acord amb els nostres valors. Volem ser “parcialment suficients”, produint part de nostra energia, tenir el nostre hort, alguns animals, sent respectuosos amb la naturalesa, i el que ens ofereix, i transmetre això a les nostres tres filles els valors que considerem importants, sense renunciar a la comoditat.\nL’elecció d’Inés com a arquitecta de l’Institut de Permacultura va ser crucial. L’edifici sostenible va incloure estratègies passives:\n– teules amb ventilació automàtica en el sostre,\n– plantes que cobreixen les parets per a evitar l’escalfament a l’estiu,\n– estufa massiva a l’hivern (altament eficient i també utilitzada per a cuinar),\n– depuració biològica d’aigua residual i reutilització per a reg.\nA l’interior materials naturals i saludables que respiren:\n– revestiments de parets amb argila,\n– sòl d’argila tractada amb cera d’abella i oli de llinosa\n– tadelakt en els banys, un procés d’aplicació molt exclusiu de calç treballat amb una pedra rodona i fregada amb sabó d’oli d’oliva negre. , amb un aspecte molt agradable i fàcil manteniment.\nAmb un nou conjunt de panells solars, la masia està emetent 0 CO₂. Ara segueix per a gaudir els resultats amb tu.\nProductes de la masia\nEls taulons de cedre, d’arbres centenaris, afectats pel gran incendi de 1994, van ser talats en la terra, on s’han ficat al llit des de llavors. Vam obtenir l’increïble arbre de cedre ben perfumat tallat en taules i peces, i els convertim en petites taules, escriptoris, prestatges i taules per a tallar verdures en la cuina, etc.\nEstem plantant arbres fruiters com a oliveres, avellanes, ametlles, festucs i molts tipus d’arbres fruiters per a tenir una varietat de collita per a fer delicioses melmelades per al desdejuni i altres productes, i compartim les receptes en el nostre perfil en Facebook\nMel de les nostres abelles


Browse: Home » KIA XCEED: UN CROSSOVER URBÀ QUE COMBINA LA FUNCIONALITAT D’UN SUV AMB LA CONDUCCIÓ I LES PROPORCIONS D’UN TURISME\nKia és el fabricant amb major oferta en el segment C. Kia XCEED suposa una alternativa esportiva als SUV tradicionals de grans dimensions. Espai interior i de càrrega comparable al d’un SUV en una carrosseria més compacta. Un dels models més avançats tecnològicament en la seva categoria. Conducció divertida amb ajust específic major estabilitat i confort de marxa. Impulsat per motors turboalimentats, als quals seguirà un Híbrid Endollable. A la venda exclusivament a Europa durant el tercer trimestre de 2019, amb garantia de 7 anys o 150.000 km.\nEl nou CUV, suposa una alternativa esportiva als SUV tradicionals, però ofereix un espai per als ocupants i l’equipatge similar al dels SUV. El Kia XCEED captivarà als conductors amb les seves reaccions esportives, la seva marxa segura i confortable. Així mateix, el seu lloc de conducció proporciona una perspectiva més dominant sobre la carretera que un turisme convencional.\nEl conjunt de dispositius de seguretat avançada, connectivitat i infoentreteniment del XCEED el converteixen en un dels models més avantguardistes tècnicament en el segment dels CUV. Impulsat per motors turboalimentats, també és un dels més eficients.\nEmilio Herrera, Director d’Operacions de Kia Motors Europa, comenta: “El Kia XCEED respon al creixent desig per vehicles que ofereixin més emoció i dinamisme que un SUV, tant en termes d’imatge com de conducció. No obstant això, els conductors no volen perdre la funcionalitat que li ofereix un cotxe gran. El nostre nou CUV dóna resposta a aquestes necessitats amb un disseny modern i distintiu, desenvolupat sobre una carrosseria espaiosa i versàtil. En combinar els punts forts d’un turisme i d’un SUV, el Kia XCEED constitueix una proposta fresca i diferent per als clients europeus “.\nHerrera afegeix: “Aquesta última incorporació al portfoli de productes de Kia condueix a la família de models Ceed a una atrevida nova direcció, mostrant l’abast de la imaginació de Kia i la seva ambició dins dels models familiars compactes. El segment C, és el segon més gran en el mercat europeu, i gràcies a la seva cada vegada més gran oferta de carrosseries està cridat a cobrar una gran importància en els propers anys i l’extensa gamma Ceed ofereix ara als clients més possibilitats en aquesta categoria que qualsevol altre fabricant “.\nEl crossover urbà Kia XCEED es fabricarà a la fàbrica europea que Kia té a Žilina, Eslovàquia, juntament amb el Ceed cinc portes, el Ceed Tourer i el familiar esportiu PROCEED. L’últim membre en arribar a la família Ceed estarà a la venda a Europa durant el tercer trimestre de 2019 i tindrà de sèrie la garantia líder en la indústria de Kia, de 7 anys o 150.000 km.\n← MERCEDES-AMG S 65 FINAL EDITION: UNA EXCLUSIVA PEÇA DE COL·LECCIONISTA PER ALS ENTUSIASTES DELS MOTORS V12\nCINC NOUS LLARS PER A GOSSOS EN ADOPCIÓ GRÀCIES AL CONCURS SOLIDARI “UNA ALTRA BELLESA CANINA” D’FIAT PROFESSIONAL →


Kilian Jornet s'imposa per sisena vegada a Sierre-Zinal — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Kilian Jornet s'imposa per sisena vegada a Sierre-Zinal\nKilian Jornet s'imposa per sisena vegada a Sierre-Zinal\nL'atleta cerdà es converteix en el primer corredor que guanya la cursa sis cops. La mítica prova helvètica té un recorregut de 31 km i 2.200 m de desnivell positiu\nKilian Jornet entrant a meta de la Sierre-Zinal (Foto: Martina Valmassoi - Salomon)\nKilian Jornet ha aconseguit aquest diumenge la victòria a la tercera parada de les Golden Trail Series, a Sierre-Zinal. Dues setmanes després de guanyar la Comapedrosa Skyrace a Andorra, l'atleta cerdà ha tornat a la competició amb un rècord a la prova suïssa, ja que aquesta ha estat la sisena vegada que s'hi ha imposat.\nLa cursa helvètica té un recorregut de 31 km i 2.200 m de desnivell positiu, i uneix els pobles de Sierre i Zinal. Jornet, que ha aconseguit un temps de 2 hores 31 minuts 39 segons, ha rodat al costat del grup de cap, del qual s'ha escapat a l'equador de la prova al costat de Rob Simpson, per acabar creuant la línia de meta en solitari a Zinal amb mes de 1 minut i 30 segons d'avantatge sobre el seu competidor.\nPer Jornet, la d'enguany ha estat "una gran carrera" i ha subratllat el fet que "sempre és especial córrer a Sierre-Zinal; hi he donat el 100 per cent". També ha agraït el suport dels aficionats, tot afegint que està molt feliç per la sisena victòria. "Ara caldrà recuperar-me bé per a les pròximes competicions", ha especificat. Jornet serà present a KIMA (Itàlia) el 26 d'agost, una cursa de 52 km i 4.200 m de desnivell positiu.


31 Desembre 2012 – No cal que en facis gaire cas\nAvui tanquem un any més, amb l’esperança de començar-ne un de nou, però hi ha coses que mai no canvien, o que sempre tornen. I és que aquest acabament d’any ens ha portat les paraules de Rodolfo Martín Villa, aquell curiós personatge capaç de ser governador civil franquista, ministre de la transició o president de corporacions com Endesa o Sogecable. Un personatge de trista memòria que no hi ha manera de treure’ns de sobre.\nI què ens ha volgut dir Martín Villa? Doncs, ras i curt, que el gran problema d’Espanya és Catalunya (ni crisi ni punyetes -bé, des de la seva perspectiva, quina crisi?) i que Rajoy pot tenir responsabilitats penals si es fa la consulta sobre el futur del nostre país. Gran lliçó de democràcia per acabar l’any. Però què se’n pot esperar d’un personatge tan camaleònic sorgit de les profunditats franquistes? Bé, ja sabem què venen a dir, sempre, aquests dinosaures de la política quan fan declaracions. Recordem les intervencions recents d’Alfonso Guerra o de Felipe González, per canviar de línia política, que no de pensament unitari sobre Espanya.\nPerò no tot és vell, ara que tanquem l’any. El cava es veurà desplaçat en alguns canals de televisió per la cervesa com a beguda per fer el brindis de mitjanit. Patrocini bestial i milionari d’alguna cervesera o, directament, boicot al cava televisat? Si aquesta és la gran innovació de la proposta televisiva de cap d’any, efectivament, hi ha coses que mai no canvien i que sempre acaben retornant, d’una manera o altra, com l’home dels nassos.


Urbanisme | DuesaigüesBaix Camp\nQue és la comunicació prèvia d’obres?\nÉs l’acte de comunicació que es fa a l'Ajuntament per a la realització d'obres vinculades o no a una activitat de tècnica senzilla i escassa entitat constructiva de manera més simplificada, ja que no estan sotmeses a llicència segons la normativa urbanística vigent.\nQuines obres es poden fer mitjançant la comunicació prèvia d’obres?\nLes obres que es poden fer mitjançat l’acte de comunicació prèvia són en general:\n1.- Obres a l’interior o a l’exterior dels edificis, de reparació, millora o reforma on no s’intervingui estructuralment o en la redistribució de l’habitatge, i en edificis que NO estiguin catalogats o protegits per algun precepte legal.\nCol·locació o substitució de portes, finestres, persianes i reixes en obertures d’edificacions.\nTreballs a l’interior dels habitatges, consistents en arrebossats, enguixats, enrajolats, aplacats, pintats o similars, que no modifiquin la distribució.\nTreballs de reforma de cuines i banys d’habitatges que no modifiquin la distribució.\nExecució d'obres interiors en locals no destinats a habitatge que no modifiquin la seva estructura o les seves condicions de treball mecànic i millorin les condicions d'higiene i estètica.\nObres de pavimentació a l’interior de la parcel·la. Reparació, conservació i manteniment de façanes amb una alçada igual o inferior a planta baixa més dos plantes pis.\nPintura, estucat i reparació de paraments de celoberts o patis de ventilació a partir d’una alçada equivalent a planta baixa més dos plantes pis.\nSubstitució o reparació de cobertes i terrats, sense augment volumètric.\nTreballs de neteja, desbrossat i jardineria que no comportin la tala d’arbres. Millora de canonades d’instal·lacions, desguàs i claveguerams exteriors, així com altres instal·lacions que no afectin a la via pública.\nEstabliment de tanques de precaució d'obres quan no s’ocupa la via pública.\nReparació de tanques, sempre que no impliqui modificació de les seves mides i, que es facin d’acord amb el planejament urbanístic.\nConstrucció i reforma d'aparadors.\nExecució de cales per a canonades d’aigua, desguassos, gas, electricitat i similars, sempre i quan no s’afecti a cap element estructural de l’edifici ni a la via pública.\nExecució o modificació d'obertures que no afectin elements estructurals, ni a façana. (Caldrà complir la normativa de composició estètica dels edificis).\n2.- També estaran sotmeses a comunicació prèvia els següents actes:\nLes construccions i instal·lacions de nova planta, i les obres d'ampliació, reforma, modificació, rehabilitació o demolició total o parcial de construccions i instal·lacions existents, d’acord amb l’article 2.2 de la Llei d’Ordenació de la Edificació. (La tipologies de actuacions i la documentació que cal presentar està relacionada a l’article 15 de la ordenança), per exemple:\n- Construccions auxiliars com garatges, magatzems, etc...\n- Tendals, pergoles, sense fonaments, fàcilment desmuntables\n- Reformes, modificacions i rehabilitacions puntuals sense modificació de la superfície construïda.\n- Canvis en façanes, obertures, etc (sense afectació estructural).\nInstal·lació de grues-torre de les obres no previstes al projecte.\nLa instal·lació d'hivernacles o instal·lacions similars, amb murs perimetrals inferiors a un metre d'alçària.\nLa col·locació de cartells i tanques de propaganda visibles des de la via pública. La formalització d'operacions jurídiques que, sense constituir o modificar un règim de propietat horitzontal, simple o complexa, comporten un increment del nombre d'habitatges, establiments o altres elements susceptibles d'aprofitament privatiu independent respecte dels autoritzats en una llicència urbanística anterior.\nEls actes subjectes a intervenció que es duguin a terme en sòl no urbanitzable i urbanitzable no delimitat i que estiguin emparats en un projecte d'actuació específica o en un pla urbanístic que ordeni amb el mateix detall els terrenys afectats, sempre que no requereixin l'elaboració d'un projecte tècnic d'acord amb la legislació sobre ordenació de l'edificació.\nLes obres no ajustades al projecte prèviament autoritzat, que no requereixen projecte tècnic d'acord amb la legislació sobre ordenació de l'edificació i que no comporten una alteració substancial del projecte autoritzat.\nQuina documentació s’ha de presentar en el moment de la comunicació prèvia d’obres?\nSol·licitud de comunicació prèvia convenientment complimentada.\nCaldrà aportar la suficient documentació tant escrita com gràfica suficient, com per reconèixer les obres que es pretenen fer.\nDocument acreditatiu del pagament de les taxes, impostos i garanties de la comunicació.\nDeclaració responsable del promotor de les obres i del tècnic autor del projecte, si és el cas, manifestant que les obres a realitzar s’ajusten a la normativa urbanística i sectorial que sigui d’aplicació.\nSi fos el cas, certificat de coincidència entre la documentació en suport paper i digital, signat per l’autor responsable dels documents.\nDocumentació, informes i autorització dels organismes sectorials, si s’escau Fomento, ACA, Patrimoni, Medi Ambient, Agricultura, etc...\nDeclaració responsable de la gestió dels residus, pagament de la taxa o bé, document acreditatiu de la gestió de residus per part d’un gestor autoritzat.\nLa documentació s’haurà de presentar:\nDe forma presencial a l'Ajuntament.\nDe forma telemàtica, a través de la pàgina web municipal.\nMitjançant qualsevol altre dels mitjans previstos a la normativa de procediment administratiu.\nLa documentació tècnica s'haurà de presentar també en suport digital (CD, DVD, llapis de memòria o altres dispositius de magatzematge habituals). El suport digital contindrà la mateixa documentació amb un format no editable, tipus PDF protegit, i amb un format obert editable. També caldrà aportar una còpia impresa en format de paper (1 còpia o 3 còpies per actuacions en sòl no urbanitzable). Els documents en paper i en format digital seran idèntics, anomenats i ordenats de la mateixa manera, de forma que permeti identificar clarament la seva correspondència. En tot cas caldrà presentar la declaració responsable de coincidència entre la documentació presentada en paper i la digital.\nQuin és el règim de la comunicació d’obres?\nAmb caràcter previ a l'inici de les obres, l'interessat presentarà la comunicació prèvia acompanyada de la corresponent documentació bàsica i de la documentació específica que es requereixi.\nLa comunicació prèvia s'efectuarà sota la responsabilitat de la persona interessada i, en relació amb la documentació incorporada a la comunicació, de les persones que l'hagin elaborat.\nLa comunicació prèvia faculta als serveis tècnics municipals per exercir les funcions de verificació de la documentació presentada, inspecció i comprovació dels fets comunicats. Així com per verificar, en qualsevol moment, les dades que consten a la comunicació i a la documentació presentada.\nLa inexactitud, la falsedat o l'omissió, de caràcter essencial, en qualsevol dada que consti en la comunicació o en la documentació preceptiva determinen, amb l'audiència prèvia de les persones interessades, la impossibilitat de continuar duent a terme l'acte comunicat des del moment en què es notifiqui la resolució corresponent a les persones afectades, sens perjudici de les responsabilitats penals, civils o administratives que escaiguin.\nSi la documentació de la comunicació no reuneix els requisits exigits per la normativa aplicable, l'administració ho ha de manifestar a la persona interessada i l'ha d'advertir que, mentre no presenti la comunicació i els documents preceptius, no pot dur a terme l'acte de què es tracti.\nAmb caràcter general, la persona interessada resta habilitada per executar l'acte de què es tracti des del moment de la presentació de la comunicació prèvia i dels documents requerits, excepte per a la primera utilització i ocupació dels edificis i les construccions, on el termini és de un mes des de la presentació de la documentació que disposa l'article 75.2 del Decret 64/2014, de 13 de maig, pel qual s'aprova el Reglament sobre protecció de la legalitat urbanística.\nEsmena de deficiències:\nSi en la documentació es detecten deficiències, seran comunicades a la persona per que en el termini màxim de 10 dies hàbils les esmeni, si no es tindrà per desistida la comunicació.\nTermini de verificació de les comunicacions prèvies:\nSi la documentació aportada no reuneix els requisits exigits, l’ajuntament tindrà 1 més per comunicar-ho a la persona interessada, mentre no es presenti la documentació correcta, no es pot dur a terme l’acte de que es tracti.\nTermini d’inici i acabament de les obres:\nLes comunicacions prèvies no són vàlides si no indiquen els terminis màxims per començar-les i acabar-les. En tot cas, com a màxim els terminis seran d’un més per iniciarles i un any per acabar-les. El termini comptarà des del dia següent de la presentació de la comunicació.\nQuines obres o actes NO es poden fer mitjançant la comunicació prèvia?\n1.- En tot cas, s’han d’excloure de la comunicació prèvia els actes subjectes a llicència d’obres, relacionades a l’article 7 de la ordenança d’obres.\n2.- Les obres que s’estableixen als articles 3 i 7.2 tampoc estaran subjectes a comunicació prèvia i en tot cas, necessitaran l’autorització sectorial o municipal :\nLes obres d'urbanització incloses en els plans o els projectes d'urbanització.\nEls actes i les obres que s'han de dur a terme en compliment d'una ordre d'execució o de restauració, si no requereixen projecte tècnic o si la mateixa ordre o l'acte que n'ordena l'execució subsidiària incorpora el projecte tècnic requerit. En sòl no urbanitzable i urbanitzable no delimitat:\nLa intervenció en els béns o àmbits sotmesos a un règim de protecció patrimonial cultural, arqueològica o urbanística.\nEls actes que es duguin a terme en sòl no urbanitzable i urbanitzable no delimitat, excepte aquells que estiguin emparats en un projecte d'actuació específica o en un pla urbanístic que ordeni amb el mateix detall els terrenys afectats, sempre que no requereixin l'elaboració d'un projecte tècnic d'acord amb la legislació sobre ordenació de l'edificació.\nEl peticionari ingressarà a les arques municipals, la taxa/l'Impost, mitjançant transferència bancària al número de compte ES71 0182 6035 47 0204612784 deL BBVA indicant com a mínim el titular de la comunicació d'obres i la direcció de les obres. El Justificant del pagament haurà d'adjuntar-se a la documentació per a la comunicació prèvia de les obres.\nLa taxa/impost ICIO està regulada per règim d'autoliquidació a: Ordenança Municipal N 1, sobre la l'Impost de Construccions, Instal·lacions i Obres.


La tardor i l’hivern acostumen a ser les estacions de l’any en les que menys temps passem a les segones residències, tenir-les tancades durant tant de temps pot ser perjudicial per a la seva conservació. Per això és important que, encara que no l’hag… Llegir més\ngestió patrimonial segona residencia manteniment estiu neteja jardineria supervisió seguretat\nEn plena desescalada de la segona onada de la Covid-19, escalem cap a les festes de Nadal. Seran sens dubte unes festes diferents, marcades per les restriccions, les distàncies, els tocs de queda... i en les que caldrà que tots fem un esforç per preservar l… Llegir més\nLa gent gran, com s’ha explicat des dels inicis de la pandèmia de la Covid-19, és una de les principals poblacions de risc, pel seu sistema immunològic més baix degut a l’edat i a patologies prèvies que puguin patir. Tot i haver abandonat l’estat d�… Llegir més\nPassat el pitjor estadi de la pandèmia de COVID19, les últimes setmanes s’ha anat produint el retorn escalonat a la feina en diferents empreses de serveis no essencials. A l’espera d’obertura queden encara les del sector de l’hostaleria, el petit com… Llegir més\ncoronavirus covid19 higiene servei de neteja neteja a empreses girona faclity services desinfecció coronavirus mesures seguretat covid 19 desinfeccio ozo


Adhesiu comunió - "COLOM" Blau - This Is Kool\n> COMUNIONS>Adhesiu comunió - "COLOM" Blau\nSegell comunió - "COLOM"\nImant comunió - "COLOM" Blau\nInvitació comunió - "COLOM" Blau\nPot transparent comunió - "COLOM" Blau\nPunt llibre comunió - "COLOM" Blau\nEspelma vidre comunió - "COLOM" Blau\nAdhesiu comunió - "COLOM" Blau\nUn disseny bonic i modern que encantarà als vostres fills amb la versió moderna i tendre de la paloma de la pau.\nEls altres productes de la col·lecció Paloma Azul\nInvitació personalitzada amb totes les dades de la gran festa. Una invitació única per a una celebració molt especial. El seu disseny manté l'esperit clàssic i li afegeix un toc actual perfecte per a Comunions modernes i cuidades fins a l'últim detall. Inclou el sobre Kraft, el cordill polit i els elements decoratius. També disponible en color rosa i...\nRecordatori comunió - "COLOM" Blau\nEstampa personalitzada amb totes les dades de la seva Primera Comunió. Un disseny bonic i delicat que encantarà als vostres fills amb una versió moderna i tendra del colom de la pau. El detall perfecte perquè tots els convidats tinguin un record del gran dia.\nRecordatori personalitzat amb totes les dades de la Primera Comunió en format punt de llibre. Amb la versió moderna i tendre de la paloma de la pau. Un disseny bonic i modern que encantarà als vostres fills. El detall perfecte perquè tots els convidats tinguin un record del gran dia.\nSegell de goma amb muntura de fusta.Mida Ø40mm aprox.Un disseny amb una versió moderna i tendre de la paloma de la pau. Es personalitza amb el nom i la data de la seva Primera Comunió. Ideal per estampar sobres, invitacions, etiquetes, bosses, capsetes… i donar aquest toc handmade a tots els detalls de la Comunió.\nPot transparent amb tapa d'alumini personalitzat amb el seu nom i la data de la primera comunió. Amb la versió moderna i tendre de la paloma de la pau. Un disseny bonic i modern que encantarà als vostres fills. Ideals per emplenar amb caramels i preparar un candy bar d'allò més professional. Un detall perfecte per als convidats i un record de comunió...\nImant rodó de 56mm de diàmetre personalitzat amb el nom i la data de la seva Primera Comunió. Amb una versió moderna i tendre de la paloma de la pau. Un disseny bonic i modern que encantarà als vostres fills. El detall perfecte perquè tots els convidats es portin a casa un bonic record.\nTargeta Detall comunió - "COLOM" Blau\nTargeta amb un logo personalitzat per a donar un toc especial i personalitzat als detalls de la celebració. Ve amb el forat fet, així que serà molt fàcil decorar qualsevol element amb una mica de cordill polit i molta il·lusió!Un model amb la il·lustració d'un colom delicat i bonic per a crear una composició moderna i divertida perfecta per a una festa de...\nÀlbum comunió - "COLOM"\nLlibre de signatures format 30x30cm amb tapes rígides i 40 fulles interiors, personalitzat amb el nom del/la protagonista i la data de la seva primera comunió. Un disseny bonic i delicat que encantarà als vostres fills amb una versió moderna i tendra del colom de la pau. La solució perfecta per guardar totes les fotos del dia i deixar per escrit els...


Compromís denuncia que el Consell amplia els concerts amb centres educatius que segreguen per sexe contra el criteri de la Fiscalia – Compromís Corts Valencianes\nCompromís denuncia que el Consell amplia els concerts amb centres educatius que segreguen per sexe contra el criteri de la Fiscalia\nPublicat el 11 Agost 2013 en Blog\nPañella: “Malgrat l’opinió contrària de la Fiscalia, el Consell no només no retira el concert amb aquests centres, sinó que damunt l’amplia”.\nEl diputat per Castelló de Compromís, Josep Maria Pañella, ha qualificat d’“aberrant” el fet de “fomentar des dels poders públics els centres d’ensenyament que practiquen la separació de sexes a les aules. A les comarques de Castelló, aquest és el cas dels centres Miralvent (per a xiques) i Torrenova (per a xics), ambdós instal·lats al terme municipal de Betxí i ambdós vinculats a l’Opus Dei”.\nPañella ha recordat com “la Fiscal de Violència de Gènere de València va instar fa setmanes a l’eliminació d’aquesta mena de centres discriminadors ja que, segons es preguntava, “com van a educar en la igualtat quan comencen discriminant l’alumnat segons el sexe?”. De fet, la fiscal assegurava que aquests plantejaments eren contraris a l’ordenament constitucional, ja que entrebanquen de manera greu la consideració social dels dos sexes des de la completa igualtat. I bé, des del Consell del PP no només es fan oïdes sordes a aquestes consideracions sinó que, ben al contrari, de cara al nou curs escolar encara s’amplia la concertació a dos unitats més d’aquests centres discriminadors”.\nEl diputat de Compromís ha declarat que “l’opció discriminatòria pel sexe és d’una constitucionalitat més que dubtosa. Però el que ja és aberrant és que, damunt, siga finançada amb diners públics. En tot cas, qui tinga el capritx de dur les seues filles i els seus fills a aquests centres discriminadors, que s’ho pague de la seua butxaca, i no dels diners de tots els ciutadans. Des de Compromís no estem disposats a admetre, ni que siga amb el nostre silenci, aquesta perversió del sistema de concertació, i per tant exigim que tots els centres privats que reben subvencions públiques, en aquest cas de la Generalitat, s’hagen d’atendre a les mateixes normatives legals que els centres públics, començant, per tant, pel respecte a la igualtat de les persones, sense cap discriminació per raons de sexe”.\nArxivat en: Blog educació, igualtat, panyella, segregació\n← Pañella: “El Consell vol ara fer negoci a costa de les farmàcies”\nCompromís insta a protegir l’arquitectura de pedra en sec, bé comú de les comarques del nord →


Jugat: 246143 vegades\nPlayed: 688183 times\nAcadèmia d'entrenament de Superman\nJugat: 179051 vegades\nJugat: 158186 vegades\nRudolph l'heroi del Nadal\nPlayed: 704414 times\nJugat: 150667 vegades\nJugat: 74610 vegades\nJugat: 63960 vegades\nPlayed: 812316 times\nJugat: 175710 vegades\nJugat: 95224 vegades\nVestit de guerrer\nJugat: 100339 vegades\nJugat: 100137 vegades\nPlayed: 459915 times\nJugat: 165293 vegades\nJugat: 101946 vegades\nChris estalvia el món\nJugat: 297613 vegades\nNinja més 2\nPlayed: 443215 times\nPlayed: 563502 times\nJugat: 169887 vegades\nFabricant de galeta\nJugat: 100704 vegades\nPlayed: 446140 times\nNas vermell Rudolph\nJugat: 90532 vegades\nJugat: 449076 vegades\nPunt de Kim Possible en el temps\nJugat: 236117 vegades\nPlayed: 682532 times\nBatre la paret\nJugat: 225380 vegades\nTarzan i la Jane...\nÉs Tarzan i Jane\nCiutat de Spiderman ...\nAjudar a Spiderman per llançar la seva web en els edificis i plataformes de viatjar a tanta distància com sigui possible a la ciutat. Disparar el seu web cap a diferents objectes o edificis per swing d'un lloc a un altre. El seu objectiu és arribar a tanta distància com sigui possible per guanyar més punts. No cauen per sota mentre gronxant d'un punt a un altre més que es moren. Utilitzar el ratolí per apuntar i fer clic al botó esquerre del ratolí per llançar la web. Seva posició del ratolí determinarà la direcció del seu tir.\nUn altre joc de defensa de Torre. Què fa que aquest sigui diferent de la resta?\nCombatents de crim company de Batman han estat capturats! Ha d'utilitzar la seva arma grapnel a rescatar-los de delinqüents a terra. Descendir en picat a Bat velocitat i rescatar els seus companys d'herois!\nRescatar el seu nen...\nA la tribu dins la Selva, feix de xicot de una noia capturat per un mag mal. Ajudar a la nena per salvar el seu nòvio.\nScooby Doo i ...\nPelut pensa un fantasma mantenir tancats en un castell als seus amics i li envia Scooby per buscar la colla en aquell castell esgarrifós. Vostè ha d'ajudar a Scooby per esbrinar la banda sense estar espantat. Scooby té tres possibilitats per esbrinar els seus amics. Si Scooby\nRa extrema Quàdruple...\nInclinació i la inclinació fourwheeler claustre a través de 21 nivells d'obstacles de equilibrar i superar.


Fragments personals: La por de "M"\nDissabte al vespre. Sala 33. "La Por", una pel·lícula que em sorprèn. Tot imatge, pocs diàlegs, bones interpretacions, una presència permanent. Ell està allà, sempre present en la seva vida, fins i tot, en la seva absència. Tot passa en una sola jornada. Ningú més que ells sap el que passa en la vida d'aquesta família. És una por oculta al món exterior, por a explicar-ho i fer-ho públic. El desenllaç dramàtic és del tot inesperat.\nEstà basat en una petita novel·la de Lolita Bosch, M. El llibre comença pel final, però en la resta, excepte petits detalls és idèntic a la pel·lícula. També amb pocs diàlegs. M, el fill adolescent d'aquesta família és el protagonista. Està pensat per obrir un debat en un aula de secundària sobre la xacra de la mal anomenada violència de gènere. M'ha sobrat la part final de la tardor. Crec que és prescindible. La pròpia història té prou força per impactar als alumnes i fer-los pensar i parlar.\nEtiquetes de comentaris: Fragments de cinema, Llibres, Lolita Bosch\nMmmmm no, no m’has convençut.\n13 de març de 2015 a les 12:03\nTampoc tracto de convèncer. Simplement em va agradar.\n15 de març de 2015 a les 21:28


Consell Comarcal del Gironès: Inici de la campanya de foment de la bossa compostable al Gironès\nInici de la campanya de foment de la bossa compostable al Gironès\nS'ha presentat al Mercat de Sant Gregori amb l'objectiu de minimitzar l'ús indiscriminat de les bosses plàstiques entre els ciutadans de la comarca del Gironès.\nEl vicepresident del Consell Comarcal del Gironès, Quim Roca, ha presentat la campanya que posa en marxa el Consell Comarcal per contribuir a conscienciar la ciutadania sobre la necessitat de reduir l’ús de les bosses de plàstic.\nEl Conseller ha defensat la reducció progressiva de l'ús de les bosses plàstiques per part de la ciutadania, "una bossa de plàstic triga molt poc en fabricar-se però tarda 150 anys en desaparèixer" ha dit, per insistir després en la voluntat que "la comarca del Gironès sigui una comarca capdavantera en la defensa del medi ambient". Roca ha afegit " l’ús indiscriminat de les bosses de plàstic genera un greu problema mediambiental, perquè les bosses tenen una vida activa de més d'un centenar d’anys i acaben integrades en la cadena tròfica, generant un greu problema per a la salut pública que hem d’eliminar”.\nEn total, 80 comerços de proximitat dels municipis de Bescanó, Bordils, Flaçà, Fornells de la Selva, Quart, Medinyà, Salt, Sant Gregori, Sarrià de Ter i Sant Julià de Ramis estaran distribuint la bossa compostable. Aquesta campanya rep el suport econòmic del Consell Comarcal del Gironès, l'Oficina Espanyola del Canvi Climàtic i de diversos Ajuntaments del Gironès.\nEls propers dies els ciutadans de la comarca del Gironès es podran adreçar als comerços adherits a la campanya de "Bossa Compostable" i emportar-se les compres amb una bossa que els ajudarà a separar la fracció orgànica a casa.\nA part de facilitar la recollida de la fracció orgànica, l'ús de la bossa compostable permet substituir i reduir el consum de bosses de plàstic. La bossa de plàstic que faciliten els comerços, es converteix ràpidament en un residu. Tant la fabricació com el seu tractament com a residus, són responsables d’importants impactes ambientals.\nEl consum abusiu i sovint injustificat de la bossa de plàstic malbarata gran quantitat de recursos naturals. En aquest sentit, la bossa compostable, fabricada amb polímers naturals i biodegradable, permet garantir un compost de qualitat, valoritzable en agricultura i jardineria.\nNota publicada, dimarts 17 de gener de 2017


La Ruta Quetzal, al Cicle de Cinema de Muntanya i de Viatges - FÒRUM.ad\nLa Ruta Quetzal, al Cicle de Cinema de Muntanya i de Viatges\nEl 19/02/13 14:29\nLa dissetena edició del cicle de Cinema de Muntanya i de Viatges, que des de fa cinc anys organitzen conjuntament Ordino i la Massana, proposa per aquest dimecres “La Ruta Quetzal”, una xerrada a càrrec del massanenc Juan Ignacio Pieras, investigador, biòleg i doctor en genètica molecular, especialista en formació i educació i gran apassionat de l’esport i la muntanya.\nPieras explicarà la seva experiència com a part de l’equip que durant trenta-cinc dies va acompanyar i coordinar més de dos cents joves que van realitzar la famosa Ruta Quetzal, el projecte impulsat per l’aventurer Miguel de la Quadra-Salcedo, des de fa més de trenta anys. Va ser durant l’estiu del 2011 i ara Pieras ha preparat un muntatge fotogràfic per exposar la seves vivències. L’empresa no va ser fàcil, perquè a banda d’haver de passar un procés de selecció molt rigorós, que incloïa fins i tot tècniques de supervivència, van haver d’emular la ruta, principalment pel Perú, que el religiós i viatger Baltasar Jaime Martínez Campañón va realitzar al segle XVIII. Va acabar amb una experiència inoblidable, tant en l’àmbit aventurer com en l’àmbit humà. Demà, ell mateix compartirà l’aventura i establirà un col•loqui amb els assistents.\nEl Cicle consta enguany de cinc sessions: dues relacionades amb els viatges, que tindran lloc a la Massana, i tres més dedicades a la muntanya i a l’alpinisme i que tenen com a escenari l’Auditori Nacional a Ordino.\nNotícia Anterior: Arenys de Munt acull la Capitalitat de la Sardana 2013 amb més d’un centenar d’actes\nSegüent Notícia: Comencen els talls de trànsit a la CG3 causats per les obres d’estabilització


ENS VESTIM JUNTS O SEPARATS? – LA CASETA DEL CUBOS\nAquesta és una de les primeres preguntes que apareixen quan preparem el dia del nostre casament…\nSegurament, si fem un casament civil en un espai on també hi farem el convit, l’opció de vestir-se junts segurament és la millor. A l’equip de fotògrafs ens permet viure el dia des del primer minut el dia D amb parella, i per a la parella són moments d’una especial complicitat, nervis i emocions.\nLa majoria d’espais disposen d’habitacions per al nuvi i la núvia. Això també ens permet mantenir en secret la roba que hem escollit per a l’ocasió. També hi ha l’opció de fer-ho a la vivenda actual de la parella. Un espai actual, personal, on també ens farà gràcia fer-hi part del reportatge.\nLes fotos i vídeo que fem en aquests moments amb la parella agafen una proximitat i intimitat especial. Aprofitem per fer fotos espotànies, naturals, sense la pressió de ser el centre d’atenció.\nEn resum, si teniu opció, vestir-se junts és una molt bona opció! Són moments únics potser no els imaginem quan estem preparant el nostre casament.


Javi Casado, professor de danses urbanes | Obrador de Moviments\nHome Notícies de dansa Entrevista a Javi Casado, professor de danses urbanes\nEntrevista a Javi Casado, professor de danses urbanes\navi és breaker i un crack del footworks. Ell és el professor de danses urbanes a l’Obrador de Moviments.\nEl meu primer contacte amb la dansa… Recordo haver vist, als 7 o 8 anys, un espectacle de dansa urbana al carrer, durant els carnavals de Tenerife. Molts anys més tard vaig veure un vídeo d’algú girant sobre el seu cap i em vaig dir “Vull fer això!”. Vaig començar a treure mobles del saló de casa per intentar aprendre coses bàsiques sobre breakdance i motivar els amics per començar a practicar-lo.\nEl contacte amb els alumnes. Veure’ls gaudir a les classes, divertir-se entre si, connectar amb la música, prendre consciència de la seva pròpia evolució, com el que fa unes setmanes no sortía ara surt, etc.\nHas complementat la teva formació amb alguna altra disciplina? Quina?\nFa uns anys vaig començar a fer dansa contenmpoània i a formar-me amb diferents coreògrafs, i també en altres disciplines de danses urbanes a més a més del breakdance.\nQuè significa per a tú col·laborar amb l’Obrador?\nLa capacitat de col·laborar i aprendre amb un equip de professionals que veu la dansa i el moviment com a part fonamental de la formació i l’educació d’una persona, més enllà de la diversió o l’aspiració professional.


Notícies - Un centenar de persones es concentra contra el desallotjament de Can Vies\nel 28/mai/14 Sílvia González Societat PDF\nUn centenar de persones s'ha concentrat aquest dimecres davant la seu local de CDC convocades pel moviment de solidaritat pel desallotjament i enderroc del centre social autogestionat de Can Vies, al barri de Sants de Barcelona. La trobada ha reunit representants d'ICV-EUiA, la CUP i les JERC i de diverses entitats. El president de CDC ha lamentat el llançament d'ous i les pintades al local i que alguns assistents hagin forçat la persiana per pintar també els vidres de l'entrada.\nLa pluja intermitent d'aquest dimecres no ha impedit que unes 100 persones es concentressin davant la seu de CDC, al carrer de Plana de l'Hospital, en un acte de protesta pel desallotjament i enderroc del centre social autogestionat de Can Vies, al barri de Sants de Barcelona. En una convocatòria que ha corregut per les xarxes socials, i que també s'ha fet a altres localitats del país, els concentrats han criticat l'actuació de l'Ajuntament de Barcelona i la contundència de l'actuació dels Mossos d'Esquadra.\nCiutadans a títol individual, així com membres d'entitats socials com el CASC, el 15-M o la PAH, han acudit a l'acte. Tampoc no hi han faltat representants de partits com el membre de l'executiva d'ICV-EUiA, Ramon Gutiérrez; els dos regidors de la CUP, Ignasi Bea i Guim Pros; el secretari d'organització de les JERC, Bernat Picornell, i la portaveu de la branca juvenil local d'aquest partit, Alba Gordó.\nUn dels assistents a la trobada ha manifestat a Cugat.cat com els interessos privats ham tombat el projecte de Can Vies com a centre social autogestionat.\nEstem aquí en rebuig al procés de destrucció de Can Vies, un projecte social molt arrelat al barri.\nTot i que la trobada s'ha desenvolupat en la seva totalitat sense incidències, diverses pintades a la persiana i als vidres de l'entrada del local de CDC han aparegut una vegada s'ha dispersat la massa d'assistents. El president de CDC, Joan Maria Terribas, que ha dit que presentaran denúncia pels fets, ha lamentat aquesta bretolada i que també s'hagi forçat el pany de la persiana per apujar-la i pintar l'entrada.\nTot aquest tipus d'accions no són defensables. Les coses a Catalunya no les fem així.\nLa concentració ha durat una hora i quart. Segons ha pogut saber Cugat.cat, membres de CDC tenien previst treballar al local aquest dimecres a la tarda, però finalment les instal·lacions s'han mantingut tancades per ordres de la direcció del partit a Barcelona.


Retiren més de 6.800 exemplars de caragol poma del tram final de l'Ebre | Diari de Tarragona\nRetiren més de 6.800 exemplars de caragol poma del tram final de l'Ebre\nI més de 8.500 postes de l'espècie invasora\nExemplars adults de caragol retirats de les ribes de l´Ebre, entre Xerta i Amposta. FOTO: CONFEDERACIÓ HIDROGRÀFICA DE L´EBRE\nLa Confederació Hidrogràfica de l’Ebre (CHE) ha finalitzat aquest mes de novembre la campanya de prospeccions de caragol poma iniciada el passat mes de juny, al tram final del riu Ebre. En concret, els treballs s’han dut a terme entre Xerta i Amposta, tot just fora de l’àmbit de gestió de la CHE i com a mesura preventiva per reduir el risc d’entrada de l’espècie invasora al domini públic hidràulic de la seva competència, que es manté sense afectació.\nDurant aquests cinc mesos s’han retirat un total de 6.863 exemplars adults de caragol poma i 8.509 postes. Els treballs s’han dut a terme comprovant i assegurant que el tram de riu entre Xerta i Tortosa continua sense presència de caragol poma. Així, les tasques s’han centrat en la retirada de postes i adults entre Tortosa i Amposta.\nLa campanya ha consistit en setmanes de treball tant de jornades diürnes com, en la seva majoria, nocturnes per tal que la retirada dels animals fos més efectiva. Els treballs s’han dut a terme tant des de la piragua com des de la riba del riu, i analitzant les dades recollides, s’evidencia l’efectivitat d’aquestes tasques que redueixen en gran mesura el nombre de femelles reproductores presents.\nLes zones de domini públic marítim-terrestre afectades per la plaga són, majoritàriament, per l’abocament de les aigües sobrants d’arrossars que poden transportar exemplars adults i postes.\nLa Confederació Hidrogràfica de l’Ebre també ha ampliat tota la senyalització informativa sobre espècies invasores al riu. S’ha instal·lat un panell explicatiu a la resclosa de l’assut de Xerta i un al nou embarcador de Tortosa.\nA més, la CHE recorda als usuaris del riu que la manipulació del caragol poma per al seu ús com a esquer de peixos està totalment prohibida.


Història de la falla La Victòria | Falla La Victoria (Puerto Sagunto)\nEstiu és sinònim de descans, les vacances solen realitzar-se dins de tal període, a més els condicionants de la nostra població, la seua ubicació privilegiada, la temperatura idònia, la platja, la proximitat de la muntanya, etc., etc., inviten a relaxar-se. El món faller no pot romandre alié a aquestes circumstàncies. Per tant, encara que no s’arriba al tancament total sí que es produeix una espècie de letargia. En el mes d’agost, sobretot, pràcticament cessen les activitats, el casal es relaxa al mínim, alguns artistes fallers realitzen el seu període de descans, els moviments de la comissió pràcticament queden centrats en alguna visita als tallers, a fi de realitzar els pagaments estipulats i al seu torn contemplar el progrés dels monuments.\nNo sempre ha sigut d’aquesta manera, per a trobar un funcionament diferent hem de retrocedir a aquells anys en què la nostra comissió va trobar el seu primer clot en el camí.\nCom ja hem comentat anteriorment, després de dos anys sense plantar, en 1978 els nostres fallers es van plantejar la forma de poder ressorgir, per a això era necessari reduir les despeses al mínim i intentar buscar noves formes d’ingressos. Les gestions realitzades ens van portar a una estreta col·laboració amb l’Associació de Veïns de la nostra barriada, “A. de Veïns la Victòria”, de tal forma que el seu local es va convertir en el nostre centre de reunions. Al seu torn, la comissió adquireix uns certs compromisos que van desembocar en una col·laboració física i econòmica en les festes populars de la nostra població, subvencionant diversos actes, com ara cucanyes, festes infantils, castells de focs artificials, etc. Tot açò comportava despeses i per a sufragar-les i al seu torn obtindre beneficis amb què millorar el sosteniment de la falla, es va passar a regentar el funcionament de la plaça de bous, ací apareix el canvi. Les festes populars, com en quasi totes les localitats veïnes, tenen lloc durant l’estiu, en el cas de la nostra població durant els mesos de juliol i agost. El resultat de la localització, en el temps, dels actes populars locals i la implicació que suposava dins del nostre projecte, tingué una clara conseqüència, durant tres anys consecutius un grup de fallers ens embarcàrem en aquesta nova faceta, les nostres vacances van estar dedicades a aquests menesters. Cal destacar, dins dels diversos actes, l’administració de la plaça de bous, les múltiples tasques que comporta el seu funcionament i manteniment van ser assumides per un reduït nombre de fallers, des de la taquilla a la infermeria, inclosa la metgessa de guàrdia, passant per la gestió de les barres del bar, van ser funcions realitzades per fallers i, no sols això, també es col·laborava amb les festes del barri obrer, on a canvi de prestar-los el nostre entaulat regentàvem el servici de bar, allí un altre grup de fallers treballava a fi d’obtindre beneficis amb què, junt amb els obtinguts a la plaça de bous, ajudar a sufragar l’exercici faller. La veritat és que recorde amb admiració aquells anys i l’esforç de les persones participants, aquests agradables records em fan oblidar els xicotets problemes sorgits, sobretot durant l’últim any, problemes que units a altres variables que no val la pena contar, ens van portar a haver de donar per finalitzat el projecte i imprimir un nou gir al funcionament de la nostra comissió.\nAmb l’arribada del nou segle es van produir canvis importants en la Junta Fallera de Sagunt, gradualment la presentació de les falleres majors de la comarca van anar passant des de l’inicial febrer fins a quedar ubicades al mes de setembre, pràcticament a l’acabament de l’estiu. Aquest canvi va repercutir notablement en les proclamacions de les falleres majors de les diferents comissions, totes van procurar i actualment procuren realitzar-les abans de l’exaltació comarcal, a fi que les noves representants siguen les que assistisquen a la dita proclamació, en el nostre cas concret la proclamació tenia lloc la vespra del 9 d’octubre, actualment es realitza durant les primeres setmanes de setembre, amb aquest canvi els actes de proclamació vénen a marcar pràcticament el final de l’estiu i a despertar de la seua letargia les endormiscades comissions.\nDes de 1985, durant la setmana fallera, ens vam trobar acompanyats pels representants de la Targa de Cecina, ells vénen a tornar la visita realitzada per la representació de les falles saguntines durant el mes de setembre. Realment la cosa va ocórrer al contrari, ja que van ser ells els primers a visitar-nos i al setembre d’aquell 1985 vam ser nosaltres els que els vam tornar la visita. Volem ressenyar la primera vegada que els representants de la nostra falla van formar part de la delegació fallera saguntina, açò ocorria al setembre de 1986. En aquell temps la Targa celebrava la seua XXV manifestació. Doncs bé, vint-i-cinc anys després la nostra comissió ha tornat a formar part de la delegació desplaçada a Cecina durant els primers dies del setembre recentment passat, en aquesta ocasió per a presenciar la seua L manifestació festivocultural, que coincideix a més amb el XL aniversari del nostre naixement i el de la Junta Fallera de Sagunt. També en els anys 1992, 1994 i 1997, a setembre, falleres eixides de la nostra comissió van estar en Cecina, si bé en aquelles ocasions com a falleres majors de Junta Fallera de Sagunt. En 1972 Teresa Fernández Llopis, en 1974 Marta López Arnau com les màximes representants infantils de la nostra comarca i en 1997 Ana María Alegria Soto com a Fallera Major de J. F. S., van visitar Cecina.\nAmb poques variables més a destacar, a excepció de les de l’estiu de 1999, època en què donades les condicions econòmiques en què ens trobàvem, vam haver d’enginyar-nos la forma d’adquirir, sense cap cost, materials amb què construir la falla de 2000. Però, com ja he referit anteriorment, aquesta situació es pot atribuir al famós i temut efecte 2000, la veritat és que va ser un xicotet clot que vam salvar, una vegada més, amb l’esforç d’uns pocs. D’altra banda, els estius van transcórrer normalment si bé quan acabaven, amb l’arribada de la tardor, va començar una activitat ja sense pausa, però això ja ens porta a una altra estació.\nLa tardor ens porta una eclosió de colors, una varietat de matisos que sols és possible contemplar dins d’aquesta multicolor estació, les plantes, els arbres i els arbustos s’adornen amb un mosaic multicolor que compensa la mancança de fullatge d’altres espècies. També al món faller la tardor és capaç de produir-li una substancial metamorfosi, la relativa tranquil·litat de l’estiu es transforma en un ventall múltiple d’activitats, del no-res passem al moviment absolut. En una falla ben estructurada les dites activitats són desenvolupades per grups prèviament formats, la veritat és que les funcions de cada faller no sempre són les que apareixen en la relació de càrrecs, sinó les que executa realment al llarg de l’exercici. Quan encara ens resulta recent la proclamació, ja ens trobem immersos en la preparació de la nostra setmana cultural i, coincidint amb ella, la celebració del 9 d’octubre, dia gran del poble valencià, commemoratiu de l’entrada triomfant a València de Jaume I, el 9 d’octubre de 1238.\nLes nostres setmanes culturals han sigut dedicades a múltiples i variats temes, des de la pintura a la fotografia passant per diferents variables culturals i significatius aniversaris, entre els quals destaquen, a més dels de la nostra pròpia comissió, els corresponents als XXV anys de l’agermanament institucional del nostre Excm. Ajuntament amb el seu homòleg de Cecina, sense oblidar el portat a terme entre la Targa i la Junta Fallera de Sagunt, verdader vincle d’unió entre les dues ciutats. Any rere any les nostres exposicions ens han portat al present exercici, en el qual, i amb motiu de complir-se XL anys del naixement de la nostra comissió, la setmana cultural ha estat enfocada a tal esdeveniment, una exposició fotogràfica de la nostra història fallera n’ha sigut el tema central.\nPer a parlar de la celebració del 9 d’octubre per la nostra comissió, hem de remuntar-nos a 1972, any en què vam realitzar-ne la primera, des d’aquell moment fins als nostres dies no hem deixat de celebrar-la. Per a adonar-nos de la importància que en aquell moment va tindre la inclusió de la dita efemèrides dins de la nostra programació fallera, cal matisar el següent:\nA València capital l’oficialitat de la celebració es remunta al segle XIV, sota el regnat de Jaume II d’Aragó, mentre que a nivell de la resta de la Comunitat Valenciana no va ser instituïda fins a 1976, any en què el Plenari de parlamentaris la va proclamar “Dia Nacional del País Valencià”. Per tant, cal destacar el nostre avanç en el temps.\nLa participació de la Falla la Victòria no va quedar circumscrita a la mera celebració anual, per mitjà de la corresponent despertada, balls valencians, castell de focs d’artifici, jocs per als més menuts, etc., sinó que l’any 1988, amb motiu del DCCL Aniversari de la mencionada efemèride, conjuntament amb la Falla el Palleter i davall l’inicial patrocini de l’Excm. Ajuntament de Sagunt, presidit per l’alcalde d’aleshores, José García Felipe, i com a regidor de cultura Vicent Vayà i Pla, vam organitzar els actes commemoratius. Podem presumir que, gràcies a les nostres aportacions i contactes, l’inicial pressupost municipal va quedar multiplicat per tres. El programa va ser extens, desenvolupat al llarg de tres dies, des del 7 al 9 d’octubre, nit d’albades, presa de la fortalesa, feta en l’actual centre cívic, paella gegant per a tres mil persones, etc. D’entre tots els actes volem destacar una cosa que per primera vegada es realitzava a Sagunt, una desfilada de moros i cristians. El matí del 9 d’octubre al Port i a la vesprada a Sagunt, dues comparses mores i dues cristianes van desfilar per les dues vies més importants de la ciutat. Les comparses mores procedien de València, obtingudes gràcies a la gentilesa d’uns amics de RENFE, les dues cristianes estaven formades per fallers de les comissions de la Victòria i Palleter, els cavalls van ser aportats pel nostre gran amic i faller de la nostra comissió, el mai oblidat Matías Navarro Cubell.\nQuasi solapades amb el 9 d’octubre comencen les presentacions, donat el nombre actual de comissions, actualment, la seua realització comprén des d’octubre fins a la celebració de la crida, acte que suposa l’inici de la festa fallera i que es troba normalment ubicat en el centre de l’hivern.\nLes nostres presentacions han anat canviant no sols amb el transcurs del temps sinó també amb els condicionants de la mateixa comissió, en els temps en què la nostra comissió no era tan nombrosa solíem realitzar números escènics previs a la mateixa presentació, la seua preparació implicava uns moments de treball però al mateix temps de satisfacció en observar els resultats, recorde els muntatges al Teatre de Begonya, la constitució dels telons, generalment realitzats per la mateixa comissió, era de tal naturalesa que necessitaven diverses persones per a poder manipular-los, ben sovint recorríem a fallers de la comissió de Churruca perquè ens ajudaren, després o amb anterioritat, depenent de l’ordre de les presentacions, érem nosaltres qui els ajudàvem a ells. Les vespres de les presentacions representaven moments de treball però al mateix temps reportaven moments alegres que encara hui en dia recordem amb orgull. Amb el temps vam passar del Teatre de Begonya a la Casa de Cultura, en ella les seues condicions van fer variar el plantejament anterior, sempre buscant el benefici del col·lectiu faller es van comprar elements comuns que facilitaren el muntatge i al seu torn compliren els requisits marcats per l’Ajuntament, tot això va transformar la vespra de la presentació, que va quedar pràcticament reduïda a l’adorn de l’escenari, tasca que també hui en dia fa exercitar l’enginy de les diferents comissions per a adequar el lloc als projectes de cada una.\nDurant la tardor s’accentua el seguiment sobre la realització dels monuments fallers, en els tallers l’inicial embrió, representat en l’esbós, va prenent forma i igual que l’evolució embrionària en van apareixent les formes característiques, les visites de la comissió són més freqüents i durant aquestes es van perfilant els últims detalls. En algunes desafortunades ocasions hem hagut de torejar el temut bou d’algun artista faller, així va ocórrer l’any 1987 encara que l’envestida es va veure vindre des de lluny i tinguérem temps d’intentar remeiar-la. La depressió del pintor original va poder ser esmenada amb l’aportació d’altres pintors i, encara que la falla no va quedar com estava prevista inicialment, obtinguérem el segon premi d’especial. Pitjor ens va anar el 1992 quan, faltant menys d’un mes per a la plantada, deixàrem de saber de la localització de l’artista faller, però açò, igual que un altre significat esdeveniment, ho deixarem per a l’hivern, per ser en tal estació quan tingueren lloc.\nPersonalment pense que la tardor és l’estació que aparentment més ràpidament transcorre, els projectes quasi hi queden convertits en realitats, la capacitat de modificar o canviar alguna cosa ja és molt limitada, les presses d’última hora, el fantasma de la falta de temps per a acabar algun projecte, ens fan emetre la famosa frase: “Ens agarrarà el bou”.\nA més de tot el que s’ha ressenyat, cal destacar dins d’aquest període els últims retocs en la confecció del llibret, el seu contingut ha d’estar realitzat abans que es presente l’hivern, ja que aleshores és quan deu entrar en la impremta.\nEl llibret consta d’unes quantes parts perfectament diferenciades, la bàsica és la que conté tot allò relacionat amb la comissió, falleres majors i presidents, complementada amb els esbossos i crítica d’aquests. També cal destacar, i encara més des que els premis van passar a ser econòmicament significatius, l’augment del contingut cultural dels llibres de falla. Aquest canvi, com quasi tots, ha donat lloc a diferents interpretacions, mentre que uns pensen que s’ha perdut la idea inicial del llibret faller, uns altres aplaudeixen la iniciativa opinant que amb ella s’han tret a la llum temes culturals desconeguts per a molts. Finalment una part no menys important del llibre faller és la seua subvenció, per a aconseguir un bon resultat és necessari anivellar el cost amb els ingressos. Un bon equip, que podríem nominar com a comercial, és el que hauria de realitzar tal comesa, un grup de fallers dedicats a obtindre anunciants, entitats que per mitjà de la seua prèvia aparició en el llibre aporten els necessaris ingressos.\nQuan la ja agitada tardor toca a la seua fi els esdeveniments fallers, per si ja no en tinguérem prou, es veuen involucrats dins del veí remolí nadalenc, de manera que aquesta època de l’any és com un pont entre la tardor i l’hivern, però no un total relax per a les activitats al casal.\nEl sorteig de Nadal, a més de significar una font d’ingressos per a les diferents comissions per mitjà de la venda de les ja tradicionals participacions de loteria, marca el punt d’eixida de l’última etapa del nostre circuit faller, una etapa que, seguint el símil de competició esportiva, es tradueix en un ràpid esprint cap a la meta final. A l’arribada podem contemplar el resultat de tot un any, l’esforç realitzat per un equip, una comissió, que ha posat la seua il·lusió en un projecte. Però anem per parts, tornem a l’eixida d’aquesta última etapa.\nLes presentacions falleres, com ja hem mencionat, transcorren entre la tardor i l’hivern. En el cas que el nostre torn es trobe ubicat dins de l’hivern, la frenètica tasca d’aquesta última etapa encara es veu majorment accentuada. En el cas concret de l’actual exercici, la presentació haurà tingut lloc el 19 de novembre. Per tant, el nostre hivern haurà sigut un poc més suau.\nDurant el Nadal el casal s’adequa a les circumstàncies festives. El muntatge del betlem precedeix la visita de la Junta Fallera de Sagunt i dels Reis Mags. Com que la nostra comissió té un gran nombre de xiquets, la visita dels Mags resulta especialment significativa. El casal queda xicotet per a tanta activitat i la innocent alegria dels més menuts és capaç de contagiar-nos a tots.\nSense adonar-nos es consumeix el mes de gener, els caps de setmana estan ocupats amb les últimes presentacions, jocs de taula, activitats esportives i culturals, etc. La planificació del transport dels monuments es va ultimant i, sense ser-ne conscients, ens trobem immersos dins dels actes comuns organitzats per la Junta Fallera de Sagunt; la crida, la invitació realitzada per la fallera major en què convida tota la gent a unir-se a les nostres festes, hauria de suposar el punt d’inici d’aquestes, però en els últims anys, a causa del sistema emprat i el gran nombre de comissions, s’han hagut d’anteposar algunes nits d’albada.\nUna vegada donat el tret d’eixida, els festejos i les activitats falleres transcorren sense cap discontinuïtat, les últimes nits d’albada i cavalcades ens condueixen, quasi sense adonar-nos, a la setmana fallera.\nLa història de la nostra falla no podria passar per alt les seues cavalcades. Les circumstàncies han anat condicionant-ne el funcionament, quan disposàvem de més espai, és de ressenyar quan el nostre casal es trobava ubicat dins del solar existent a l’avinguda Nou d’Octubre, prop d’on hui es troba la rotonda amb la font d’aigua, l’edifici que constituïa la nostra seu fallera en aquella època no era un altre que l’antic col·legi prefabricat ubicat al Triangle Umbral. Dins d’aquell solar es van realitzar precioses carrosses. També, fruit del treball en equip, es van elaborar costoses disfresses, no tant pel seu preu sinó pel treball necessari per a portar-les a terme. Les carrosses de l’escut de València, barret i guitarra i les disfresses de palmitos i libèl·lules van ser recompensades amb els primers premis. En el present exercici s’ha decidit elaborar les disfresses al casal, un sistema que, si funciona bé, pot comportar una millor convivència fallera.\nArriba la setmana fallera i amb ella l’eclosió final, la precedeixen els transports i últims retocs dels monuments, en açò també hem tingut de tot, la nostra comissió tampoc s’ha alliberat del famós “bou”.\nJa hem fet referència al que va succeir el 1987. En aquella ocasió es va poder solucionar amb prou temps, no així el 1992 quan, a falta de quinze dies per a la plantada, vam rebre la notícia que el nostre artista faller feia més d’un mes que no apareixia pel taller. Eren les tres del matí quan, després d’organitzar-nos adequadament via telèfon, un equip de fallers i falleres partíem cap a Borriana. L’activitat va ser contínua i constant. Hui en dia fins i tot ens preguntem com aquell grup de persones, amb més entusiasme que coneixements, vam poder no sols concloure i muntar a temps el monument, traient materials de llocs impensables, sinó a més obtindre un segon premi de la secció primera.\nUn altre esdeveniment digne d’assenyalar va ocórrer el 1997, a poc més d’un mes per al dia de la plantada. La fatal notícia quasi va paralitzar la lògica activitat d’aquells moments. En els tallers fallers, situats als afores de Canet d’en Berenguer, s’havia produït un incendi. Les seues conseqüències havien afectat els monuments de Doctor Palos, Mocador, Vila de Faura i el nostre, el de la nostra volguda Falla la Victòria. El desgraciat succés prompte va ser difós a través dels mitjans de comunicació. La reacció no va tardar a produir-se, nombrosos artistes fallers, tant locals com forans, no van dubtar a oferir alguns dels seus ninots per a compensar d’alguna forma els perduts. Aquests oferiments van ser complementats amb l’esforç i el treball de les diferents comissions locals. Tots units i organitzats, davall un sol objectiu, demostràrem la realitat d’eixa frase que ja és història: “La Junta Fallera som tots”. Així va ser, i el dia 15 de març, gràcies a la solidaritat i a l’esforç del món faller, la totalitat de les comissions van tindre la seua falla al carrer.\nUn altre esdeveniment que va afectar directament la nostra comissió va ser el tancament de l’exercici 1998/99 i les seues conseqüències sobre el següent. Davant de l’elevat desquadre i la conseqüent falta de liquiditat per a iniciar el nou exercici, la comissió va decidir prendre mesures restrictives, entre les quals la reducció del pressupost destinat als monuments. Amb aquesta finalitat es va comprar una sola figura amb què rematar la falla de 2000. La resta va ser realitzada i muntada per un reduït grup de fallers, els materials van ser “adquirits” de les formes menys pensables, qualsevol element era factible de ser transformat en part del monument. Recorde amb satisfacció el dia de la plantada, el monument no tenia plans de conjunt, cosa molt normal donada la seua procedència, el seu muntatge només romania en la ment d’algun faller, el resultat, no obstant això, no va ser un altre que una discreta però treballada falla, en la qual no faltava una crítica local important, una vegada més havíem aconseguit salvar la situació, havia triomfat de nou l’esperit faller.\nDurant la setmana fallera són múltiples les activitats portades a terme, les cercaviles, visites de cortesia, lliuraments de premis, etc., són complementats amb les revetles nocturnes, però no sempre els pressupostos han acompanyat per a poder disposar d’orquestres, ni tan sols de disc-mòbil, en aquelles ocasions vam haver de tornar a tirar mà de l’enginy i ser els mateixos fallers els que amenitzàrem les nits, en realitzar aquest comentari em vénen novament a la memòria els anys de crisi, el tancament de la factoria i les seues immediates conseqüències, durant aquells moments diverses falles van deixar de plantar. En el cas de la nostra comissió vam decidir continuar avant amb un reduït pressupost, la nostra particular cavalcada va estar íntegrament dirigida a la mort d’un poble, fins i tot recorde que el taüt al·lusiu va ser emprat en la manifestació portada a terme pels fallers el dia de la visita de Lucia a la Gerència d’Alts Forns del Mediterrani, si no recorde malament coincidint amb la visita de cortesia a Gilet i Puçol. Doncs bé, en aquella època la nostra plaça se solia omplir amb gent que venia a veure les nostres actuacions. La veritat siga dita, no hi havia molt on triar.\nUna assignatura pendent és la que tenim amb l’ornamentació dels carrers. La realitat és que hui en dia hi ha una gran competència, és molt difícil obtindre un dels tres premis. No obstant l’any que vam realitzar un gran treball, reconegut per una immensa majoria, fins i tot pels membres del mateix jurat, a algú se li va oblidar que participàvem en el dit concurs i els membres del jurat només van contemplar el treball dies després d’haver emés el veredicte.\nEn la concessió de premis als monuments, els exercicis han sigut dispars, els nostres majors èxits, per ressenyar-ne alguns, han sigut diversos primers premis en primera categoria, tant en majors com en infantils, l’últim de majors el 2010. Quant a la categoria especial, en les nostres esporàdiques participacions, el màxim obtingut ha sigut el primer en infantils, any 1984, i el segon en grans, anys 1972 i 1987.\nSi per alguna cosa es destaca la nostra falla és per la seua dedicació a la pólvora, les nostres mascletades i castells tenen un apartat important dins del pressupost. També mereix ser ressenyat el dia del soci, quasi sempre coincident amb el 18 de març. Actualment està basat en un berenar i jocs per als xiquets, antigament consistia en un concurs de paelles, concurs que servia d’excusa per a reunir socis i veïns, prèviament se’ls havia entregat els ingredients amb què elaborar la paella, inclosa la llenya, ingredients que la comissió s’encarregava d’aconseguir de diferents entitats, les taules eren llogades i muntades per la comissió. Del transport es preocupava el nostre enyorat amic Matías Navarro Cubell, durant el dinar la xaranga amenitzava l’acte i en veritat el dia es convertia en una agradable convivència.\nTambé és tradició en la nostra comissió la celebració de l’entrada de la murta, costum molt antic que consisteix a anar deixant caure una espècie de tapís de murta i plantes aromàtiques pels carrers, una espècie de ritual que ve a significar que les festes estan a punt de començar, acte amb què volem donar pas a la ja imparable i condensada festa fallera, normalment la fem coincidir amb el matí corresponent al dia de la cavalcada.\nA la fi arriba l’esperat dia, Sant Josep, la despertada i l’ofrena a la Mare de Déu ocupen el matí, després d’un fugaç dinar comencen els preparatius per a la nit, el fruit del treball de tot l’any ha de complir el seu marcat destí. La primera a sotmetre’s al foc és la falla infantil, la major esperarà el seu torn fins que els bombers, en funció del premi aconseguit, facen la seua aparició i disposen convenientment els seus mitjans, primer el castell de focs d’artifici i després les flames del monument il·luminen la nostra barriada, els plors es mesclen amb els crits d’alegria, mentrestant es van consumint els últims moments de l’exercici, al final només queden les cendres. La comissió ha de deixar el carrer en perfectes condicions perquè l’endemà la normalitat torne a la ciutat, les falles no han acabat, només han marcat un punt d’inflexió entre un exercici i el següent.\nAutor: Miguel Angel Alegria Almiñana\nVicepresident de Relacions Públiques


Prodis als Special Olympics del 2018 - Prodis\nAndorra la Vella i la Seu d’Urgell van acollir el passat cap de setmana més de 1500 esportistes de 15 països diferents i més de 700 voluntaris per gaudir de quatre dies de diversió i esport. Els Special Olympics se celebren des de l’any 1988 cada quatre anys i s’han convertit en la trobada esportiva més important per a les persones amb discapacitat intel·lectual i malaltia mental. Aquest any ha estat organitzat per: Comú Andorra la Vella, Special Olympics Catalunya, Special Olympics Andorra, la Federació ACELL i l’Ajuntament de la Seu d’Urgell. D’entre tots els participants hi havia quatre equips de Prodis, dos de bàsquet i dos de futbol, que sumaven un total de 32 esportistes preparats i preparades per gaudir dels jocs.\nAquests Special Olympics es van iniciar el dia 4 d’octubre amb una meravellosa gala d’inauguració que va omplir de gom a gom el pavelló municipal d’Andorra. Més de 3.000 persones vam gaudir de la presentació de tots els equips i delegacions participants, de les magnífiques actuacions musicals, la presentació d’en Nuc, la mascota dels jocs, amb la seva nova acompanyant, la Bruna i per acabar, l’emotiva encesa de la torxa olímpica.\nEl dissabte al matí va arrencar amb partits de poca durada per organitzar els grups de competició per nivells. Un cop finalitzada aquesta primera fase, a la tarda ja van començar els partits per arribar el diumenge al podi. A la Seu s’hi disputaven els partits de bàsquet i a Andorra, els de futbol. Mentre no hi havia competicions, els equips vam gaudir de les diferents activitats al Village fent tallers de manualitats, gaudint d’espectacles, realitzant diferents activitats o, simplement, prenent alguna cosa i descansant per estar a punt per al següent partit. Aquesta transversalitat va permetre a les dues seus dels jocs unir entitats, clubs, empreses, administracions i voluntaris sota un mateix objectiu: la inclusió social.\nEl diumenge, l’últim dia de competició, es van entregar les medalles a tots els esportistes. En aquests jocs, tots els jugadors reben una medalla independentment del resultat. Les nostres classificacions van ser: l’equip A de bàsquet, primer; l’equip B de bàsquet, tercers; l’equip A de futbol, quarts; i, finalment, l’equip B de futbol vam quedar segons. En aquest esdeveniment l’objectiu d’arribar al podi va acompanyat d’altres motivacions igual d’importants, com ara la sensibilització de la societat, l’acceptació de les diferències i la naturalització de la discapacitat intel·lectual.\nA Prodis hem gaudit cada instant d’aquests dies compartint amb els nostres equips moments que mai s’esborraran de la nostra memòria. Gràcies pel vostre esforç, per la vostra superació i, sobretot, per aquests somriures que ens han acompanyat en els bons i mals moments al camp de joc i, també, fora d’ell! #JuntsSomCapaços\nesportprodisSpecial OlympicsSpecial Olympics 2018Special Olympics AndorraSpecial Olympics CatalunyaSport