Esclau de les meves paraules: de novembre 2010\nSimpatia: [...]2 1 Inclinació instintiva que atreu una persona envers una altra. Tenir simpatia per una persona. Sentir simpatia per algú. 2 Manera d'ésser i caràcter d'una persona que la fan atractiva o agradable als altres. Un home ple de simpatia. 3 FILOS Sentiment o estat afectiu consistent en el fet de participar en els estats afectius dels altres, sia per un fenomen de contagi espontani, sia per un acte d'atenció reflexiva. 4 Tendència de dues coses a unir-se o a actuar l'una sobre l'altra. La simpatia entre el ferro i l'imant. [...]\nAntipatia: f Sentiment de repugnància envers alguna persona o alguna cosa.\nSimpatia versus Antipatia - per llamp!\nEm produeix simpatia aquell o aquella.\nM’és simpàtic o simpàtica, perquè sí,\nperquè participo del que diu,\nperquè participo del que sent.\nEm produeix antipatia aquell o aquella.\nM’és antipàtic o antipàtica, perquè sí,\nperquè no tolero el que diu,\nperquè no m’agrada el que sent.\nEn el món et trobes gent simpàtica i antipàtica\nper igual nombre, agraciada o desgraciadament.\nÉs greu fer-se el simpàtic i no ser-ho?\nÉs antipàtic qui es fa el simpàtic i no ho és.\nÉs greu fer-se l’antipàtic i no ser-ho?\nÉs simpàtic qui es fa l’antipàtic i no ho és.\nEns queda el reducte de l’empatia\nque és ficar-se en la pell de l’altre.\nO ens queda el reducte de l’apatia\nque és no tenir passions, cap ni una.\nPublicat per llamp! el dissabte, de novembre 27, 2010 1 comentari:\nLlibertat: [...] Llibertat d'expressió, religiosa. 4 pl Prerrogatives, privilegis, llicències. 2 FILOS 1 Possibilitat de decidir per si mateix sobre la pròpia conducta i sobre el sentit o la configuració del propi ésser, la qual comporta una capacitat d'elecció entre diverses alternatives. 2 Capacitat de la voluntat humana per a dirigir-se al bé. 3 Qualitat de l'ésser que gaudeix d'aquesta llibertat, condició de l'home lliure. [...]\nLlibertat - per llamp!\nLlibertat, ets estàtua a Nova York.\nLlibertat, ets Mandela per l’Apartheid.\nLlibertat, ets flama pels presos.\nLlibertat, ets guia de la humanitat.\nSer lliure no és cosa fútil,\nés d’importància cabdal en totes les societats.\nSer lliure és condició sine quanon\nper ser considerat i ben considerat arreu.\n“Llibertat, igualtat i fraternitat”\nResa França des de la seva Revolució.\nResaven els nostres pares els anys 70.\nResumir llibertat és tallar-li les ales...\nSomiar la llibertat és com arrencar el vol...\nVisca la llibertat lliure d’esclavatge!\nI visca la llibertat d’expressió!\nPublicat per llamp! el dissabte, de novembre 27, 2010 2 comentaris:\nTendresa: f 1 Qualitat de tendre. 2 fig 1 Condició del qui cedeix fàcilment a les impressions, especialment als sentiments afectuosos, a l'amor. La tendresa del seu cor. 2 Afecció plena de dolcesa que hom sent envers algú. Sentia una gran tendresa per ell. 3 Manifestació de l'afecció de tendresa. A aquest noi, no li vagis amb tendreses.\nTendresa - per llamp!\nTeu és el tendre somriure.\nTeva és la tendresa de riure.\nTeu és el tendre discórrer.\nTeva és la tendra parsimònia.\nTeu és el tendre fluir.\nTeva és la tendra nostàlgia.\nTeu és el tendre emergir.\nTeva és la tendra idiosincràsia.\nTendre és el teu viure.\nTendra és la teva vida.\nTendre és el teu posat.\nTendra és la teva posada.\nTendre és el teu venir.\nTendra és la teva vinguda.\nTendre és el teu vaivé.\nTendra és la teva anada i tornada.\nAi, tendresa... com no?\nAi, tendrament... i do!\nGoig: m 1 1 Emoció causada per la contemplació d'una cosa que plau granment, per l'esperança d'obtenir allò que abelleix, per l'adquisició del bé desitjat. Quin goig fóra per a mi de tornar-lo a veure! Tot el poble sortí amb gran goig a rebre'l. [...] 3 fer goig Causar satisfacció, ésser plaent, de mirar algú o alguna cosa per la seva ufana, bellesa, etc. Fa goig, la Rosa, amb aquest pentinat. Els camps fan goig de veure, tan verds! [...] 2 pl LIT / FOLK 1 Composició poètica cantada, generalment en llaor de la Mare de Déu o d'un sant. [...]\nGoig - per llamp!\nen què el paisatge feia goig,\nla verdor s’estenia per tot el poble,\nel poble es jactava de ser poble.\nen què les dones feien goig,\nes passejaven pel mig del poble ben arreglades,\nla bellesa es jactava de ser bellesa.\nen què els homes feien goig,\nsortien a treballar carregats de bones intencions,\nel treball es jactava de ser treball.\nen què els nens i les nenes feien goig,\nanaven a l’escola a aprendre i ser bons minyons i minyones,\nl’escola es jactava de ser escola.\nen què la indústria feia goig, era prolífica i n’hi havia molta,\nel progrés no s’aturava i hi havia feina per tothom,\nla indústria es jactava de ser indústria.\nen què els bancs feien goig, jugaven net i oferien crèdit,\nel sector serveis funcionava a ple rendiment,\nels bancs es jactaven de ser bancs.\nGoig era goig.\nNo com ara.\nPublicat per llamp! el dissabte, de novembre 27, 2010 Cap comentari:\nPor: f 1 PSIQ Torbament de l'ànima, sentiment d'inquietud i commoció psicofisiològica que hom experimenta davant un perill imaginat. 2 Aprensió que hom té que li esdevingui algun mal, que s'esdevingui alguna cosa contrària a allò que desitja. No veníem perquè teníem por de molestar-vos.\nPor - per llamp!\nEl sentiment més indesitjat és la por.\nQuan tens por tems per la teva integritat,\nja sigui integritat moral, física o psicològica.\nQuan tens por clames al cel una sortida,\nja sigui sortir pel dret o sortir a palpentes.\nQuan tens por et paralitzes esperant quelcom,\nja sigui una solució ràpida o la lenta mort.\nLa por ataca...\ni amb ella ve el pànic.\nLa por despista...\ni amb ella ve el desori.\nLa por se't fica al cos...\ni ve el temor indescriptible.\nLa por s'escenifica en crits de terror\ni et tanca l'angle de visió.\nLa por t’arrossega com un llast\ni et neutralitza la resposta.\nLa por no és més que por a tenir por\ni se't para el temps en el segon més fatídic.\nQuan tens por, la por ataca.\nQuan tens por, la por despista.\nQuan tens por, la por se't fica al cos.


Medi Ambient - Ajuntament Roda de Berà\nLes tres erres de la gestió de residus\nSi bé el reciclatge està considerat a nivell social com la principal eina en la gestió dels residus, hi ha dos passos previs que no cal oblidar: la reducció i la reutilització. És el que es coneix com la “llei de les 3R”:\nPrimera opció: Reduir sempre que sigui possible\nAlgunes idees per poder REDUIR el volum de residus:\nEscollim queviures que no necessitin embolicar-se (ex, fruites i verdures, pa,...).\nComprem begudes envasades en ampolles retornables.\nAnem a la botiga amb un cistell o una bosses de roba per tal d’evitar l’ús de bosses de plàstic. (en general, evitem comprar productes d’un sol ús. Ex. Tovallons de paper).\nExemple: Un pot de vidre de llenties, es pot reutilitzar per posar-hi melmelada, olives en conserva.


V – Entornsaludable\nVespa Vespula vulgaris\nAspecte: Les obreres adultes mesuren entre 12 a 17 mm des del cap fins a l’abdomen, mentre que la reina mesura 20 mm de llarg. De color negre i groc; amb franges grogues paral·leles i punts i bandes negres en el seu abdomen. Les reines i femelles de vespa comuna tenen una aparença molt similar a la de la vespa alemanya (Vespula germanica) excepte si s’observa el seu cap amb deteniment, la cara de vespa comuna no posseeix els tres punts negres de la vespa europea. En canvi, posseeix una sola marca negra al clipi de l’aparell bucal que en general posseeix forma d’àncora o daga. No obstant això, de vegades la identificació d’aquesta espècie pot ser dificultosa perquè aquesta marca negra pot no ser-hi.\nHàbitat i comportament: Insectes socials que formen colònies a l’interior dels seus vespers de fins a 30 cm d’ample. Normalment es troben en espais amb teulades o dins de cavitats en murs o arbres. S’alimenten d’una forma molt variada, incloent insectes voladors, nèctar i altres aliments dolços.\nCicle biològic: Experimenten una metamorfosi completa: ou – larva – crisàlide – adult. Els ous s’incuben durant diversos dies i el desenvolupament de la larva dura unes 4 setmanes. Les larves formen capolls de seda i les crisàlides es converteixen en adults en unes 2 setmanes. Les colònies solen sobreviure només 1 any, però a finals d’estiu poden comptar amb diversos milers d’exemplars.\nImportància sanitària: poden provocar seriosos desperfectes en l’àmbit de la construcció durant la fabricació dels seus nius, així com ser molt molestes per la possibilitat de picar a l’home.\nVespa germànica Vespula germanica\nAspecte: Les obreres mesuren entre 10-16mm i les reines 16-20mm. Cos dividit en cap, tòrax i abdomen, el qual presenta bandes grogues i negres. Posseeix 3 punts negres al cap que la diferencien de la vespa comuna.\nHàbitat i comportament: És un predador oportunista i carronyer, que posseeix una àmplia dieta que varia d’acord als requeriments del niu. Durant aquells períodes d’alts requeriments energètics (durant la construcció del niu o en baixes temperatures) la seva dieta consisteix principalment en carbohidrats, dels quals el nèctar, la mel, les fruites madures i les secrecions ensucrades de pugons són les seves fonts més habituals; mentre que el consum de proteïnes, que obtenen d’artròpodes caçats vius (com mosques, mosquits, erugues) i carronya, és més gran quan les obreres han d’alimentar a les larves i cries. La vespa europea pot tolerar baixes temperatures, el que li permet realitzar la recerca d’aliment en un ampli rang diari i estacional. En la majoria dels casos els nius estan construïts sota terra, però en àrees urbanes solen trobar-se en cavitats de parets, espais entre sostres, tancs, etc.\nCicle biològic: Després de l’hivern, les reines post-hivernants comencen la construcció del niu en llocs secs i protegits. Les colònies són fundades a la primavera i la reina s’encarrega de tot fins al naixement de les primeres obreres. Les obreres continuen amb la construcció del niu, el seu manteniment i la seva defensa, així com també amb la provisió d’aliment a larves i reina. Cap al final de l’estiu la reina comença a produir els individus reproductius (abellots i futures reines), els quals abandonen el niu per reproduir-se. Posteriorment, les noves reines busquen algun lloc protegit per hivernar fins a la primavera següent, mentre que les obreres i els abellots moren gradualment i el niu queda abandonat. En començar la tardor el niu presenta el seu major desenvolupament, podent aconseguir fins a 90 cm de diàmetre amb 15 bresques (pisos). Està sempre recobert per una paret de cel·lulosa que les obreres fabriquen barrejant el que obtenen de l’escorça dels arbres amb la seva saliva. A cada niu pot haver-hi més de 250 noves reines i 10.000 obreres. Excepcionalment, en àrees envaïdes, les colònies poden sobreviure l’hivern, aconseguint poblacions fins a 20 vegades majors.\nImportància sanitària: No presenta un comportament agressiu amb l’ésser humà, encara que pot atacar si se sent molestada. Aquest comportament s’incrementa a la tardor, quan s’acosta la fi del seu cicle i escasseja l’aliment, o si el seu niu és pertorbat.\nVespa Europea Vespa crabro\nAspecte: És una vespa de grans dimensions; la reina mesura de 25 a 35 mm; les obreres són més petites. L’abdomen és de color castany amb la part posterior de color groc. Les ales són vermelloses i les potes de color marró.\nHàbitat i comportament: S’alimenta d’insectes com les abelles i les mosques. La vespa decapita la seva presa i posteriorment es menja el seu contingut. No obstant això, cada obrera de vespa consumeix només una part de la seva presa, ja que la resta la guarda per la reina i les larves. També s’alimenten de fruites madures, com peres i prunes. Poden succionar ocasionalment la saba dels arbres.\nCicle biològic: Les reines emergeixen de la seva hibernació a la primavera i busquen un lloc apropiat on construir els seus nius, com pot ser en buits d’arbres o en altells d’habitacions humanes. El construeixen amb polpa de fusta mastegada i empastada amb la saliva, el que produeix una substància similar al paper. Dipositen pocs ous dels que neixen obreres infèrtils. Quan hi ha entre cinc i deu obreres, es fan càrrec del niu i de portar aliments; a partir d’aquest moment la reina es dedica exclusivament a posar ous, mentre que les obreres cacen insectes per alimentar les cries. El niu aconsegueix el seu major desenvolupament al setembre en els països meridionals. En aquesta època la reina pon ous masculins (abellots) i noves reines i, al poc temps, mor. Les noves reines i els mascles efectuen el vol nupcial, després del qual els mascles moren i les noves reines, ja fecundades, busquen un lloc per hibernar. Mai tornen a fer servir un niu de l’any anterior.\nImportància sanitària: Poden picar a l’home però, generalment, només ataquen en defensa del niu. En un primer moment, si el niu és agitat o danyat, les vespes surten a l’exterior i es posen sobre ell per observar què succeeix. Si el niu és novament molestat, una o diverses vespes combaten l’intrús picant-li ràpidament, fins i tot a través de la roba, i retrocedeixen posant-se una altra vegada en el niu. La seva pauta és defensar el niu a qualsevol preu, fins al punt que si s’hi aplica foc, les vespes arrisquen la seva vida defensant-lo i poden arribar a morir.\nVespa asiàtica Vespa velutina\nAspecte: El cap és de color negre i la cara taronja. El tòrax és totalment negre, com la major part de l’abdomen, excepte el quart segment de l’abdomen que és de color groc ataronjat; a la resta de segments només hi trobem una línia fina d’aquest color. Lleugerament més petita que l’espècie Vespa crabro. La Vespa velutina mesura entre 17 i 32mm. Les reines solen tenir les talles més grans (>30mm) i les obreres presenten una talla mitjana (25mm aproximadament).\nHàbitat i comportament: La vespa asiàtica adulta no s’alimenta d’abelles ni d’altres insectes. No obstant això, les vespes asiàtiques són voraces caçadores d’abelles per alimentar les seves larves. Per alimentar les seves larves, la vespa asiàtica (Vespa velutina) captura molts tipus d’insectes i altres invertebrats (abelles, vespes, mosques, aranyes, erugues, formigues, papallones i pugons), però les abelles formen el 84% de la seva dieta (principalment per a l’alimentació de les seves larves). Per capturar les abelles, la vespa se situa en vol estacionari a l’entrada dels ruscs. La seva major grandària li permet capturar una abella en vol i portar-la, per conservar només el tòrax. La portarà a la seva colònia per alimentar les seves larves. La vespa adulta s’alimenta de fruita madura (pomes, prunes, raïm, etc.), igual que la vespa comuna, però en major quantitat, podent danyar horts. Les principals fonts d’aliment de les vespes asiàtiques són el nèctar de les flors i les fruites madures dels arbres, per això no és estrany que freqüentin llocs com vinyes o que a la primavera trobem a les reines sobre les flors de les camèlies o en altres plantes d’origen asiàtic.\nCicle biològic: A l’hivern les reines fundadores hibernen, individualment o en grups petits, en cavitats protegides. De febrer a abril les reines s’activen i cadascuna estableix una nova colònia i comença la construcció del niu primari, on posen ous dels que surten una vintena d’obreres en els mesos d’abril-maig. Aquestes poden mantenir i millorar el niu primari, però normalment la colònia es trasllada a un arbre creant un niu secundari a partir de maig-juny que creix uns 5 cm/setmana. Aconseguint el màxim al setembre-octubre amb 1200-1800 individus (reines, obreres, mascles). Al setembre neixen els mascles i les noves reines. Els mascles les fecunden i aquestes noves reines fundadores abandonen el niu (entre 100 i 300) a l’octubre i busquen cavitats protegides per hibernar. A finals d’octubre i novembre la colònia deixa d’estar activa i la reina mor. Finalment, la colònia deté les seves activitats a finals de novembre-desembre. En aquest període, els mascles i les obreres moren. Una fundadora només pot formar una colònia per any. Mor en acabar el seu any de vida i són les seves descendents les que es convertiran en fundadores l’any següent i les encarregades de la dispersió.\nImportància sanitària i riscos: La vespa asiàtica (Vespa velutina), igual que la vespa europea (Vespa crabro), pot inocular el seu verí a l’ésser humà. Tot i que la vespa asiàtica no representa més perill que el seu homòleg europeu; ambdues prefereixen la fugida abans que l’atac i, generalment, ataquen només en defensa del niu. Per altra banda, es veu afectada l’activitat apícola per la pèrdua de colònies. A l’estiu les vespes han d’alimentar les cries i es converteixen en depredadores especialitzades d’abelles.


Susanna Griso, sobre l'adopció de la seva filla: "Vaig trigar vuit anys"\nper Jennifer Navarro Redactora 27 de maig de 2020 11:38\nSusanna Griso va aconseguir, després de moltíssima paperassa burocràtica, adoptar una nena fa ara un parell d'anys. La presentadora va haver d'esperar vuit anys fins que va poder adoptar una petita de Costa de Marfil, a qui s'estima amb bogeria. Sempre que parla d'ella ho fa emocionada, el que ha tornat a passar a 'Espejo Público'.\nLa catalana estava parlant amb una dona que havia d'haver anat a l'Índia el passat mes de març per recollir la seva filla, el que no ha pogut fer per la crisi del coronavirus. Una història que li donava ales per comentar el complicat procés d'adopció que va haver de seguir.\n"Molts ànims. Algun dia podràs anar a recollir-la, t'ho dic jo que vaig trigar gairebé vuit anys. Quan el veus i de sobte et tanquen les fronteres perquè et trobes amb una situació com aquesta... és brutal", deia Susanna.\nSusanna Griso i la filla / Europa Press\nEn el seu cas, els problemes van ser uns altres: "En el meu cas, va coincidir amb una guerra civil i molts canvis de govern. Tot això endarrereix el procés... Realment és una situació desesperant". Unes noves declaracions de Griso amb les quals torna a posar de manifest que és una autèntica vergonya que tot siguin problemes a l'hora de voler donar una vida millor a aquests nens.


El conseller Calvet subvenciona l’entitat que dona suport a la polèmica llei de la Natura - El triangle\nEl conseller Calvet subvenciona l’entitat que dona suport a la polèmica llei de la Natura\nLa Xarxa de Custòdia del Territori (XCT) rep una dotació anual de 150.000 euros\nÉs previst que el ple del Parlament de Catalunya que comença aquest dimecres aprovi la llei de creació de l’Agència de Protecció de la Natura i de la Biodiversitat (APNB), que impulsa el conseller de Territori i Sostenibilitat, Damià Calvet. Aquesta llei arriba envoltada d’una gran polèmica, protagonitzada per l’oposició d’una vuitantena d’ajuntaments, set consells comarcals i una llarga llista d’entitats empresarials i professionals vinculades al món agrari i forestal, a més de les patronals Foment del Treball i Pimec.\nAquest potent moviment de protesta, anomenat Tsunami Rural, reclama que s’ajorni l’aprovació de la llei de l’APNB, que consideren que s’ha elaborat d’esquena als interessos dels principals afectats i que reflecteix una mentalitat centralista barcelonina de convertir el 60% de Catalunya en un “gran Yellowstone”. Les institucions i entitats crítiques amb aquest projecte legislatiu han signat el Manifest del Port del Cantó, on es reivindica la sobirania de les comarques agràries i de muntanya a l’hora de gestionar el territori i han manifestat la seva voluntat de crear una plataforma estable que canalitzi aquest profund malestar.\nEn principi, la llei de l’APNB compta amb el suport dels grups parlamentaris de JxCat, ERC, PSC i En Comú Podem. Però la importància que està adquirint el moviment del Tsunami Rural en zones on hi ha la base electoral de JxCat i ERC fa que hagin sorgit dubtes i esquerdes en els dos partits que formen el Govern de la Generalitat.\nA més, els representants de la plataforma del Manifest del Port del Cantó estan molt indignats amb el conseller Damià Calvet, que consideren que els ha pres el pèl després de la concentració que van fer la setmana passada davant el Parlament de Catalunya. Malgrat la unànime petició del Tsunami Rural que s’ajorni la votació d’aquesta polèmica llei, la seva tramitació ha seguit endavant i s’aprovarà en el plenari que comença aquest dimecres.\nEl moviment Tsunami Rural va néixer de la Federació Catalana d’Associacions de Propietaris Forestals i del consell comarcal del Pallars Sobirà. Després, s’ha anat estenent com la pólvora per tot el territori i avui ja és un clam, inèdit i històric, de totes les comarques agràries i de muntanya contra el conseller Damià Calvet i, en especial, contra el director general de Polítiques Ambientals, Ferran Miralles, veritable “cervell” de la llei. A l’altre cantó de la balança, el conseller de Territori i Sostenibilitat té el suport de la Xarxa per a la Conservació de la Natura (XCN), que aplega unes 270 associacions ambientalistes i ecologistes, que reclamen l’aprovació urgent de la llei.\nPerò aquest suport no és gratis. Segons la documentació consultada per EL TRIANGLE, la conselleria de Damià Calvet subvenciona anualment les activitats de la Xarxa per a la Custòdia del Territori (XCT), que és un programa específic de la XCN, amb 150.000 euros. Aquest programa també rep subvencions de la Comissió Europea, de la Fundació Bancària la Caixa i n’havia obtingut del Diplocat. Segons dades de la mateixa XCT, el 58% del seu pressupost el destina a pagar els salaris de les persones que té contractades i que viuen d’aquest “xiringuito”, que té la seu a Vic. El seu president és Marc Vilahur, director de la Fundació Emys.\nAixò vol dir que el suposat “suport social” de la XCN i la XCT que rep la llei de l’APNB és, en realitat, un “suport comprat”, fet que el desvirtua completament i l’invalida. Per mirar d’apaivagar el gran malestar que hi ha en el món rural, el conseller Damià Calvet ha promès que els futurs estatuts i el consell de direcció d’aquest nou organisme s’obriran perquè hi tinguin presència els sectors afectats. Però aquestes promeses no convencen els promotors del Manifest del Port del Cantó, que reclamen una reformulació de la llei des dels seus inicis, comptant amb la seva participació.\nDamià Calvet fa de bomber\nDavant l’incendi que ha provocat al territori, el conseller Damià Calvet es va desplaçar aquest dilluns passat a Sort (Pallars Sobirà), un dels focus inicials de la protesta, on va anunciar una inversió de 100.000 euros de la Generalitat per a la millora de l’escorxador local. Però el malestar dels pagesos, ramaders i silvicultors ja s’ha escampat arreu de Catalunya i no s’atura amb bones paraules ni amb promeses de subvencions puntuals. És una qüestió de dignitat i de respecte cap a les persones que, sovint amb moltes dificultats, viuen i treballen en el medi natural i que veuen en l’APNB una nova estructura burocràtica que controlarà i complicarà, encara més, les seves activitats productives.\nPrevOriol Mitjà: “No em vull dedicar a la política”\nDimiteix el tinent d’alcaldia de l’Hospitalet que va denunciar irregularitats al Consell Esportiu


SOL·LICITANTS D'INFORMACIÓ A TRAVÉS DE LA PÀGINA WEB DE CLINICA SANT LLUIS I POLÍTICA DE CONFIDENCIALITAT\nSegons la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de protecció de dades de caràcter personal, CLINICA D'ESPECIALTITAS Dentals SANT LLUIS, SLP, en endavant CDSL, l'informa que la seva sol·licitud s'ha incorporat a un fitxer, titularitat de la dita empresa, la finalitat és realitzar la gestió i manteniment de la relació amb els sol·licitants d'informació que envien les seves dades mitjançant els formularis existents a aquest efecte, o mitjançant missatges de correu electrònic.\nLes dades assenyalades amb (*) són obligatoris per a complir amb la finalitat de facilitar la informació i/o servei que sol·liciti, així com per a l'enviament d'informació administrativa, tècnica, organitzativa i/o comercial sobre els nostres productes i serveis. La manca d'emplenament dels camps assenyalats com obligatoris impedirà que CDSL, pugui gestionar la sol·licitud i remetre-li la informació sol·licitada.\nL'enviament d'aquests formularis, així com d'un correu electrònic, suposa el consentiment de l'usuari al tractament automatitzat de les seves dades personals amb les finalitats esmentades.\nCDSL, es compromet a complir el seu deure de guardar secret respecte de dades de caràcter personal que consten en el fitxer i garanteix l'adopció de les mesures de seguretat requerides per assegurar la confidencialitat de les dades.\nAquest lloc pot contenir enllaços a pàgines externes. CDSL, no assumeix cap responsabilitat sobre els continguts ni sobre qualsevol altre aspecte relacionat amb aquestes pàgines o llocs web.\nCDSL, garanteix que ha adoptat els nivells de seguretat de protecció de les dades de caràcter personal legalment requerits a les seves instal.lacions, sistemes i fitxers.


Liffey - Per ara, Irlanda no expulsarà l'ambaixador rus a Dublin\nBandera ucraïnesa en un plafó publicitari de Dublin / Foto: Liffey\nEl conflicte entre Rússia i Ucraïna ha fet que l’ambaixador rus a Dublin, Iuri Filatov, hagi caigut en desgràcia, és a dir, res a veure amb el que va passar el mes de gener passat quan Rússia va anunciar unes maniobres militars al sud-oest de l’illa que a l’hora de la veritat van passar gairebé desapercebudes; en aquella ocasió va esdevenir una estrella mediàtica després de fer-se el simpàtic, de concedir entrevistes als mitjans i de reunir-se amb tothom qui li ho va demanar, amb menció especial per als pescadors afectats pels exercicis de la marina russa, de qui sembla que es va fer molt amic.\nPerò ara, òbviament, la invasió i les operacions militars a Ucraïna han fet canviar de parer l’opinió pública irlandesa sobre Filatov, amb manifestació diària davant de l’ambaixada russa a Dublin, i n’hi ha molts que en demanen l’expulsió, incloent-hi més de quaranta diputats que van signar un document en aquest sentit. A més, la seva relació amb la premsa ja no és gens idíl·lica i en una tensa entrevista a RTÉ (vídeo a sota), el periodista David McCullagh no va estar-se de titllar-lo de mentider després que fa uns dies el diplomàtic rus assegurés que els rumors d’invasió eren totalment infundats.\nAmb tot, sembla que per ara Filatov podrà continuar residint a Irlanda perquè segons ha explicat Helen McEntee, ministra de Justícia, una expulsió suposaria el trencament de les relacions diplomàtiques entre ambdós països i s’hauria de tancar l’ambaixada a Moscou. Tanmateix, com ja ha afirmat el Tánaiste Leo Varadkar, que va acusar Putin de ser el nou Hitler, l’opció hi és, malgrat que sembla que no preocupa gaire a Filatov, que ha respost dient que si és així, se n’anirà cap a casa tranquil·lament.\nA grans trets, la política d’Irlanda en les sancions a Rússia és de cautela i sempre en línia amb els seus socis de la Unió Europea, com blocar Moscou del sistema de pagaments SWIFT o tancar l’espai aeri als avions de les companyies russes; curiosament, molts d’aquests avions operen mitjançant un leasing signat amb empreses que tenen la seva seu a Irlanda, considerada la capital mundial d’aquest sector, per la qual cosa alguns aparells podrien ser reclamats i tornats cap aquí.\nPel que fa a l’ajuda financera que la Unió Europea s’ha compromès a fer arribar a Ucraïna, Irlanda hi posarà nou milions d’euros, però només per a material no letal, que inclou cascs, material mèdic i benzina, una opció que també han triat altres països com Àustria o Malta.\nRTÉ Six One interview with Russia’s Ambassador to Ireland Yuriy Filatov | Live updates: https://t.co/65zqcDbQ9X pic.twitter.com/1y7QfJUkh7\n— RTÉ News (@rtenews) February 25, 2022


Roger Mas i Quico el Célio, el Noi i el Mut de Ferreries al MHC\nPàgina d'inici\tAgenda\tRoger Mas i Quico el Célio, el Noi i el Mut de Ferreries al MHC\nVisita guiada al Museu Hidroelèctric de Cabdella\nRoger Mas - Xell Mas\nEl Museu d’Història de Catalunya fa una aposta per gaudir de les nits d’estiu en un escenari tan refrescant com és la seva terrassa oberta al Port Vell. És en el marc de l’exposició ‘300 onzes de setembre 1704-2014’ que cada dimecres, fins al 10 de setembre, a les 22 h, té lloc el cicle de concerts ‘Via fora els adormits!’. El Museu tindrà la Cobla Catalana de Sons Essencials com a grup resident durant aquestes nits, però no actuaran sols. La música de la Cobla anirà acompanyada en cada sessió d’un o dos músics convidats, glosadors o dansaires que s’uniran a l’espectacle sota la direcció artística de Marcel Casellas.\nAquesta setmana actuarà el conegut cantautor solsonenc Roger Mas. La seva música mescla sons ancestrals i moderns i, al mateix temps, recupera les melodies arrelades a la Catalunya interior, a casa seva. La revista ‘Enderrock’ li va atorgar el premi al millor disc català del 2008. A més, el mateix any va guanyar el premi Puig-Porret de Periodisme Musical de Catalunya.\nTambé podràs gaudir de Quico el Célio, el Noi i el Mut de Ferreries, un grup de folk de les Terres de l’Ebre guanyador del premi Enderrock en la categoria de folk i de noves músiques, al millor grup, el de millor disc (‘Oco!’) i el de millor cançó.\nLa resta d'artistes convidats seran:\n9 de juliol - Pep Gimeno “Botifarra” i Miquel Pujadó\n16 de juliol - Miquel Gil i Tornaveus\n23 de juliol - Gato-el-Qiman i Coses\n30 de juliol - Jaume Arnella i Magí Serra (companyia Ferralla de dansa contemporània)\n6 d'agost - Pau Riba i De Calaix\n13 d'agost - Joan Isaac i Llibert Fortuny\n20 d'agost - Marina Rossell i Joan Garriga\n27 d'agost - Ramon Manent (Cor Meu) i Jordi Molina i Perepau Ximenis\n3 de setembre - Grup Mesclat\nReserva prèvia al tel. 93 225 47 00 (10 a 15 h.) o bé a l'e-mail nits.estiu.mhc@gencat.cat


Passa un estiu NON STOP a La Molina!\nL’augment del biking ha fet que persones de totes les edats s’apassionin per aquest sector, fins i tot famílies, havent inculcat els pares el gust per les bicicletes als seus fills des de petits. Un dels spots més reconeguts per a que el riders gaudeixin plenament de la seva passió és La Molina Bike Park, un centre dedicat cent per cent al mountain bike, situat a l’estació d’esquí La Molina.\nAquest centre, que aquest pròxim estiu farà 15 anys d’aperura a la temporada d’estiu, compta amb un complert bike park amb cerca de 50 km de circuits de descens, cross country, un Wood park i una jump área. Tot i això, és difícil poder-se dedicar plenament a un esport tant exigent en les vacances si un té nens a casa, per la qual cosa La Molina, que també té present aquest fet, ofereix fins a 23 activitats familiars diverses per realizar a l’estiu al bell mitg de la natura i en la seva majoria, per a tots els públics.\nQuè podeu fer a més de pedalejar? Si sou amants de la conducció, podeu canviar el manillar de la bici per el d’un quad o un segway, activitats que tant adults com nens poden realizar.\nEls amants de la natura es sentiràn còmodes amb les activitats d’interpretació de la fauna salvatge, nòrdic walking, passejos en poni o passejos en telecabina, ja que totes es realitzen al mitg del bosc en una zona d’encantc natura incontestable.\nAltre opció interessant és la realització de rutes de senderisme com la “Travessa de Cavalls del Vent”, un itinerari que enllaça vuit refugis situats a les serres de Tosa, el Moixeró, el Cadí i Pedraforca, al Parc Natural del Cadí Moixeró; passant pel refugi del Niu de l’Àliga, el més alt al Pirineu Català, a 2.537 metres d’ alçada, a la cima de Tosa d’Alp.\nDes d’aquí, no únicament tindreu l’oportunitat d’observar espècies tan increíbles com el trencalòs, l’àguila reial o el voltor, sinó que també podreu admirar mitja Catalunya als seus peus. Una experiencia inoblidable que no us podeu perdre!\nPels més actius, La Molina us dóna l’opció de realitzar un circuit de frisbee golf o posar-vos en forma jugant al tennis, al volei i/o accedint a la zona de fitness…\nSi a més sou aventurers i us agraden les activitats originals, teniu a la vostra disposició un circuit d’aventura en els arbres, una pista de tubbing, i pels més petits de la casa, un parc de jocs inflables, llits elàstics i jumping.\nI què és l’estiu sense un bany refrescant o una activitat aquàtica? Per això podeu accedir a la piscina, al circuit termal o donar un tranquil passeig amb barca o patí pel llac.\nSi us agrada la idea, informar-vos que per gaudir de la majoria de les activitats que hem esmentat, podeu beneficiar-vos d’un preu especial amb forfait “La Molina Non Stop”, un pack promocional de preu tancat que inclou, per només 27 euros pels adults i 22’50 euros pels nens, d’ús durant tot el dia en una oferta d’activitats àmplia.


El Superior reconeix la maternitat subrogada a la mare de dues nenes | BonDia Diari digital d'Andorra.\nEl Tribunal Superior ha estimat una demanda d’exequàtur i reconeix la sentència dictada per un tribunal forà que dona la maternitat a la mare de dues nenes que van néixer d’una mare de lloguer. El Tribunal havia de decidir entre la negativa a reconèixer aquesta sentència dictada al país d’origen de la demandant, i per la qual se li reconeix la maternitat per mitjà de la gestació subrogada, i declarar l’executorietat de la referida resolució a l’Estat andorrà.\nLa sentència, del 12 de setembre passat, es basa en la protecció de la família, l’absència de prohibició en l’ordenament andorrà i la protecció de les dues menors i, finalment, considera que no es produeix cap vulneració de l’ordre públic nacional o internacional.\nAndorra no ho prohibeix\nEl Tribunal ha considerat com a favorable l’existència d’una vida familiar àmplia, de qualitat i d’una durada àmplia, malgrat l’absència de vincle biològic, i a més hi ha afegit l’article 3 de la Convenció de les Nacions Unides, feta a Nova York el 20 de novembre de 1989, sobre els drets de l’infant, que té en compte l’interès superior del menor, que ha de ser el criteri primordial a adoptar en totes aquelles decisions que l’afecten. A més, el Tribunal explica en la seva sentència que, a diferència d’Espanya i de França, on en les lleis es prohibeix la gestació per subrogació i es declara nul el contracte en virtut del qual es pacta aquesta actuació, i a Itàlia, on solament s’admet la fecundació in vitro homòloga, a Andorra “no hi ha una prohibició expressa”. Segons el Superior, l’ordenament andorrà “no conté una norma expressa que es pugui invocar per a la defensa de l’ordre públic internacional o per l’al·legació del frau internacional”.\nLa sentència té en compte que la Constitució ordena als poders públics la protecció de la família i davant l’absència de prohibició, en consonància amb el principi prioritari de l’interès del menor recollit a la Convenció dels drets de l’infant i que la negativa al reconeixement en aquest cas a una vida familiar durant uns anys “produiria una afectació o una ingerència directa en la identitat de les menors, i en la seva incardinació a la societat andorrana”, entre altres conseqüències. Per tot el Superior considera que no s’aprecia cap vulneració de l’ordre públic nacional o internacional i per això atorga l’exequàtur instat o, cosa que és el mateix, reconeix la maternitat a la mare de les dues nenes, bessones.\nLa sentència té en compte jurisprudència del Tribunal Europeu de Drets Humans en recents resolucions que han establert la interpretació que s’ha de donar a l’article 8 de la Convenció Europea de Drets Humans (CEDH). Aquest article assenyala el dret de tothom que se li respecti la seva vida privada i familiar, la seva llar i la seva correspondència. Estableix clarament la protecció contra la interferència il·lícita en la privadesa de les persones. La jurisprudència actual mostra una expansió de la noció de “vida privada i familiar” que beneficia principalment els estrangers, però també, en certa mesura, els homosexuals.


Els forats negres de la lluita contra el terrorisme masclista - El Temps\nEls forats negres de la lluita contra el terrorisme masclista\nQuatre assassinats masclistes en menys de vuit hores a l'Estat espanyol. 40 víctimes mortals per violència de gènere durant 2018. Una mostra de la cara més sagnant del terrorisme masclista que situa aquest combat com a una de les assignatures pendents de qualsevol administració. EL TEMPS analitza amb responsables polítics, especialistes, jutges, fiscals, membres dels cossos de seguretat i col·lectius feministes les mancances del sistema amb la idea d'evitar diverses revictimitzacions de les dones agredides i centrar el focus en el maltractador.\nRepresentació d'un intent d'agressió masclista| EL TEMPS\n10.20 hores del matí. A Maracena, una població quasi a tocar de Granada, un home de 49 anys assassina presumptament la seua parella. Només tres hores després un altre baró degolla a la seua dona a Bilbao en presència dels seus fills. Dos crims masclistes que es produeixen en una jornada tràgica que s'inicia a les 5.30 de la matinada. A Castelló, dues xiquetes són apunyalades fins a la mort pel seu pare, que posteriorment se suïcida. L'home acumulava dues causes per maltractaments i amenaces a la seua exparella que havien estat arxivades mesos abans. Tant la víctima com la Fiscalia ho havien demanat. Com si es tractara d'un retorn a l'època de les pistoles i el plom, el terrorisme masclista sega la vida de quatre persones en menys de vuit hores. 40 víctimes mortals només en 2018. 917 des de 2003. Més que en tota la història d'ETA.\nL'assassinat de les dues nenes a Castelló es produeix després d'una successió d'actuacions que mostren els forats negres de la lluita contra la violència de gènere. No va actuar-se d'ofici quan la víctima va desistir de denunciar, malgrat l'informe mèdic que mostrava el maltractament. També va fer aigües la tasca d'acompanyament i assistència psicològica: la denegació de la petició d'una ordre d'allunyament per part de la justícia va frustrar les esperances de la víctima que va abandonar el procediment. Una valoració baixa del risc d'agressió de l'home a la dona fou un altre element important per decantar la balança a favor de l'agressor.\nAquestes deficiències en l'aparell psicològic, social, policial i judicial contra la violència masclista es reprodueixen d'ençà que la víctima realitza el pas de denunciar. La dona, de fet, haurà d'enfrontar-se a un laberint burocràtic i administratiu que poden fer-la desistir. «Si la víctima decideix presentar-se a una comissaria, serà atesa per personal que no necessàriament estarà format en el cicle de la violència de gènere, en la psicologia de les víctimes o en perspectiva de gènere», afirma Miguel Àngel García, secretari d'Igualtat i Conciliació del Sindicat Unificat de la Policia (SUP) a València i sotsinspector que va treballar a la Unitat de Família i Dona (UFAM) de la policia espanyola, encarregada dels delictes de violència de gènere. «La carència de formació no resulta rellevant en cas que el policia que atén a la víctima estiga sensibilitzat, però podria ocasionar a la denunciant una segona victimització si no fos així», alerta com a una possible conseqüència l'agent.\n«Quan una dona decideix denunciar, trobem que s'enfronta a un moment extremadament complicat en el qual ha de denunciar uns fets en una sala freda, sense intimitat, amb les presses que puga tenir el policia provocades per la gent que puga haver-hi a la mateixa habitació esperant ser atesa, i sense que en aquell mateix edifici estiguen presents les treballadores socials que han d'assistir psicològicament la víctima», censura Mayte Lafuente, presidenta del col·lectiu Amigues Supervivents. «En el moment que la dona testifica, narra els fets, pot haver-hi una no creença del seu testimoni, d'interrogar-la i qüestionar la seua paraula que provoque la seua renúncia a denunciar per la manca de formació dels agents», afirma Amàlia Alba, psicòloga i dirigent de Dones Progressistes al País Valencià.\n«El testimoni de la dona és clau per al desenvolupament posterior del procediment judicial, ja que els jutges analitzaran els fets d'acord amb la seua declaració», explica. I continua: «Quan una dona denúncia, no ho fa perquè acaba de patir el seu primer episodi de violència masclista. Fa anys que pateix aquest menyspreu, les humiliacions i les agressions. Ha denunciat perquè hi ha hagut un detonant que ho ha motivat. I, per tant, necessita explicar, detallar tot el seu calvari». «Però si el policia no té sensibilitat, ni formació específica i, fins i tot, té pressa, la víctima patirà una segona victimització», critica la presidenta d'aquest col·lectiu feminista.\nL'empoderament de les dones va demostrar-se el passat 8 de març. Els carrers de les diverses ciutats d'arreu de l'Estat estaven de gom a gom per fer tremolar el patriarcat, com en aquesta imatge de València| EL TEMPS\nA totes aquestes mancances i obstacles que dificulten que la víctima denuncie, s'hi suma una prerrogativa legal que «provoca que moltes dones acaben pensant-seu millor i no presenten l'escrit», segons apunta la fiscal especialitzada en violència de gènere, portaveu de la Fiscalia de València i membre de la Unió Progressista de Fiscals Susana Gisbert. «Cal modificar la consideració establida a la llei d'enjudiciament criminal que permet a la víctima la possibilitat de no denunciar o no testificar. Un fet que ens impedeix, de vegades, no comptar amb cap element per iniciar un procediment judicial. S'hauria de fixar per obligació la seua declaració», reclama. I complementa: «Aquest precepte és del segle XIX. En aquell moment, estava pensat per a les persones que tenien una relació de parentesc o sentimental amb un altre individu que hauria comès un delicte. Com eren testimonis dels presumptes fets il·legals, i davant el conflicte de lleialtats que tenien, doncs gaudien d'aquest privilegi. Ara bé, no va tenir-se en compte que el testimoni podria ser la mateixa víctima». «La Fiscalia General de l'Estat va exigir-ho, però no es va incloure al pacte estatal contra la violència de gènere», lamenta.\nCandida Barroso, veterana lluitadora feminista i responsable d'igualtat de CCOO, adverteix d'un altre element atzarós: «La sort de la dona, a més, dependrà de la zona en la qual denuncie. No hi ha els mateixos recursos en una zona urbana, amb centres de Dona 24H i oficines judicials que poden oferir assistència, que als municipis més rurals o xicotets a causa de la manca de desenvolupament de la llei integral contra la violència de gènere i de les retallades dels serveis públics». I més quan en poblacions menors a 50.000 habitants actua la Guàrdia Civil i no la policia espanyola. No debades, la benemèrita no compta amb cap unitat especialitzada. «Seria molt positiu que es creara una especialitat per als casos de violència de gènere a la Guàrdia Civil. No pot haver-hi personal que un dia tracta aquestes qüestions i altre dia seguretat viària o medi ambient», assenyalen des de la delegació valenciana de l'Associació Unificada de Guàrdies Civils (AUGC), que denuncien que les víctimes són ateses «sense cap reserva de la seua intimitat».\nPer evitar aquesta segona victimització, el SUP va proposar la creació d'una comissaria específica a València que estiguera integrada al Centre Dona 24H, ja que d'aquesta manera l'agredida podria rebre l'assistència psicològica, social i lletrada al moment. Una qüestió en la qual coincideixen la majoria de les persones consultades per aquest reportatge, però que divideix el Consell: mentre Igualtat i Polítiques Inclusives aposta per la idea, Justícia defensa que s'instal·le a la Ciutat de la Justícia.\n«El pitjor és la soledat de la dona una vegada ha denunciat. No debades, la víctima ha de tenir clar que quan denuncia gaudirà dels recursos econòmics per continuar amb la seua vida», indica Alba. «Si ella es queda la casa, per exemple, hi ha una gran possibilitat que patisca una nova violència: l'econòmica. Amb les prestacions actuals, està condemnada a la pobresa. I amb sous inferiors als homes i dedicant-se a treballs amb unes retribucions que també poden ser menors, a les víctimes els sorgeix una pregunta extremadament preocupant: 'I si no estava millor amb ell?''», explica Sonia, educadora social especialitzada en igualtat que treballa a l'administració valenciana. «Amb una situació psicològica complicada, la majoria de vegades la dona ha de buscar treball. I pot topar-se amb una administració i un mercat laboral que siga com una tanca insuperable», expressa Lafuente. «S'ha de garantir el treball a les dones maltractades», sol·licita.\nAmb el «compromís d'una major humanització de l'administració, a la qual hem contribuït amb mesures com la instauració de formació obligatòria en igualtat i perspectiva de gènere al funcionariat», el secretari autonòmic d'Inclusió i responsable de l'Agència Valenciana de la Igualtat, Alberto Ibañez, defensa que el Govern valencià s'ha col·locat «les ulleres violetes». «Les víctimes, com a conseqüència del mateix procés de la violència masclista, tenen minvades algunes de les seues habilitats socials. Per tant, l'administració s'ha d'adaptar a la seua realitat, fins i tot, sense marcar-li un itinerari a la dona. Ha de ser flexible a la realitat individual de cada víctima», destaca, mentre enumera mesures adoptades com la dotació de recursos ambulants en les poblacions rurals que exercisquen de substituts dels Centre Dona 24H, l'equiparació de les víctimes de violència masclista a les del terrorisme («un fet inèdit a Europa», reivindica), l'impuls del Pacte Valencià contra la Violència de Gènere, la fi de subvencionar el masclisme a la premsa, la creació d'ajudes a les víctimes «inembargables com a dret subjectiu de les dones», el disseny d'unes polítiques públiques amb perspectiva de gènere a totes les conselleries o la llei de funció social de l'habitatge, que «pretén assegurar l'alternativa residencial per a les dones maltractades».\nFiguració d'una agressió masclista| EL TEMPS\nBarroso, de fet, adverteix que «si una dona no té treball i no compta amb garanties residencials assegurades, i no provisionals, està abocada a un carrer sense eixida». «Mai sortirà del cercle de la violència masclista», recorda. «Quan les dones han d'acudir a cases d'acollida, trenquen amb el seu cercle d'amistats, amb els seus vincles familiars moltes vegades i s'exilien del seu cercle social. Tot això acaba provocant maldecaps psicològics que condemnen la víctima i no l'agressor. És un altre episodi de victimització que pateix l'agredida», comenta Laura Gómez, educadora social experta en violència masclista i perspectiva de gènere i treballadora d'una casa d'acollida a Albacete. «La víctima, a més, pot tenir una dependència psicològica amb el maltractador: he tingut casos en els quals el maltractador li havia pegat una pallissa i la dona estava en collarí, i demanava que no enviara a presó al maltractador. Cal que la dona surta de l'espai de la violència de gènere», agrega Joaquim Bosch, magistrat i portaveu de Jutges per a la Democràcia al País Valencià.\nTot farcit de carències\nMentre la xarxa d'assistència social, econòmica i psicològica sembla un formatge gruyère en diverses ocasions, les carències de personal en les forces de seguretat que han de protegir les víctimes també generen disfuncions al sistema. «Amb el personal que tenim, els comandaments policials tenen preferències i la lluita contra la violència de gènere no és una d'elles», assenyala García des del SUP. «Cada policia s'encarrega aproximadament d'entre 50 o 60 víctimes. Amb aquesta ràtio, només tens temps per parlar amb elles i actualitzar la base de dates en la qual s'estableix el sistema de valoració. El volum de treball impedeix, de vegades, que els agents facen acompanyaments a les víctimes», censura. «Cal una inversió en recursos humans equiparable al que va suposar la introducció de l'heroïna als anys 70-80 o amb el terrorisme d'ETA», demana.\nA l'altre cos policial, la Guàrdia Civil, la situació no és molt millor. Fins i tot, és més dolenta. Sense unitats ni coneixements especialitzats en aquesta qüestió, «la carència de personal no permet en els casos de la vigilància continua per alt risc que la protecció es duga a terme per personal de paisà, un fet que prova una doble victimització», censuren des de l'AUGC. I afegeixen: «Els informes de valoració policial de risc dintre del sistema Viogen són elaborats per personal que no compta amb la formació específica ni exclusiva en violència de gènere». «És molt important revisar la valoració del risc. La policia efectua aquesta valoració en un programa informàtic, però això és insuficient. Cal activar molt més les unitats de valoració integral del risc», defensa Gisbert, que també demana un canvi a la llei per instaurar el concepte de «violència masclista en substitució del de violència de gènere». «Això permetria aplicar-la a casos en els quals les víctimes no tenen relacions sentimentals amb l'agressor», indica.\n«Hi ha contradiccions processals com ara que existisquen jutjats especialitzats, però el personal no ho estiga. De fet, el criteri per accedir a un tribunal de violència de gènere és l'ordre d'antiguitat a la carrera judicial. I això no comporta, com és evident, una identificació ni sensibilitat amb el problema de la violència de gènere», apunta Bosch. «La custòdia dels menors és una altra qüestió a millorar. Quan es produeix un divorci no delictiu, hi ha un informe psicològic que dictamina quina és la millor situació després d'analitzar la mare, el pare i els xiquets. Amb el delicte de violència de gènere, això no passa», critica. Bosch, fins i tot, es queixa de la tardança a aplicar determinats mecanismes telemàtics com ara les polseres quan ho decideix el jutge. Ara bé, les considera un bon instrument. «Les ordres d'allunyament serveixen per mostrar a l'agressor que la relació s'ha acabat, per molt que, de vegades, diguen a la seua parella que canviarà. Per tant, serveix per empoderar a la víctima. Ara bé, no eviten que un malparit puga assassinar la dona», comenta el sotsinspector.\nCapgirar el focus\nLa carència de personal provoca que «el policia de seguiment assignat només puga protegir-la al judici», retrau Gómez. Encara més, «genera que el focus estiga sobre la víctima», incideix Lafuente. «Recorde un cas en el qual el policia no localitzava una víctima i van acudir al barri, i estava amb un bar en les amigues. L'aparició dels agents trenca amb la normalitat i evidència que ella pateix una nova victimització perquè veu alterada la seua vida mentre l'agressor pot continuar amb la seua rutina. Per això, haurien de vigilar-los a ells», proposa. «Les polseres, sovint, són un malson per a elles. Xiulen moltíssim i les víctimes demanen no dur-les. Això acaba obstaculitzant la seua sortida del cicle de la violència masclista», exposa Sonia.\nPolítics, sindicats, empresaris i diversos actors de la societat civil valenciana en la firma del Pacte Valencià contra la Violència de Gènere| Generalitat Valenciana\n«Les ordres de protecció crec que tenen una mirada equivocada. S'està centrant tot el focus sobre la víctima. I hauria de fer-se sobre l'agressor», insisteixen des de Dones Progressistes. I argumenten: «Quan es lluitava contra ETA, no sabies qui podia ser el terrorista. En aquest cas, sí. La dona denúncia i perd la seua llibertat. És ella qui renúncia a la seua vida. La seguretat de la dona no és un policia vigilant-la. És el maltractador controlat. Cal fer aquesta reflexió». «Estem privilegiant a la persona que delinqueix. Cal posar l'accent sobre el maltractador. No pot estar protegit», remarca Barroso.\nPrevenir des de les aules\nCom a recepta per lluitar eficaçment contra el terrorisme masclista, i més enllà d'augmentar els recursos disposats per aquest fi i de corregir les mancances anteriorment descrites, «l'educació té un paper fonamental, especialment davant del repunt del masclisme entre els més joves», reivindica Gisbert. «Quan va aprovar-se l'assignatura d'educació per a la ciutadania, considerada pel PP com el mateix dimoni per la qual cosa va eliminar-la, es parlava de diversitat en les persones, de relacions de parella no tòxiques, de com calia abordar les relacions afectives-sexuals... Està demostrat que un ensenyament així contribueix a crear societats menys agressives i més igualitàries», afirma Barroso.\nLa Generalitat Valenciana, de fet, ha impulsat diverses iniciatives per incloure els valors igualitaris a l'escola, convertint el País Valencià en pioner a l'Estat espanyol a l'hora d'incloure una figura als centres educatius que vetla per l'educació sentimental dels nens. «Amb aquestes actuacions, incloses dintre del Pacte Valencià contra la Violència de Gènere, es combaten els estereotips i els rols de gènere imposats. Com amb el projecte patis coeducatius de l'Ajuntament de Castelló en el qual s'aposta perquè els xiquets i les xiquetes juguen en igualtat. Cal canviar el paradigma, feminitzar la societat. I per això, és important que als llibres les dones siguen protagonistes i que als problemes de matemàtiques, per exemple, no sempre es diga que la dona siga l'encarregada de fer la compra», relata Ibañez.\n«Aquesta perspectiva preventiva és molt important: busca l'arrel del problema de la violència masclista», opina Bosch. I Gómez remarca: «Cal dotar econòmicament la llei integral de violència de gènere, ja que recull un conjunt de mesures cabdals en educació». «L'educació afectiva-sexual és necessària. Els joves estan educant-se en la pornografia i, per això, es reprodueix el costum d'acudir als prostíbuls, on tracten les dones com a mercaderia, tal com veuen a internet», alerta Alba. D'aquesta manera, les aules s'han convertit en la millor arma per combatre el masclisme. Una ideologia que durant aquesta setmana ha mostrat la seua cara més sanguinària amb quatre assassinats.\nPacte Valencià contra la Violència de Gè\n#SerPolíticaÉs, l'etiqueta que trau els colors al masclisme en la política\nCampanya per denunciar a les xarxes el masclisme en la política\nQue tremole el patriarcat!\nUna marea morada massiva a Palma, Barcelona i València contra el masclisme\nPer Moisés Pérez, Miquel Payeras, Xavier Puig i Sedano\nManual per aturar la violència masclista\nPartits, empresaris, sindicats i societat civil ha firmat un pacte històric contra aquesta xacra\nViolència masclista: les mancances de la primera assistència a la víctima\nEl SUP proposa una oficina especialitzada de denúncia per evitar una segona victimització


Platges de Son Real • Can Picafort\nPlatges de Son Real CA\tpedro\t2017-12-20T16:24:32+00:00\nTRAM SON BAULÓ – SON SERRA DE MANIRA\nPLATJA D’ARENA I ROCOSA\nDISTINCIÓ “SENDERO AZUL”\nEns trobam davant d’un espai preservat en el seu estat natural, un lloc preciós i poc freqüentat, encara que de fàcil accés. Aquesta zona comença a la platja de Son Bauló i s’extén 6 quilòmetres fins a la localitat de Son Serra de Marina. A la seva costa s’hi alternen platges de sorra fina amb zones rocoses.\nIntegrada dins la reserva natural, cal destacar la platja de s’Arenal d’en Casat, platja verge d’uns 1000 m. de llargària i 25 m. d’amplària amb un sistema dunar fixat per la vegetació i pinar al darrere, una bona mostra de com era la costa mallorquina abans d’iniciar-se el boom urbanístic.\nRica en restes arqueològiques, hi destaca un monument únic: la Necròpoli de Son Real, conjunt de tombes que pertany a l’etapa Postalaiòtica i utilitzada des del 500 a.c. fins el 10 a.c.\nAquest tram de costa de 6 km va rebre durant la temporada 2015 el distintiu de “Sendero Azul” guardó que distingeix una zona per la seva conservació natural i el patrimoni històric que conserva. És l’únic Sender Blau obtingut a Balears.\nEl seu nom prové del torrent homònim que desemboca al seu litoral. El Parlament de les Illes Balears la declarà a l’any 1991 Àrea Natural d’Especial Interès per la seva diversitat en flora i fauna. Posseeix dos aiguamolls als deltes dels torrents de Son Real i Son Bauló, hàbitat d’aus migratòries, instectes i amfibis.


La Formació Especialitzada de l’ICAB posa en marxa el Mòdul II del Màster en Dret Fiscal, dedicat a l'IRPF - ICAB\nLes matèries a tractar al llarg del Mòdul II són les normes estatals i autonòmiques de les fonts; el fet imposable, les exempcions i no subjeccions; la quantificació (tant la base imposable com la liquidable); la tributació de la família, mínims, reduccions i tributació conjunta; i gestió i obligacions formals.\nLes classes es realitzaran a mans d’Àngels Postils Lanfranco, advocada, i d’Artur Gasch Brosa, cap d’Equip de la Unitat Regional d’Actuacions Especials de la Dependència Regional de Recaptació de l'AEAT de Catalunya.\nEl Mòdul II del Màster en Dret Fiscal s’impartirà els dilluns i dimecres de 18 a 21h a les aules de l’ICAB. Aquest Màster es pot cursar de forma completa o bé per mòduls individuals, i està dirigit a professionals del Dret, Economia, Empresarials o assessors que desitgin una formació especialitzada en Dret Fiscal.


Recuperan la vista gracias a un ojo biónico - Notícies sobre accessibilitat\nEn els últims dies s'han donat dos salts de gegant en la lluita contra la ceguesa. Fa uns dies, vam veure com a Regne Unit la companyia Second Sight desenvolupava con èxit un implant capaç de processar imatges. Por altra costat, en la clínica Barraquer de Barcelona, ha aconseguit implantar el 4º ull biònic en un pacient afectat por retinosis pigmentaria. Estem cerca de la cura de la ceguesa?\nEncara que el nombre “ull biònic” pugui suggerir un ull robòtic complet, la veritat és que a dia d'avui no existeix cap aparell similar. Així i tot, hi ha més de 30 projectes de desenvolupament que aposten por una solució tecnològica que permeti recuperar la visió. D'aquests 30 projectes, dos ja estan en marxa i s'han començat a aplicar. Aquests es basen en càmeres connectades a través de xips electrònics implantats en l'ull del pacient. Connectat a un petit processador, aquest sistema permet captar imatges simples, com a formes, cossos o ombres, podent llegar a llegir fins i tot paraules de 5 u 6 lletres.\nho caso britànic, el sistema Argus II Bionic Eye es basa en unes ulleres que utilitza una tecnologia similar. En el projecte participen un total de deu persones que les rebran, gratuïtament, al llarg del 2017. Posteriorment, estaran un seguiment personalitzats de la NHS durant un any per observar com evolucionen després de la intervenció.\nSistemes com aquests permeten tractar la discapacitat visual, si ben por ara solament es poden aplicar a determinades persones. A més, aquest tipus de soluciones somni molt cares i requereixen una forta inversió per poder desenvolupar-se con èxit. Països com Estats Units o Alemanya destinen milions d'euros la recerca i aplicació de mecanismes biònics, molt lluny encara dels quals destina Espanya.\nFont: La Razón - El Correu


TALLERS, LA CREATIVITAT AL CASAL D'ESTIU - Divertalia\nPàgina inicial/Casals d'estiu/Casal d'estiu/TALLERS, LA CREATIVITAT AL CASAL D’ESTIU\nEls tallers creatius s’han convertit en un clàssic de les activitats que es fan cada any al casal d’estiu ja que desenvolupen les habilitats dels infants. Els infants d’edats molt diferents poden fer la mateixa activitat de manera que surten resultats ben diferents i, també, originals. Per tant, aprenen i desenvolupen les seves habilitats al mateix temps que es diverteixen.\nEls tallers creatius al casal d’estiu tenen molts beneficis. A més d’ajudar els infants en el seu desenvolupament, ajuden, a més, a alimentar la seva creativitat i imaginació.\nIndependentment de l’elecció de l’activitat, la veritat és que als infants els encanta formar part d’aquests tallers.\nEls tallers creatius del casal d’estiu tenen molts beneficis per als infants\nEns trobem davant un espai d’experimentació i creació infantil. Els participants treuen el millor de si mateixos. A més, s’aproximen a tècniques artístiques i a processos creatius. Ho fan, sobretot, a través de l’exploració i el desenvolupament de la imaginació.\nCertament, aprendre és bo, però aprendre mentre ens divertim és, infinitament, millor. En aquest sentit, els tallers creatius sóc essencials com a activitat amb valor afegit al casal d’estiu.\nEls beneficis dels tallers creatius al casal d’estiu estan relacionats, sobretot, amb el procés de creació. Els infants han d’oblidar-se, per un moment, de les restriccions de la vida real i deixar volar la seva imaginació.\nEls tallers creatius són molt beneficiosos per als infants. A continuació, us en destaquem els punts forts.\nAl casal d’estiu, els tallers sempre són una de les activitats amb més valor afegit per l’aprenentatge i el desenvolupament dels infants\nCrear és divertit. Els tallers ofereixen la possibilitat als infants d’aprendre coses noves a partir d’una metodologia divertida. A més, els permet compartir temps i experiències amb altres infants. Conèixer gent nova sempre és enriquidor. Sobretot amb els infants ja que els moments de converses i somriures estan més que assegurats.\nINSPIRACIÓ AL SEU ABAST\nEls infants disposen de tot el que necessiten per realitzar les seves creacions. Als tallers del casal d’estiu, els monitors guien als infants per realitzar els seus projectes. La llibertat no té límits. Les capacitats d’aprenentatge, tampoc. Els infants exploren, experimenten i reflecteixen, així, el seu propi estil.\nEl fet de poder crear amb llibertat s’apodera dels infants. Els permet mostrar qui i com són. El procés creatiu i el resultat és el fidel reflex de qui ho ha creat. La llibertat ajuda a crear sense línimit i sense cap tipus de condicionants ja que permet als infants fer el que senten.\nEls tallers permeten als infants obrir-se i mostrar-se tal com són. Comparteixen amb altres nens i nenes les experiències i troben altres companys amb les seves mateixes idees.\nAls tallers del casal d’estiu, els monitors guien als infants per realitzar els seus projectes\nAmb aquest programa de tallers creatius pretenem que, al casal d’estiu, puguem aconseguir que la creativitat sigui una habilitat i una actitud que l’infant aprengui. Volem contribuir a introduir la creativitat a la vida dels nens i nenes.\nNo oblidem, però, que el casal d’estiu és un marc perfecte perquè els infants, a part de participar en aquests tallers creatius, facin noves amistats, aprenguin nous valors i es diverteixin en èpoques de vacances escolars.


FiraTàrrega presenta el seu Programa de Suport a la Creació - SIESTV\n02 abr. 2016 FiraTàrrega presenta el seu Programa de Suport a la Creació\nPosted at 14:14h in Cultura, Escenaris by siestv\nFiraTàrrega presenta el seu programa de Suport a la Creació 2016, que enguany arriba a la seva sisena edició. La Fira rebrà 11 companyies, que realitzaran residències artístiques a la capital de l’Urgell per a preparar els seus projectes escènics, i que posteriorment es presentaran a la 36a edició de FiraTàrrega, del 8 a l’11 de setembre.\nLa Fira arriba enguany a la sisena edició d’aquest programa, una iniciativa que impulsa la creació escènica catalana i ofereix a companyies internacionals l’oportunitat de realitzar coproduccions en residència a la ciutat. El programa és un espai que FiraTàrrega dedica als creadors que arrisquen en les arts escèniques a l’espai públic, acompanyant aquestes propostes en la seva aparició al mercat, facilitant-los el procés de creació i assessorant-los en diversos àmbits professionals.\nSuport a la Creació és el programa de FiraTàrrega que fomenta la creativitat escènica i la producció d’espectacles de carrer i en espais no convencionals. La Fira estableix un pla de residències artístiques que contempla tres línies d’actuació (Laboratoris de Creació, Residències Artístiques i Produccions Transnacionals) i ofereix a la ciutadania la possibilitat d’assistir i/o participar de manera activa als processos de creació de diversos espectacles.\nUn dels trets distintius del Programa de Suport a la Creació és precisament la voluntat d’apropar a la ciutadania de Tàrrega els processos de creació de les companyies seleccionades. El projecte ha esdevingut un programa d’activitats complementari a l’oferta cultural del municipi, oferint entre els mesos de març i setembre, un seguit d’assajos oberts a la població. Aquest any s’han programat un total de 12 assajos oberts, on les companyies tenen l’oportunitat d’interactuar amb el públic i de crear un diàleg amb el paisatge humà i local de la localitat.\nEnguany també tindrà lloc del 4 al 9 d’abril la Pre/Para Week, l’activitat biennal organitzada per FiraTàrrega i integrada també dins el programa de Suport a la Creació, que posa la seva atenció en aspectes relacionats amb la formació i la difusió de les arts de carrer, amb la realització de tallers, assajos i presentacions, on hi destaquen dos tallers oberts d’escriptura i de moviment a l’espai públic.\nUna de les novetats d’aquesta sisena edició del Programa de Suport a la Creació és la rehabilitació de l’espai que ocupa la Nau 18 de Cal Trepat, que acollirà una zona permanent de residències artístiques de FiraTàrrega. Aquesta rehabilitació representa un pas important per dotar la Fira d’infraestructures permanents i així poder oferir una bona acollida als artistes que participen al programa de Suport a la Creació.\nEl programa de Suport a la Creació es duu a terme per part de FiraTàrrega, amb el suport de Foment Targarí, l’Associació de Comerciants de Tàrrega, que agrupa 200 establiments de la ciutat. Foment Targarí i FiraTàrrega porten col·laborant junts 13 anys, un vincle que es considera com una eina bàsica per a la dinamització cultural, econòmica, comercial i turística de la ciutat.\nEl programa continua apostant per a fomentar la creativitat escènica i la producció d’espectacles de carrer i en espais no convencionals. Així, en aquesta sisena edició s’ha establert un pla de residències artístiques amb tres línies d’actuació (Laboratoris de Creació, Residències Artístiques i Produccions Transnacionals), que tindran lloc durant els mesos de primavera i estiu. Aquestes residències, com s’ha esmentat abans, aniran molt vinculades a la ciutat de Tàrrega, ja que es pretén que els veïns siguin una peça clau en el procés creatiu dels projectes seleccionats, tal i com es mostra en la possibilitat d’assistir als assajos oberts. Un programa que es configura amb propostes que coincideixen en una sèrie de valors clau: creativitat, laboratori, territori, recerca, risc, xarxa, innovació, servei públic i comunitat.\nUn total de 5 propostes s’acolliran aquest 2016 al programa de Laboratoris de Creació. Maria Capell, ex alumna del Màster de Creació en Arts de Carrer de FiraTàrrega i la Universitat de Lleida, prepara Vacía, la seva primera producció, que versa sobre el paisatge urbà actual, amb un recorregut a través dels límits d’una ciutat incompleta i susceptible de ser transformada. Roberto G. Alonso presentarà A mí no me escribió Tennesee Williams, una peça amb dramatúrgia de Marc Rosich, amb incursions en la dansa, el teatre gestual, el text clàssic, el playback, la cançó en directe i la performance, buscant la proximitat amb el públic en un escenari no convencional. Finalment, la companyia Sienta la Cabeza proposa El diván de la peluquera, una experiència que neix des de la intimitat i la complicitat d’una perruqueria, convidant els espectadors a expressar les seves pors més individuals.\nEls Laboratoris de Moviment formen part dels Laboratoris de Creació, i són la línia d’actuació que FiraTàrrega i el Graner comparteixen en l’acompanyament d’artistes emergents que aposten per les peces de moviment en l’espai públic. En aquesta ocasió presenten 2 treballs en una fase molt avançada de creació de dos joves creadors: Diana Gadish i Quim Bigas. Gadish mostrarà Handle with care, una proposta de carrer, clown i moviment, des de la fragilitat i la vulnerabilitat, que juga amb elements tan simples com unes caixes de cartó que interactuen amb els espectadors. Molar (Relating to Más) és l’enèrgica i vitalista peça de Quim Bigas, centrada en la felicitat i en el comerç de les emocions, amb el cos com a protagonista principal. Una peça que planteja les emocions col·lectives com una font de moviment important per a la societat actual.\nPel que fa a la línia de les Residències Artístiques, els espectacles que completen el seu procés de producció després de la seva estada creativa a la ciutat de Tàrrega, comptarem amb 3 companyies catalanes: Escarlata Circus, La Industrial Teatrera i LAminimAL. Escarlata Circus presenta Cor roC, una visita guiada sobre les intrigues del cor humà, una experiència que barreja art i ciència on es podrà veure una col·lecció de pedres amb forma de cor, que prenen vida, que expliquen històries que mai hauríem imaginat. Per la seva part, La Industrial Teatrera ens oferirà Náufragos, un espectacle de clown de carrer al voltant dels petits i grans naufragis de cada dia. Una mirada als desastres quotidians de cada persona que servirà per riure’s de tots nosaltres. Finalment, la companyia LAminimAL treballarà en la posada en escena de Apocalypse reloaded, un espectacle que uneix teatre, música i nous llenguatges en un escenari que amplifica, modula i modifica les accions apocalíptiques dels personatges. Un viatge al jo del futur per reflexionar sobre el jo del present.\nUn any més el Programa de Suport a la Creació traspassa fronteres i acull 3 produccions transnacionals de Mèxic, Corea del Sud i Xile. La companyia Carretera 45 Teatro del reconegut dramaturg i director mexicà Antonio Zúñiga ens proposa Algo de mí, algo de ti una peça participativa i testimonial que parteix de la vida de 30 parelles targarines que compartiran històries de la seva quotidianitat, superant així l’individualisme que caracteritza la societat contemporània. D’altra banda, la companyia sudcoreana CCOT. Visual Theater Company presentarà Massager, on un massatgista asiàtic munta la paradeta al carrer i comença les seves pràctiques. Una instal·lació humana peculiar, que implicarà el públic familiar en l’espectacle mitjançant la participació en un taller de massatges durant la fase de residència de la companyia. Aquestes dues primeres peces responen a l’encàrrec de FiraTàrrega al mexicà Antonio Zúñiga i al coreà Lee Cheol-Sung perquè ens ofereixin la seva mirada sobr\ne els temes de la interculturalitat i la regeneració de la vida en comunitat.\nTambé comptarem amb la presència de la companyia xilena Teatro Niño Proletario que treballarà en la peça Fulgor, on s’aborda el fenomen de la immigració i la supervivència en el context d’un món entestat en un creixement sense límits i amb un sistema econòmic pervers que perpetua la injustícia social.\nCreació, fira tarrega, teatre


La seva obra evoluciona cap a una progressiva geometrització que, amb el temps, deixà pas a un lirisme íntim de formes suaus.\nVa saber sintetitzar, en una obra personal, sòlida i amb caràcter, alguns dels trets principals dels corrents de la pintura del segle XX.\nS’inicià pictòricament a Cornudella de Montsant (Priorat) on entrà en contacte amb artistes com Ignasi Mallol i Joan Rebull. A l’edat de 17 anys guanyà la Medalla Fortuny, moment en què es traslladà a Barcelona on cursà estudis de Belles Arts. L’any 1950 realitza el seu primer viatge a París on se sentí influenciat per Cézanne i més tard, al 1954, va descobrir Bouffey i Chagall, moment en què entrà en el desenvolupament expressionista, de perfils marcats, trets accentuats i preferènica pels grisos, els blaus i les tonalitats fredes. Un any després, i arran d’una estada a Itàlia, començà a treballar la pintura d’estudi, alliberant-se del natural.\nLa seva obra evoluciona cap a una progressiva geometrització que, amb el temps, deixà pas a un lirisme íntim de formes suaus. Va saber sintetitzar, en una obra personal, sòlida i amb caràcter, alguns dels trets principals dels corrents de la pintura del segle XX. Soci Honorari del Fons Internacional de Pintura, rebé nombrosos premis i distincions entre els quals podem destacar la Medalla d’Or de la Ciutat de Reus, el de Soci de Mèrit del Reial Cercle Artístic de Barcelona o la Medalla de la Fundació Història i Art Roger de Belfort.


Un període de transició en la mobilitat al Principat - El Periòdic d'Andorra\nUn període de transició en la mobilitat al Principat\nLes qüestions relacionades amb la mobilitat a Andorra com a la resta de països i grans ciutats estan a l’ordre del dia. Els reclams i les polítiques per apostar per un model sostenible a partir de potenciar el transport públic i alternatives menys contaminants estan canviant els paradigmes del transport de persones. Aquesta setmana s’han anat desvelant notícies que són uns passos més, tot i que no definitius, d’aquest nou model que ha de canviar el trànsit al país en els pròxims anys. El comú de la capital ha apostat recentment per reduir el preu del bitllet del bus comunal als 10 cèntims, una mesura similar a la d’Ordino, que recentment va situar el cost a només 20 cèntims.\nParal·lelament, el Govern va reduir el preu dels abonaments dels autobusos, tot i que va decidir augmentar un 3% el cost del bitllet senzill. Els canvis en el Pla de Mobilitat, que preveuen millorar les freqüències d’autobús al país i la connexió amb altres punts fins ara inèdits com Arcalís o Grau Roig, són la petita contribució a un conjunt de mesures que han de permetre Andorra ser un país sostenible mediambientalment.\nEncara queden molts passos per fer, com ara un marge major de reducció en el preu dels bitllets d’autobús, la posada en marxa de vehicles no contaminants, així com l’estudi de la connexió entre parròquies sense necessitat de passar per Andorra la Vella. Tot això, es produeix en un moment d’auge d’aparells com ara els patinets elèctrics, que requereixen l’habilitació i la regulació dels seus usos a la via pública, i amb l’impuls de moviments com Fridays for Future, que aprofiten la inèrcia de la conscienciació sobre la lluita contra el canvi climàtic per demanar al Govern que concreti mesures ambicioses en quant a la mobilitat. Minimitzar l’ús del vehicle privat d’un dia per l’altre és un objectiu poc realista, però tot el país ha de treballar conjuntament per fer de la mobilitat un exemple de sostenibilitat per al benestar i la salut de tothom.


"Un dels millors comiats que podia esperar” | FCBarcelona.cat\n"Un dels millors comiats que podia esperar”\nIker: “És un dels millors comiats que podia esperar”\nIker Romero jugarà dissabte el seu últim partit al Palau com a blaugrana. Amb la Lliga a la butxaca i amb la il·lusió de la Final 4, el vitorià es prepara per dir adéu a la que ha estat casa seva durant vuit anys i a una afició que li ha donat molt.\nIker Romero, el dia que va anunciar el seu comiat. (Fotos: Arxiu FCB)\nL’última jornada de Lliga Asobal enfronta el Barça Borges a l’Antequera dissabte a les 18.30 h al Palau Blaugrana. Aquest serà l’últim partit d’Iker Romero a la que ha estat casa seva durant vuit anys. El jugador vitorià, pura passió sobre la pista, està vivint un cúmul de sensacions en què es barreja l’alegria del títol de Lliga, la il•lusió de la Final 4 i la tristesa de deixar el club de la seva vida. Iker es prepara per viure-ho tot plegat i ens ho explica en una entrevista a Barça TV i el web del Club.\nDissabte és el seu últim partit al Palau. Quines sensacions prèvies té?\n“Dures, difícils. Serà el partit més difícil per mi, més difícil que qualsevol final de les que he jugat. Crec que seran sensacions semblants al primer partit que vaig jugar aquí al Palau. Espero que arribi aquell dia i acomiadar-me tan feliç com sigui possible del Palau.”\nQuè trobarà a faltar quan marxi?\n“Tot. Jo he estat més a Barcelona i al Palau que a Vitòria, que és casa meva. Ja fa vuit anys que sóc aquí, gairebé un terç de la meva vida l’he passada en aquesta ciutat i en aquesta pista. Fa vuit anys que m’hi entreno i hi jugo tots els partits. Aquí he perdut suor, sang i trossos d’os i he guanyat totes les alegries que hem tingut en les tardes bones viscudes aquí al Palau. Ho trobaré a faltar tot. Sé que dissabte serà un dia dur per a mi. Feliç, perquè sé que hi vol venir gent que em vol dir adéu. Poder acomiadar-me del Palau com ho faré, per la porta gran i amb tot l’afecte del món, és un dels millors comiats que podia esperar.”\nA Logronyo ja va viure un avanç del que li pot esperar al Palau. Els seus companys el van mantejar i van celebrar el títol. Com va viure aquell dia?\n“També va ser difícil. Quan quedava un minut i vaig veure que ja guanyàvem la Lliga, tothom es va desbordar. Quan va acabar el partit ja em vaig adonar que ha acabat un cicle per a mi i que s’està acabant el meu temps aquí. Sents felicitat per la Lliga i pel repte de la Final a Quatre, però són moments difícils.”\nDiumenge, quan van sortir a la gespa del Camp Nou amb l’equip per oferir el títol de Lliga a l’afició, el públic el va ovacionar espontàniament. Com va ser aquell moment?\n“Se’m va posar la pell de gallina. Tot el carinyo que em donen els culers, pel carrer, aquí al Palau i al Camp Nou és molt especial. Totes les paraules d’agraïment que els pugui dir són poques. No puc expressar amb paraules tot el que els dec i com m’han tractat aquests vuit anys.”\nTambé s’acomiada de la Lliga Asobal, on ha desenvolupat tota la seva vida professional.\n“Està clar que se m’ha acabat un cicle. He de reconèixer que quan vaig saber que no em renovaven aquí, l’opció que tenia clara era no continuar a un altre equip Asobal, que me n’anava a la Bundesliga. Ara mateix és la Lliga més potent del món. Tampoc volia jugar en un altre club on hagués jugat. No podent ser en el club de la meva vida, no anava a enfrontar-me al Barça.”\nEn els seus vuit anys al Barça, fins ara tenia una Lliga Asobal i una Lliga de Campions. Aquest any pot doblar tots dos títols. És potser la millor temporada de l’equip des que hi és?\n“M’agrada treure sempre les coses positives, i dins de la tristesa del meu comiat, me’n vaig guanyant la Lliga després de cinc anys, que ho necessitàvem, i estant a la Final a Quatre, que mai se sap. Amb la Lliga en tinc més que suficient, però si guanyem la Champions, seria un dels millors comiats.”\nA la Final a Quatre de Colònia tindrà un bon aperitiu del que li espera en el seu futur a la Bundesliga. Com va assimilant la seva nova etapa a Alemanya?\n“No ho he assimilat. Ara estic només pensant en el Barça i em costarà assimilar-ho. Quan acabem la Final a Quatre i comencem les vacances, que tinc tres setmanes només perquè la pretemporada allà comença abans, crec que al juliol començaré a assimilar que he deixat el Barça i que sóc en un altre club.”


SFxI: Salvador Cardús: «Un dret permanent a decidir»\nEl pessimisme polític que soscava l’esperança en un país millor és un dels pitjors adversaris que té la independència de Catalunya\nLa setmana passada vaig fer un piulet irònic que deia: “Amb això del Castor n’hi hauria d’haver prou per justificar que els espanyols es volguessin independitzar d’Espanya”. Estàvem -i estem- enmig d’un clima informatiu marcat per un nou informe del MIT que certificava el que ja tothom sabia: l’enorme perillositat sísmica del magatzem de gas Castor. A més, s’acabaven de descobrir nous implicats en l’afer de corrupció vinculat al Canal de Isabel II de la Comunitat de Madrid, que inclou tèrboles pressions entre els grups periodístics que hi estan embolicats. Un afer que, si s’arriba a saber tot, podria ser més escandalós que tots els que l’han precedit i que, si els aparells repressius de l’Estat i les seves clavegueres no ho eviten, ara sí, podria ser el cop de gràcia definitiu al partit que governa Espanya.\nESMENTO aquests dos casos perquè són un indicador no pas de les misèries i les cobdícies personals d’altres casos més propers, sinó d’un sistema generalitzat de corrupció política, de la feblesa dels controls democràtics per impedir-la i, en definitiva, de la submissió de l’estat espanyol a alguns putrefactes poders econòmics. Aquí no som només davant d’uns sàtrapes cobdiciosos, que també, sinó d’una manera d’exercir el poder que s’ha beneficiat d’una cultura empresarial perversa. Genuflexions contractuals a empreses constructores que no assumien cap risc, i utilització d’empreses públiques per crear xarxes mafioses amb capacitat per corrompre la independència dels poders propis de l’estat de dret. I tot això sota el xàfec d’una crisi global que, si més no, haurà servit per despullar els vicis locals.\nPERÒ TORNEM a la piulada. Seguint les tesis altres vegades esmentades aquí de la learned helplessness (la indefensió apresa) de Martin Seligman, la del banal nationalism de Michael Billig o la de la violència simbòlica de Pierre Bourdieu, és obvi que els estats creen un sentiment de dependència que sembla natural i que, per tant, no es posa mai en discussió. Tot i la brutalitat dels casos esmentats, els responsables d’aquests crims polítics semblen ser-hi immunes. Ni els ministres responsables dels contractes -Montilla, Clos, Sebastián, Soria...- del Castor (brutals les seves declaracions traient-se les puces de sobre), ni el mateix Florentino Pérez (que ara es mostra molt sensibilitzat cap a la pobresa infantil), ni la senyora Cifuentes (present en les operacions del Canal ara investigades), se’n senten responsables. I als espanyols ni se’ls acut que puguin escapar d’aquest femer!\nM’INTERESSA EL CAS no només perquè, en tant que espanyol provisional, aquests casos afecten directament la meva butxaca, sinó perquè costa d’entendre que, per bé que als espanyols ni els passi pel cap fugir, aquesta mena de dependència resignada també es dona entre alguns catalans que, ara que poden, no es veuen capaços d’emancipar-se’n, o no en veuen la necessitat. El pessimisme polític que soscava l’esperança en un país millor, il·lustrat en la nefasta frase “Tots els polítics són iguals”, és un dels pitjors adversaris que té la independència de Catalunya. Per això mateix és la línia estratègica principal que segueixen els adversaris tant del referèndum com de la independència: “No us en sortireu, sou uns incompetents!” Cert: si no es confia que una República Catalana ens proporcionarà un bon govern i una profunda regeneració democràtica, per què s’haurien d’assumir riscos?\nNO ES TRACTA, doncs, de vendre escenaris idealitzats anticipadament, que encara provoquen més escepticisme, sinó de confiar profundament que els catalans, en cada elecció futura, decidiran el millor en cada moment. Un dret a decidir, doncs, que no s’acaba en un referèndum, sinó que, precisament, l’exercirem plenament l’endemà que guanyi el sí.


La Fiscalia investiga per falsedat documental la facturació d'ATLL i Acciona - Empordà\nLa decisió arriba per un informe d'Antifrau que recull «múltiples irregularitats» en les prestacions de serveis d'Aigües Ter-Llobregat\nAntifrau qüestiona la facturació de serveis d´Acciona. acn\nLa Fiscalia de Barcelona investiga les presumptes irregularitats denunciades per l'Oficina Antifrau en la facturació entre la societat Aigües Ter-Llobregat (ATLL) i el grup Acciona, a qui la Generalitat la gestió del servei d'aigües, per un delicte de falsedat documental.\nSegons van informar a Efe fonts jurídiques, el ministeri públic va acordar obrir la setmana passada diligències d'investigació, inicialment per un delicte de falsedat documental, en la facturació de serveis d'ATLL Concessionària a altres empreses controlades pel mateix grup Acciona.\nLa investigació es deriva d'un informe que l'Oficina Antifrau va portar a la Fiscalia, arran d'una denúncia del sindicat CGT, que destapa factures suposadament creuades entre almenys dues filials d'Acciona, entre d'altres «múltiples irregularitats» en les prestacions de serveis d'ATLL.\nEn el seu informe, Antifrau denuncia que aquestes irregularitats poden comportar «significatives conseqüències en perjudici del sector públic» i planteja la possibilitat de resoldre el contracte de concessió de la societat Aigües Ter-Llobregat, que la Generalitat va adjudicar el 2012, dies abans de les eleccions catalanes, a un consorci liderat per Acciona.\nL'informe adverteix que ATLL va subcontractar de forma irregular la societat vinculada Empresa Operadora ATLL S.A. determinades prestacions que eren inherents a la pròpia concessió de la gestió de la xarxa de subministrament d'aigües Ter-Llobregat.\nMés de 13 milions d'euros\nEn aquest sentit, Antifrau qüestiona la facturació de serveis de l'Empresa Operadora i la filial Acciona a ATLL Concessionària, que entre els anys 2013 i 2014 van ascendir a més de 13 milions d'euros.\nA més, l'informe adverteix de la «insuficient» representació de la Generalitat en el consell d'administració d'ATLL Concessionària, que gestiona el servei de subministrament d'aigües, i alerta que les irregularitats detectades poden haver perjudicat el servei públic i influït en la factura de l'aigua.\nAl costat de la Fiscalia, l'Oficina Antifrau va enviar còpies del seu informe al Departament d'Economia i al director de l'Agència Catalana de l'Aigua (ACA), a la que correspon controlar la gestió del servei d'aigües, així com l'Agència Tributària.\nLa Generalitat de Catalunya va adjudicar el 2012 la gestió de l'empresa pública Aigües Ter-Llobregat a un consorci liderat per Acciona al costat del banc d'inversió brasiler BTG Pactual, tots dos amb un 39%, i en el que també participaven les famílies Rodés i Godia-Torreblanca.\nPosteriorment, Agbar va impugnar l'adjudicació, la qual cosa va derivar en una batalla judicial en la que el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) finalment va acabar anul·lant el procediment de concessió.


Sabó artesà de rosa mosqueta\nSabó artesà de rosa mosqueta amb oli de rosa mosqueta i pètals de roses. Indicat per a la cura diària de tot tipus de pell, fins i tot les més sensibles o castigades. L'oli de rosa mosqueta està considerat el major regenerador natural de les cèl.lules cutànies. Els nutrients que conté retarden l'envelliment i ajuden a regenerar les marques d'estries o petites cicatrius.\nSabó artesà de rosa mosqueta amb oli de rosa mosqueta i pètals de les pròpies roses. Indicat per a la cura diària de tot tipus de pell, fins i tot les més sensibles o castigades. L'oli de rosa mosqueta està considerat el major regenerador natural de les cèl.lules cutànies. Els nutrients que conté aquest tipus de rosa retarden l'envelliment de la pell i ajuden a regenerar les marques d'estries o petites cicatrius.\nLa seva gran capacitat hidratant resulta també molt eficaç per zones especialment seques com els colzes, genolls, talons...\nPots utilitzar a manera de màscar deixan actuar la seva escuma sobre la pell fins que s'assequi abans d'aclarir.\nResulta un complement ideal si segueixes algun tractament cutani a base d'oli de rosa mosqueta.


Arrenquen les obres a La Plaça de les Glòries\nLa que es la frontera del Poblenou inicia una de les transformacions més importants de la ciutat\nLa construcció de l’edifici Disseny Hub Barcelona, i el trasllat dels Encants Vells al nou espai habilitat no són els únics canvis que es realitzaran a Les Glòries. La Plaça de Les Glòries ja ha iniciat la seva pròpia transformació. S’estima que les obres acabin al 2014, després de passar per quatre fases d’urbanització provisional.\nLa primera part, la Fase zero, ha estat la iniciada aquesta setmana i s’ha basaria en el reorganització del trànsit previ a les obres. S’espera que no comporti afectacions importants al trànsit de vehicles, tot i que si modificarà la mobilitat dels vianants i del transport públic.\nLa fase zero durarà fins al febrer de l’any que ve, i serà reemplaçada per la fase dos que consistirà en l’enderroc de l’anella de la plaça del costat del mar. Seguidament – a la fase dos ‒ es realitzarà l’enderroc del costat de la muntanya.\nTots dos períodes abraçaran un termini de set mesos. La urbanització provisional s’esperà aconseguir al setembre de 2014 – fase tres ‒ on hi predominaran els jardins i els parcs. Serà el nou ''pulmó'' de Barcelona.\nPublicadas por ana buitrago a la/s 10:26


FUNCIONAMENT ASSEMBLEA | acampadapalamos\nPenjat al blog acampadapalamos.wordpress.com i al facebook el día anterior a l’assemblea i al tauló d’anuncis.\nBústies de propostes. Per qui no vulgui expressar-se parlant davant l’assemblea.\nEls responsables de conduïr l’asemblea, haurien de ser càrrecsel més rotatius possible per a evitar que ningú es cremi i que ningú sigui inprescindible.\nPersona que anota els torns de paraula. A més, pren nota dels torns de paraula abans de l’inici de l’asemblea per a incloure-ls a l’ordre del dia, recollint possibles comentaris i/o propostes urgents, etc.\nSecretari que recull l’acta, s’ocuparia de prendre notes del que es parli i de les decisions preses a l’asamblea.\nComisions, que segons l’ordre del dia exposen els temes treballats iles propostes per a la seva possible aprovació.\nLes urnes amb les propostes o comentaris les recolliria la comisió corresponent, per a revisar-les i exposar-les a la següent assemblea. El mateix passa amb les propostes a internet.\nExecució de l’asemblea.\nExposició de cada punt de l’ordre del dia.\nTorns de paraula del tema.\nResolució i possibles modificacions de cada punt.\nSi no hi ha acord, la gent que ho desitgi pot adherir-se a una comisió i treballar el tema. A la següent assemblea es presenta per a valoracions i prendre una decisió. Si queda temps també es valorarà la possibilitat de discutir els punts en desacord al final de l’assemblea.\nResponsables rotatoris.Que cap grup o persona acapari un lloc indefinidament, perquè aquesta és una forma de fer-se més poderosa que la resta, perquè maneja la informació, els contactes i moltes decisions,\nDinàmiques assembleàries. Hi ha gestos comunament utilitzats per mostrar l’acord o desacord sense interrompre l’assemblea -remanar les mans en l’aire per mostrar acord, i polzes avall o formar una X amb els braços per el desacord; també rodar els braços quan algú es repeteix o s’enrotlla massa-. És convenient fer sondejos per saber el grau d’acord o no que genera una proposta pel qual s’aprova. Les veus discordants tenen més dificultat per expressar-se davant d’una gran majoria pel que és just que demanem que s’expressin els i les que no estiguin d’acord o vulguin matisar alguna cosa, abans de demanar si tothom està d’acord.\nPaciència i Respecte. Tots i totes tenim coses molt interessants a dir, per tant, perquè ens escoltin hem d’escoltar, d’aquesta manera creixerem més i ens formarem opinions més clares. No tots i totes ens expressem en públic amb la mateixa seguretat i determinació, però no per això la nostra opinió sigui manco valuosa.\nAcampada Palamós permalink\nEncara no s’ha publicat l’acta del divendres 17?\nQui s’encarregava de fer-ho?\nNo em vaig poder quedar fins al final i m’agradaria saber com va acabar.\nHola, creo que primero lo tenemos que aprobar en asamblea.\n« REUNIÓ DE LA COMISIÓ D’ORGANIZACIÓ DE LA ASSEMBLEA DIA 13-6-2011\nNova eina per treballar entre les comissions »


Fer teatre a Gandia 2017 | Saforíssims\nFer teatre a Gandia 2017\nPublicat per Editor | 27 Març 2017 | Saforíssims en reflexió, Ximo Vidal | 0 |\nCuriós: Plató era un gran lector d’ Aristòfanes. Hom trobà unes obres del procaç comediògraf sota el coixí, en el llit de mort del filòsof. És una llàstima que Kant, Hegel, Heidegger no hagen tingut la mateixa preferència literària.\nParaula de Fuster, t’alabem senyor de Sueca. Aristòfanes es va burlar en dues de les seues obres: Els ocells i l’Assemblea de les dones, de les repúbliques imaginàries de Plató. Tot i així, com diu Fuster, és curiós que el filòsof el llegira i arribés a dir d’ell: Les gràcies, buscant un santuari indestructible, trobaren l’ànima d’Aristòfanes.\nEsta ànima aristofànica és la que estem gaudint a Gandia els darrers anys, i potser és la causa de que apareguen autors com Ignasi Moreno, Mariano Lloret o Mariano Velázquez, que a més a més d’escriure textos remarcables, dirigixen i actuen amb les seues respectives companyies, Lletraferits i Comediants, Aiguamar Teatre i Xirimiri Teatre, per tota la Safor i més enllà.\nPer preparar a nous actors i reciclar-ne d’antics comptem amb tres escoles: Act&Play, dirigida per l’actriu Laura Moise, que utilitza el teatre per l’ensenyament de l’anglès. L’Escola del Teatre del Raval, adreçada a xiquets i xiquetes que duen Maria Josep Gonga i Almudena Perelló i l’Escola del Teatre Serrano, antiga escola municipal, dirigida per l’actriu Ruth Palonés, que accepta alumnes a partir de setze anys i que enguany acomplix set anys d’existència.\nA les companyies abans esmentades podríem afegir algunes més que mantenen any rere any un bon nivell artístic. És el cas de Comuna Gàbia, sovint dirigida per l’actor José Luis Mas, Marabú Teatre, de Marisol Herrera, El Teatre de la Il·lusió, que du Fany Pérez, El Carro de Verona, que dirigix Julio Santandreu, Ambfiteatre, que encapçala Sergi Bono, i All i Pebre, on escriu, dirigix i de vegades actua Pere Huerta. La quantitat d’actors i actrius que integren estos grups ens pot donar una idea del moment especialment aristofànic que viu el teatre fet a Gandia.\nEste proper dilluns 27 de març, a partir de les set de la vesprada, per celebrar el Dia Mundial del Teatre i comboiats pel regidor de Cultura, Joan Muñoz, la gent dedicada a l’art de Talia, com se’ls anomenava antigament, oferirà als vianants alguns fragments d’escenes del seu repertori en alguns cantons del centre històric.\nQuatre segles i mig abans de Crist, Aristòfanes, per criticar aspectes de la seua societat que no li agradaven, incloent els Déus, va patir multes i repressions, com la de no trobar cap actor que fes el paper de Cleó, polític cèlebre i poderós del moment, al qual el comediògraf escarmentava en la seua obra Els cavallers. Així que a escena, per interpretar a Cleó, va haver d’eixir ell mateix. Si la gent llegira Aristòfanes sabria d’on procedixen moltes novetats literàries del nostre temps i que alguns autors presumixen d’haver inventat. I si la gent anara més al teatre descobriria que el propòsit de les paraules que es diuen en escena no és proporcionar una informació útil, pràctica, és a dir econòmica, als espectadors, sinó revelar-li el valor estètic que el llenguatge guarda en el seu interior.\nWilliam Shakespeare ens instruïx als teatrers per boca de Hamlet: L’objectiu del teatre, tant al principi com hui, ha estat i és, per dir-ho així, el posar un espill davant la natura, on les virtuts s’hi puguen contemplar i els vicis hi queden retratats, on la imatge i el perfil de l’època s’hi reflectixen fidelment.\nEls espectadors de teatre haurien de comboiar a la gent que no l’ha tastat mai, perquè acudira als teatres de la ciutat, Museu, Raval o Serrano, i veiera alguna producció feta a Gandia, escrita per algú dels seus autors o dirigida i interpretada per directors o actors gandians. Comprovarien com Aristòfanes ha fet saó i de segur repetirien l’experiència. Teatrers i teatreres, tingau un Bon Dia mundial del teatre.\n(Font: Levante-EMV Safor)\nAnterior“Càpsules Literàries” amb Rosa Roig i Vicenta Llorca\nSegüentInauguració de l’exposició “Les dones d’Ausiàs March” (Beniarjó, divendres 31 de març, a les 20.00h)\nLectures i impressions: “El vaixell de Genseric” vist per Vicent Olaso\n’50 premis Ausiàs March’, per Josep Piera\nVeus Paral·leles. Per Christelle Enguix


Gasthuis Pension Via Quidam Vaassen Països Baixos - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPastoor Hagenstraat 2, Vaassen, Vaassen, Països Baixos, 8171 AH - Veure al mapa\nMés informació sobre Gasthuis Pension Via Quidam\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Gasthuis Pension Via Quidam és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Vaassen. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Gasthuis Pension Via Quidam és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, escriptori, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, articles de tocador a cada habitació. Jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Gasthuis Pension Via Quidam és una selecció idònia per a la vostra estada a Vaassen.


Fites geogràfiques: Imatges d'alta resolució espacial. El satèl·lit OrbView-3\nImatges d'alta resolució espacial. El satèl·lit OrbView-3\nEl satèl·lit OrbView-3 capturava imatges d'alta resolució espacial: multiespectrals de 4m i pancromàtiques d'1 m. La dallada de les passades era de 8 km. El satèl·lit tenia la seva òrbita a 470 km d'altitud i va deixar de ser operatiu el mes de març de 2007.\nLes imatges multiespectrals disposen de 4 canals: infraroig proper, vermell, verd i blau amb les que es pot dur a terme una anàlisi d'aspectes físics del territori com per exemple la vegetació. La banda pancromàtica, amb 1 m de resolució espacial, permet visualitzar i cartografiar cases, cotxes etc.\nEs presenten una sèrie de composicions a partir d'una imatge multiespectral de dia 13-08-2005. Algunes imatges en color natural i altres en NIR-R-G on el color vermell ens identifica la presència de vegetació vigorosa.\nEs poden observar els conreus de reguiu de sa Marjal, o el canyet de s'Albufera. També la manca d'estrat arbori a la vessant nord del puig de Sant Martí -molt castigat pels incendis- o el bosc de ribera i l'alzinar -amb un vermell més intens que els pinars.\nBen segur que si observau amb deteniment trobareu altres elements interessants.\nSi voleu conèixer més detalls del satèl·lit OrbView-3 podeu accedir a l'enllaç\nPublicat per Joan Bauzà a 10:35\nImatges d'alta resolució espacial. El satèl·lit Or...\nTemperatura en superfície a partir de les bandes 3...\nMenorca en vuit retalls\nAugmentant la resolució espacial d'imatges del sat...