Eleccions Generals: abans, després o al mateix temps que les valencianes? - Diari La Veu\nEscriba el número 791267\nEleccions Generals: abans, després o al mateix temps que les valencianes?\nLa possible caiguda de Rajoy acosta la possibilitat que els comicis espanyols coincidisquen amb els autonòmics\nPedro Sánchez ha festejat amb Ximo Puig "la tornada de l\_'hospital d\_'Alzira al sector píublic".\nLa reforma del sistema de finançament haurà d'esperar. En el debat polític espanyol –amb Rajoy assetjat, Sánchez albirant la Moncloa mitjançant una moció de censura i Rivera tot esperant noves eleccions– l'estat de la caixa d'una o de moltes comunitats autònomes sembla una qüestió menor.\nMai no 'és el moment' del País Valencià, al contrari del que prometia el lema de la coalició de Compromís amb Podem per a les Eleccions Generals de desembre de 2015. El juny següent tampoc no va ser possible estendre per a tot l'Estat un govern 'a la valenciana' i es va imposar un executiu a la madrilenya, on Rajoy feia de Cifuentes, i Rivera, de suport necessari però, en aquest cas, no suficient.\nUn màster fals i dos pots de crema regeneradora d'Eroski van destruir Cifuentes. La formació regeneracionista per excel·lència va acceptar un substitut per a la Comunitat de Madrid. Al capdavall es tractava de pecats individuals. Una caixa plena de diners negres ha posat Rajoy a la vora del precipici. En aquest cas, el pecat és col·lectiu i Rivera no té prou amb el sacrifici substitutori i exigeix avançar les eleccions.\nCavalcant a la gropa de les enquestes més recents, el líder de Ciutadans s'ha vist alliberat del compromís de garantir l'estabilitat espanyola assumida amb els qui van donar-li recursos i finestres per a esdevindre l'alternativa de dretes.\nAl País Valencià, Ciutadans és encara un ens abstracte o quasi. Amb un mínim de massa, però un volum immens, tot i la poca densitat aspira a la consistència d'un forat negre per on s'escolen tota mena de vots. El Botànic aspira a rendibilitzar la consistència d'una gestió que els darrers tres anys ha marcat la diferència amb les dos dècades anteriors. Tot aquest pes específic, però, pot esvair-se per una simple qüestió de calendari.\nEl globus sonda de l'avançament electoral\nXimo Puig va tindre la temptació d'avançar les eleccions previstes per a maig de 2019 amb la intenció de separar-les de la resta de processos autonòmics. La idea no va superar la condició de globus sonda per molt diverses raons i el Consell del canvi ha estés les veles per a arribar als comicis a la màxima velocitat de creuer.\nSempre va existir el risc que Rajoy fera coincidir les Autòmiques amb les Generals (i les Europees) sempre que la conjuntura li ho aconsellara. La imminència de la caiguda de Rajoy augmenta les possibilitats de la coincidència.\nLa idea de Ciutadans és un avançament immediat. Unes eleccions estiuenques servirien de macroenquesta del que podria passar en maig de 2019. El debat polític valencià es barrejaria amb l'espanyol, però la projecció dels resultats en unes eleccions a Corts sempre estaria dins del terreny de la hipòtesi.\nLa moció de censura del PSOE portaria un escenari del tot diferent. Pedro Sánchez esdevindria president del govern espanyol amb el suport de Podem i dels independentistes. El líder socialista no s'ha compromés a dissoldre les Corts Generals en un termini concret. Ha avançat que primer s'hauria d'estabilitzar la situació política, un concepte tan obert i indeterminat com ple de possibilitats.\nSánchez tindria la possibilitat d'esgotar la legislatura i podria justificar-ho si, mentrestant, recondueix la situació catalana cap a una negociació amb resultats tangibles. Les Autonòmiques es produirien entremig i el pes del debat espanyol dependria sobretot de la intensitat del moment.\nMunicipals, Autonòmiques, Generals i Europees\nPerò, si no hi ha avanços en un termini raonable, el líder del PSOE pot veure's abocat a les eleccions. En el cas que això es produïsca uns mesos abans de maig de 2019 podria ser ell qui les fera coincidir amb les Autonòmiques.\nAixí obligaria totes les federacions del PSOE a deixar-se la pell en una campanya on alhora s'ho estarien jugant tot en la major part dels territoris i en tots els municipis. Amics i enemics interns de Sánchez haurien de coordinar els seus esforços i ningú es quedaria a casa o regatejaria recursos i voluntat.\nLa fi del copagament, les millores en la dependència, les escoles construïdes, els barracons desmuntats, l'honradesa demostrada, les persones "rescatades" i tants altres actius que el Botànic es disposa a presentar al balanç de la legislatura patirien una significativa devaluació en la subhasta de temes que componen l'agenda pública i, concretament, electoral. És el pitjor escenari, a priori, per al Botànic, i Ximo Puig hauria de tornar a parlar seriosament amb la seu central del seu partit a Madrid, amb la qual manté una relació que no supera el qualificatiu d'entente cordiale.\nEscriba el número 267957


Com és el votant de Vox als barris de Catalunya on arrela la ultradreta? - Catalunya Ràdio\nVox supera el 20% dels vots en barris de Tarragona, Barcelona, Mataró, Badia del Vallès, Sant de Andreu de la Barca i Figueres\nGeorgina Garcia, Judit Perpinyà i Elisenda Sort 03/03/2021 - 15.42 Actualitzat 04/03/2021 - 10.24\nUna dependenta de supermercat al barri de Bonavista, a Tarragona\nEn aquesta legislatura hi haurà 11 diputats de Vox al Parlament gràcies als 217.000 vots que el partit d'ultradreta va aconseguir a les eleccions del 14 de febrer. El partit de Santiago Abascal té una bossa de votants que en alguns barris de Tarragona, Barcelona, Badia del Vallès, Sant Andreu de la Barca i Figueres supera el 20% dels vots.\nEn aquests districtes censals Vox té una concentració de votants superior als dos petits pobles on va quedar primer el 14F, Vilamalla (a l'Alt Empordà) i La Pobla de Mafumet (al Tarragonès).\nOn són les bosses de votants de Vox a Catalunya?\nA la demarcació de Tarragona, Vox ha aconseguit implantar-se amb força. A barris com Miami Platja, de Mont-roig del Camp (amb un 24% de vots), a la Pineda de Vila-seca (un 26% de vots) i al barri de Bonavista, de la ciutat de Tarragona (29% de vots).\nA totes tres poblacions Ciutadans va guanyar a les eleccions del 2017, i ara aquests vots han anat en bona mesura a Vox. La situació es repeteix al barri del Turó Park, de la ciutat de Barcelona; a Mataró, al Maresme; a Badia del Vallès, al Vallès Occidental, o Sant Andreu de la Barca, al Baix Llobregat. Els votants de Vox de tots aquests barris comparteixen els mateixos motius per votar el partit d'ultradreta.\nImmigració, inseguretat, motius bandera dels votants de Vox\nEl motiu que els ha portat a votar a Vox i en el qual coincideixen tots els entrevistats és la inseguretat i la immigració. Veuen en la ultradreta un partit amb capacitat per resoldre la delinqüència i la inseguretat al carrer, que en molts casos atribueixen a la immigració. En barris com el de Bonavista de Tarragona, amb una taxa del 20% d'immigració, els veïns denuncien robatoris diaris als comerços i a la gent gran:\n"En aquest barri hi ha molta inseguretat i truquem a la policia però no fan res. L'altre dia van entrar a robar a casa d'una dona gran i la van lligar i van destrossar-li el pis. Hem votat Vox perquè hi posi mà dura."\nÉs l'opinió d'un veí que treballa com a porter de discoteca i que coincideix amb la d'una dependenta de supermercat del barri:\n"No hi ha seguretat, tenim por, no podem sortir al carrer. Jo com a dependenta tinc por que entrin a robar perquè al supermercat de més avall hi van entrar fa uns dies i ahir mateix a la farmàcia i les noies estaven espantades. La gent està cansada."\nCartell electoral de Vox a Tarragona (Catalunya Ràdio)\nUn mosso de magatzem del mateix barri de Bonavista de Tarragona explica al "Catalunya migdia":\n"Roben a la gent gran, els estiren el bolso. I els que ho fan són els magrebins. Vox no està en contra de la immigració, només en contra dels immigrants que venen a delinquir."\nA Mataró, veïns del barri de La Llàntia també denuncien inseguretat i problemes amb l'ocupació de pisos, com ens explica un fuster:\n"Hi ha molta ocupació de pisos. Jo tenia un pis buit que era de la meva àvia i m'hi vaig haver de posar perquè no l'ocupessin. Vox en aquest sentit és més partidari de la mà dura i per això el voto"\nUn fuster de Mataró explica a 'Catalunya migdia' els motius per votar Vox (Catalunya Ràdio)\nLa unitat d'Espanya i l'antiindependentisme\nEl factor identitari i l'antiindependentisme queda en segon terme a l'hora d'argumentar el perquè del vot a Vox, però està present en tots els entrevistats. Un grup d'aturats del barri de Miami Platja, de Mont-roig del Camp, ens expliquen per què voten el partit:\n"Votem Vox perquè no volem la independència de Catalunya. Espanya ha de ser una, gran i lliure per a tots."\nAlguns també culpen el moviment independentista de l'empitjorament de la situació econòmica a Catalunya. Un jubilat de Vila-seca assegura que ha votat Vox com un "vot de càstig"\n"Abans a Catalunya es vivia molt bé, de meravella, però des que va començar l'independentisme tot s'està anant en orris."\nManolo, 74 anys, mecànic jubilat veí de Vila-seca que ha votat Vox el 14F (Catalunya Ràdio)\nTraspàs de vots del PP i Ciutadans cap a Vox\nEntre els votants del partit liderat per Ignacio Garriga a Catalunya hi ha dos corrents: els que tradicionalment han votat la dreta i són exvotants del PP, com la Blanca, decoradora, veïna del Turó Park.\n"Sempre hem sigut molt del PP i ara de Vox. El que m'agrada de Vox és la seva política en contra de la immigració."\nO el Javier, assessor immobiliari, veí també del Turó Park:\n"Els que som de dretes estem decebuts amb el PP. I els que som espanyolistes i antiseparatistes no tenim cap altra opció, cap altre partit a qui votar."\nI votants històricament socialistes que, desencisats amb el PSC, van passar a Ciutadans i en veure la inacció del partit taronja han acabat votant Vox, com el Manolo, 74 anys, mecànic jubilat veí de Vila-seca:\n"Sempre m'ha agradat el socialisme. Però els últims anys no ho feien bé i em vaig passar a Ciutadans. Però Ciutadans ha regalat el meu vot al PP i els he deixat de votar. Ara Vox ens aporta una cosa elemental: va en contra de l'independentisme. No combrego amb les seves polítiques, no és un partit que em caigui bé, però els voto."\nQuin és el perfil del votant de Vox?\nVox abraça totes les classes socials i nivells econòmics. Ha sabut captar el vot de les classes més desfavorides, persones a l'atur i sense recursos i també de la classe treballadora. Al mateix temps, el seu discurs també sedueix les classes benestants, tradicionalment de dretes, desencisades amb els partits tradicionals.\nUn veí del barri Bonavista de Tarragona que treballa com a porter de discoteca i és votant de Vox (Catalunya Ràdio)\nBerta Barbet, politòloga i investigadora especialitzada en comportament polític i opinió pública de la UAB, argumenta que Vox "dissimula" les seves polítiques econòmiques per poder apel·lar a totes les classes socials i captar el vot tant de classes baixes com altes.\n"El que coneixen els votants de Vox sobre el partit són les seves propostes culturals i per això aconsegueix captar persones de diferents estrats socials que tenen una visió conservadora i nacionalista, però que probablement no comparteixen les mateixes idees econòmiques."\nExtrema dretaEleccions Parlament Catalunya 2021Vox


'High Life', de Claire Danis | Diari Maresme\nPer Joan Millaret , a Crítica 8 de Feb de 2019\nEl premi de la crítica internacional Fipresci al trencador film de ciència-ficció ‘High Live’ de la cineasta francesa Claire Denis en la passada edició del Festival de Sant Sebastià restituïa d’alguna manera uns mèrits que el palmarès oficial li havia denegat. Com era d’esperar, Claire Denis enfoca el gènere de les aventures especials lluny dels convencionalismes habituals.\n‘High Life’ és un film sobre l’espai exterior que no necessita massa coartades científiques i alhora ben desproveït d’efectes especials espatarrants. Apartada, per exemple, dels bonics i vistosos jocs amb la suspensió gravitatòria, la transgressora realitzadora francesa aplica una mirada extremadament austera al gènere, minimalista fins i tot.\nDenis està, per tant, més pendent de la reflexió i l’especulació sobre el comportament dels humans en situacions extremes a partir d’un viatge grupal al no res. Una tripulació formada per presidiaris és llençada al buit especial i en aquest context carcerari hauran d’afrontar la seva supervivència. Condemnats a una deriva galàctica a perpetuïtat, sense opció de rescat possible o retorn, els seus habitants es veu forçats a sobreviure amb un control absolut dels recursos propis i el reciclatge.\nEn aquest relat fragmentat, Claire Denis es mira aquest món tancat en si mateix sovint des del distanciament, encara que també recorri a un cert intimisme. A vegades preval un prisma retorçat, com tot el que té a veure amb la doctora Dibs – un paper tan arriscat com excel·lent a càrrec de Juliette Binoche -, espècie de deessa fertilitzadora en una expedició sense destí.\nEl personatge de Monte – un Robert Pattinson que sobresurt de nou en un registre fet de capteniment i silencis – , aporta l’atmosfera de calidesa en abordar un tema força inusual en el gènere com és el de la paternitat. Un motiu associat aquí als límits i els dubtes de la reproducció i la pervivència quan la vida humana s’ha eclipsat al teu costat enmig d’un insondable forat negre sideral.


Enllaçats per la llengua s'estén al País Valencià i es mobilitza arreu del territori | L'Accent - Informació i comunicació popular dels Països Catalans\nEscrit per L'Accent Publicat el 06/03/2013\nLa campanya Enllaçats per la Llengua, que sorgí a les Illes l’any passat en resposta a l’ofensiva del Govern de Bauzá contra el català, ha arribat al País Valencià de la mà de quasi una vintena d’entitats i organitzacions.\nAixí, amb el lema “Defensem la nostra llengua, abracem els centres educatius”, Enllaçats per la Llengua ha convocat mobilitzacions als centres educatius; en concret, cadenes humanes i concentracions entre els dies 7 i 9 de març per “abraçar” simbòlicament els centres i defensar l’ensenyament públic, de qualitat i en català. Així, els dies 7 i 8, a les onze del matí, es faran les abraçades als instituts i a les universitats, i a les cinc de la vesprada, als centres d’educació infantil i primària.\nSegons denuncien els participants de la campanya, “des de fa mesos, el Govern de l’Estat i, especialment, el Ministeri d’Educació estan emprenent diverses mesures de menyspreu i marginació de les llengües pròpies dins del sistema educatiu, que tenen la seua màxima expressió en l’avantprojecte de llei educativa, la LOMQE”. Així mateix, “al País Valencià s’afegeix el resultat de l’aprovació d’un Decret de plurilingüisme que no respecta el valencià i els programes òptims educatius d’immersió lingüística establerts des de fa dècades.”\nConvocatòria nacional el dissabte 9\nPer al dissabte 9 de març s’havia convocat inicialment concentracions a les portes dels ajuntaments valencians i a les Delegacions del Govern espanyol a Alacant, Castelló i València, però, posteriorment, la convocatòria s’ha estès a la resta del país, com han anunciat en roda de premsa els representants de la Federació d’Organitzacions per la Llengua Catalana (FOLC), d’Amics de la Bressola, de l’Obra Cultural Balear, del sindicat d’ensenyament USTEC-STEs i del Centre Internacional Escarré per a les minories ètniques i les nacions (CIEMEN). D’aquesta manera, la del dia 9 esdevé una de les primeres protestes simultànies arreu del territori en defensa de la llengua. Els convocants també han fet saber que aquest només és un punt de partida i que hi haurà més mobilitzacions conjuntes. Així mateix, encoratgen tot tipus d’entitats a fer seu el manifest i convocar mobilitzacions sense cap altre requisit, ja que “aquesta campanya no té propietari i ha de ser a l’abast de tothom”.\nEntitats en defensa de la unitat de la llengua\nLa campanya es va presentar a València el passat 27 de febrer a la Societat Coral el Micalet, de la mà de Vicent Moreno, president d’Escola Valenciana i Josep Ricard Revert, president de la Federació d’Associacions de Pares d’Alumnes de València, que van parlar en nom de les entitats convocants del País Valencià. Entre aquestes, hi ha organitzacions com Ca Revolta, ACPV, STEPV, Castelló per la Llengua i altres associacions de pares i mares i sindicats. En l’àmbit dels Països Catalans, la campanya Enllaçats per la Llengua compta amb el suport de l’esquerra independentista a través del SEPC i Endavant i, a més, està integrada per diversos sindicats, entitats de renovació pedagògica organitzacions com l’OCB i CIEMEN, entre d’altres. En total, són més de 500 les entitats que han signat el manifest d’Enllaçats per la Llengua.\nManifest d’Enllaçats per la Llengua:\n‘Enfront dels atacs contra la llengua catalana arreu dels nostres territoris, orquestrats principalment pel Partit Popular, les entitats signants d’aquest manifest:\n–Ens refermem en la lluita per aconseguir el plens drets lingüístics i el dret irrenunciable a poder viure plenament en la llengua pròpia d’aquest país.\n–Defensem polítiques lingüístiques d’equitat que passen per avançar en la normalització de l’ús i el coneixement de la nostra llengua, per fer present el català a les administracions, a l’escola, als mitjans de comunicació, etc., i per fer del català la llengua comuna i de cohesió social.\n–Denunciem que tractar de forma igual les dues llengües oficials a l’ensenyament, com pretén el ministre Wert, en el context actual, resulta injust, ja que és l’únic àmbit en què es pot garantir el dret dels ciutadans a conèixer la nostra llengua. Encara queda molt camí per fer per a la plena normalització lingüística.\n–Reivindiquem la necessitat de fer del català la llengua vehicular a l’educació, afavorint la immersió lingüística en contextos sociolingüístics adversos, alhora que volem capacitat en el coneixement i ús de diverses llengües els nostres alumnes.\n–Defensem, així mateix, la necessitat de fer del català la llengua vehicular en els mitjans de comunicació públics, l’administració, la justícia i els cossos de seguretat.\n–Volem aconseguir el ple coneixement del català per a tota la ciutadania, ja que és un acte de justícia amb la llengua i amb totes les persones que tenim el dret al seu ús i coneixement.\n–Argumentem que la construcció d’una comunitat lliure i cohesionada només és possible sobre la base de garantir el coneixement per a tothom, siga quin siga el seu origen social o cultural.\nPer la dignitat i per la igualtat!’\nEtiquetes: Enllaçats per la llengua Categoria: Societat Visualitzacions: 1998\nEs presenta Sa Bassetja, Assemblea Alternativa d'Eivissa


Una estratègia industrial per a Catalunya - Publicacions\nCatalunya és un país industrial.\nEls països més industrials han suportat millor la crisi que els països basats en els serveis.\nPer això, la Unió Europea ha posat en marxa l'estratègia Europa 2020, per situar la indústria i la innovació en el cor del model de creixement.\nPer aconseguir-ho, la Comissió Europea vol reorientar la política de cohesió i exigeix que les regions treballin en un procés d'especialització intel•ligent en recerca i innovació que es coneix amb el nom de RIS3.\nCom a conseqüència de l'aprovació de l'estratègia RIS3 per a Catalunya (RIS3CAT), s'han identificat set àmbits sectorials que han de liderar la transformació de l'economia catalana cap als objectius 2020.\nAlineada amb la RIS3CAT, el Govern ha dissenyat una nova estratègia industrial per a Catalunya que té tres atributs principals: la seva orientació sectorial, el seu caràcter transversal i el seu impuls públic amb lideratge privat.\nS'ha desenvolupat un programa d'impuls per a cadascun dels set àmbits sectorials.\nLa metodologia de treball ha consistit en l'elaboració d'un mapa de cada àmbit, la detecció de les tendències globals dins de cada negoci, la identificació de les estratègies guanyadores per fer front a aquelles tendències, la creació de sengles comitès d'impuls i el disseny de sengles plans d'actuació.\nPer a cada programa d'impuls s'exposa una descripció de l'àmbit sectorial, del mapa, de les tendències i de les seves estratègies.\nMonogràfic Gestió i estratègia empresarial estratègia industrial Indústria ris3cat


La lliçó de Coscubiela -@RevistaTreball\nLa lliçó de Coscubiela Revisat per Revista Treball a oct. 15 . Durant els debats al Parlament sobre les Lleis del Referèndum i la Transitorietat, molta gent identificada en la tradició de l’esquerra del PSUC hem tingut un f Durant els debats al Parlament sobre les Lleis del Referèndum i la Transitorietat, molta gent identificada en la tradició de l’esquerra del PSUC hem tingut un f Rating: 0\nEsteu aquí: Home » Catalunya » La lliçó de Coscubiela\nDurant els debats al Parlament sobre les Lleis del Referèndum i la Transitorietat, molta gent identificada en la tradició de l’esquerra del PSUC hem tingut un fort sentiment de rejoveniment polític.\nVa ser una sensació d’identificació i de sentir renéixer l’orgull per una política, escoltada novament, de la millor esquerra en les dues intervencions de Joan Coscubiela al Parlament de Catalunya. Rigor, sinceritat i profunditat ideològica. En manifestar el rebuig radical a unes propostes de llei de JxSí i la CUP que vulneraven la pròpia legalitat democràtica del Parlament, tal com ja havien advertit els lletrats de la Cambra i el propi Consell de Garanties Estatutàries del Parlament, Coscubiela no sols va criticar amb rigor unes lleis i uns procediments antidemocràtics i poc solvents, sinó que alhora va fer una dura crítica de la política del PP, que està en la base de tot el conflicte. També va defensar el dret d’aquells que vulguin defensar la independència, però deixant clar que “no tot s’hi val” i que els comportaments antidemocràtics no es poden combatre amb altres comportaments també antidemocràtics com els que significaven les propostes de JxSí i la CUP.\nLa intervenció de Coscubiela ens va reconciliar a molts amb la política. Com ho va reflectir amb la seva sempre agudesa intel·lectual la Lali Vintró en el seu article en la revista Treball “Vergonya aliena i orgull psuquero: Joan Coscubiela”, on la Lali conclou: “Les dues magistrals intervencions de Joan Coscubiela aquesta setmana al Parlament m’han fet recordar aquella etapa de prestigi merescut dels militants psuqueros i m’han portat a sumar-me a la immensa riuada de comentaris, articles i missatges elogiosos per allò que va dir, per com ho va dir i per la pregona sinceritat i convicció dels seus arguments”.\nMolta altra gent va manifestar amb més o menys sinceritat elogis a les intervencions del portaveu de Catalunya Sí que es Pot. Una de les darreres i més sinceres, la de l’alcaldessa de Madrid, Manuela Carmena, que es va identificar totalment amb la intervenció, que va dir que va aplaudir en el seu interior.\nCoscubiela, juntament amb Lluís Rabell, president del Grup i tots dos procedents de l’activisme social (l’un veïnal i l’altre sindical), ara en les seves responsabilitats polítiques han aconseguit una cosa increïble: malgrat dirigir amb dificultat un Grup heterogeni i conflictiu, han estat els protagonistes d’aquests debats decisius. I això, especialment, per la coherència del seu discurs. Alguna vegada caldrà fer un reconeixement a aquests dos polítics, Rabell i Coscubiela, que a contracorrent han dignificat la política en moments marcats per la demagògia i la crispació que molts han volgut, tant des dels unitaristes als unilateralistes, introduir en la política catalana i espanyola.\nHe tingut la sort de compartir anys de la vida sindical formant part de l’equip de Joan Coscubiela en la seva etapa de secretari general de CCOO de Catalunya, i he pogut comprovar des de primera fila la seva capacitat de treball, però també la seva gran rigorositat i la seva passió en el moment de plantejar propostes polítiques i sindicals. Coscubiela és essencialment una persona d’una honestedat exemplar, fruit d’una experiència familiar on l’honestedat i els conceptes ètics i morals en allò social, polític i personal eren la base de la coherència ideològica. Cal dir que en el sindicat va ser un dirigent capaç de generar amplis consensos i de dirigir i governar l’organització amb tothom. La prova més clara és que en la primera elecció va aconseguir un 52% del conjunt dels vots del Congrés que el va escollir, però amb el temps va tenir el reconeixement de tota l’organització de CCOO de Catalunya.\nCoscubiela no és un polític a l’ús. Mai va tenir la intenció de dedicar-se a la política quan va abandonar el seu càrrec sindical. És cert que ell ha estat sempre un militant del PSUC, primer, un partit que deixava petjada indeleble en molts dels seus militants, i el Joan n’és un, i desprès d’ICV, sense ostentar mai cap càrrec orgànic. Va ser a proposta de Joan Herrera que el partit li va plantejar encapçalar la candidatura al Congrés dels Diputats. Va ser sens dubte una bona proposta, tant a nivell de resultats per a ICV, que va passar d’1 a 3 diputats, com a nivell personal per al mateix Joan. Al Congrés, i dins del Grup de l’Esquerra Plural, es va destacar com a un excel·lent i agut parlamentari, sense recórrer a l’espectacle en la tribuna, sinó al rigor i la claredat d’un discurs que entenia la gent del carrer. Coscubiela va ser el primer que va acusar de “corrupte” Rajoy molt abans que això fos una generalitat.\nEl coneixement profund de la realitat laboral i social que va adquirir al llarg dels seus anys al sindicat li van comportar un gran bagatge de realitat en la seva tasca parlamentària, i això es notava en les seves intervencions fetes a peu de carrer. Crec que puc afirmar que Joan Coscubiela està satisfet de la seva etapa al Congrés dels Diputats.\nPosteriorment, i com a conseqüència d’acords establerts per ICV amb Podem, se li va proposar anar en la llista de Catalunya Sí que es Pot al Parlament, i com és habitual en una persona com ell, ho va acceptar disciplinadament. Tots hem vist que la legislatura al Parlament ha estat força decebedora. El “full de ruta” independentista de la majoria formada per JxSí i la CUP ha instaurat un legislatura pràcticament monotemàtica, on el fet territorial ha acaparat la major part del temps, relegant les qüestions socials a un segon pla. Alhora, ha hagut de trampejar amb en Lluís Rabell i la majoria del Grup els personalismes i els estirabots d’alguns membres d’aquest Grup, la qual cosa comporta un fatiga constant i decebedora.\nCoscubiela, en el tema nacional, és un fidel representant del ”catalanisme popular” del PSUC, és a dir, de la defensa dels drets nacionals i socials com a alternativa al nacionalisme identitari de la dreta. I sempre ha estat conseqüent amb les seves concepcions, i ho ha demostrat. Coscubiela va encapçalar la defensa de l’autonomia de la Comissió Obrera Nacional de Catalunya davant els intents de retallar-la per part de Fidalgo. I aquesta va ser una raó per la qual les CCOO de Catalunya. de forma majoritària, van apostar per Toxo com a nou Secretari de la Confederació Sindical de les CCOO d’Espanya.\nPuc dir que he conegut molts polítics pels quals públicament he manifestat la meva consideració per la seva tasca, gent com Nicolás Sartorius, Antoni Gutiérrez, Rafael Ribó, José Antonio Labordeta o Gaspar Llamazares, fins i tot gent de partits diferents al meu, com Josep Borrell o Cristina Narbona.\nPerò si he d’escollir algú que pel seu rigor polític, la seva sinceritat ideològica i l’honradesa i honestedat moral he sentit més a prop, em quedo amb en Joan Saura i en Joan Coscubiela. I potser per això ambdós han estat objecte de campanyes de desprestigi vulgars i reprovables, un a través dels mitjans de comunicació i l’altre a través de les xarxes. Cal gent com ells en aquests moments. Són més exemple de “nova política” que molta de la nova gent que ara acapara, amb menys capacitat i rigor, l’actualitat política.\nJoan Coscubiela ha anunciat ja la seva voluntat de deixar la política activa. És comprensible i està en el seu dret, però sens dubte a molta gent li mancarà un referent important d’una política en majúscules.


La poesia experimental i els millennials | Clàudia Rius\nParaules reduïdes a lletres, el buit com a espai, grafismes voltant pel full. Els poetes experimentals de després de la Segona Guerra Mundial volien jugar amb el llenguatge, reduir la grandiloqüència i l’hermetisme de la poesia i barrejar-hi l’humor i la crítica social. Encara ara, el resultat marca una fita en el món tant de la literatura com de les arts plàstiques i del disseny, ja que propugnava una idea molt visual, informal i gràfica d’entendre la comunicació verbal. Les possibilitats expressives de les lletres que s’imprimeixen en pantalles, abans de les pantalles.\nEugen Gomringer, “En silencio” (1954)\nTot això ho explico perquè a partir d’avui podeu veure a la Fundació Joan Brossa l’exposició La xarxa al bosc, que repassa la poesia experimental a Europa i Amèrica entre els anys 1946 i 1980 i destaca el paper de Brossa en relació a aquest panorama internacional en què ell encaixa perfectament, junt amb dos poetes catalans més, Guillem Viladot i Josep Iglésias del Marquet. La mostra, que és l’aportació més important de la Fundació a l’Any Joan Brossa i que està comissariada pel poeta Eduard Escoffet, evidencia diverses curiositats.\nDestaco les meves dues preferides: primera, que la tendència de la poesia experimental va sorgir alhora en diversos territoris, en molts casos allunyats i no interconnectats, a causa del fet que després de la Segona Guerra Mundial la crisi del llenguatge va estendre’s arreu. Poden les paraules representar fidelment la realitat? L’expressió verbal té límits? Wittgenstein, què has fet!, dirien alguns, però l’horror i la dificultat de creure i, per tant, de verbalitzar, la manca d’humanisme de les guerres també té molt a veure amb el descrèdit de la paraula. Culturalment, la crisi del llenguatge estava en l’aire d’una manera abstracta però brutal, i això explica per què en indrets com Catalunya va sorgir gent com Joan Brossa, fins i tot trobant-se en un context repressiu franquista que aïllava el territori de la modernitat exterior.\nLa segona curiositat de l’exposició és que, com explica Escoffet, aquesta poesia “és més digerible pels millenials d’avui en dia que per la gent de l’època, que pensava que seria un invent passatger”. La poesia experimental es va avançar a l’imperi de la comunicació en què vivim ara i va entendre que calia portar a l’extrem la idea que el llenguatge no només té un valor denotatiu o connotatiu, sinó també estètic, i que la forma i la disposició incideixen en el poder de transmissió de la parla.\nAra bé, a diferència del pop, la poesia experimental no va dirigir-se a les masses a còpia de treure suc dels valors mercantilistes de les noves estratègies de comunicació, sinó establint un contacte directe i ràpid amb el lector. Per aconseguir-ho, en comptes d’empolainar el llenguatge, van decidir desconstruir-lo. La intenció de la poesia experimental, i sobretot del corrent anomenat “poesia concreta”, on destaca Eugen Grominger, era reiniciar el valor de la poesia amb unes formes obertes i arriscades, fugint de l’elitisme i de la inaccessibilitat i barrejant-se amb la tecnologia i la política. Qui vulgui comprovar-ho, pot fer-ho amb calma, perquè la mostra, molt recomanable, dura fins al 29 de setembre.


Figueres presenta les propostes de l’Apropa Cultura per garantir i facilitar l’accés a la ciutadania a la programació cultural\nEls equipaments culturals ofereixen entrades a preu reduït per persones en risc d’exclusió social o amb discapacitat\nL’Ajuntament de Figueres ha presentat avui la programació de l’Apropa Cultura per tal de que tota la ciutadania tingui accés a la programació cultural de la ciutat. S’ha presentat la programació inclosa en el projecte del Teatre el Jardí, l’Auditori dels Caputxins, la Sala la Cate i el Museu del Joguet. Hi podem trobar espectacles familiars, de dansa de música, de teatre i de música.\nApropa Cultura és un programa socio cultural que uneix les persones i la cultura. El projecte va néixer el 2006 amb la idea que la cultura ha de ser per a tota la societat i que aporta molts beneficis a les persones. És per això que s’ha de poder garantir i facilitar l’accés a la cultura a tota la ciutadania.\nEl programa s’adreça a entitats i centres socials que treballen amb persones en risc d’exclusió social o amb discapacitat dels següents àmbits: persones amb discapacitat intel·lectual, per sones amb problemàtica social derivada de malaltia mental, persones amb discapacitat física en situació d’exclusió social, gent gran, persones immigrants i infants i adolescents i dones entre altres. També s’adreça a altres entitats socials i de l’àmbit de la salut com persones amb discapacitat sensorial, centres especials de treball, associacions de malalties cròniques.\nL’Ajuntament de Figueres hi col·labora oferint els espectacles propis de la programació estable a uns preus socials per aquests col·lectius, amb la tarifa Apropa (3 euros) o la tarifa reduïda (50% de descompte sobre el preu de les entrades sempre inferior a 10 euros), segons el tipus de col·lectiu que ho sol·licita.\nUna de les novetats d’enguany és una campanya que s’anomena “Totes incloses”, focalitzada a dones en situació de vulnerabilitat o en risc d’exclusió social.


viurealspirineus/ACN 19:15 15/11/21\naran val possible llop observacio “d”\nUn possible llop en una zona propera a la boca sud del túnel de Vielha / CGA\nTècnics i Agents de Medi Ambient del Conselh Generau d'Aran han recollit mostres biològiques i han examinat aquest dilluns el possible rastre d'un llop a prop de la boca sud del Túnel de Vielha. Tot plegat s'ha dut a terme després que, a les 7.45 hores i en plena nevada, el conductor d'una màquina llevaneu que treballava a la zona hagi observat un animal de gran envergadura travessant el riu Noguera Ribagorçana.\nDesprés dels primers treballs de seguiment del rastre i presa de mostres duts a terme pels Agents de Medi Ambient del Conselh Generau, tot semblaria apuntar que, efectivament, podria tractar-se d'un llop. Probablement, segons indiquen des del govern aranès, podria tractar-se d'algun dels exemplars localitzats darrerament a Aragó. En cas que es confirmés l'ADN de les mostres biològiques obtingudes, aquest seria el primer exemplar de l'espècie detectat a la Val d'Aran.\nLa nevada deixa gruixos d'entre 5 i 10 centímetres a Naut Aran


Taules de Transferència Elèctrica RE205 | ARC\nInici Accés al Vehicle Taules de transferència Taules de Transferència Elèctrica RE205\nSKU: RE205 Categories: Accés al Vehicle, Taules de transferència\nLa taula de transferència elèctrica permet passar de la cadira de rodes al seient del cotxe. És una forma simple però molt efectiva de fer que el seu automòbil sigui més accessible.\nAquest producte ha passat les proves de compatibilitat electromagnètica i té certificat . Suporta un pes màxim de 100 kg.\nLa taula de transferència elèctrica ofereix una ajuda vàlida a aquelles persones que tenen dificultats per a passar de la cadira de rodes al seient del cotxe i viceversa: aquesta crea, de fet, un pont de connexió entre el seient del vehicle i la cadira de rodes, en cas que existeixi un notable desnivell, com en el cas dels monovolum i dels tot terreny.\nLa taula de transferència elèctrica pot instal·lar-se en vehicles de tres o cinc portes, tant del costat de conductor com del costat del passatger, sense alterar l’estructura general i sense procedir a la substitució del seient ni del cinturó de seguretat.\nEstà indicat per a la pujada a vehicles en els quals els seients estan especialment alts, com en els monovolum i en els tot terrenys: l’usuari es transfereix des de la cadira de rodes fins a la superfície de la taula de transferència i aquesta, mitjançant un motor elèctric, puja al nivell del seient i permet l’accés. L’usuari controla el moviment de pujada i baixada mitjançant un botó o interruptor situat en una còmoda posició.\nDurant el trajecte, la superfície de la taula de transferència ha d’extreure’s perquè no suposi cap molèstia als ocupants del vehicle. La taula elèctrica està dotada d’un sistema de seguretat que frena automàticament la pujada quan arriba al final del trajecte i que bloqueja l’activació quan la porta en la qual s’ha instal·lat està tancada.\nFicha técnica: Taules de Transferència Elèctrica RE205


Apartment Duga Luka (Prtlog) 2367c Rabac Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 703 allotjaments a Rabac.\nDuga Luka, Rabac, Croàcia - Veure al mapa\nMés informació sobre Apartment Duga Luka (Prtlog) 2367c\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Drenje, Apartment Duga Luka (Prtlog) 2367c és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Apartment Duga Luka (Prtlog) 2367c, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos habitació familiar.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera, plat de dutxa per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Apartment Duga Luka (Prtlog) 2367c.


Luis Enrique: "El clàssic ja no existeix. Cal pensar en la Champions"\nL'entrenador assegura que no li generava "res especial" perdre el dia de l'homenatge a Johan Cruyff\nLuis Enrique dóna indicacions durant el clàssic ALBERT GEA / REUTERS\nBarcelonaLuis Enrique afronta tres dies importantíssims. Després de la derrota en el clàssic, ha de "corregir els errors, recuperar anímicament els jugadors i pensar en el rival del dimarts". Per això, l'entrenador asturià sentencia, només uns minuts després d'acabar el partit contra el Reial Madrid: "Per a mi, el clàssic ja no existeix. No hi ha dolor. Cal pensar en la Champions".\nEl tècnic marxa amb un regust amarg. No només per la derrota, sinó també perquè considera que l'equip ha fet molt bé la feina excepte "en 10 o 15 minuts de la segona part" en què els blaugranes han "perdut el control". "La pilota ha estat nostra i hem generat ocasions de gol a la primera part, però el futbol és així de capriciós". Per a l'asturià, el que realment ha fet "mal" ha estat el gol de l'empat de Benzema. "A la segona part el Madrid s'ha tancat al darrere i ha trobat les transicions que buscava. Els gols arriben en pilotes que no acostumem a perdre. Així és el futbol, cal assumir-ho".\nL'entrenador del Barça no vol buscar excuses. Evita parlar de l'àrbitre –diu que els clàssics són partits "difícils perquè hi ha mota tensió"– i tampoc vol justificar la falta d'encert o un estat físic insuficient pels compromisos de seleccions. "Són coses que no es poden controlar". "Estem a tocar del final de temporada. És la part més bonica i sabem que ens costarà. Seguim líders i hem de pensar que la Lliga la guanya els més regular, que ara mateix som nosaltres".\nLuis Enrique diu que no li genera "res especial" perdre el dia de l'homenatge a Cruyff. En canvi, sí que ho lamenta el capità, Andrés Iniesta. "És una llàstima perquè aquest dia tots pensàvem en ell", assegura.\nAnalitzant la derrota, Iniesta diu que no era un problema "físic sinó un conjunt de coses". "Amb l'1-0 ens ha faltat més control, més posicionament. Ens han atrapat en molts contraatacs. No hem sabut llegir el tram final del partit però seguim en una posició privilegiada a la Lliga".\nLuis Enrique Reial Madrid


Sol·licitud de la targeta acreditativa discapacitat. alta, renovar i duplicat.\nLa Targeta acreditativa de la discapacitat permet acreditar de forma àgil i pràctica, davant de terceres persones, el grau de discapacitat a fi de facilitar l'accés als recursos i serveis vinculats a què es tinguin dret en l'àmbit de Catalunya. És un document públic, personal i intransferible i que cal acompanyar amb el DNI o NIE. És vàlida per a tot el territori de Catalunya.\nAquest formulari serveix per realitzar el tràmit per Internet sense un certificat digital i presencialment. En el cas del canal Internet, només es podrà sol·licitar la targeta acreditativa de la discapacitat amb aquest formulari en els casos de duplicat per pèrdua o robatori. Si voleu presentar el formulari presencialment, recomanem que l'empleneu abans d’imprimir-lo, però si ho preferiu, podeu imprimir-lo i emplenar-lo a mà.\n-Oficina d'Atenció Ciutadana (OAC).\nAdreça: Mestre Tomàs Cabeza,2. Edifici del Patronat Parroquial\nHORARI SERVEIS SOCIALS:\nDe dilluns a divendres, de 9 del matí a 1 de la tarda\nPresencialment a l'OAC i Serveis Socials\nSIAE_SIC_SOL_TARJETA_DISCAPACITAT.pdf (pdf 540.9 KB)


Les 3 tecnologies que influenciaran el màrqueting digital el 2019 - YCOM\nLes 3 tecnologies que influenciaran el màrqueting digital el 2019\nQuan un any és a punt d’acabar, acostumem a tirar la vista enrere i fer els esperats resums que ens recordin, encara que sigui per última vegada, allò que hem fet en els últims mesos. La fi d’any, però, també és moment d’intentar predir el que ve.\nQuant al Màrqueting Digital, hi ha incerteses. Per exemple: serà l’últim any de Facebook tal com el coneixem? Més enllà de les plataformes, detectem tecnologies que poden marcar el futur més immediat del sector.\nLa cerca per veu\nSegons dades de Google, 1 de cada 5 recerques ja es realitzen per veu, fet que suposa un nou paradigma que anirà a l’alça en els propers anys; prova d’això és l’augment significatiu en la venda d’altaveus intel·ligents, que es convertiran en un dels regals estrella d’aquest Nadal. Aquesta tendència afectarà directament a les estratègies de SEO perquè la recerca per veu ressalta la necessitat de centrar-se en paraules clau “long tail” i un llenguatge natural.\nSegons les dades de l’EGM, el 92% dels usuaris accedeix a Internet a través del telèfon, en detriment de la resta de dispositius. El ràpid desenvolupament tecnològic d’aquest tipus de dispositius ofereix innombrables possibilitats de cara a l’estratègia digital. Una d’elles és la Realitat Virtual, una funcionalitat que cada vegada s’incorpora en més dispositius que ajudarà a les marques a generar experiències memorables per als consumidors.\nGràcies a aquesta tecnologia, es poden desenvolupar estratègies de màrqueting basades en recerca visual (Visual Search). El comerç digital serà el sector on tingui més incidència amb el reconeixement d’imatges mitjançant Deep Learning, que permet al consumidor localitzar objectes a Internet a través d’una única descripció. S’espera que el Visual Search creixi de manera progressiva durant els propers anys, la qual cosa implicarà també la necessitat de dissenyar una estratègia de SEO diferent.


Taller de creativitat i gestió d’equips\nAprendre a crear en equip i deixar de competir tot fomentar la promiscuïtat creativa\nData de l'esdeveniment a determinar\nLes rutines i les limitacions de producció poden afectar la creativitat. Però també la lluita d’egos o la incapacitat per saber veure quan cal matar una idea. Ja ho té això, el treball en equip: molta gent se’l pren com una competició en lloc d’una cooperació.\nAquest curs, eminentment pràctic, té com a objectiu entrenar-nos pel dia a dia en una redacció plena de creatius. Com treballar amb una persona al costat? Com mantenir el cervell creativament permeable? Com podem estimular els equips per fomentar la cooperació i la circulació d’idees? Quan hem de matar el nostre projecte per abordar propostes millors? Pot ser que els altres també tinguin bones idees?\nA través d’exercicis pràctics i simulació es buscarà la promiscuïtat creativa, per facilitar el treball en equip i per aconseguir que els problemes que sorgeixin en una producció es converteixin en oportunitats.\nSi vols contractar aquest curs contacta amb nosaltres.\nDirigit a tots aquells que tinguin que formar part d’equips per impulsar qualsevol tipus de projecte audiovisual\nCurs de vídeoperiodisme\nCursos de renovació del llenguatge audiovisual a TV\nTaller de direcció de fotografia\nTaller de màrqueting i distribució de documentals\nTaller de muntatge de teasers\nTaller de Pitching – Presentació de projectes\nTaller Desenvolupament de Projectes Documentals


Arnau González Vilalta,\nEnric Ucelay Da Cal,\nMarcel A. Farnelli (l'Alguer, 1978). És llicenciat en Història Contemporània a la Università degli Studi di Firenze, ha cursat el Màster Oficial en Història del Món a la Universitat Pompeu Fabra de Barcelona i actualment és becari predoctoral de l'Institut Universitari d'Història Jaume Vicens i Vives-Universitat Pompeu Fabra. A partir d'un primerenc interès cap a la identificació nacional com a element clau d'alguns moviments polítics al món contemporani, s'ha interessat pel feixisme italià, pel sardisme i en general per tots els moviments similars a la conca mediterrània. És autor d'un assaig sobre les característiques peculiars del feixisme a la ciutat de l'Alguer (El feixisme a l'Alguer, Angle Editorial, Barcelona 2010) i actualment està treballant una tesis doctoral sota la direcció del professor Enric Ucelay Da Cal, en la qual aborda el tema de les diferents tensions nacionalistes que, entre els segles XVIII i XX, han estats presents a Sardenya, a través però d'un cas particular: l'Alguer. Publicat per\nJosep Pich Mitjana (Manresa, 1967) és llicenciat en Història Contemporània per la UB (1991), en Dret per la UNED (2005) i doctor per la UPF (1999), amb la tesi Valentí Almirall i Llozer (1841-1904) i la gènesi del catalanisme polític. És professor d’Història Contemporània a la UPF. Ha guanyat ex aequo el premi Joan Givanel i Mas de l’IEC de 2001, i el XXI premi Ferran Soldevila de 2004. Ha editat les memòries del dirigent federalista Conrad Roure (1841-1928) titulades “Recuerdos de mi larga vida”. Ha participat en obres col·lectives com “Cuba: de Colonia a república” (2006); “Una relació difícil. Catalunya i l’Espanya Moderna” (2007), i “Barcelona Trágica, España tensa, Melilla Sangrienta: la Semana Trágica”, en premsa. Ha publicat “El Centre Català” (2002); “Almirall i el Diari Català” (2003); “Federalisme i catalanisme: Valentí Almirall i Llozer (1841-1904)” (2004); “Valentí Almirall i el federalisme intransigent (2006)” i “Francesc Pi y Margall y la crisis de Melilla de 1893-1894” (2008). També és autor de tres e-books: “Les dues guerres mundials i el període d’entreguerres (1914-1945)”, “La Setmana Tràgica 1909: Sagnant, roja, negra o gloriosa”, “La Guerra Freda i el món contemporani (1945-1989)” que podeu consultar en aquests enllaços: http://www.upf.edu/materials/fhuma/ebook/ http://www.upf.edu/materials/fhuma/st1909/ http://www.upf.edu/materials/fhuma/gfreda/Les seves línies d’investigació són el federalisme, el catalanisme i l’imperialisme espanyol.\nJosep Pich Mitjana,\nJordi Serret i Sanahuja


Estat, Estat-nació i Estat català | Associació Cultural Vibrant\n1717-1899, ARTICLES, HISTÒRIA, OPINIÓ\nUn origen maquiavèl·lic\nL’origen de la concepció actual de la paraula Estat és ben clara; la va utilitzar per primera vegada Nicolau de Maquiavel, figura de gran renom tant en el món de la politologia com fora d’ell. Nascut a la República de Florència el 1469, fou l’autor del conegut llibre El Príncep, publicat el 1513. És en aquesta obra paradigmàtica on apareix escrit per primera vegada el terme que ens ocupa, Stato. Aquest mot sembla que ja era d’ús comú a la Florència de l’època, precisament el país que Maquiavel considera el primer Estat. L’origen del mot emprat, no de la concepció maquiavèl·lica, és la veu llatina ‘status’, condició, poder o estat.\nEn aquella època, el govern, la sobirania dels dominis o països havia mutat. Quelcom havia canviat, l’exercici del poder s’havia concretat i havia aparegut un cos de funcionaris, una administració diferent de la que exercien els antics monarques i sobirans. Maquiavel necessitava un nom nou per a definir una forma nova d’organització política. Si no, hagués utilitzat les formes tradicionals de res publica o fins i tot Polis, molt més comunes. En aquell Stato, el paper de la burocràcia era cabdal. Així, per diferenciar la nova forma d’exercir el poder, Maquiavel va parlar de l’Estat.\nDurant l’Edat moderna, sovint ubicada pels historiadors entre finals del segle XV i la Revolució Francesa de 1789, l’Estat treballarà generalment al servei d’un monarca absolut. És la forma d’exercici de poder conegut com a Antic Règim. Els súbdits, dominats per la monarquia en una societat estamental, no tindran cap mena de poder en la presa de decisions. Hauran d’arribar les revolucions anomenades liberals, que, armades amb el pensament de la il·lustració, venceran l’absolutisme i a poc a poc aniran introduint idees democratitzants i d’empoderament del poble, com les de Rousseau, tot intentant limitar i separar els poders de la monarquia. És en aquest context de canvi geopolític i històric en l’àmbit europeu i mundial que apareixen els Estats moderns, que s’aniran desenvolupant fins a l’actualitat. Durant el conegut com a Llarg Segle XIX (1789-1914), el model paradigmàtic d’Estat serà el francès i en especial la Tercera República (1870-1940). D’inspiració jacobina, l’administració i la nació seran centralitzades a la capital, París. Des d’allà, els funcionaris i els successius governs aniran intentant assimilar les nacions que fins llavors conformaven l’Estat francès, com l’occitana, la bretona, la basca, la corsa o la catalana amb diferents resultats.\nEl nou Estat-Nació, resultat de què coneixem com a procés de nacionalització, tindrà una sola llengua, un sol sobirà, una sola llei, una sola capital, una sola administració, un sol govern, una sola cultura, un sol poble. Arribarà, així doncs, el centralisme, la uniformització i la creació d’un nou tipus de nació que voldrà unir, per tots els mitjans possibles, especialment inclosos els violents i repressius, la totalitat dels ciutadans de l’Estat; una nació creada artificialment per les pròpies estructures de l’Estat, pel govern i l’administració. Apareixen llavors la nació espanyola, la nació francesa o la nació britànica. Altres, com la catalana, seran marginades i hi haurà un continu intent d’assimilar-les per part del centralisme francès, espanyol o italià en el cas de l’Alguer. L’Estat construeix una nació inexistent fins aleshores. L’Estat-nació inventa una nova nació, la nació d’Estat.\nL’Estat català, realitat fins al 1714\nL’any 988 els Comtats catalans, guiats pel de Barcelona, amb Borrell II al capdavant, esdevindran de facto independents del Regne Franc. Des de llavors, malgrat els conflictes, les guerres, les croades i els canvis i unions dinàstics i les intrigues, Catalunya serà independent fins a l’any 1714. El 1659, tanmateix, el Regne de França arrabassarà la Catalunya Nord incorporant-la al seu domini, però això és una altra història. Tot i que a l’Edat Mitjana, durant els segles X en endavant, difícilment podem parlar d’Estat en els termes maquiavèl·lics exposats anteriorment, sí que podem dir que el destí del país no estava regit per forces exteriors sinó que hi havia una sobirania pròpia. El sobirà del Principat de Catalunya era sobirà d’un domini totalment independent fins al funest final de la Guerra de Successió. La unió dinàstica entre Ramon Berenguer IV, comte de Barcelona i sobirà de Catalunya, i Peronella, hereva al tron del Regne d’Aragó, no comportarà cap canvi en la situació catalana.\nFins al 1714, Catalunya comptà amb un Estat i un govern propis. En són encara avui un testimoni inesborrable i innegable les estructures d’Estat i edificis com els Consolats de Mar, les Corts Catalanes, El Consell de Cent, la Taula de Canvi, la Junta de Braços o la Diputació del General o Generalitat de Catalunya, entre d’altres. Els decrets de Nova Planta i la repressió brutal que comportà la derrota del 1714 en l’anomenada Guerra dels Catalans, posterior al Tractat d’Utrecht i, per tant, de la Guerra de Successió, destruïren l’Estat català i els territoris del Principat quedaren incorporats definitivament al Regne de Castella i al seu Estat absolutista. Encara avui lluitem pel retorn de les nostres legítimes Constitucions, institucions i lleis. Donec Perficiam. Fins a aconseguir-ho.\nPublicat el 2 desembre 2016


febrer de 2015 – Revista digital\nDilluns, 23 de febrer, organitzat pel departament de Llengües estrangeres, els alumnes de 3r, 4t i Batxillerat varen anar al centre cultural del poble a veure una obra de teatre en anglès. L’obra es deia Creepy i fou representada pel grup Es Vellut. Aquí en teniu algunes imatges:\n“El secret és mantenir la constància” Antoni Artigues (Porto Cristo, 1998) i Maria Jiménez (s’Illot, 1998) són alumnes de 1r de batxillerat de l’IES Porto Cristo. Aquesta setmana passada acudiren a Palma a recollir de mans del president José Ramón Bauzá els premis Excel·lència, una distinció per a tots aquells alumnes que han obtingut una…\nAdéu, Joan Morey!\nEn Joan Morey, professor de Matemàtiques al nostre institut fins a dia d’avui, ens abandona per anar a treballar a un altre centre. Per això des d’aquí li volem donar ànims en la seva nova aventura. A més, els alumnes de 2n d’ESO E li prepararen una bona festa de comiat, que bé s’ho havia…\nDaniel, “a new teacher”\nDaniel és una persona que ha vengut al nostre institut, a ajudar-nos a aprendre millor l’anglès. Ara li farem unes preguntes perquè el coneguem millor com a professor i com a persona. L’entrevista serà en bilingüe: anglès i català, per així practicar millor:\nAvui xerram del nou videojoc Call of Duty: Advance Warfare. El títol s’ambienta en un futur proper i ens ofereix un joc amb organitzacions militars privades equipades amb alta tecnologia i sobretot amb molta acció. AD (Advance Warfare) està ambientat en l’any 2054. Call of Duty representa l’onzena entrega dins la mateixa sèrie.\nUna mostra d’alguns treballs que els alumnes de 1r d’Eso han fet a classe de Socials:\nUs parlarem sobre surf, en què consisteix, els seus diferents tipus, la seva història i el que fa un surfista en el seu dia a dia.\nKingdom Hearts és un joc de rol, desenvolupat per Square Enix i Disney. El videojoc uneix personatges de sèries d’animació i películ·les Disney i personatges de la saga de Final Fantasy. El joc té per ara dues parts i està en desenvolupament la tercera part.\nTots els manacorins, i no tant manacorins, esperen durant tot l’any la víspera de Sant Antoni amb moltes ganes. Aquest any, com era esperat, Manacor ha tornat a botar amb totes les gloses que veneren Sant Antoni. Sempre hi ha coses que agraden més, i d’altres que agraden menys. Aquest any el millor moment de…\nEn aquest article vos xerrarem de les diferents sexualitats que hi ha a la nostra societat. La sexualitat té moltes definicions acceptables, però concretament vol dir que cada persona té un conjunt de condicions anatòmiques i fisiològiques que caracterizen cada sexe.


Un col·lectiu de persones treballa per engegar a Manresa el primer supermercat cooperatiu de Catalunya - Canal Taronja Comarques Centrals\nIniciNotíciesGeneralUn col·lectiu de persones treballa per engegar a Manresa el primer supermercat cooperatiu de Catalunya\nUn col·lectiu de persones treballa per engegar a Manresa el primer supermercat cooperatiu de Catalunya. La voluntat és obrir-lo a finals d’aquest any i es vol ubicar al Mercat Puigmercadal de la capital del Bages.\nLa iniciativa va sortir arran de la projecció del documental ‘Food Coop’ sobre un popular supermercat cooperatiu de Nova York. Situat al barri de Brooklyn des de fa més de 40 anys, Park Slope Food Coop compta amb 17.000 socis compromesos a treballar-hi tres hores al mes. La reducció de la despesa en salaris ha permès abaixar el preu dels productors i atraure més gent. Els productes que s’hi ofereixen, d’altra banda, provenen de l’agricultura ecològica i de proximitat, i tenen certificació ètica.\nA Manresa, de moment, ja són una dotzena de socis. Ara, el col·lectiu busca aconseguir els 1.800 socis que consideren necessaris per tirar endavant la iniciativa. El supermercat tindrà un format democràtic i participatiu, i donarà prioritat als productes sostenibles i de proximitat.\nSegons han explicat els seus impulsors, en un supermercat cooperatiu, són els socis qui, amb el seu temps, –calculen unes tres hores al mes- mantenen l’engranatge del negoci. És a dir, treballen en tasques del supermercat per abaratir el cost dels productes.\nEl col·lectiu té clar que, per fer viable la iniciativa, els cal la implicació de la gent i, per això, fan una crida per tal d’atraure nou socis.\nDe moment, tornaran a projectar el documental ‘Food Coop’ dimarts 28 de maig a la Plana de l’Om. A més, durant la Festa del Riu, el pròxim 1 de juny, tindran una parada per donar a conèixer la iniciativa i captar nous socis.\nEls Amics del Conservatori presenten les conclusions de la jornada participativa\nS’estudia crear una comissió de seguiment de la restauració del Cogulló


Ajuts Ramon y Cajal (RyC): presentació de sol·licituds entre el 12 de desembre 2019 i el 14 de gener de 2020 a les 14.00.\nAjuts Juan de la Cierva Incorporació (JdCI): presentació de sol·licituds entre el 17 de desembre 2019 i el 21 de gener de 2020 a les 14.00. El personal investigador interessat haurà de presentar la sol·licitud com a molt tard el 14 de gener de 2020 a les 14.00.\nAjuts Juan de la Cierva Formació (JdCF): presentació de sol·licituds entre el 18 de desembre de 2019 i el 22 de gener de 2020 a les 14.00. El personal investigador interessat haurà de presentar la sol·licitud com a molt tard el 15 de gener de 2020 a les 14.00.\nAjuts per Personal Tècnic de Recolzament (PTA): presentació de sol·licituds entre el 14 de gener de 2020 i el 4 de febrer de 2020 a les 14.00. El personal tècnic interessat haurà de presentar la sol·licitud com a molt tard el 28 de gener de 2020 a les 14.00.\nAjuts Torres Quevedo (TQ): presentació de sol·licituds entre el 16 de gener de 2020 i el 6 de febrer de 2020 a les 14.00.\nAjuts Doctorados Industriales: presentació de sol·licituds entre el 21 de gener de 2020 al 11 de febrer de 2020 a les 14.00.\nEn aquest i propers butlletins, es donaran més detalls sobre cadascun dels ajuts convocats.


Com arribar a Carrer Dels Ocells a La Massana amb Bus\nCarrer Dels Ocells, La Massana\nCom arribar a Carrer Dels Ocells a La Massana amb Bus?\nMira Carrer Dels Ocells, La Massana al mapa\nIndicacions a Carrer Dels Ocells de La Massana amb transport públic\nLes següents vies de trànsit tenen rutes que passen a prop de Carrer Dels Ocells\nCom arribar a Carrer Dels Ocells amb Bus?\nEstacions de Bus a prop de Carrer Dels Ocells a La Massana\nBus línies a Carrer Dels Ocells a La Massana\nQuines són les estacions més properes a Carrer Dels Ocells?\nLes estacions més properes a Carrer Dels Ocells són:\nLes Entrades és a 249 metres de distància, 4 minuts caminant.\nQuines Bus línies paren a prop de Carrer Dels Ocells?\nAquestesBus línies paren a prop de Carrer Dels Ocells: L5, L6.\nTransport Públic fins a Carrer Dels Ocells a La Massana\nCom arribar a Carrer Dels Ocells a La Massana, Andorra?\nÉs fàcil amb Moovit. Escrivu la teva adreça postal i el cercador de ruta de Moovit localitzarà la manera més ràpida d'arribar-hi. No estàs segur a on baixar al carrer? Descarrega't l'aplicació Moovit per a trobar adreces en directe (incloent-hi el lloc on baixar a Carrer Dels Ocells), consulta els horaris i obtingues les hores d'arribada estimades de les teves línies preferides de Bus.\nBusques la parada o l'estació més propera a Carrer Dels Ocells? Consulta aquesta llista amb les parades més properes disponibles per a la teva destinació: Les Entrades.\nTambé pots accedir a Carrer Dels Ocells per Bus. Aquestes són les línies i rutes que tenen parades properes - Bus: L5, L6\nFem fàcil arribar en transport públic fins a Carrer Dels Ocells, de manera que més de 930 milions d'usuaris, inclosos els usuaris de La Massana confien en Moovit com la millor aplicació per al transport públic.\nLlocs d'interès pròxims a Carrer Dels Ocells a La Massana\nLínies de transport públic amb estacions més properes a Carrer Dels Ocells a La Massana\nLínies Bus amb estacions més properes a Carrer Dels Ocells a La Massana\nMés fàcil arribar a Carrer Dels Ocells amb l' app!


Com utilitzar endolls de Afganistan a Sri Lanka\nConnectors, preses de corrent, adaptadors i altra informació necessària per viatjar des de Afganistan a Sri Lanka en aquesta pàgina. Si voleu un informe per a altres països, torneu a iniciar l’ assistent per trobar a adaptadors elèctrics per al vostre viatge aquí .\nTipus de taps: C, D, F. D, M, G.\nLa tensió no és exacta, però la diferència sol ser tolerable pels dispositius elèctrics. És molt segur connectar el vostre aparell elèctric de Afganistan a Sri Lanka sense un adaptador de tensió. Si teniu algun problema amb un dispositiu especial, és a dir, un dispositiu mèdic, probablement voldreu demanar més ajuda professional.


Les eixides de la Nau Jove. | La Nau Jove 2014\nPosted by gonmarl3 on 11 julio, 2014\nJa estem finalitzant la segona setmana de la Nau Jove 2014 i els joves han pogut gaudir ja de dues eixides on s’han divertit moltíssim i han experimentat sensacions que poques vegades han experimentat.\nUna de les eixides ha sigut a Tandem on els joves han pogut conegut un centre socio-ocupacional creat per afavorir la empleabilitat, l’ocupació i la formació de les persones sense llar. Els joves han conegut perque existeix un espai com Tandem amb un a dinàmica de sensibilització, un hort ecològic on se’ls ha explicat de quina manera treballen allí i han realitzat un taller de vimet que els joves han pogut portar-se’l a casa com a record de la visita a Tandem.\nL’altra eixida que han realitzat el nostre joves ha sigut a Port Saplaya on han practicat Surf, Paddle Surf i jocs de platja. Alguns més que altres , han aconseguit iniciar-se amb èxit de la pràctica d’un esport que pocs ja havien practicat i de segur, molt joves tornaran a practicar.\nVos deixem amb algunes imatges d’aquesta eixida.\nBe, esperem que us agraden les imatges que hem mostrat.\nEns anem a la platja.\nL´equip de Nau Jove.


Desembre | 2017 | Bol de sucre\n2017-12-28 2017-11-14 by candyobserver\n‘Uvas de la suerte’ de Fini\nFini, gomes, Uvas de la surte\nEm sembla un encert, ara que s’acaba l’any, anunciar-vos que si encara queda gent que li fa cosa els “pinyolets” del gra de raïm o li fa vergonya això de posar-hi olives farcides d’anxova, ja teniu a les botigues, de fa dies, les Fini uvas de la suerte.\nDe sort no en portarán gaire, i de gust quasi que tampoc, però com a mínim segur que us foteu les dotze gomes en menys del que duren les campanades. A la meva bossa n’hi havia més de dotze, suposo que per els despistats que no distingeixen els quarts de les campanades. Doncs bé, la dosis de goma de pectina animal per començar l’any! Felicitats a tothom i seguirem un any més, fins que ens n’atipem, de presentar dolços d’arreu del món, però especialment, els d’aquí.\n2017-12-18 2017-12-12 by candyobserver\nPropolinas: caramels de pròpolis amb oligoelements i olis essencials de farigola.\nCaramels sense sucre, Propolinas, Propolis\nTos? Mal de coll? Molts de vosaltres directament amb aquests símptomes aneu directament a la farmàcia, tan sovint, que fins i tot molta gent hi compra fins i tot l’aigua. Perquè la de la farmàcia, cura. Ahà.\nPerò ja portem uns anys que molt supermercats i herbolisteríes s’estàn posant al dia i buscant noves maneres d’atreure la gent a interessar-se per els remeis casolans i a preu de butxacamper tractar símptimes lleus. Els del coll és dels més habituals i el seu remei de sobres conegut: derivats de les abelles (mel, própolis), gingebre, farigola i ja els més temeràris, ceba (que combienen sovint amb sucre i que personalment em miro amb força recel). Els caramels d’Artesania Agrícola SA a través d’una de les seves marques més conegudes de productes amb pròpolis: Propolina, porta temps fabricant aquests caramels acompanyats d’oligoelements (magnesi, zin, manganès, coure) i olis essencials de farigola, eucaliptus i melaleuca cajeputi.\nSorprenentment, no és el pròpolis que m’ha sorprés, si no aquesta combinació de farigola, eucaliptus i melaleuca. Una sabor molt suau que no us puc comparar amb gaires res perquè no n’he trobat cap amb aquest sabor fins ara. Sí que puc comparar el caramel amb altres de pròpolis com els de sense sucre Geriolín (que els trobo al seu nivell, molts encertats i efectius) o els micro caramels de Farbo, amb una proporció de pròpolis força inferior als mencionats anteriorment. Potser no cal arribar a comparar-ho amb els lamentables Kontak, perquè ni jo se com em vaig atrevir a provar alló.\nLa meva valoració és molt positiva i em reafirma una mica el que deia amb les galetes Natwins, si es busca bé, un troba productes molt saludables en forma de productes molt estigmatitzats com els caramels o les galetes.\n2017-12-14 2017-12-11 by candyobserver\nAssortiment de caramels au lait frais d’Isigny\ncaramels, Dupont, Grup Sucrealliance, Isigny-sur-Mer, Reflets de France\nSense sortir del país Borbònic on érem a l’última entrada, avui cap a Normandia on hi ha una de les empreses de confiteria més antigues de França, fundada el 1889 pels senyors Dupont i Roussel. Iniciant la seva carrera empresarial en la confecció de mantega, el poble d’Isigny–sur-Mer ha vist com aquest petit taller es convertia en una empresa de caramels i toffees al llarg dels quasi 130 anys d’història. Si bé, l’empresa ha acabat passant per diverses mans fins a formar part del Grup Sucralliance, que fa pocs anys, va comprar Verquin (recordeu aquestses boles Fwi?).\nL’assortit que avui us ensenyo, és fruit d’aquells primers dolços a partir d’una fórmula molt senzilla amb ingredients de primera qualitat com és la llet. A partir d’aquest producte, que ells ja dominaven gràcies a l’antiga fabricació de mantega, apareix un seguit de sub-productes amb diferents sabors: vainilla, xocolata, cafè i avellana. Segur que n’existeixen molts més, però aquests són els primers que he pogut provar de la marca.\nEl resultat, i tenint en compte la llarga història de l’empresa, m’ha decebut molt. Ni els sabors (exceptuant els de cafè) ni la textura, era el que esperava d’un producte ambaixador de França. La prova és que, després de molts de dies, els Carambar han desaparegut i aquests Reflets de France, no els agafa ni déu. Si us fa gràcia provar-los, no us ho impediré, però ben segur que podreu trobar alguna cosa millor.\n2017-12-12 2017-12-11 by candyobserver\nCaramels tous ‘mistery’ de Carambar\nCarambar, Carambar mystery, France\nDesprés de fer-vos el discurs de productes saludables, una dosis de ‘dolços’ que representen exactament l’oposat. A més a més, em recorda aquella febre que va durar dues semanes comptades: el sabor misteriós. Recordeu el ‘5 black edition‘? Doncs si fa no fa, això va pel mateix camí.\nD’entrada, la bossa és més divertida que les altres, amb el personatge tridimensionat i aquest antifaç sí que dona un aire ‘mystery’, a dintre, la cosa ja canvia. Dividit entre sabors àcids o no, a mi em sembla que m’ha tocat el dia que no feien àcids, clarament, perquè de picar res de res. Però la combinació de sabors de fruita és molt encertat. A casa, val a dir que l’ha encertat molt perquè la bossa no va durar ni la meitat de la Puríssima.\nEl caramel tou, tipus toffee de fruita com el que varem veure fa temps amb els Toffelino i més tou que els Dipper de Vidal és d’una mida força nova per mi. Pocs productes al mercat tenen aquestes característiques i també m’ha agradat força. Sobre si recomenar-lo o no, doncs crec que és totalment recomenable. Com a mínim s’ha de provar.\n2017-12-07 2017-12-05 by candyobserver\nBarretes de cereal amb sèsam, cacau, soja i panses de Natwins\nEstic començant a fer com la gent gran, o potser m’estic tornant en un target eco-fit, aquests que només miren productes sans i elaborats de quilòmetre 0 (Km0). No sé si és una tendència que faig inconscientment o és producte de la saturació/ansietat que em dona escollir entre milers de versions d’un mateix producte. Perquè siguem francs, avui dia hi ha mil marques i cinc que fabriquen per aquestes. Amb tant d’engany i de no saber “qui fa què”, les ganes de comprar-ho baixen en picat.\nUna de les coses que em miro molt és una mica l’elaboració del producte, i ho faig perquè els ingredients, si no és en boca de la pròpia empresa, no es sap d’on venen. Podríem estar parlant d’una galeta d’aquí però amb blat de sud Amèrica, sèsam de Turquia i panses de sud Àfrica. I ens quedaríem tan amples dient que el producte és d’aquí. JA!\nEn el cas de Natwins, un producte de Girofibra S.L. (Argelaguer, Girona), el que em marca són els valors. Són els que espero de les empreses que fabriquen aquí i que s’allunyen, per posar un exemple, de la mass-production de galetes Gullón. En cap cas dic que una sigui millor que l’altre, els preus també són molt diferents i les butxaques de cadascú arriben on arriben. El que remarco és que els valors que es transmet i la funció del producte són, per mi, on vull enfocar a partir d’ara les meves compres. Adéu als ‘packs ahorro’ de 5+1, fins als ous d’aquest tipus de galetes (i que podem aplicar a mil productes més). Si ara només compro un paquet al mes, doncs que sigui bo, que tingui propietats i qualitat. Adéu, per fi, a la quantitat.\nLes galetes de Natwins, porten sèsam, que personalment m’agrada com queda d’acompanynt a molts aliments. Les panses són generoses i a cada galeta-barreta n’he trobat una, si bé sencera o trossejada, al menjar-ne, es nota el seu sabor. El resultat és molt positiu, clarament un producte fibrós que fa el que ha de fer, treure la gana fins a l’hora que toqui.\n2017-12-05 2017-12-11 by candyobserver\nPuccho ‘Minions’ edition\nUHA Mikakuto, Uncategorized\nCaramels tous, Minions, Puccho, UHA Mikakuto\nHe tornat a comprar un producte per la joquina, per l’estètica i per el Minion mirant amb cara de bandarra a la portada de l’estoig. A dins, hi ha les gomes toves Pucco que fabrica UHA Mikakuto.\nNo són pas els primers Pucco que ensenyem al bloc. Recordeu els de meló d’Hokkaido, els de taronja de Kumamoto o els de llimona Yuzu? Sempre han tingut una combinació de textura, sabor i elasticitat molt encertat, igual que els que veiem avui inspirats en els populars personatges de Comcast (Universal Studios i Illumination Entertainment)\nSegons la propia empresa, el sabor és una macedònia on predomina el plàtan. Jo de plàtan, res de res, però fruites he trobat les que volgueu. La gràcia de tot plegat, és 100% la vinculació i semblança amb els Minions. Una personatges que hen trencat la barrera de les edats i que en uns quants anys, en termes de marketing, crec que es podria posar al nivell d’en Pikachu. El temps dirà si sí, o si no. De moment, si teniu sort, podreu aconseguir l’edició limitada dels Puccho Minion a alguna de les botigues de dolços japonesos online.\nEl ninot, com veieu, al final fa una mica de por. Crec que no han sigut gaire encertats a l’hora de pintar les dents. Però qué hi farem. Sempre que trec les claus amb el clauer, sóc el centre de les mirades i l’enveja de la ciutat, heheheh


«Això no és una crisi, és la rebel·lió de les èlits» Entrevista del Diari de Sabadell a Lídia Santos – Edicions Els Llums\n«Això no és una crisi, és la rebel·lió de les èlits»\nLídia Santos, traductora del llibre “Sis discursos del New Deal. Hi ha una altra manera de sortir de la crisi”.\nL’advocada i professora de Dret Internacional Privat a la UAB, Lídia Santos Arnau, 62, va presentar dimarts a la Llar del Llibre, Sis discuros del New Deal. Hi ha una altra manera de sortir de la crisi (Ed. Els Llums) on recull el pensament de president F. D. Roosevelt per treure els Estats Units de la Gran Depressió entre 1933 i 1937.\nEn què s’assemblen la Gran Depressió americana dels anys 30 i l’actual crisi europea?\nEn les xifres. Roosevelt es troba un país amb un 25% d’aturats, exactament igual que Espanya. Hi havia bombolles immobiliària i financera i els bancs no donaven crèdit.\nQuè va fer Roosevelt?\nPrimer va tancar bancs a 38 estats. Els va sanejar i al cap d’un any ja els deixava obrir un altre cop.\nVa sanejar els comptes de l’estat per tallar la devaluació del dòlar, però combinant-ho amb una vida digna pels ciutadans.\nRoosevelt no estava lligat de peus i mans pels bancs com els nostres polítics d’ara?\nIgual. I li deien insults com comunista i europeu. Però es va enfrontar a tot el sistema financer per regular-lo. Avui aquella regulació bancària continua vigent.\nEstats Units s’estava endeutant com s’endeuta ara Espanya?\nÉs que Espanya no s’endeuta per la crisi, sinó precisament per les polítiques que s’estan aplicant.\nAl 2008 ja teníem bombolla immobiliària i no ens trobàvem en la situació que estem ara. Ni Portugal, ni Grècia… I ara és la mateixa Alemanya la que comença a tenir problemes.\nPosted in General and tagged Diari de sabadell, els llums, FDR, Franklin Delano Roosevelt, Lidia Santos, new deal, Víctor Colomer.\n← 18 d’octubre presentació a Terrassa…\n29 d’octubre presentació de “Nosaltres,… →


La policia noruega comença a difondre el nom de les víctimes dels atacs d'Oslo\nPrimer balanç del doble atemptat\nEs tracta de quatre persones, un noi de 23 anys tirotejat a Utoya, dues dones de 56 i 61 anys que van morir a les seus del govern i un home de 32 que també va ser víctima del cotxe bomba\nEFE Oslo 26/07/2011 22:39\n260x366 L'illa d'Utoya avui. AFP L'illa d'Utoya avui. AFP\nLa policia noruega ha començat a difondre els noms de les víctimes dels atacs d'Oslo en una pàgina web. De moment hi ha les dades de quatre de les 76 víctimes mortals del doble atemptat de divendres, les úniques que fins ara s'han pogut identificar oficialment i la mort de les quals s'ha pogut comunicar a les respectives famílies.\nD'altra banda, també es pot conèixer els detalls d'alguns dels desapareguts i les víctimes en els digitals d'alguns diaris noruecs. El diari britànic The Guardian ha creat una plana interactiva amb la informació que han pogut aplegar fins ara.\nEs tracta d'un jove que acabava de fer els 23 anys i que va ser tirotejat a Utoya, dues dones de 56 i 61 anys que van morir en l'explosió a les oficines del govern a causa d'un cotxe bomba, i un home de 32 anys que també va morir a Oslo a causa de la gran deflagració.\nPer la gran quantitat de visites, la pàgina web de la policia noruega s'ha saturat i ha quedat fora de servei des de poc després de les sis de la tarda, el moment que estava prevista la publicació de la llista de morts.\nLes forces de seguretat han difós la llista inicial als mitjans locals perquè la publiquessin de nou i aconseguir així que la informació arribés a tothom, segons la cadena pública noruega NRK.\nDues hores abans de la difusió dels primers noms, la policia ha informat sobre el mètode escollit per publicar-los.\nEn una roda de premsa, un portaveu ha explicat que el procés d'identificació és lent perquè primer s'ha de notificar als familiars de les víctimes.\nSobre el nombre de persones que segueixen desaparegudes, les forces de seguretat han preferit no donar xifres concretes, tot i que fa dies se'n van apuntar cinc. Un equip de 50 persones ha rastrejat durant tot el dia d'avui les aigües de l'illa d'Utoya a la recerca de més víctimes.


Fundació vegana personalitzada de maquillatge a la venda a l'engròs a la Xina. Feu el vostre propi logotip de fundació orgànica de fàbrica i proveïdors d'etiquetes privades | Iris Beauty\nPintallavis líquid mat\nRevestiment de llavis\nKit de llavis\nPal de llavis\nL'etiqueta privada de pal de llavis mat constitueix un pal de llavis ven ...\nLogotip personalitzat de cruixent amb etiqueta privada i revestiment de llavis ...\nConjunt de barres de llavis i llavis líquids personalitzats a l'engròs ...\nvenda a l'engròs de llavis personalitzats logotip de llavis de vellut vegà sti ...\nEtiqueta privada nua brillantor personalitzat llavis nus brillant ...\nProveïdor de llavis de llavis personalitzats amb etiqueta privada de bricolatge c ...\nMaquillatge personalitzat a l'engròs de base de maquillatge facial OEM ...\nvenda a l'engròs paleta d'ombres d'ulls vegana pigment alt priva ...\nLa venda a l'engròs de maquillatge de fundació personalitzada fundació vegana fa el seu propi logotip de fundació orgànica marca privada\nUna base lleugera amb cobertura suprema i acabat mat. La cobertura completa també funciona per controlar la brillantor i matitzar la pell tot el dia. Però no s’atura aquí: aquest fonament clàssic és adequat per a tipus de pell normal, greixosa, combinada i sensible.\nPreu EXW: 0,99 USD - 2,99 USD / peça\nQuantitat de comanda mínima: 3000 Peça / Peces\nOEM. ODM: Disponible\nLa base líquida té una textura fina i suau, una bona extensibilitat, fàcil d’allunyar, no s’agrupa i proporciona una cobertura completa. Pot cobrir eficaçment defectes de la pell com ara cicatrius d'acne, taques fosques a la cara, cercles foscos als ulls, to irregular de la pell i porus ampliats. Fa que la pell sigui més brillant i més clara, fent que la pell sembli completament natural.\nLa base líquida té una funció hidratant i de bloqueig d’aigua. Conté ingredients blanquejants i hidratants i reparadors per protegir la pell, cobrir les línies fines i les arrugues i fer que la seva pell tingui un aspecte més perfecte.\nLa fórmula duradora, impermeable i a prova de suor us permet mantenir un maquillatge de bellesa durador durant tot el dia. La cura de la base lleugera pot augmentar la brillantor, il·luminar el to de la pell i fer que la pell sigui sedosa. Disseny portàtil, els principiants poden utilitzar-la fàcilment, adequada per a dones amb diferents tons de pell.\nNom de l'ítem Fundació\nEl nostre avantatge 1. Sense proves de crueltat / sense animals\n2. Sense vegans / sense parabens / sense oli\n3. De llarga durada i impermeable\n4. Cobertura suau i completa\n5. Per a tot tipus de pell\nEmbalatge 1 unitats en una caixa de colors de disseny\nEnviament Per aire / mar / Express\nPagament Unió TT / Paypal / West, etc.\n1. P: sou fabricant o empresa comercial?\nR: som fabricants de maquillatge professionals.\n2. P: Quants colors teniu per a la fundació?\nR: El total de colors de la base és de 30 colors, també podem personalitzar els vostres propis colors.\n3.Q: Com puc obtenir una mostra per comprovar la vostra qualitat?\nR: primer, feu-nos saber el vostre requisit pel que fa als articles, doncs donarem suggeriments en conseqüència i oferirem pressupostos. Un cop confirmats tots els detalls es poden enviar les mostres. El cost de la mostra es reemborsarà si es fa la comanda.\n4.Q: Accepteu OEM ODM i ens podeu fer el disseny?\nR: Sí, fem OEM ODM i proporcionem serveis de disseny.\n5.Q: Quant de temps puc esperar per obtenir la mostra?\nR: Un cop hàgiu pagat el càrrec de la mostra i ens envieu els fitxers confirmats, les mostres estaran llestes per al lliurament en 3-7 dies laborables. Les mostres us seran enviades via express i arribaran en un termini de 3 a 7 dies. Podeu utilitzar el vostre propi compte exprés o pagar-nos per avançat si no en teniu cap.\n6.Q: Què passa amb el termini de lliurament de la producció en massa?\nR: Honestament, depèn de la quantitat de comanda i de la temporada en què feu la comanda. Normalment passarien de 25 a 35 dies. Som de fàbrica i tenim un fort flux de productes, us suggerim que comenceu la consulta dos mesos abans de la data en què vulgueu obtenir els productes al vostre país.\n7.Q: Quines són les vostres condicions de pagament?\nR: Acceptem T / T, Paypal, West Union.\n8. P: Com contactar amb nosaltres?\nR: Ens encantaria ajudar-vos amb qualsevol pregunta o comentari que tingueu.\nSom aquí per ajudar-vos; no dubteu a enviar-nos un correu electrònic a irisbecosmetics@gmail.com.\nAnterior: Fundació personalitzada de marca privada fundació mate cobertura completa proveïdors de fundacions veganes\nPròxim: Líquid de base de maquillatge impermeable de gran qualitat per a fundacions líquides de fundació d’alta qualitat\nmarca privada de la fundació de maquillatge\nmaquillatge de base orgànica\nmarca privada de fundació orgànica\nfundació vegana crea el teu propi logotip\nmaquillatge a la venda a l'engròs personalitzat\ncosmètic venedor de maquillatge ressaltador sense logotip alt ...\nressaltador vegà maquillatge personalitzat maquillatge h ...\nCobertura líquida de base d'alta qualitat per a ...\nFundació personalitzada amb funda de marca privada ...\nMaquillatge de base de maquillatge facial per a OEM ...\ndesmaquillant ecològic vegà oli hidratant privat ...\nSi voleu conèixer més detalls, envieu-nos la consulta ara.\nNúm. 168, carril 6495, carretera Tingwei, zona industrial Jinshan, Xangai


Tecnologia i democràcia al servei de les entitats de drets humans de la ciutat | Participació ciutadana\nLes entitats de drets humans de la ciutat han signat un conveni de col·laboració per poder utilitzar i impulsar la plataforma digital Decidim. Amb aquest acord, el consistori de la ciutat vol facilitar eines tecnològiques per a la democràcia participativa entre les entitats de la ciutat.\nEl conveni té una durada de dos anys i l’han signat l’Associació SOS Racisme Catalunya, l’Associació Novact, l’Institut de Drets Humans de Catalunya, l’Observatori de Drets Humans (DESC) i lrídia, Centre per la Defensa dels Drets Humans. Per part de l’Ajuntament de Barcelona ha signat el conveni Marc Serra, regidor de Drets de Ciutadania, Participació i Justícia Social.\nInicialment les entitats signants han estat cinc, i s’espera que amb el temps hi hagi altres associacions de drets humans de la ciutat que s’hi adhereixin. D’aquesta manera es referma el compromís de la institució per facilitar eines tecnològiques per a la democràcia participativa.\nAquesta col·laboració se suma a la que ja va tenir lloc al mes d’abril amb deu entitats veïnals, socials i comunitàries i a una segona, en què van signar cinc entitats d’economia social i solidària.\nDecidim, una eina de democràcia participativa d’èxit\nDecidim.Barcelona és la plataforma digital de participació de l’Ajuntament de Barcelona, creada amb codi obert i que s’ha convertit en una eina de referència en participació.\nEn els últims tres anys el projecte Decidim s’ha compartit i instaurat a més de cent ciutats i organitzacions d’arreu del món. L’eina inclou una infraestructura oberta que aplega codi, documentació, disseny, formació, marc legal, interfícies col·laboratives, una comunitat de persones usuàries i facilitadores i una visió global per ajudar la ciutadania, les organitzacions i les institucions públiques a organitzar-se democràticament.\nProcessos i iniciatives ciutadanes a decidim.barcelona\nL’Ajuntament de Barcelona signa dos convenis amb entitats socials, culturals i sanitàries per a l’ús del Decidim


Entrevista amb la Fern Mallis • La Roca Village\nAmbaixadora internacional del projecte. Guardomada creadora de la setmana de la moda de Nova York.\nQuin ha estat la teva involucració en aquesta edició del Barcelona Designers' Collective?\nÉs la meva primera experiència a La Roca Village i al Barcelona Designers' Collective. He observat tots els diferents dissenys de producte i estic molt impressionada. Sóc aquí per ajudar a donar una mica més de visibilitat i compartir-ho amb els mitjans. I amb moltes ganes de conèixer als dissenyadors i poder assessorar-los.\nQuè et va atraure d'aquest Projecte i per què el consideres important?\nPorto tota la meva carrera professional nodrint-me i sustentant talent emergent, i assessorant diferents Fashion Week a tot el país (EUA) que se centren en el talent emergent, i sóc una gran defensora del talent emergent. Així que quan vaig ser convidada per La Roca Village a participar, vaig pensar que seria una oportunitat fantàstica de promoure la missió de descobrir i ajudar al talent emergent.\nEl Barcelona Designers' Collective no només descobreix el talent emergent sinó que també ho impulsa, quins són per a tu les qualitats imprescindibles per tenir èxit avui en dia en la indústria de la moda o el disseny?\nEn primer lloc és el talent i la creativitat, i crear alguna cosa que tingui un punt de vista i que no s'hagi vist abans. El que es necessita per tenir èxit en aquesta indústria és aquesta visió, passió i un soci, ja que es necessita finançament i saber com portar un negoci o tenir un soci que porti el negoci amb tu.\nEn la teva opinió, què pot fer un dissenyador per emergir?\nUna de les coses que un dissenyador pot fer és obtenir una sol·licitud per intentar formar part del Barcelona Designers' Collective de La Roca Village. Vivim en un món global amb internet i les xarxes socials, així que han de conrear i crear una forta presència a les xarxes. Hi ha molts joves dissenyadors amb talent que ja no necessiten tenir una botiga moderna, poden fer negoci en aquest nou espai però necessiten una identitat i un punt de vista que sigui coherent.\nQuè els encantarà als clients de La Roca Village de la pop-up boutique Barcelona Designers' Collective?\nÉs una oportunitat emocionant per a tots els convidats internacionals i tots els compradors que vénen i coneixen algunes de les marques que veuen al Village. Crec que hi ha un sentit de la descoberta, de descobrir alguna cosa nova. Tots els bons compradors els agrada tenir alguna cosa que els altres no tinguin i el Barcelona Designers' Collective realment et dóna aquesta sentit del descobriment.\nHas entrevistat alguns dels noms més importants de la indústria de la moda, algun consell que hagis après d'ells i t'agradaria compartir amb nosaltres?\nDe les entrevistes que he fet, una cosa interessant i que esdevé un fil comú entre els entrevistats és com d'important van ser les àvies de cadascuna d'aquestes persones. Les seves àvies van constituir una força que va tenir un paper decisiu en les seves carreres. I el que també aprens de cada un dels entrevistats és com han dirigit els seus negocis i els han fet créixer. De fet, hi ha moltes lliçons per aprendre, moltes d'elles són consells de treball i retail, de treballar per altres dissenyadors abans de treballar per a tu, aprendre al màxim i conservar el teu compromís i la teva passió en el que fas.\nQuina és la teva filosofia d'estil, segueixes algunes regles en la teva vida pel que fa a moda es refereix?\nNo, la veritat és que no segueixo cap regla de la moda. El meu estil personal és molt eclèctic i global. Porto moltes peces de l'Índia i de dissenyadors hindús perquè he treballat en Fashion Weeks durant 10 anys a l'Índia i vaig allà molt sovint. Ara porto molts collarets i moltes coses al voltant del meu coll, més és millor per a mi, més no és menys i menys no és més en el meu cas. He intentat fer coses que em funcionaven i mai em veuràs portar la it bag o alguna cosa que la resta del món porti.\nQuin és el teu consell essencial d'estil?\nSentir-se còmode i segur per què si portes alguna cosa que no estàs segur que funcioni i et sents insegur, estaràs incòmode, i facis el que facis no gaudiràs. És important també l'elecció de les sabates ja que he vist moltes dones portar sabates i ser víctimes. No hi ha res pitjor que patir pel simple fet d'estar mona i no gaudir del que t'envolta.\nNo et perdis ni un moment màgic a l'Instagram


Bandes d'Amèrica, Àsia i Europa viatjaran fins a Castelló en el Festival de música de Magdalena - Castellonplaza\nBandes d'Amèrica, Àsia i Europa viatjaran fins a Castelló en el Festival de música de Magdalena\nCASTELLÓ. Fins a huit països procedents d'Europa, Amèrica i Àsia seran testimonis de les festes fundacionals de Castelló en la seua 75 edició. Així és l'aposta per internacionalitzar la Magdalena a través del Festival Internacional de Música de Festa, un esdeveniment que llueix bandes i grups musicals i dancístiques de tot el món. Enguany el Patronat Municipal de Festes, que dirigeix Omar Braina, i la Junta de Festes, encapçalada per Noelia Selma, juntament amb els coordinadors del festival, Jesús Medrano i Enrique Masó, han partit amb la premissa de "potenciar i retornar l'esplendor" a aquesta cita, que se celebra del dijous 28 al diumenge 31 de març.\nEn aquest sentit, l'amfitriona, encarregada de rebre i donar la benvinguda a la resta de participants, serà la Banda Municipal de Castelló, que dirigeix Marcel Ortega i Martí. Enguany, la ciutat comptarà amb l'exhibició de dues showbands, la Showkorps Pasveerkorps (Leewarden, Holanda) i l'orquestra polonesa Grandiós Radom. Seguint en la línia europea, els castellonencs podran veure desfilar a un grup de 48 majorettes procedent d'Eslovàquia. Es tracta de la Mazoretky Noise & Music Band, un equip que va participar el setembre passat en el festival de Shanghái. També ,des de Suïssa visitarà la ciutat la Musique de la Police de Ginebra, així com la Brass Band Topside, una banda de l'armada dels Estats Units amb base en Nàpols.\nIgualment, un total de tres formacions arribades d'Amèrica, portaran un troçet de la seua tradició en aquest festival intercultural. La banda de concerts de Puerto Rico, el Ballet Folklorico Nacional de Puerto Rico i el gremi Recreatiu Escola de Samba Beija-Flor (Nilópolis, el Brasil), guanyadora del carnestoltes de Riu de 2018, són les encarregades d'això. Més enllà del continent americà, també es compta amb la showband femenina Methodisian d’Quantanz que, originària de Pahang, actuaren en representació de Malàisia.\nAquest cocktel de música, dansa i tradició espera ser una finestra al món per a les festes de la Magdalena, declarades d'Interés Internacional. Per això, han volgut brindar la programació d'un "fort potencial", de manera que a poc a poc “confiem que en un futur aquest festival siga el millor del món”, segons ha assenyalat el regidor i president del Patronat de Festes, Omar Braina. Així mateix, Braina ha volgut agrair la labor dels coordinadors del festival i la col·laboració de l'Agència Valenciana de Turisme.


El president de la Generalitat, Artur Mas, posa com exemple la manera de fer i la capacitat de superació de l’Institut Guttmann en l’acte de commemoració dels 10 anys a Badalona. - Amics Guttmann\nEl president de la Generalitat, Artur Mas, posa com exemple la manera de fer i la capacitat de superació de l’Institut Guttmann en l’acte de commemoració dels 10 anys a Badalona.\nEl president de la Generalitat de Catalunya, Artur Mas, ens va acompanyar el passat divendres dia 5 d’octubre a la commemoració del Xè Aniversari de l’hospital a Badalona en un acte que també va comptar amb la presència de professionals, pacients, familiars i Amics de l’Institut Guttmann.\nEn arribar, el president va realitzar un recorregut per les instal•lacions hospitalàries on va tenir ocasió de saludar a diversos professionals, pacients i llurs famílies; alhora que es va interessar per l’evolució i resultats de les principals línies de recerca en que treballem actualment. A la part final de la visita, el president que anava acompanyat de l’alcalde de Badalona, Xavier García Albiol i del conseller de Salut, Boi Ruiz, es va dirigir al pavelló poliesportiu on un grup de pacients disputaven un partit de Korfball. En aquell moment, el president Mas i l’alcalde García Albiol van improvisar un partit de bàsquet en cadira de rodes, protagonitzant un dels moments més espontanis i entranyables de la visita.\nUn cop finalitzat el recorregut, el president de la Generalitat es va dirigir a la terrassa de l’Àrea de Rehabilitació Funcional on va tenir lloc la ronda de parlaments institucionals. L’alcalde de Badalona va inaugurar la ronda de discursos expressant que se sentia orgullós que una institució com la nostra estigués situada a Badalona ja que projectes com aquest, amb aquesta projecció internacional i referent en el seu àmbit i especialitat, “fan més rellevant la ciutat”. Posteriorment, el president del Patronat, Francesc Homs, va agrair a tots els professionals la bona tasca que desenvolupen i la seva implicació, destacant el compromís personal que va molt més enllà del professional i que és precisament allò que fa de l’Institut Guttmann, una entitat singular.\nEl president Mas va concloure els parlaments, amb unes paraules amb les que va voler posar de relleu l’excel•lència del nostre hospital, del que va destacar el seu eslògan institucional ‘Ajudant a començar noves vides’ , un missatge positiu que també serveix d’exemple al nostre país per a impulsar un futur esperançador, tot i que ple de reptes, però en el que també hi ha gran nombre de projectes encoratjadors. Va finalitzar la seva intervenció, destacant la voluntat de superació i la capacitat de sacrifici dels professionals i pacients de l’Institut Guttmann com la clau del nostre èxit i un exemple per a tot el nostre país.\nL’Ajuntament de Badalona atorga l’Institut Guttmann la “VENUS”, màxim reconeixement de la ciutat, amb motiu dels 10 anys de trajectòria al municipi.\nL’Institut Guttmann reuneix per la XXIV Jornada Tècnica a cinc neurocientífics rellevants per debatre sobre els nous abordatges en rehabilitació neuropsicològica


Cerca totes les ofertes d'hotels a Irigny Entrada:\n4 ComentarisPremiere Classe Lyon Sud - Pierre Benite...Habitacions per nit per només42 EUR Les Rivoires...Habitacions per nit per només Maison Lyon...Habitacions per nit per només Més zones a Irigny\nMés de 1.175.000 propietats en tot el móns - cada dia n'afegim més Amb la confiança de més de 31.000.000 clients satisfets Garantia de preus més baixos 12 milions i més resenyes de clients d'Agoda Amb disponibilitat a més de 58.000 ciutats en tot el món Llocs històrics de Irigny Restaurants i cafeteries\nIrigny és una de les destinacions més visitades de Irigny. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Irigny està agraciat amb envoltatns plens de vida, bons restaurants, zones de compra i increibles atraccions. Assegurís de mirar a Agoda.com pels millors preus disponibles a Irigny. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Simplement entri les seves dates d'estada a la nostra pestanya de recerca per a trobar les millors ofertes d'hotels a Irigny.\nHotels destacats a Irigny, Irigny\nConvenientment situat a Irigny, Premiere Classe Lyon Sud - Pierre Benite és una base ideal des d'on...\nAl visitar Irigny, vosté es sentirà com a casa a Les Rivoires, què li ofereix un allotjament de...\nTots els hotels de Irigny\nHotels a Irigny: Les Rivoires\nLlocs d'interès a Irigny: Au Vieux Port


Una entrevista al programa de ràdio «El matí Tarragona» de Cope Tarragona-Reus! – «La Llibreta Vermella»\nPosted on 16/12/2016 09/09/2018 by Teresa Saborit\nAvui surto per la ràdio! Pels volts de dos quarts d’1 del migdia la Mònica Carrasco m’entrevistarà al programa «El matí Tarragona» de Cope Tarragona-Reus dins de l’espai «Pàgina zero» per parlar del llibre «Els llops ja no viuen als boscos».\nSi sou de les comarques de Tarragona i teniu una ràdio a prop, no us ho perdeu! Camp de Tarragona 93.5 FM – Terres de l’Ebre 98.9 FM. Si no sou de Tarragona, podeu sentir-ho en directe a través d’internet fent clic aquí ;)\nActualització 16/12/2016 (22:00): Si no heu pogut sentir el programa en directe, o si l’heu sentit però voleu recuperar-lo i sentir-lo de nou, ja teniu el podcast a la vostra disposició! Feu clic aquí al play:\nFeu clic aquí per sentir el programa complet ;)


El derbi entre Sevilla i Betis no va decebre. Durant els primers quaranta-cinc minuts, la tensió va ser el màxim comú de la trobada. El Betis va jugar al límit del reglament, l'àrbitre Estrada Fernández va mostrar únicament cinc targetes, tres a l'equip verd-i dos als sevillistes (i van poder ser bastants més, ja que van poder veure la segona cartolina Piccini, Nasri o Pezzella). Però no només el futbol físic va eclipsar la primera part, també la manca de precisió de tots dos conjunts. Si algun dels dos va proposar una mica més va ser el de Sampaoli, però la dada de les pèrdues de pilotes va ser revelador: 44 pilotes en els primers 22 minuts\nEn el segon temps les revolucions van pujar encara més si cap. Nasri va llançar un lliure indirecte a l'àrea que va trobar la rematada del seu company Gabriel Mercat, i amb la col·laboració d'Adam, que es va quedar a mitja sortida i va encaixar el primer i únic gol del partit.\nel Betis va reaccionar, va deixar de banda el conformisme i amb prou feines uns minuts després, la convinación letal entre Joaquín (que va picar la pilota cap a dins de l'àrea), Rubén Castro (que rebria per assistir a passada de la mort) i Alex Alegria, que anotaria el gol de l'empat. L'acció no només va ser legal, sinó preciosa. Però l'assistent d'Estrada Fernández va aixecar la bandera, anul·lant d'una jugada completament legal. Ningú del Betis va protestar. Fins que va arribar el moment de la compareixença de Gustavo Poyet en roda de premsa i el col·loqui de queixes contra l'estament arbitral (amb ordinador portàtil en mà per mostrar la jugada polèmica) va ser de categoria:\n"Van veure la jugada? Espero que escriguin d'això. En un partit d'aquestes característiques aquestes jugades són clau. la setmana passada va passar una cosa semblant. Deixin d'escriure ximpleries, jo sóc honest. Siguin vostès honestos. Quan la jugada és dubtosa jo vaig amb l'àrbitre, però quan és tan clar no. Van cinc partits de Lliga i ja estic fart, cal anar amb compte ". El tècnic bètic va insistir : "He de anar amb compte amb el que dic perquè ja van moltes d'àrbitres. Aquestes coses defineixen campionats, el dia a dia, la meva feina, el que la gent va a dir sobre el partit. no et pots inventar coses. la setmana passada va ser la mà, un penal que no ens van xiular … són moltes. al final el culpable sóc jo, però cal parar, són massa ". Així va concloure el derbi sevillà més "sudamericanizado". El partit va ser una exhibició de tensió, futbol físic, protestes, polèmica, i rodes de premsa incendiàries. Un River-Boca importat a la península ibèrica.\nArtículo anteriorL'11,20% dels vehicles del país tenen més de 25 anys\nArtículo siguienteCarles Puigdemont sufre un accidente de tráfico


Alexis Vizcaino said...\nestatpropi.cat donarà moltes sorpreses agradables breument. I el millor és que tots en tenim part de culpa! Sumem-nos-hi tots al mapa\n28 de gener de 2008 a les 12:40:00 CET\nEp! No vam parlar gaire però va ser un plaer conèixer-te. A veure si anem aprofundint en fer xarxa ;)\n28 de gener de 2008 a les 12:51:00 CET\nQuan vaig entrar diumenge al teu bloc et vaig reconèixer: vas fes la conferència sobre Linux a la Universitat Catalana d'Estiu de Prada, oi que sí?\n28 de gener de 2008 a les 14:49:00 CET\nExacte, Josep. Sóc jo mateix ;)\n28 de gener de 2008 a les 16:47:00 CET\nNo trobo el teu correu electrònic.. em pots localitzar per parlar sobre el second life? ;)\nalexis - at - vizcaino.cat\n29 de gener de 2008 a les 15:03:00 CET