ELS TÀNDEMS DE DIRECTORS REGNEN PER UN DIA AL FESTIVAL DE SANT SEBASTIÀ\nLa jornada del diumenge 24 de setembre ens deixava dos plats forts de diferent signe així com una inesperada revelació. En un dia marcat per films dirigits a quatre mans, el reconegut tàndem format pels bascos Aitor Arregui i Jon Garaño presentava el seu nou film parlat en euskera “Handia” inspirat en fets i personatges històrics. D’altra banda, el tàndem francès Eric Toledano i Olivier Nakache repetia en la seva fórmula de comèdia fàcil i popular amb “C’est la vie”. I la sorprenent descoberta arribava amb una rara combinació de documental i pel·lícula de ficció a càrrec dels documentalistes belgues Yves Hinant i Jean Libon, “Ni juge, ni soumise”. En aquest estrany híbrid cinematogràfic ambdós cineastes es serveixen d’una matèria primera privilegiada, un personatge autèntic, la jutgessa d’instrucció Anne Gruwez, qui s’interpreta a sí mateixa. En aquest docudrama es reflecteix tot el carisma d’aquest personatge singular, una jutgessa estrella, així com la complexitat de la seva feina diària de magistrada enfront de criminals, lladres o agressors sexuals. Entre l’humor i l’horror, el film ens deixa un ampli i gràfic repertori sobre la duresa de la vida d’un món real sovint inconegut que es revela en el despatx i les investigacions d’Anne Gruwez.\nDesprés del gran èxit del cinema basc “Loreak” d’Aitor Arregui i Jon Garaño, candidata espanyola als Oscar 2015, els dos directors repeteixen tàndem en la direcció i retornen a la competició oficial del Festival de Sant Sebastià per presentar un film inspirat en fets reals i rodat novament en euskera “Handia”. Es tracta d’un film estructurat en diversos capítols, que ressegueix la història de dos germans bascos d’un caserio guipuscoà en el segle XIX, especialment quan Martin torna viu de les guerres carlines i descobreix que el seu germà Joaquín s’ha fet enormement alt, convertit en un gegant. Aquest fet inexplicable mourà ambdós germans a fer una gira per Espanya i Europa per fer fortuna mentre Joaquín és exhibit com a fenomen mundial.\nEl film adopta un to de cinema fantàstic en molts moments, degut al fet extraordinari del gegantisme d’un dels germans. Això fa que s’acostin en molts moments a l’àmbit de les llegendes, on allò real adquireix aires de faula, com si s’hagués impregnat del cinema de Tim Burton o Terry Gilliam. Però aquest film bascula entre el melodrama familiar, sobretot l’amistat fraternal, i també la comèdia, deixant moments genuïns per l’humor i les bromes, sovint a partir dels malentesos idiomàtics. El film resulta atractiu en general, amb instants inspirats, amb una rica concepció visual, però en molts trams es fa monòton i feixuc, amb un reguitzell d’escenes estirades, deixant una ambivalent sensació de descompensament que està a punt de malmetre els seus evidents encerts.\nLa comèdia francesa “C’est la vie” dels directors Eric Toledano i Olivier Nakache - responsables d’èxits com “Intocable” (2011) i “Samba” (2014), que va clausurar la 62a edició del Festival basc-, s’ha colat de forma força incomprensible enmig de la competició oficial. En aquesta ocasió, la comèdia gira sobre els maldecaps de la celebració d’una boda moderna en una mansió estil segle XVII a càrrec d’un veterà director d’una empresa de càtering, interpretat amb la coneguda solvència per Jean-Pierre Bacri. El film és una simfonia coral impregnada del vertigen dels preparatius d’una festa concorreguda, on conflueixen sobretot un extens servei i, posteriorment, els convidats. Així que ens trobem en un espai propici al caos i el desordre, i que avança sovint a un ritme voraginós.\nEls directors espremen els acudits, el xoc de personatges oposats, els jocs de paraules, els personatges ridículs i estrafolaris o els tics i manies d’altres protagonistes. Enmig d’aquest sarau al llindar del col·lapse sobresurt també un impulsiu dj suplent (Gilles Lellouche). “C’est la vie” no es conforme en ser un simple passatemps sinó que procura combinar allò greu i allò anodí, buscant tant el riure fàcil com la reflexió o la sentimentalitat. Es tracta d’una fórmula de comèdia fàcil, de regust agredolç, bastant apamada per aquest tàndem francès, en què el resultat final és tan previsible com efectiu.\nL’equip artístic de la pel·lícula "Handia"


Jasmina Llobet i Luis Pons presenten la seva obra Kiezplatten a Berlín - Actualitat - Institut Ramon Llull – Llengua i cultura catalanes\nJasmina Llobet i Luis Pons presenten la seva obra Kiezplatten a Berlín\nArts. Berlin, 28/06/2021\nEl duo d'artistes de Barcelona, Jasmina Llobet i Luis Pons, participa en el projecte col·lectiu Kunst-am-Bau a la Prerower Platz. "Kiezplatten", el treball dels artistes catalans, es presenta del 3 de juliol al 7 d’agost a la "Brunnenplatz" de Berlín.\nAl costat de la Font de la Joventut col·locaran cinc escultures d'acer amb forma d'edificis. No es tracta d'objectes d'art estàtics, sinó que estan pensats per ser trepitjats, i són reproduccions d'edificis que realment es troben a la Prerower Platz. Està previst que sobre els edificis en miniatura s’hi realitzin actuacions en col·laboració amb els residents de Hohenschönhausen. Es duran a terme diverses accions amb i sobre les escultures, com per exemple, música, dansa, teatre o acrobàcies.\nEl duo d'artistes de Barcelona ha fet una crida a associacions, iniciatives i institucions del districte on s’instal·laran les escultures i dels voltants per participar en el projecte: grups de música, classes de ioga, escoles de dansa i companyies de teatre disposaran de les escultures en forma de Plattenbau com a escenari per a una actuació autoconcebuda. Com i què es farà en aquestes plataformes dependrà dels interessos i preferències de cada grup. D'aquesta manera, "Kiezplatten" vol oferir a les iniciatives dels districtes l'oportunitat d'anunciar les seves activitats o presentar-les públicament d'una manera innovadora.\nJasmina Llobet (1978, Barcelona) va completar els seus estudis de Belles Arts a la Universitat de les Arts de Berlín (UdK) en 2005 i es va convertir en estudiant de màster. Abans d'estudiar Belles arts, Llobet va estudiar il·lustració en la Escola Llotja de Barcelona.\nLuis Fernández Pons (1979, Madrid) es va llicenciar en Belles arts a la Universität der Künste (UdK) de Berlín en 2004, on va obtenir el títol de Meisterschüler. Més tard, al 2008, va completar el programa de mestratge Art en Context en la UdK de Berlín.


L'esport d'elit reclama més reconeixement per al gènere femení\nL'esport d'elit reclama més reconeixement per a les dones\nActualitzada 13/09/2017 a les 18:57\nCritiquen que l’esport femení mai no serà igual al masculí perquè no ven ni omple pavellons\n© Imatge d'arxiu de Magui Serna.\nL’extennista Magüi Serna, l’exbasquetbolista Rosi Sánchez, l’extriatleta Patricia Díaz i la jugadora de padel Marta Marrero -a través de Skype- van reclamar a Las Palmas de Gran Canària un protagonisme més gran per al gènere femení perquè, segons la seua opinió, "encara queda molt per fer".\nAquestes esportistes d’elit van intervenir a la taula rodona 'La dona d’avui en l’esport professional’, que s’emmarca dins dels actes de la setena edició de l’Open de Pádel Barceló i que va moderar la periodista Pilar Rumeu.\nLa trobada també va comptar amb els periodistes Ignacio Sánchez Acedo i Rafael León, el gerent de l’Institut Insular d’Esports de l’ajuntament, Alfredo Gonçalves, i el director general i el comercial de la firma hotelera a les Canàries, Ángel Esquinas i Juan Francisco Hernández, respectivament.\nRosi Sánchez, coordinadora dels equips femenins de base del Herbalife Gran Canaria de bàsquet, va ser taxatiu en respondre afirmativament a la pregunta de si considerava que hi continuava havent avui dia discriminació a l’esport o s’havia avançat en aquest aspecte.\n"L’esport femení mai no serà igual al masculí perquè no ven ni omple pavellons. La selecció espanyola femenina de bàsquet va ser campiona d’Europa i només va ser portada un dia i, a més, les jugadores són fora del país perquè a Espanya no se’ls considera. Sempre seguirem darrere dels homes", va asseverar.\nMagüi Serna, que va obrir l’acte recordant que amb només 13 anys va marxar de l’illa per perseguir el somni de ser tennista professional, va recordar que per assolir-lo va haver de recórrer "un camí molt difícil".\n"Vaig viure una experiència molt bonica i dura que avui ja no és obligatòria gràcies a les meravelloses instal·lacions que hi ha a les Canàries", va dir Magüi, que d’altra banda va assegurar que "en els últims anys hi ha un reconeixement més important a les dones esportistes, encara que si ocupen portades és bàsicament pels èxits que aconsegueixen".\nLa també extennista i avui rellevant jugadora de pàdel Marta Marrero ha assenyalat que fins els 18 anys va entrenar a Gran Canària, en una etapa de la qual guarda grats records malgrat el handicap que suposa residir en una illa per a un esportista d’elit.\nMentrestant, Rosi Sánchez va revelar que era "una futbolista molt bona" i que es va iniciar tard en el món del bàsquet, on gràcies a la seua capacitat de treball va realitzar una exitosa carrera.\n"Vaig començar com a basquetbolista als 15 anys. Des de la Península em deien que si em quedava a l’illa no aniria a la selecció, però sóc molt tossut i em vaig quedar i vaig ser internacional. Avui em sento molt orgullosa de ser una de les jugadores canàries que més ha vestit la samarreta del seu país i de ser un referent a les illes", va assegurar.\nLa restant integrant de la taula rodona, Patricia Díaz, es va mostrar encantada de compartir tertúlia amb unes altres dos dones que van ser els seus ídols -Marta Marrero el segueix sent-, i va revelar que es va iniciar als 19 anys en el triatló, disciplina que desconeixia i a què es va incorporar després del seu pas per la natació.\n"El triatló va ser per a mi un descobriment i vaig brillar per la meua perseverança. Els meus patrocinadors van ser els meus pares, encara que avui existeixen associacions com Empodérate amb l’Esport al qual donen suport a les esportistes," va indicar, mentre que per la seua part Marta Marrero va lamentar que "si no ets a dalt és difícil que una empresa aposti per tu".\nRosi Sánchez, finalment, va demanar als responsables de la secció esportiva dels diaris que siguin "valents", perquè les dones "apareguin més a les portades".


Registrar dominis .mov - Entorno Digital\nRegistre de dominis .mov\nDominis | Dominis | Extensions de dominis | .mov\nRequeriments de dominis .mov\n- Amb la compra del teu domini .mov pots seleccionar els nostres serveis de DNS per l'activació del teu domini ".mov".\n- Entorno posa a la teva disposició amb el registre del domini .mov una àmplia gamma de serveis de hosting, servidors virtuals i certificats SSL.\n- Si estàs interessat en la recuperació o vigilància d'un domini .mov pots veure la nostra secció de serveis corporatius.\n- Al comprar el domini web amb l'extensió .mov podem ajudar-te en el teu projecte de presència a internet amb aplicacions opensource tipus Wordpress, Drupal, etc. o projectes a mida allotjats en el teu domini web .mov\nPer registrar dominis genèrics .mov has de completar el formulari de registre on-line.\nEls dominis .mov es poden contractat entre 1 i 10 anys.\nPer renovar dominis .mov aquests han d’estar en període de renovació i es poden renovar entre 1 i 9 anys.\nEls dominis .mov també admeten renovació anticipada.\nPer a transferir dominis .mov és necessari:\nAl transferir dominis .mov aquests es renoven per un any més a partir de la data d'expiració. El procés té una durada máxima de 5 dies.\nNomés podem fer un canvi de titular d'un domini .mov si Entorno Digital és el Registrador acreditat. Si no és així, el primer que hem de fer és transferir-lo a Entorno Digital.\nEl canvi de titular de .mov té un cost de 50 euros (preus sense IVA) .\nPots modificar els contactes i servidors de DNS dels teus dominis .mov a través del teu panell de control, al que pots accedir des de l‘apartat “USUARI REGISTRAT” del nostre web.\nTarifa de dominis .mov\nSi gestiones varis dominis .mov o altres dominis territorials posa't en contacte amb nosaltres per conèixer els nostres descomptes per volum.\nSi necessites qualsevol aclariment per registrar dominis .mov o contractar un servei de hosting posa't en contacte amb nosaltres.


Bona nit i tapa't: Balanç 2013\nCarme Rosanas 15 de desembre de 2013 a les 23:12\nAixò de fer balanços no està fet per a mi. Prefereixo no fer-ho i no pas perquè estigui malament, el possible balanç... sinó perquè com tu expliques, les esperances renovades poder sortir malament al final i perquè allò que més et preocupa pot arreglar-se demà...\nLlegeixo el teu balanç i penso: XeXu, estàs bé? doncs el balanç és positiu... i si no estàs bé, per més positiu que sembli no ho serà, de fet.\nJo estic força bé, doncs el meu balanç també! ;) gràcies a tu per la teva companyia incondicional... i espero que el 2014 continuarem veient-nos tot sovint per aquí...\nGarbí24 15 de desembre de 2013 a les 23:17\nNo podem negar que ha estat un any dur, però finalment sembla que es comença a adreçar encara que queden alguns serrells importants com la feina.\nHem de començar si més no l'any amb bona empenta que si alguna cosa ha d'anar malament hi anirà igual, almenys així ens agafa amb força.\nSalvador Macip 15 de desembre de 2013 a les 23:34\nPerò si encara queda molt any, no tanquis caixa! Poden passar coses interessants! :) Un any d'alts i baixos, aquest. Que el següent sigui millor!\nSergi 16 de desembre de 2013 a les 0:06\nDéu n'hi do el 2013. A veure si el 2014 ve igual de bo o fins i tot amb més emocions!\njpmerch 16 de desembre de 2013 a les 0:07\nEncara pot empitjorar. :)\nCarquinyol 16 de desembre de 2013 a les 0:39\nUn any remogut has tingut, massa en certs àmbits! Espero que l'any vinent et porti tot el bo que t'ha portat el 2013 però sense tot allò de dolent\nGemma Sara 16 de desembre de 2013 a les 1:21\nTenir estabilitat emocional és un gran què! Els altres quès esperem que vinguin com els esperes, jo espero anar llegint i comentant per aquí...\nLluna 16 de desembre de 2013 a les 8:53\nVeig que ha estat un any una mica montanya russa, però sembla que a les acaballes la cosa va a millor, esperem que aquest 2014 et permeti enfilar de nou la vida laboral...\nQue ens vagi molt bé a tots!!! ;)\nAnna T 16 de desembre de 2013 a les 9:34\nostres un any farcit de canvis!!\nSegur que el 2014 serà més tranquil, i que en el balanç del 2014 a la estabilitat emocional(fonamental) i a l'activitat blogaire, hi continuïs posant una mica o un molt de muntanya, castells i activitat política, i hi puguis afegir l'estabilitat laboral!\nCom diu la Lluna, que ens vagi molt bé a tots!!\nMcAbeu 16 de desembre de 2013 a les 9:52\nRealment aquests "fets destacables" són molt destacables. Déu n'hi do, el munt de coses que t'han passat aquest any que deixem enrere.\nUn bon resum el que ens presentes, amb fets (tal com és normal) bons i no tan bons. Però, m'ha quedat la sensació que el balanç final és positiu. Espero que sigui així i que el 2014 encara sigui millor.\nAnònim 16 de desembre de 2013 a les 10:27\nNo t'has precipitat? Encara pot passar alguna cosa important en aquestes dos setmanes, no?\nDe totes maneres, el teu 2013 sembla que ha sigut força mogudet\nNúria Martínez (Bruixeta) 16 de desembre de 2013 a les 10:53\nFa anys que vaig decidir no fer cap més balanç, ni propòsits de nou any, total no els compleixo mai!.\nDe unidor del teu any… en queixo jo del meu! Però si al teu costat he tingut un any del més avorrit i ensopit! Però el balanç final el veig positiu i això es el millor.\nSegur que el 2014 serà millor any, té que ser-ho, per força. I que ens seguirem “veient” aquí, que sempre s’agraeix la companyia del a gent de la catosfera.\nsa lluna 16 de desembre de 2013 a les 12:21\nDues vegades he repassat el teu balanç, dues vegades perquè a la primera m'havia donat la impressió que havia resultat positiu, i sí, ara més segura del resultat et puc dir que has tingut un any molt mogut, però amb un resultat molt positiu en molts aspectes. I saps? Veig que en allò més important tens guanys expectaculars, ets viu i pots explicar-ho ... i per molts d'anys més!! :)\nSalut i que acabi bé, per poder començar el nou molt millor!\nSílvia 16 de desembre de 2013 a les 12:39\nLlegint el teu balanç només et puc dir que t'admiro, has passat per unes quantes moltes dificultats i, malgrat els mals moments, has trobat camins per continuar il·lusionant-te. Fantàstic!\njomateixa 16 de desembre de 2013 a les 15:40\nel meu germà i cunyada es van quedar també a l'atur a principis d'any i jo estic tant cremada que plegaria demà mateix si pogués (encara no ho descarto, cada dia hi penso). Els que no tenen feina, malament i els que sí, també, perquè cada dia s'aprofiten més dels temps en que ens trobem i ens esclavitzen més del que toca.\nElls també són castellers i el meu germà a més s'ha posat a ensenyar gralla, per allò que dius tu de no deixar d'estar actiu.\nVeig que encara que el balanç semblava bastant negatiu, no acabes l'any tant malament ;D\nsi s'està ben acompanyat les penes son més lleugeres i poc a poc va millorant tot. Espero que l'any vinent també et millori el pla ocupacional i trobis alguna cosa del teu ram, que costa, però no se sap mai.\nJa ens anirem "veient" per aquí!\nMaurici 16 de desembre de 2013 a les 16:02\nDéu n'hi do amb el teu 2013! Deixant de banda que qualsevol vida pot ser interessant, això de la política municipal i l'afició al muntanyisme són dues coses que a mi em motiven un munt. Això sí, el meu èxit en aquestes matèries és reduït: per una banda estic batallant amb el conseller de barri per un tema que afecta al meu barri i, per l'altra, el meu excursionisme es limita a petites excursions amb un nen de dos anys, que déu n'hi do el que camina (quedar amb els amics per fer una excursió només d'adults és un impossible...).\nAu, bon any 2014!\nAlba 16 de desembre de 2013 a les 20:38\nJo penso que fer balanç és molt positiu, perquè poses una mica d'ordre al cap i veus que malgrat les coses dolentes (o no tan bones) sempre hi ha també parts positives que ens han arrencat més d'un somriure. L'any passat vaig fer el meu primer balanç i crec que aquest any repetiré! ;)\nA mi em fa gràcia aquest excursionista de pa sucat amb oli....... ja voldria jo assumir les seves fites! :) Bon any 214 XeXu!\nElfreelang 16 de desembre de 2013 a les 21:53\nexcepte això de la feina , que és prou important el teu balanç té un bon grapat de coses bones ! i l'estabilitat emocional és la millor ! ( en la meva opinió és clar) tens raó que la catosfera està una mica pansida .....la crisi refotuda ens ha apaivagat però com tot té alts i baixos , felicitats enamorat, casteller i excursionista .....a veure si el món laboral t'obre camí de nou !\nmaria 16 de desembre de 2013 a les 22:57\nEl primer moment, no sé perquè, m'he pensat que era el post de lectures fetes durant l'any.\nbona idea això de mirar l'any enrere i fer-ne balanç.^-^.\nUnknown 16 de desembre de 2013 a les 23:18\nDéu ni do, quin any! I, mitjançant el blog, ens has fet partícips de quasi tots els esdeveniments (menys els amorosos, que ja ho entenem :) ) Que acabis de passar bé l'any XeXu!\nJordi 17 de desembre de 2013 a les 14:55\nLes dues setmanes donen per a molt. Si ja tanques potser vol dir que ja en tens prou d'aquest any. Vinga, que encara et tocarà la grossa.\nConsol 17 de desembre de 2013 a les 17:05\nUn bon balanç i et desitjo que l'any vinent encara sigui millor. De fet el 2014 es presenta per a tots molt interessant.\nRokins 17 de desembre de 2013 a les 17:55\nNo t'has avorrit això, segur.... descobrir noves aficiones i poder-les compartir, fa que el balanç sigui positiu... sort i il·lusió pel nou any! Una abraçada!\nAnònim 17 de desembre de 2013 a les 23:22\nCaram, Xexu, quin any més mogodet!, i si no fos pel coi de la feina, diria que ha estat un bon any. Desitjo que el que ve et sigui propici (i que en concret el novembre en sigui molt propici a tots!)\nAssumpta 18 de desembre de 2013 a les 0:41\nEl meu 2013, en l'àmbit personal, ha estat tan extraordinàriament dolent que preferiria no recordar-lo mai més.\nGlo.Bos.blog 18 de desembre de 2013 a les 11:42\nTot i els alts i baixos de 2013 - que deu ni do- veig que l'any s'ha tancat amb un balanç força positiu per tu. Desitjo que resolguis aviat el tema de la feina.\nPer mi 2013 no ha sigut dels millors anys, però no em queixo, com diu l'acudit: Virgencita, que me quede como estoy...\nXeXu 18 de desembre de 2013 a les 20:23\nMajoritàriament heu vist coses positives en el meu balanç. Us he de donar la raó, l’any ha tingut mals moments, però acaba bé i només té una taca negra que és la feina, però amb una mica d’estabilitat emocional les coses es veuen diferent. L’any que ve s’ha de solucionar aquest inconvenient, però per la resta espero continuar igual, també en algunes coses que no surten aquí perquè no sabria com explicar. I qui sap si també hi haurà sorpreses més positives, però cal estar preparat per si gira la sort. Moltíssimes gràcies a tots pels vostres comentaris, els meus millors desitjos per vosaltres, espero que només m’expliqueu coses positives al 2014!\nCarme, tu que fa molt temps que corres per aquí ja me n’has vist uns quants d’aquests balanços de l’any. Sempre tenen coses bones i dolentes, i aquest precisament en té algunes de no gens bones, però faig un darrer balanç positiu perquè, com tu dius, em sento bé. En aquest 2014 que s’acosta hauré de fer seriosos plantejaments, però miraré de guardar un bon record d’aquest 2013, ja que ha tingut altres coses bones a nivell personal que potser no es veuen reflectides aquí, ja que són més difícils de descriure. El benestar personal, encara que altres coses no funcionin, sempre fa molt.\nM’alegra saber que tu estàs bé, i per tant el 2013 també quedarà al calaix de bons records. No dubtis que seguiré donant la tabarra i compartint coses amb vosaltres. A més, queda una mica més d’un any per la gran trobada blogaire de 2015, no penso faltar i espero retrobar molta gent!\nSr. Gasull, sempre es pot torçar, però de moment sembla que l’any acabarà bé, i el 2014 començarà igual. Llavors serà moment d’abordar seriosament alguns problemes com el tema de la feina, que de moment m’han preocupat relativament. Però ja se sap, tenim una escala de valors, i a mi m’importen més altres coses, i encara que sembli inconscient, estar bé personalment és el que més m’importa.\nSalvador, sempre faig balanç aquest dia, i en les dues setmanetes que queden de vegades passen coses bones, són com la cirereta de l’any, i això és genial quan penses que tot el peix està venut! Així que espero amb candeletes el que pugui passar aquests dies. L’any ha tingut de tot, i coses no massa bones, però el valoro prou positivament, qüestió de prioritats.\nSergi, tots els anys tenen de tot. El 2014 està obligat a millorar en alguns aspectes, però en altres en tinc prou amb que es quedi igual que aquest 2013, no cal abusar!\nJpmerch, no fotem home, que per empitjorar ja estan els anteriors...\nCarquinyol, un bon desig el teu, gràcies. Mantenir les coses bones del 2013 és l’objectiu, veurem si és difícil o no. I les coses que han de millorar ho han de fer per força, així que ja estan posades a l’agenda.\nGemma Sara, tu ho has dit, i com que ja em coneixes una mica, ja saps que per mi l’estabilitat emocional és la clau de tot. Les altres coses ja vindran, encara que em caldrà sortir-les a buscar molt activament. Si no vinguessis per aquí et trobaria molt a faltar, creu-me.\nLluna, tots els anys tenen pujades i baixades, i sempre algunes impressionen més que d’altres. La vida laboral és important i serà un tema cabdal a abordar aquest any que s’acosta. Per sort, altres temes van millor.\nAnna T, si passa així com ho dius em sembla que podré estar molt content. L’estabilitat emocional ajuda molt a relativitzar altres temes, i a tirar-los endavant també. Si aconsegueixo una bona feina en la que m’hi trobi a gust tot millorarà encara més. I també espero que les ‘aficions’ progressin, que tot això dóna molta vida.\nMcAbeu, em sembla que si qualsevol de nosaltres es posés a fer un resum similar acabaria trobant coses molt destacables. Totes agrupades impressionen una mica, sembla molt, però durant l’any han anat passant més desapercebudes. El balanç que en faig és més aviat positiu per l’estabilitat emocional, que això fa molt. La resta de temes ja s’aniran posant a lloc, o això espero. La resposta, al 2014, després del referèndum!\nXeXu 18 de desembre de 2013 a les 20:24\nPons, sempre faig el balanç aquest dia, tot i saber que encara poden passar coses, però aquestes són de regal. El més normal és que no passi res massa diferent, però si passa us ho explicaré igualment. L’any ha tingut de tot, sinó seria molt avorrit, però sempre és millor que el moviment vagi cap a bé.\nBruixeta, de propòsits tampoc en solc fer, com a molt mentals, però generalment tampoc els faig cas, així que no paga massa la pena. Resumir un any amb quatre frases impressiona molt, semblen moltes coses, però repartides al llarg de l’any queden molt més diluïdes, segur que tots n’hem viscut de tots colors per poder-les explicar. Però bé, no em queixo, hi ha hagut cosetes i acaba bé, al meu entendre, així que esperem que 2014 no ho espatlli. Com a mínim, ens seguirem llegint segur.\nSa lluna, relatant en tan poc espai el que ha passat en un any sencer es poden tenir dubtes, ja que hi ha de tot, coses bones i d’altres no tan bones. En algunes fases de l’any he pensat que era dels pitjors que he viscut, però ara al final ho veig d’una altra manera, perquè de tot ens recuperem, i potser hi ha altres coses que no surten aquí perquè són difícilment quantificables, o perquè és massa d’hora, que també fan que consideri el balanç positiu, com tu. Estar viu no hauria de ser un gran mèrit, espero seguir donant la tabarra una temporada més. Anem a pel 2014, a millorar les coses bones que ja tenim.\nSílvia, de mi no es pot dir precisament que sigui una persona forta i amb empenta, o potser no de la mena que cal per tirar endavant algunes situacions, però al final ens en sortim, no hi ha altre remei. I sobretot cal aprofitar les bones oportunitats que se’ns apareixen, si les deixem passar sí que no ens recuperem mai.\nJomateixa, el món laboral actual és un drama, la veritat. A la colla de castells està ple d’aturats, serà per això que ho hem fet tan bé aquest any totes les colles, la gent no té res millor a fer i fan castells. I els que tenen feina, com tu dius, patiu les conseqüències de la manca de personal i de les exigències absurdes i desproporcionades. Si la situació no millora una mica, realment no sé què serà del país.\nNo em puc queixar, l’any acaba bé en el terreny que més m’importa, i això ajuda molt. Per mi és important estar acompanyat, no ho negaré. La resta de coses importen menys, però això no vol dir que no se’ls hagi de prestar atenció, i això és el que faré el 2014, per força. I més em val trobar alguna cosa, ja sigui del meu ram com de qualsevol altre.\nMaurici, el secret per poder fer una mica de muntanya i dedicar-se a la política municipal és no tenir canalla, és clar! Mira que fins i tot tinc temps de mirar blogs i fer castells! Però bé, s’ha de trobar moments per tot. Jo sóc militant de base, em fan fer coses, però de responsabilitat poca. I la muntanya ha estat condicionada pels castells, i també perquè el meu soci principal té una filla també. Però seguirem intentant-ho, que fa goig coronar un bon cim. No et pots escapar tu algun cop? De moment nosaltres no hem arribat a excursions amb canalla, però sospito que aviat arribarà. De fet, em sembla que ells sí que n’han fet alguna amb la nena, però jo no era present.\nAlba, jo faig el balanç des del primer any del blog, i això vol dir que aquest és la setena vegada que ho faig, sempre el mateix dia! És un dels pocs posts fixos que tinc al blog, a banda de l’aniversari. M’agrada que us animeu a fer balanç, agrupar tot un any en un sol post és una tasca meritòria, trobo, però exposa de manera molt visible les coses importants de l’any, tant per bé com per mal. Per malament que hagi anat, també tindrà coses bones, oi? A veure com pinta aquest 2014, però abans el teu balanç, a veure què expliques!\nXeXu 18 de desembre de 2013 a les 20:25\nElfreelang, sóc de la mateixa opinió que tu, és a dir que valoro l’estabilitat emocional per sobre de totes les altres coses i a mi m’obre les altres portes, començant per animar-me a fer coses. Malauradament, no em pot obrir portes laborals, però espero que m’animi a voler trobar una bona feina per poder fer totes les coses que ara em venen de gust. Farem el que podrem en aquest 2014. A veure si reflotem la catos també, necessitem nous valors! On els busquem?\nmaria, sembles novella! Amb el temps que fa que passes per aquí no et recordes que cada any faig balanç? Potser no recordes el dia, només faltaria, però me n’has comentat més d’un i més de dos. No pateixis, que la llista de llibres també vindrà, aquest mai me’l perdo tampoc.\nLoreto, a llarg de l’any vaig explicant les coses tal com passen, és la vessant ‘diari’ que té aquest blog, encara que també en té d’altres que no cal recollir en un balança anual del seu autor. Fins i tot d’afers amorosos us parlo, però de manera més discreta i críptica, que després tot se sap! Però al balanç anual sempre explico les coses d’una manera més clara, és com una llicència que em prenc, i també una mena de reconeixement a vosaltres, que us mereixeu saber més després d’aguantar-me tot l’any.\nJordi, sempre faig balanç aquest mateix dia, si hi ha sorpreses en els quinze dies que queden, espero que siguin agradables i ja us en faré partícips també. No compro massa loteria, però n’he comprat de la Grossa de Cap d’Any, si em toca ja m’heu vist prou! Hehehe, és broma, però em sembla que això sí que no ho explicaria...\nConsol, veurem què ens porta aquest any nou, espero que coses molt bones a cadascú de nosaltres, i importants novetats pel nostre país. Pinta un any emocionant, difícil, però que pot fer història. Aviat ho veurem.\nRokins, el bon funcionament de les aficions ha marcat una bona diferència aquest any, són coses difícilment plasmables en un escrit, però que fan molt. Però encara fa més que les relacions personals vagin bé, i a banda d’estabilitat emocional penso que també han millorat altres relacions, i això em fa content. Espero seguir per aquest camí l’any que comença.\nMontseLladó, ben mirat, si descomptem algun ensurt, si hagués conservat la feina podria considerar que ha estat un molt bon any. Bona part de les coses que m’han alegrat han estat per refer-me dels mals moments de principi d’any, ho vaig buscar i ha sortit molt millor del que hauria pogut imaginar. I la traca final ja ha estat la cirereta del pastís, però sense aquesta no consideraria que l’any ha estat bo, n’estic segur. Veurem què porta el 2014, m’agradaria continuar en la línia que porto, però canviaria unes quantes coses perquè el novembre que bé ens vagi molt i molt bé. Això espero!\nAssumpta, no se’n parli més doncs, cap el 2014, i a veure si millora una mica la cosa. Com a mínim farem un referèndum, no?\nGlòria, dona, no et pots queixar, que sé del cert que ets molt famosa al teu barri, hehehe. L’any sempre té coses bones i dolentes, però quan la prudència ens fa desitjar que el següent ens mantingui com estem penso que vol dir que no ens ha anat tan malament. El meu balanç final és positiu, i les coses que no rutllen ja milloraran, o almenys a això m’hauré de dedicar. Quan ho tingui a veure si puc anar fins i tot una mica més enllà de la prudència!\nLaia 19 de desembre de 2013 a les 0:42\nEm repetiré igual que els altres comentaristes, però sí, sembla un any intens.\nEspero que aviat puguis solucionar els dubtes que tens al voltant del tema laboral, diuen que de vegades aquestes ocasions es poden aprofitar per reinventar-se. I per tota la resta, doncs espero que segueixi la bonança, el bon ambient a la colla, que tinguem nous posts de l'excursionista de pa sucat amb oli (i que evolucioni cap al pa amb tomàquet si s'escau), que "La pregunta" no et torbi massa i segueixis il•lusionat... I que l'estabilitat emocional duri molt de temps, per suposat! Ens acostumem molt ràpid, en general, a tenir a una persona al costat i a compartir-hi els dies, i acabem infravalorant la seva importància. Viuríem més feliços si fossim conscients de com n’arriba a ser, de fantàstica, una abraçada de la persona adequada en el moment adequat.\nUix, que em surt la vena romàntica... Res, noi, a començar el 2014 amb empenta, que es presenta mogudet també!\nrits 19 de desembre de 2013 a les 23:44\nDoncs el que es veu és que amb tot el que t'ha passat, tot el post es respira calma i serenor. Benvnguda estabilitat! I així, segur que tots els dubtes laborals o els que puguin venir.\nUn any molt intens!!!\nI suposo que ja saps que me n'alegro molt que t'hagis implicat, que crec que és molt important participar en allò que es creu.\nEulàlia 20 de desembre de 2013 a les 12:24\nei, per un 2014 que superi totes les espectatives i molt més!\nja veureu com si :)\npositivisme a tope!!\nsempre ens quedarà navegar per la xarxa :P\nXeXu 21 de desembre de 2013 a les 12:31\nLaia, segurament el tema laboral és l’única assignatura pendent que tinc ara mateix, si tingués aquest tema solucionat segurament estaria parlant d’un molt bon any, i tindria molt bones expectatives per 2014. Això genera certa incertesa perquè els diners s’acaben, però de moment vaig fent, i les altres coses m’importen més. Reinventar-me? Doncs no sé massa què sé fer, però alguna cosa sortirà, per força i per necessitat. Al final, si s’escau, m’acabaré aferrant al que sigui que em doni ingressos. Com ja destaquen els altres, el que valoro més és l’estabilitat emocional, que a mi em dóna ales. No ho valoro poc, no pas, encara que t’acabis acostumant a estar acompanyat, espero no arribar mai a deixar de donar-li importància. Veurem què ens porta aquest 2014, l’haurem d’entomar tal com vingui, i si és mogudet, més distrets que estarem!\nrits, es nota, oi? De fet, no me n’havia adonat, he relatat els fets tal com ha sortit, però ara que ho dius, sí que em sembla que ho explico tot amb molta calma i tranquil•litat, i es deu a aquesta estabilitat que dius, tot es veu des d’un altre prisma.\nEt diré que és gairebé estrany que no m’hagi implicat abans, sempre m’ha rondat la idea, però no m’hi he decidit. Un dels factors era que els d’ERC del meu poble no em resultaven especialment simpàtics, però al final han pogut més les ganes de treballar per procés que les afinitats personals. Ha resultat que hi ha hagut canvis interns i la gent que m’he trobat són força macos i m’hi entenc més, cosa que ho fa millor. I de cara al 2014, que ja portaré un temps de militant, la meva intenció és dedicar-me de ple en temes del procés sobiranista, mentre altres companys es dediquen a temes socials, que també ens mou molt com a secció local.\nEulàlia, a mi mentre no em treguin la connexió a internet estaré tranquil. Creuaré els dits. Esperem que el teu optimisme es tradueixi en fets al 2014, som-hi!


Kent arrencarà des de la 'pole' a Moto3 i Márquez i Rins hauran de remuntar\nÀlex Márquez arrencarà des de la setena posició i Álex Rins des de la novena. Miller, el rival dels catalans en la lluita pel títol, ha estat cinquè\nDanny Kent celebra la 'pole' que ha aconseguit a Motegi / HUSQVARNA AJO TEAM\nBarcelonaEl britànic Danny Kent (Husqvarna) ha aconseguit el millor temps de la categoria petita en els entrenaments oficials del Gran Premi del Japó que aquest dissabte s'han disputat al circuit de Motegi. Kent ha completat la seva millor volta en un temps d'1 min 56 s 555 ct. i l'ha aconseguit en el tram final dels entrenaments oficials. A la primera fila l'acompanyaran Niccolò Antonelli i John McPhee.\nEn aquesta sessió, els pilots que lluiten pel Mundial, Miller, Márquez i Rins, han quedat relegats a posicions més endarrerides. Així, el líder del campionat de Moto3, Àlex Márquez, ha acabat setè (i això farà que aquest diumenge arrenqui des de la tercera fila de la graella). El seu company a l'equip Estrella Galicia 0,0, Álex Rins, ha acabat novè.\nDe fet, el millor català de la categoria petita ha estat Isaac Viñales, que ha marcat el sisè millor registre, just per davant d'Àlex Márquez. L'australià Jack Miller, el principal rival dels catalans en la lluita pel títol, ha estat cinquè.\nMotociclisme moto3 Danny Kent Álex Márquez Àlex Rins jack miller GP del Japó Circuit de Motegi


El rei Joan Carles, després de sortir de l'hospital: «Estic fenomenal, amb canonades noves» - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl rei Joan Carles, després de sortir de l'hospital: «Estic fenomenal, amb canonades noves»\nEl rei emèrit ha rebut l'alta hospitalària just quan es compleix una setmana de l'operació cardíaca\nep 31.08.2019 | 13:54\nEl rei Joan Carles, després de sortir de l'hospital: «Estic fenomenal, amb canonades noves» EFE\nEl rei emèrit Joan Carles ha abandonat l'Hospital Quirónsalud Madrid de Pozuelo de Alarcón (Madrid) al voltant de les 12.30 hores d'aquest dissabte després de rebre l'alta just quan es compleix una setmana de l'operació cardíaca a la qual es va sotmetre el passat 24 d'agost.\nEl monarca va sortir del centre hospitalari a bord d'un vehicle que va aturar-se uns instants per poder atendre els mitjans congregats a les portes del centre.\nEl Rei va assegurar que estava "fenomenal" amb "canonades noves".\n"Estic com si m'hagués passat un camió per damunt, però ara a toca treure el camió i cap endavant", va declarar.\nVa explicar que no té dolors i va estimar que la seva recuperació total no suposaria molt temps.\nTambé va manifestar estar "molt content" per totes les visites rebudes durant els seus dies d'hospitalització. "Sempre estic content de rebre visites", va afirmar.\nFinalment, va voler agrair als mitjans de comunicació congregats a les portes de l'hospital el seu interès. "Gràcies per l'interès i per estar aquí", va declarar abans de marxar.\nA partir d'ara, el monarca se sotmetrà a les "revisions periòdiques previstes per a aquest tipus d'intervencions" de les quals s'encarregaran els serveis de cirurgia cardíaca del doctor Alberto Forteza Gil i de cardiologia del doctor José Ángel Cabrera.


Els veïns intensifiquen les mobilitzacions en defensa de la sanitat\nF. Javier Rodríguez, L'Hospitalet\t| Actualitzat el 13 Febrer 2017 a les 10:27\nLes portes de l’Hospital de Bellvitge són l’escenari d’una concentració de protesta cada dimecres. A la imatge, la del dia 8 de febrer. Foto: Cristian López\n“Ens consideren clients en comptes de pacients”. Són les paraules del vocal de sanitat de la Federació d’Associacions de Veïns (FAVLH), Miguel Mansergas, en relació amb la situació d’aquest sector a L’H. I és que en les darreres setmanes la federació està intensificant les seves accions de protesta arreu de la ciutat contra les llistes d’espera, les retallades de personal o la inversió de la Generalitat en els centres de salut riberencs. Unes reivindicacions que, tot i haver pujat de to els últims mesos, es remunten a anys enrere. Entre altres, cal recordar les protestes a les portes de l’Hospital de Bellvitge contra les retallades al centre, que se celebren cada dimecres des del 2011, o els 222 dies d’ocupació veïnal del CAP de la Marina un any més tard en protesta pel trasllat del servei i que va donar la volta al món.\nAra, malgrat que les situacions concretes han variat, el rerefons segueix sent el mateix. En aquest sentit, la FAVLH té la voluntat d’estar present “cada dijous com a mínim a dos ambulatoris de la ciutat” per denunciar “les llargues llistes d’espera” i informar els usuaris sobre els seus drets com a pacients, tal com va fer al CAP de la Torrassa a finals de gener. “Volem que qualsevol petició de visita mèdica es resolgui en 48 hores”, reclama Mansergas.\nDit i fet, almenys de paraula. En la segona visita en un mes a la ciutat, el conseller de Salut, Toni Comín, es va comprometre a treballar perquè les llistes d’espera dels metges de capçalera i pediàtriques no superin els dos dies. Ho va fer a mitjans de gener, amb la polèmica de les urgències de pediatria de Cobalt –fruit d’una altra visita seva el desembre– encara candent. Aleshores, gran part de l’oposició va criticar que l’assistència sanitària infantil al centre durant la nit no l’oferís un professional in situ, sinó que es fes a distància des de Sant Joan de Déu. Comín va sortir al pas afirmant que “la clau del sistema de salut català és l’atenció primària” i que estan “treballant per enfortir-la a l’Hospitalet”. Unes paraules que volen creure’s des de la FAVLH: “Comín té voluntat, però això s’ha de traduir en fets”, afirma el vocal de sanitat dels veïns.\nUNA PROMESA PER COMPLIR\nUn altre front obert és el futur del servei de rehabilitació del CAP Pubilla Cases. Els veïns venen reclamant des de fa mesos que no es traslladi al CAP de la Marina, tal com volia Salut, perquè “els usuaris del servei a Pubilla tenen problemes de mobilitat” i tindrien “dificultats per anar fins a Bellvitge”, sosté Mansergas.\nA l’abril de l’any passat, tal com va avançar Línia l’H, la FAVLH va anunciar que havia arrencat un compromís a la Generalitat per mantenir la rehabilitació a Pubilla. A més, a principis de mes el Parlament va acordar instar el Govern, mitjançant una proposta del grup Catalunya Sí que es Pot, a deixar en suspens el trasllat del servei al CAP de la Marina, un compromís que va reiterar Comín en la visita del gener. “Si el Govern no compleix la seva promesa es posarà en evidència”, avisa Mansergas.\nPer altra banda, la FAVLH també demana “rehabilitar” l’hospital de la Creu Roja i evitar que els 150.000 veïns del nord de la ciutat hagin d’anar a un Moisès Broggi “saturat”. Per això, volen que Bellvitge sigui l’hospital de referència dels veïns del Samontà.\nUn punt calent: Comín visita\nla ciutat dos cops en un mes\nLa situació dels serveis sanitaris de l’Hospitalet sembla preocupar el Govern. Una mostra d’això és que el conseller de Salut, Toni Comín, ha visitat la ciutat dues vegades en un mes.\nSi a la primera visita, al desembre, va presentar el servei d’urgències pediàtriques de Cobalt i va reivindicar la tasca del Govern, a la segona –la del gener– va visitar el nou CAP Gornal, un centre intensament reivindicat pels veïns. La seva posada en funcionament està prevista per al març i donarà servei a més de 8.000 habitants. El nou CAP, que s’ha edificat en un solar cedit per l’Ajuntament, serà cinc vegades més gran que l’actual. “És un exemple satisfactori de l’esforç que està fent Salut per millorar l’atenció primària a la ciutat”, va reiterar Comín.\nAquest no va ser l’únic anunci que va fer el conseller, ja que va apuntar que les obres del nou CAP Santa Eulàlia arrencaran el 2018, que es remodelaran dues plantes de Just Oliveras i que es desdoblarà el CAP Florida. Sobre aquest últim equipament, l’alcaldessa Marín va expressar el seu agraïment pel “compromís” del Govern.\nComín també va recordar que s’invertiran 13 milions dels pressupostos a l’Hospital de Bellvitge, amb els quals acabaran les urgències. “Benvinguts siguin, ja tocava”, manifesten satisfets des de la FAVLH.


ESTIL MINIMALISTA AMB MOBLES A MIDA SANT CUGAT - Fusteria Feliu\nElegància, simplicitat i sobrietat amb mobles a mida Sant Cugat\nL’estil minimalista és una de les tendències que sembla que van arribar per quedar-se. Treballa amb la senzillesa, la simplicitat de les línies en tots els aspectes decoratius fan que aquest estil desprengui elegància per tots costats. Juga amb la lluminositat i, habitualment amb els tons clars.\nSi hem de triar un lema que defineixi l’estil minimalista és el menys és més, però acuradament dissenyat i estructurat, donat que aquesta tendència decorativa es basa precisament en ambients poc moblats, una gama cromàtica neutra i els mínims elements decoratius. Els mobles a mida Sant Cugat han de ser pensats exclusivament per cada espai, poques peces però que permetin distribuir l’espai, aportar funcionalitat i, alhora, crear els diferents ambients d’una estança o llar partint de dissenys de línies rectes, geomètriques i poc recarregades. Han de estar treballats amb materials nobles, fustes de qualitat com les de mobles a mida Sant Cugat, combinades amb el ciment, el vidre i/o la pedra.\nEspais amb molta lluminositat\nL’estil minimalista juga amb la llum, pel que l’elecció dels colors tant pels mobles a mida Sant Cugat com per parets, teixits i decoracions, han de tenir molt en compte aquesta premissa. És per aquest motiu que s’acostuma a optar per colors de tonalitats clares i s’opta per una certa gama monocromàtica entre els diferents elements que conviuen en l’espai. El contrast entre el blanc i el negre és potser un dels recursos més utilitzats ja que es tracta de dues tonalitats neutres que permeten crear estances sòbries, elegants i alhora lluminoses.\nLa decoració que hem de triar per crear espais amb personalitat minimalista, amb mobles a mida Sant Cugat, ha de ser simple, i més aviat escassa. Tot i que, en ocasions, la nuesa dels espais, les tonalitats neutres i la sobrietat dels espais puguin crear una sensació de certa fredor, es tracta de buscar un equilibri amb teixits i elements naturals, com les plantes, que aportin el caliu adient a l’ambient i completin aquest espai de pura elegància.\nCom la lluminositat és un dels punts claus d’aquesta tendència, és important donar rellevància als punts de llum naturals i crear-ne d’artificials que permetin aportar amplitud a l’estança. Una bona manera de multiplicar els punts de llum és integrant-los als mobles a mida Sant Cugat, amb il·luminació indirecta que permeti aconseguir espais plens de sensacions.\nEl mobiliari minimalista amb mobles a mida Sant Cugat, les peces clau\nJa hem comentat, en aquest mateix post, que les línies tan dels mobles com de la decoració han de ser sòbries, senzilles i més aviat rectes. Com un dels pilars de la tendència minimalista són els pocs elements que utilitza, caldrà treballar en el disseny dels mobles a mida Sant Cugat, de la mà de Fusteria Feliu, peces multifuncionals, composicions geomètriques i estructures de diferents alçades donant prioritat a les baixes, que permetin aconseguir l’estil que busquem.


Amazon, què sap el gat de fer culleres?\nPublicat el 5 març, 2014 per Jordi Taulats a Sèries | 10 comentaris\nAmazon, el gegant americà líder en vendes de llibres a través d’internet, des de l’any passat que deu voler aspirar a ser líder en el mercat de les sèries. Si ho vol aconseguir amb els productes que ens ha portat, de moment li queda molt de camí per recórrer.\nLa companyia, amb seu central a Seattle, va començar les seves incursions en la producció de sèries el 2013 amb tres títols: Zombieland, Alpha house i Betas. De la primera, basada en la pel·lícula protagonitzada per Jesse Eisenberg i Woody Harrelson, només vaig ser capaç de veure’n el primer episodi i ja la vaig llençar directament a la paperera (digitalment parlant). Alpha house i Betas no les he vist, però he comprovat que tenen una segona temporada, que és molt més del que pot dir Zombieland.\nDoncs bé, aquest 2014 Amazon a començat amb força i ja ha emès 5 títols més a una mena de subhasta en què els espectadors valoren l’episodi pilot i si té bona puntuació s’encarrega la sèrie sencera. Les sèries a subhasta són: The after, Bosch, Mozart in the jungle, The rebels i Transparent.\nDe la primera, fa un parell de dies en Jep Soler en va fer un post més exhaustiu amb el qual i estic al 99% d’acord. Avui us vull parlar de les demés.\nAdaptació dels llibres de Michael Connelly i del seu personatge més famós, Harry Bosch. L’episodi pilot ens ensenya com Harry Bosch, mentre es veu sotmès a un judici que pot posar fi a la seva carrera al departament de policia de Los Angeles, comença a investigar l’aparició d’uns ossos de nens en un turó. Una altra sèrie de policies però que té un extra: el seu showrunner és ni més ni menys que Eric Overmeyer, un dels màxims responsables de Treme i productor de The wire. En el primer capítol hi ha un reguitzell de cares conegudes com les de Titus Welliver (Lost), Annie Wersching (24), Lance Reddick (Fringe), Jamie Hector (The wire) o Scott Wilson (The walking dead)\nUna sèrie que em va sorprend\nre gratament. Primer perquè no m’agraden les comèdies, i aquesta ho és. I segon perquè una sèrie en què la música clàssica és un dels protagonistes no m’atreia gaire. Però els actors protagonistes, Malcolm McDowell (La naranja mecànica) i Gael García Bernal (Amores perros), i que un dels seus creadors fos Jason Schwartman (Bored to dead) em van convèncer perquè li donés una oportunitat. Sense que passi als llibres d’història, almenys amb l’episodi pilot, vaig passar una bona estona amb aquesta sèrie, que explica el canvi de director de l’orquestra simfònica de Nova York, entre un consagrat però ja gran Thomas (Malcom McDowell) i una nova i jove estrella emergent, amb aires de cantant de rock, Gustavo (Gael García Bernal). L’altra protagonista és una intèrpret d’oboè que busca la seva oportunitat. Cal destacar la conversa que tenen la protagonista i una companya comparant quins són els millors músics d’orquestres simfòniques per cardar.\nCom he dit abans, les comèdies no m’acostumen a agradar, i aquesta no n’és cap excepció. La sèrie se centra en la vídua del propietari d’un equip de futbol americà i de com s’ha de fer càrrec d’un negoci del qual no sap res de res. Protagonitzada per Natalie Zea (The following), el capítol pilot està ple de tòpics del món dels famosos i de l’esport en concret i no aporta res de nou: drogues, festes, alcohol, excessos… El tema recorda Un domingo qualquiera, però en comèdia. Si voleu una sèrie d’esports teniu Friday nights lights, molt millor que no aquesta.\nUna comèdia amb tocs dramàtics o un drama amb tocs de comèdia? Amb el capítol pilot sóc més partidari de la primera que de la segona. Història de tres germans, que no saben ben bé què fer amb les seves vides, i del seu pare, que té un secret que no s’atreveix a explicar-los. Creada per Jill Slloway (A dos metros bajo tierra) i protagonitzada per Jeffrey Tambor (Arrested development) té una bona presentació dels personatges i apunta maneres, però no sé si tindrà els vots necessaris per continuar.\nAmb aquestes quatre i The after Amazon ha començat l’any. La fórmula que fa servir la companyia, la d’emetre l’episodi pilot i que siguin els espectadors els que decideixin quines sèries avancen i quines es queden al calaix no m’acaba d’agradar, ja que això farà que només aquelles sèries que són de consum general vegin la llum, i no sempre són les millors. Per sort no ha estat Amazon qui ha produït True detective o Boardwalk empire, ja que dubto molt que dues de les millors sèries del moment haguessin arribat gaire lluny sota la direcció dels de Seattle. És per això que he titulat d’aquesta manera l’article, o com diuen els castellans: «zapatero a tus zapatos», o en aquest cas, «Amazon, ven llibres i deixa la producció a la BBC i HBO».\nVíctor 5 març 2014\nHome, no. Amazon i Netflix estan immersos en una revolució audiovisual com a plataformes creadores de contingut. Transparent és un pilot boníssim que trenca esquemes i que recomano a tothom.\nJordi Taulats 5 març 2014\nNo em refereixo a la qualitat dels pilots, que això és molt subjectiu. El que critico és aquesta mena de subhasta que fan, on com dic les úniques sèries que tiraran endavant seran aquelles que siguin de consum general, i això no vol dir que siguin les millors.\nAgent Cooper 5 març 2014\nTouché! Aquesta sistema de selecció natural és penós. Que facin, que si algun dia aposten per la qualitat ja els trucarem la porta. Per ara em quedo amb HBO i Netflix, per sobre de totes.\nFàtima 5 març 2014\nDe les que he vist (The After, Bosch i Transparent) em quedo amb Bosch i Transparent, que crec que si els donaria una oportunitat. Amb The After, no ho tinc tant clar…, encara que si són els espectadors els que decideixen, potser és la que té més oportunitats…\nVictor 5 març 2014\nAmazon fa el que el 100% de les productores de tv han sempre fet fins ara: pilots i pilots per veure si funcionen. Netflix s’ha mogut cap a altres terrenys. Parlo en un article pels bastards la setmana vinent.\ncallahan.ruiz 5 març 2014\nNo hi estic d’acord. Els pilots de moltes sèries són autèntica porqueria: Game of Thrones, Breaking Bad, Homeland… Em sembla collonut que els espectadors decideixin si una sèrie continua o no. Potser amb el pilot és exagerat, perquè per norma els pilots són molt dolents, però sí amb els 3 primers episodis o amb una primera temporada curta de 6 epsiodis, per exemple. Hi ha d’haver més ‘feedback’ i més respecte amb la gent, amb l’audiència, a la que es manipula a través de xarxes perquè boteixin coses que no s’aguanten per enlloc. Amazon busca camins per fer-ho.\nDarth Vastard 5 març 2014\nMolaria més l’opció de matar al guionista i en cas afirmatiu amb dolor o sense. #SíSí\nMmmm…. Amazon fa el que els alters han fet sempre. Pilots. No innova res ja que copia l´estrucutra televisiva. Simplement vol decidir si pot seguir amb la sèrie i fer diners.El sistema de selecció penós del que parla l´Agent Cooper és el de la HBO, el de la CBS, el de tots… No és penós, és el filtre que tenen per veure si tindran guanys i si han tingut prou audiència i èxit de crítica per seguir. Netflix ha canviat les regles de joc amb House of Cards. Més, la setmana vinent.\nJep 5 març 2014\nTal com insinua la companya Fàtima, si han de triar els espectadors ho tenim clar…. A mi el de Bosch m’ha agradat i tinc ganes de veuren més.\nEl problema de fer només el pilot i esperar els vots de la gent és que volen mostrar moltes coses en un capítol i el carreguen massa, com a The after\nAgent Cooper 6 març 2014\nEstic amb en Jep i la Fàtima i la tesi de l’article: si trien els espectadors anem aplanyats! Les sèries d’èxit no són sempre bones i molts bones que ene tenen se’l guanyen amb el boca orella, no només amb un pilot. Però amb el seu producte Mr. amazon pot fer el que li roti.


Manresa treballa per ultimar els canvis del Puigmercadal\nEs reformarà la façana principal i s'integrarà un bar amb terrassa a l'actual oficina d'informació, entre d'altres\nEl Puigmercadal té gestió municipal des del passat mes de gener. Foto: Jordi Preñanosa\nL'Ajuntament de Manresa continua treballant per ultimar els canvis implementats al mercat Puigmercadal des que l'equipament va passar a mans municipals. Aquest dimarts, el consistori ha presentat algunes de les novetats previstes als mitjans de comunicació. Entre d'altres, tal i com ja va avançar aquest diari, hi ha la creació d'un nou espai central de degustació de productes del mateix mercat.\nLa gestió municipal del Puigmercadal va començar a principi d'aquest any. Des de llavors, s'han dut a terme una sèrie d’iniciatives, consensuades amb els paradistes, per tal d’elaborar un projecte que implica la modernització i millora de l’equipament, tant en l’aspecte físic com en la seva promoció. En aquest moment s’està treballant per tal de reformar la façana principal (les obres estan a punt d'adjudicar-se) i integrar un bar amb terrassa a l’actual oficina d’informació. També es preveu l’execució de l’espai degustació i un futur espai d’autoservei que estarà ubicat al fons del mercat.\nIgualment, durant l'acte d'aquest dimarts s’ha posat en relleu la necessitat de reubicar uns lavabos i un punt d’informació municipal. També s’està treballant en una proposta per distribuir els espais de la segona planta annexa al mercat, on la idea és disposar d’una sala d’actes polivalent per demos vinculades a temes alimentaris. Un altre dels aspectes que s'han valorat ha estat la campanya promocional en la qual s’oferien tiquets de pàrquing gratuïts o una T2 pel bus urbà, per una compra mínima de 12 euros, de la que s'ha fet un balanç molt positiu. Durant el període de gener a setembre, s’han lliurat 5.520 tiquets de pàrquing d’una hora d’aparcament gratuït i 3.094 targetes T2 de bus urbà, fet que significa un augment del 17% en tiquets de pàrquing i un 100% en T2.\nAltres accions que estan damunt la taula són la tramitació de noves concessions per obrir noves parades i l’extensió de permisos d’ampliació de quatre de les ja existents, així com reordenar i legalitzar les parades exteriors (d’horta local i venda no sedentària) que han d’ajudar a dinamitzar l’entorn i generar sinèrgies positives, segons ha explicat el consistori.\nArxivat a: MERCAT PUIGMERCADAL COMERÇ CENTRE HISTÒRIC\nEl Puigmercadal acollirà un mercat de Nadal


[:es]CSIF pide que se priorice como servicio esencial al personal de Correos en la segunda etapa de vacunación[:ca]CSIF demana que es prioritze com a servei essencial al personal de Correos en la segona etapa de vacunació[:]\n[:es]El sindicato CSIF ha pedido por carta a la ministra de Sanidad, Carolina Darias, que se priorice al personal más expuesto en la segunda etapa de vacunación como es el caso del personal de Correos.\nEl Plan del Ministerio de Sanidad ha establecido cada etapa de vacunación (la primera finalizará en marzo, la segunda, desde marzo a junio y la tercera, de junio en adelante). Pero, excepto las personas mayores de 80 años, no se ha detallado cuáles serán los grupos prioritarios en la 2ª etapa de vacunación.[:ca]El sindicat CSIF ha demanat per carta a la ministra de Sanitat, Carolina Darias, que es prioritze al personal més exposat en la segona etapa de vacunació com és el cas del personal de Correos.\nD’esta manera, CSIF es converteix en el primer sindicat que demana agilitar la vacunació per als 55.000 empleats de Correos, el treball dels quals, en permanent contacte amb el públic, s’enfronta cada dia a un altíssim risc de contagi a la COVID-19.\nCSIF ha realitzat esta petició a la ministra de Sanitat per a la plantilla de Correos al mateix nivell que per al personal docent, d’institucions penitenciàries o els Cossos i Forces de Seguretat de l’Estat, que també presten un servei essencial.\nEl Pla del Ministeri de Sanitat ha establit cada etapa de vacunació (la primera finalitzarà al març, la segona, des de març a juny i la tercera, de juny d’ara en avant). Però, excepte les persones majors de 80 anys, no s’ha detallat quins seran els grups prioritaris en la 2a etapa de vacunació.[:]


La conferència dels ombusdman europeus acaba amb una crida a defensar els drets dels immigrants en un moment de retallada dels ajuts socials i augment de la xenofòbia - Síndic de Greuges de Catalunya - El defensor de les persones\nLa conferència dels ombusdman europeus acaba amb una crida a defensar els drets dels immigrants en un moment de retallada dels ajuts socials i augment de la xenofòbia\nEls defensors del poble d’arreu d’Europa es reafirmen en la validesa dels arguments legals que recull la Declaració Universal dels Drets Humans per fer front al debilitament de la cultura de valors democràtics en la societat que han observat en diferents països.\nDefensors d’arreu d’Europa, estatals, regionals i locals s’han reunit els dies 4 i 5 a Barcelona a l’assemblea de la secció europea de l’Institut Internacional de l’Ombudsman (IOI). A la trobada, amb el títol “Europa: societat oberta?”, i que ha estat organitzada pel Síndic de Greuges, hi han participat el comissari dels Drets Humans del Consell d'Europa, Thomas Hammarberg, i el defensor del poble de la Unió Europea, Nikiforos Diamandourous, que van intervenir en la sessió inaugural, presidida pel president de la Generalitat, José Montilla.\nEn la seva intervenció, Hammarberg va afirmar que el repte en temps de crisi és protegir els drets dels més vulnerables, especialment immigrants, minories ètniques i gent gran. Per la seva banda, el defensor del poble de la Unió Europea va fer una crida als defensors a mantenir la seva independència, eficiència i visibilitat enfront de “les veus que tanquen portes”.\nEls ombudsman també han fet una crida contra les retallades de les polítiques socials, provocades per la crisi econòmica, que afecta sobretot els col·lectius més vulnerables i s’han compromès a fer pedagogia dels drets i deures, tant de les persones autòctones de cada país com dels immigrants. Potenciar el treball en xarxa dels diferents defensors i augmentar la col·laboració amb entitats i organitzacions socials són altres dels propòsits marcats pels defensors en la trobada de Barcelona.\nAl treball en xarxa, també s’hi va referir, Michel Villan, president de la Comissió de Migracions del Consell d’Europa, que va animar els defensors a col·laborar més amb el Consell i aprofitar les sinèrgies de treball en la defensa dels drets i deures dels immigrants.\nA més dels drets i deures dels immigrants, el segon tema de treball va ser l’aplicació del Tractat de Nacions Unides sobre la Prevenció de la Tortura i altres tractes o penes cruels, inhumans o degradants, i el paper dels defensors. En aquest camp els diferents experts i defensors que hi van intervenir van deixar clar que hi ha diferents maneres d’aplicar el Tractat i que aquesta aplicació pot tenir diversos actors en un mateix estat, com és el cas d’Espanya, on el Síndic de Greuges té la missió d'aplicar-lo a Catalunya.\nTambé van ressaltar que el Tractat és principalment un sistema de prevenció i que els resultats no poden ser immediats. A més, es va recordar que les oficines dels defensors són uns bons agents d’aplicació del Tractat sempre que treballin amb una bona infraestructura i una bona coordinació.


Joué-l'Abbé - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n48° 06′ 37″ N, 0° 13′ 02″ E / 48.1103°N,0.2172°E / 48.1103; 0.2172Coord.: 48° 06′ 37″ N, 0° 13′ 02″ E / 48.1103°N,0.2172°E / 48.1103; 0.2172\nJoué-l'Abbé és un municipi francès situat al departament del Sarthe i a la regió de País del Loira. L'any 2007 tenia 1.161 habitants.\nEl 2007 la població de fet de Joué-l'Abbé era de 1.161 persones. Hi havia 403 famílies de les quals 40 eren unipersonals (40 homes vivint sols), 149 parelles sense fills, 194 parelles amb fills i 20 famílies monoparentals amb fills.\nEl 2007 hi havia 427 habitatges, 402 eren l'habitatge principal de la família, 9 eren segones residències i 15 estaven desocupats. Tots els 426 habitatges eren cases. Dels 402 habitatges principals, 337 estaven ocupats pels seus propietaris, 65 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 16 en tenien dues, 43 en tenien tres, 110 en tenien quatre i 232 en tenien cinc o més. 345 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 136 habitatges hi havia un automòbil i a 250 n'hi havia dos o més.\nPiràmide de població de Joué-l'Abbé el 2009\nEl 2007 la població en edat de treballar era de 763 persones, 567 eren actives i 196 eren inactives. De les 567 persones actives 531 estaven ocupades (275 homes i 256 dones) i 36 estaven aturades (13 homes i 23 dones). De les 196 persones inactives 67 estaven jubilades, 75 estaven estudiant i 54 estaven classificades com a «altres inactius».\nEl 2009 a Joué-l'Abbé hi havia 432 unitats fiscals que integraven 1.261 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 18.240 €.\nDels 36 establiments que hi havia el 2007, 5 eren d'empreses de fabricació d'altres productes industrials, 14 d'empreses de construcció, 3 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa de transport, 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració, 2 d'empreses d'informació i comunicació, 1 d'una empresa financera, 6 d'empreses de serveis, 1 d'una entitat de l'administració pública i 2 d'empreses classificades com a «altres activitats de serveis».\nDels 17 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 2 eren tallers de reparació d'automòbils i de material agrícola, 1 paleta, 3 guixaires pintors, 3 fusteries, 2 lampisteries, 2 electricistes, 2 empreses de construcció, 1 perruqueria i 1 restaurant.\nL'any 2000 a Joué-l'Abbé hi havia 11 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 516 hectàrees.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Joué-l'Abbé\nRésumé statistique[Enllaç no actiu] Fitxa resum de dades estadístiques de Joué-l'Abbé a l'INSEE.\nÉvolution et structure de la population[Enllaç no actiu] Fitxa amb el detall de dades de Joué-l'Abbé a l'INSEE\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Joué-l%27Abbé&oldid=29284329»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 20 gen 2022 a les 07:44.


Gent del Barri, la Festa: t'escoltem! - Sant Andreu de Llavaneres\nGent del Barri, la Festa: t'escoltem!\n#Gentdelbarri2022lafesta Gent del Barri 2022\nInscripció - preguntes 06-04-2022 - 06-05-2022\nLa 5a edició de les assemblees de 'Gent del Barri' se celebrarà diumenge 15 de maig, de 9.30 a 14 hores, als jardins de Joaquim Passi. Fes-nos arribar la teva pregunta -tens temps fins al 6 de maig- i et respondrem el dia de la trobada veïnal, que serà presencial.\nA diferència de les anteriors edicions, hi haurà tres parts: assemblees de barri -amb el mateix funcionament que les anteriors-, taules sectorials -per aprofundir i debatre sobre qüestions d'actualitat de temes concrets- i final de festa, amb música i refrigeri. A més, entre les dues sessions de treball, hi haurà una pausa-cafè.\nMés informació i inscripcions aquí: https://ajllavaneres.cat/document.php?id=17651\nPrograma de Gent del Barri: la Festa pdf 6 MB\nPrograma de Gent del Barri: la Festa\nla Festa - Trobades anteriors Veure tots (1)\n15 Maig 2022 - 09:30-14:00\nGent del Barri tardor 2021\n0 0 seguidores Seguir Gent del Barri tardor 2021\nParticipa al procés Gent del Barri tardor 2021 Participa al procés Gent del Barri tardor 2021\n6 6 seguidores Seguir Gent del Barri, la Festa: t'escoltem!\nData d'inici 06 de Abril de 2022\nData de finalització 15 de Maig de 2022\n


L'Institut Valencià d'Investigacions Agràries (IVIA) ha aconseguit una reducció del 26% en l'ús d'aigua de reg amb la instal·lació de sensors d'humitat de sòl. D'altra banda, la instal·lació de sondes de succió de solució del sòl ha permés avaluar les pèrdues de nitrat per lixiviació, indicant una sèrie de recomanacions de maneig que minimitzen el problema de contaminació.\nAixí s'ha anunciat en el marc d'una jornada sobre millora de la sostenibilitat dels sistemes fertiirrigats, que ha tingut lloc en el Saló d'actes de l'IVIA a Montcada, que ha presentat la directora general de Desenvolupament Rural i PAC, María Teresa Cháfer.\nAquesta jornada està dins de la xarxa temàtica d'intercanvi de coneixement sobre tecnologies innovadores per a la millora dels sistemes irrigats (Fertinnowa), afavorit pel programa H2020 que es va iniciar en 2016 i té una durada de tres anys. Els resultats s'incorporaran al Pla de Formació Agrària de la Conselleria i es divulgaran en forma de fitxes tècniques.\nFertinnowa està composta per un consorci de 23 socis -organismes públics i privats, centres d'investigació, de transferència, empreses tecnològiques privades, organitzacions de productors- de 10 països, que representen la diversitat d'escenaris en els sistemes irrigats europeus.\nLa Conselleria d'Agricultura, a través de el seu Servei de Transferència de Tecnologia i de l'IVIA, participen en aquest consorci. L'objectiu és oferir oportunitats tecnològiques per a millorar la pràctica del reg i la fertirrigació adequant-les als diferents escenaris, tractant de conjugar exigències agroeconòmiques, ambientals i normatives i en les quals vela per evitar l'emissió de residus deguts a l'ús de fertilitzants.\nLes diferents accions dutes a terme s'han articulat en tres eixos: la qualitat i gestió de la font d'aigua, l'ús eficient de l'aigua i els nutrients així com la seua possible reutilització, i la gestió de l'abocament.\nInicialment, en 2016 es va dur a terme una primera detecció de necessitats a través d'un procés consultiu comú a tots els socis i regions seguint un esquema de baix a a dalt, mitjançant consultes directes a agricultors, i també consultes indirectes a altres agents per a emmarcar les necessitats en cada escenari.\nUn primer pas en la transferència ha sigut la posada a la disposició del públic d'una recopilació documental de 124 tecnologies, ja disponibles o prometedores, seleccionades pels membres del consorci i organitzada en diferents capítols, seguint diferents trams de la cadena de l'ús de l'aigua i considerant també diferents criteris de cultiu. Així mateix, s'estan elaborant unes fitxes tècniques per a ajudar a seleccionar tecnologies de manera didàctica i senzilla per als usuaris.\nPel que respecta a l'IVIA, ha apostat per aportar solucions als problemes d'escassetat d'aigua i de contaminació per nitrats que afecten la sostenibilitat de l'agricultura valenciana, ha utilitzat dues tecnologies amb les quals millorar l'eficiència del reg i reduir la lixiviació de nitrat en la comunitat de regants de la Séquia Real del Xúquer.


Els minuts finals, la tasca pendent (5-7) | Entre rivals – Esports\nEls minuts finals, la tasca pendent (5-7)\nJugadores en acció aquesta tarda a Casserres. LÍDIA LÓPEZ\n28 octubre 2017 23:00\nEl Molles Malé Casserres ha perdut aquesta jornada. L’equip rebia a casa a l’AF Poble Sec, equip que arribava animat després d’assolir la setmana passada un contundent 15 a 0. Aquesta jornada, el partit ha estat molt més igualat, tot i que finalment s’ha acabat decantant a favor de les barcelonines per un ajustat 5 a 7. El resultat certifica un inici de lliga complicat per les berguedanes aquesta temporada, amb només un punt sumat en les quatre jornades ja disputades.\nEl partit ha arrencat amb les locals perdudes davant d’unes visitants molt fortes. En només tres minuts de partit, les barcelonines ja guanyaven per 0 a 2 després de guanyar les esquenes una vegada i una altra a les locals. Per aquest motiu, les casserrenques optaven per tancar-se i defensar darrere, estratègia que ha despistat a les visitants i gràcies a la qual, s’ha pogut tornar a igualar al partit, amb dos gols molt seguits de Cristina Rial. El partit s’ha mantingut molt igualat la segona part del període, on primerament han liderat les visitants anotant dos gols per, posteriorment, imposar-se les locals, tot girant el marcador a favor de cara al descans amb dos gols de Gemma Baraldés i un de Jeni Serralvo, firmant un esperançador 5 a 4.\nA la represa, el partit es desenvolupava amb una dinàmica semblant al final de la primera meitat, amb domini i possessió repartits, així com ocasions per igual. Però aviat, les del Poble Sec agafaven aire novament fent dos gols seguits que els retornava el lideratge i deixava tocades a les locals, que també començaven a notar el pes dels minuts. El joc s’ha mantingut amb anades i tornades d’ambdós equips, si bé de mica en mica l’acció s’ha anat traslladant a l’àrea berguedana. La tensió per intentar retallar distàncies sumada als nervis perquè les rivals no tornessin a marcar, els feia impossible encertar a porteria mentre que, d’altra banda, arribava el setè i últim gol del Poble Sec.\n“Hem sortit despistades perquè hem notat que ens superaven amb les esquenes i s’han posat per davant molt ràpid, però ens hem pogut refer aviat i gràcies a això les hem mantingut més o menys a ratlla fins al descans. A la segona part hem continuat intentant robar pilotes però la por que ens tornessin a marcar no ens ha deixat jugar amb prou comoditat per guanyar. Portem una ratxa negativa però hem de remuntar per aconseguir punts. Hem de posar-nos les piles i enfrontar els partits amb més optimisme.”


Nota Legal - videovalles\nL'accés i / o ús d'aquest portal de VIDEOVALLES atribueix la condició d'USUARI, que accepta, des d'aquest accés i / o ús, les Condicions Generals d'Ús aquí reflectides. Les esmentades Condicions s'aplicaran independentment de les Condicions Generals de Contractació que si escau resultin d'obligat compliment.\nwww.videovalles.com proporciona l'accés a multitud d'informacions, serveis, programes o dades (des d'ara, "els continguts") a Internet pertanyents a JORDI ANDREU EROLES o als seus llicenciants als quals l'usuari pugui tenir accés. L'usuari assumeix la responsabilitat de l'ús del portal. Aquesta responsabilitat s'estén al registre que fos necessari per accedir a determinats serveis o continguts.\ncomprometent-se a fer un ús diligent i confidencial de la mateixa. L'usuari es compromet a fer un ús adequat dels continguts i serveis (com per exemple serveis de xat, fòrums de discussió o grups de notícies) que Nom de l'empresa creadora del lloc web ofereix a través del seu portal i amb caràcter enunciatiu però no limitador, a no emprar-los per (i) incórrer en activitats il·lícites, il·legals o contràries a la bona fe ia l'ordre públic; (Ii) difondre continguts o propaganda de caràcter racista, xenòfob, pornogràfic-il·legal, d'apologia del terrorisme o que atempti contra els drets humans; (Iii) provocar danys en els sistemes físics i lògics de Nom de l'empresa creadora del lloc web, dels seus proveïdors o de terceres persones, introduir o difondre a la xarxa virus informàtics o qualssevol altres sistemes físics o lògics que siguin susceptibles de provocar els danys anteriorment esmentats; (Iv) intentar accedir i, si s'escau, utilitzar els comptes de correu electrònic d'altres usuaris i modificar o manipular els seus missatges. Nom de l'empresa creadora del lloc web es reserva el dret de retirar tots aquells comentaris i aportacions que vulnerin el respecte a la dignitat de la persona, que siguin discriminatoris, xenòfobs, racistes, pornogràfics, que atemptin contra la joventut o la infància, el ordre o la seguretat pública o que, al seu parer, no resultessin adequats per a la seva publicació. En qualsevol cas, VIDEOVALLES no serà responsable de les opinions abocades pels usuaris a través dels fòrums, xats, o altres eines de participació.\nAixí mateix, JORDI ANDREU EROLES informa que dóna compliment a la Llei 34/2002 de 11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i el Comerç Electrònic i li sol·licitarà el seu consentiment al tractament del seu correu electrònic amb fins comercials en cada moment.\nVIDEOVALLES per si o com a cessionària, és titular de tots els drets de propietat intel·lectual i industrial de la seva pàgina web, així com dels elements continguts en la mateixa (a títol enunciatiu, imatges, so, àudio, vídeo, programari o textos ; marques o logotips, combinacions de colors, estructura i disseny, selecció de materials usats, programes d'ordinador necessaris per al seu funcionament, accés i ús, etc.), titularitat de VIDEOVALLES o bé dels seus llicenciants.\nTots els drets reservats. En virtut del que disposen els articles 8 i 32.1, paràgraf segon, de la Llei de Propietat Intel·lectual, queden expressament prohibides la reproducció, la distribució i la comunicació pública, inclosa la seva modalitat de posada a disposició, de la totalitat o part dels continguts d'aquesta pàgina web, amb fins comercials , en qualsevol suport i per qualsevol mitjà tècnic, sense l'autorització de VIDEOVALLES. L'usuari es compromet a respectar els drets de Propietat Intel·lectual i Industrial titularitat de VIDEOVALLES. Podrà visualitzar els elements del portal i fins i tot imprimir-los, copiar-los i emmagatzemar-los al disc dur del seu ordinador o en qualsevol altre suport físic sempre que sigui, única i exclusivament, per al seu ús personal i privat. L'usuari haurà d'abstenir-se de suprimir, alterar, eludir o manipular qualsevol dispositiu de protecció o sistema de seguretat que estigués instal·lat al les pàgines de VIDEOVALLES.\nVIDEOVALLES no es fa responsable, en cap cas, dels danys i perjudicis de qualsevol naturalesa que poguessin ocasionar, a títol enunciatiu: errors o omissions en els continguts, falta de disponibilitat del portal o la transmissió de virus o programes maliciosos o lesius en els continguts, malgrat haver adoptat totes les mesures tecnològiques necessàries per evitar-ho.\nVIDEOVALLES es reserva el dret d'efectuar sense previ avís les modificacions que consideri oportunes al seu portal, podent canviar, suprimir o afegir tant els continguts i serveis que es prestin a través de la mateixa, així com la forma en què aquests apareguin presentats o localitzats al seu portal.\nEn el cas que en www.videovalles.com es disposessin enllaços o hipervincles cap a altres llocs d'Internet, VIDEOVALLES no exercirà cap tipus de control sobre aquests llocs i continguts. En cap cas\nVIDEOVALLES assumirà responsabilitat alguna pels continguts d'algun enllaç pertanyent a un lloc web aliè, ni garantirà la disponibilitat tècnica, qualitat, fiabilitat, exactitud, amplitud, veracitat, validesa i\nVIDEOVALLES es reserva el dret a denegar o retirar l'accés a portal i / o els serveis oferts sense necessitat de preavís, a instància pròpia o d'un tercer, a aquells usuaris que incompleixin les presents Condicions Generals d'Ús.\nVIDEOVALLES perseguirà l'incompliment de les presents condicions així com qualsevol utilització indeguda del seu portal exercint totes les accions civils i penals que li puguin correspondre en dret.\nVIDEOVALLES podrà modificar en qualsevol moment les condicions aquí determinades, sent degudament publicades com aquí apareixen.\nLa relació entre VIDEOVALLES i l'USUARI es regirà per la normativa espanyola vigent i qualsevol controvèrsia se sotmetrà als Jutjats i tribunals de BARCELONA.


Traüt Companyia d'Espectacles presenta «The Tower» al parc del Pescador - Revista Cambrils\nTraüt Companyia d'Espectacles presenta «The Tower» al parc del Pescador\nPublicat el Dilluns, 28 de juny de 2021 11:21h\nUna imatge de l'espectacle The Tower de Traüt Companyia d'Espectacles | Berta Ruiz\nEl parc del Pescador va acollir, ahir a la tarda, l'espectacle familiar "The Tower" de la companyia cambrilenca Traüt Companyia d'Espectacles. L'acte, emmarcat en la Festa Major de Sant Pere, va comptar amb la participació i col·laboració de la colla castellera Xiquets de Cambrils. L'espectacle –amb aforament limitat– es va omplir d'un públic molt familiar que va poder gaudir d'un nou espectacle en el què, uns soldats anglesos bojos i maldestres preparen una gran torre d'assalt medieval per atacar a l'enemic. Però no sempre tenen ben clar qui és l'enemic i s'emboliquen amb un seguit de situacions còmiques. Traüt Companyia d'Espectacles va posar en escena un teatre còmic gestual, amb música en directe i carregat de gags, accions i situacions surrealistes.\nA dalt, una imatge de l'espectacle i a sota, el públic que omplia el recinte del parc del Pescador


Qüestions de política lingüística a plantejar - Diari La Veu\nEscriba el número 469498\nQüestions de política lingüística a plantejar\nEls resultats dels exàmens de la Junta Qualificadora de Coneixements de Valencià pareix que no són satisfactoris. Això fa pensar les opinions que tenen bons estudiants, així com els percentatges d’aprovats, que són molt baixos. Un bon docent pensa que, quan el fracàs entre els alumnes és molt alt, el responsable deu ser ell, no els alumnes. A més, una bona part dels no aptes dominen la llengua mitjanament bé (a voltes, molt bé). En eixe marc, és comprensible que, des de sectors acadèmics, de l’ensenyament i des dels professionals de la promoció i la normalització del valencià, qüestionen el model d’examens de la JQCV. Realment, eixa classe d’exàmens no és adequada per a avaluar els coneixements lingüístics significatius,.\nA la vista de la situació descrita, la Direcció General de Política Lingüística i Gestió del Multilingüisme s’ha plantejat el canvi de sistema, metodologia i models d’examen. Amb la finalitat de contribuir a eixos canvis i millorar els procediments examinadors; i, sobretot, amb l’objectiu de contribuir a eradicar el creixent rebuig als exàmens de valencià de la JQCV, es plantegen les propostes següents:\nCal fer un estudi de resultats, amb els percentatges d’aprovats respecte als presentats en cada nivell; també cal saber el percentatge de repetidors. Eixe estudi cal particularitzar-lo segons dos factors: titulació acadèmica i edat dels/de les presentats/ades. La investigació dita permetria traure conclusions de resultats en general i, en particular, de l’adequació de la classe, format i contingut de les proves.\nSegons la informació de què disposem dels últims anys, el percentatge d’aprovats en el mitjà respecte als presentats a l’examen és molt baix (entre el 30% i el 40%). En alguna seu d’exàmens, es veu que no s’ha arribat al 30%. En la convocatòria de juny de 2016, de 27. 032 persones presentades, van aprovar l’examen final 5.846 examinands, un poc més del 21%, fet escandalosament cridaner. Si això es confirmara, hauríem de deduir que és gravíssim, ja que bona part dels que es presenten han tingut el valencià coma mínim 12 anys en els estudis reglats, de manera que fallen els exàmens o falla l’ensenyament (o tot plegat).\nConvé recordar que un certificat de coneixement mitjà de llengua (o de qualsevol altra rama del saber) ha de ser representatiu de la competència en un usuari mitjà. Si no és així, és que hi ha disfunció entre els continguts, format i model dels exàmens i les competències adquirides en el sitema d’ensenyament. No val argumentar que el Mitjà actual equival al C1 del marc de referència europeu de llengües, ja que el model d’examen no avalua realment (com hem dit en la introducció) el coneixement real de llengua.\nL’alternativa al model actual hauria de focalitzar un model d’exàmens on la competència comunicativa siga el factor més important. Per contra, caldria suprimir els tests i els apartats de verdader o fals, molt poc significatiu per a deduir la competència comunicativa de qui s’examina. També convindria llevar les proves d’encertar quin resum sintetitza millor un escrit, ja que la interpretació d’eixos resums conté un grau alt de subjectivisme.\nL’alternativa s’ha d’elaborar tenint molt en compte els models d’exàmens d’altres llengües, sobretot els que fan en les escoles oficials d’idiomes (que en general avaluen la competència i els recursos comunicatius del/de la examinand). Com ara, seria útil considerar els models d’exàmens del Trinity College per a l’anglés, els quals no inclouen tests sobre la normativa. La base de l’examen hauria de ser:\npart escrita (redacció, completar escrits, frases alternatives)\nExclusió (o presència mínima) de solucions no comunicatives (i/o irrellevants, o rebuscades), les quals tenen la finalitat de provocar l’errada.\nTambé caldria llevar el sistema de penalització. Penalitza amb 0,4 punts, o 0,50 en el cas del mitjà, i 0,4/0,7 en el superior, que es lleven dels encerts. Això pot servir en unes oposicions i en altres casos. En canvi, és contraproducent en l’avaluació de coneixements del valencià, que és una llengua minoritzada. En eixa situació, són necessaris sistemes, models i procediments que fomenten, que estimulen, que incentiven. Per contra, cal evitar els mitjans repressors, dos dels quals són la penalització i la complexitat i dificultat extrema.\nActualment, s’homologa el títol de l’ESO amb l’Elemental de la JQCV. Abans, l’homologació amb eixe certificat s’atorgava al títol d’EGB. Però, ni abans ni ara, el títol acadèmic corresponent a una etapa superior s’homologa amb un certificat de més nivell (Mitjà o Superior). No és just. És com un menyspreu al valencià de l’ensenyament de Batxillerat i altres nivells superiors. Certament, els estudiants no ixen massa ben preparats des del punt de vista de la normativa (i una part des del punt de vista comunicatiu). Però això és un altre debat: quina incidència té l’assignatura de valencià i quina hauria de tindre. Al títol de Batxilerat (amb les corresponents assignatures de valencià obligatòries), deu correspondre-li el certificat de valencià mitjà.\nA partir de l’adequació al MECR (que prepara la DGPLGM, i també les universitats), cal que eixa anomalia s’esmene, tant per als titulats de Batxillerat com per als de FP, així com els d’estudis universitaris cursats en valencià. Els estudiants universitaris que tenen prou crèdits en valencià haurien de ser homologats amb una certificació de valencià superior.\nLa direcció de la política lingüística correspon, com és obvi, a l’òrgan corresponent del Consell de la Generalitat (abans, Subdirecció General; ara, Direcció General). En canvi, l’establiment de la normativa correspon, d’acord amb la nostra legalitat estatuària, a l’Acadèmia Valenciana de la Llengua, que és l’ens normatiu. Ocorre que l’anterior òrgan/direcció de Política Lingüística no va fer pràcticament res per a divulgar els acords i documents de l’Acadèmia (Diccionari Normatiu Valencià i Gramàtica normativa valenciana). Això ha tingut conseqüències greus en l’ensenyament (tant en Primària i Secundària com en els estudis universitaris), ja que la majoria de manuals i llibres escolars (amb alguna excepció lloable) no inclouen les novetats normatives establides per l’AVL. Majoritàriament, tampoc són considerades eixes novetats entre els continguts de les proves de la JQCV, ni en els cursos de formació del professorat. Les conseqüències d’eixa falta de coordinació, desorienta els estudiants, els examinands i els usuaris en general. Un exemple: per falta d’informació (i per altres causes), gran part del professorat continua considerant falta moltíssimes de les novetats normatives aprovades per l’AVL (cosa que repercutix en la nota de l’alumne). Una tal disfunció entre l’Acadèmia i l’ensenyament també genera discussions en molts àmbits sobre la correcció de multitud de paraules, expressions, estructures gramaticals o el sentit d’una paraula.\nDavant d’un panorama tan negatiu, cal que la DGPLGM divulgue les aportacions normatives de l’AVL a les editorials, al món de l’ensenyament i als àmbits de la promoció i normalització lingüística. Complementàriament, també és necessari que l’autoritat educativa i la de política lingüística organitzen cursos de formació en eixe sentit. Per una altra banda, és urgent que s’adequen a les aportacions de l’Acadèmia els bons recursos de què disposem, com és el cas dels programes SALT (de gran utilitat durant molts anys). És incomprensible que no s’haja fet eixa operació, amb inclusió de les aplicacions informàtiques que són útils per als usuaris. A més, al costat de l’actualització cal posar la divulgació entre els valencians d’eixos recursos.\nColumnista de Levante-EMV. Col·laborador en La Veu del PV\nTècnic lingüístic de l’Administració Local (jubilat)\nMembre de Taula de Filologia Valenciana\nAutor de El valencià és fàcil (Reclam Editorial, Alzira, abril 2016)\n Informe de Leo Giménez Giménez lliurat a diverses organitzacions i publicat, prèviament, a revista de la FESP de la UGT Veu pública i al web de Taula de Filologia Valenciana.\nEscriba el número 534996


Montgomery | CCCB Veus\nMontgomery Clift no és un actor\nfebrer 7th, 2014 Jaime Casas No Comments\nEl sevillà Miguel Marín és un veterà de la música de risc. En el seu currículum figuren noms com Sr. Chinarro, Piano Magic i Arbol, el seu actual projecte d’electrònica contemplativa, en el punt mort entre l’art sonor i l’experimentació oberta. Ara, decidit a fer un gir radical, es llança a l’aventura de transitar pel camí de l’art-rock ple d’arestes i ressorts enverinats. Com a projecte col·laboratiu, a Montgomery es fa acompanyar per Gaby Vargas (guitarra i últim membre a incorporar-se a les files d’Arbol), Miriam Blanch (baix i veu, coneguda a l’escena indie dels noranta per ser membre cofundadora de la banda sevillana Explosivos Acme i actual directora del festival d’art sonor Intramuros) i Amanda Palma (bateria i veu, també l’hem pogut veure formant part de projectes com Norris B o Katapulto).\nParlem amb Miguel perquè ens expliqui els detalls d’aquest nou projecte, que presentarà a Emergència!\nCom es posa en marxa aquest projecte, i per què?\nMontgomery és una cosa que fa uns dos o tres anys que cuino. Em venia de gust treure’m la melangia i la pressió que de vegades comporta Arbol, on jo ho decideixo tot. Tenia ganes de muntar una banda on tothom opinés, i aquesta havia de ser Montgomery.\nDesprés d’haver participat en innombrables projectes, Montgomery se situa en un terreny més expressionista i ple d’arestes. Què vols explicar amb aquest nou projecte?\nMés que voler explicar alguna cosa, em venia molt de gust tocar amb amics i que tothom hi aportés idees. Intentem no posar limitacions. Barregem instruments acústics amb producció i arranjaments d’electrònica. Aquest projecte és de tots.\nHi ha subjacent una tensió continguda en cada un dels temes, em recorda una mena d’encreuament entre Cosey Fanni Tutti i Julian Cope. Per esmentar només dos noms. Tensió i atmosferes, en serien els trets bàsics?\nPodria ser, jo sóc molt fan de 4AD i de Throbbing Gristle. A la banda hi ha tota mena d’influències, hi escoltem molt de jazz subliminar. Miriam, la baixista, punxa electrònica i està molt ficada en experimental i enregistraments de camp. Tots cantem i hi ha molt bon rotllo. Ens agrada fer servir sons de 303 i mesclar-los amb guitarres molt distorsionades. Mirem de deixar espai i crear tensió però amb tons càlids.\nEscolta la música de Montgomery aquí.\nSou un grup experimental?\nPodríem dir que experimentem amb la barreja d’estils i sons. Al final sonen o es reconeixen influències. Cantem en anglès perquè jo he viscut molts anys al Regne Unit, hi viatjo molt i es podria dir que és la meva segona llengua. També tenim temes instrumentals.\n«Montgomery és algú que va beure del so Motown, que va rebre notables influències procedents del Carib negre i que, de les seves repetides estades als locals més genials de Nova Orleans, es va enriquir amb el descobriment del jazz per, posteriorment, conèixer i fer seus els sons de l’afrobeat i el folklore irlandès». Què significa aquesta mena de perfil novel·lat ple de referències? Sembla un conte fet amb retalls de la cultura pop. Explica’m una mica en què consisteix tota aquesta amalgama de noms i idees.\n(Rialles.) Hi ha un espectacle de dansa dela companyia Teresa Navarreteamb què treballo fa anys en què hem inventat un personatge que es diu Montgomery i que sóc jo. Algunes de les músiques de Montgomery les interpreto en directe a l’espectacle, però sense banda, en una versió més nua. Aquesta descripció prové del dossier de premsa de la peça, que es diu Salón Otto i que vam estrenar el desembre passat.\nQuè té d’autòcton aquest projecte?\nAquest projecte el vaig començar jo amb idees que treballava en les meves estones lliures en hotels, aeroports, etcètera. Però sempre amb la idea de muntar una banda i poder tocar els temes en directe. M’interessa tocar amb gent i que aquesta gent tingui el mateix pes que jo en el grup, no vull que diguin que aquest és el nou projecte de Marin d’Arbol, tot i que crec que és inevitable.\nSou fans de Montgomery Clift? Per què el nom?\nSom fans de Montgomery Clift i sempre recordo la meva mare veient aquelles pel·lícules. El nom en realitat ve de Teresa Navarrete, ballarina i coreògrafa amb la qual treballo, un dia a casa seva sopant parlàvem de diversos noms i ella va proposar aquest.\nCom és un directe de Montgomery?\nUn directe de Montgomery és bateria, baix, guitarra, teclats, percussions i veu, electrònica amb bases contundents. Molt dinàmic i intens i amb molts matisos.\nEscolto la vostra música i recordo el títol d’un llibre de Servando Rocha, Nada es verdad, todo está permitido. En la música ja no existeixen veritats i tot és permès.\nNosaltres intentem això, que sota els nostres gustos tot estigui permès. Tenim temes molt variats entre si, m’avorriria tocant tres cançons seguides amb estrofa, tornada i tornada de nou, quatre vegades La i canviar a quatre vegades Do-Re. Ens agrada tocar sobre loops, repeticions i amb molt poca estructura. En el grup som Amanda (bateria i cors), Miriam (baix i cors), Jesús Guitarra (teclats i cors), Gaby –que no podrà ser-hi en aquest concert– (guitarra i electrònica) i jo (veu i electrònica). Estem començant a tocar plegats. Crec que ens queda molt de camí i m’intriga què pot sortir en el futur.\nArbol continuarà a ple rendiment com fins ara?\nArbol continua en ple rendiment, amb concerts programats i planejant un disc nou. Però, en aquests moments, estic molt ocupat fent una banda sonora per a una pel·lícula, he acabat fa poc un documental i estic amb diverses companyies de dansa. Amb Montgomery estem gravant per treure un àlbum aquest mateix any i tenim molts assaigs.\nMontgomery actuarà a l’escenari Hall el pròxim 15 de febrer dins de la sisena i nova edició d’Emergència!\nPosted in Sin categoría el febrer 7th, 2014


LITERATURA INFANTIL – Pàgina 3\nVols conèixer l’origen de les festes populars més tradicionals de Catalunya? T’agadaria compartir amb els teus fills les curiositats històriques que donen lloc a les celebracions dels nostres pobles? Jaume Gubianas, escriptor i il·lustrador nascut a Navàs, ens ofereix un… Continue Reading →\nLes abraçades són un gest universal, present en totes les cultures del món; un símbol de germanor i confiança. Aquests valors també es troben a la base d’una de les tradicions culturals més importants de Catalunya: els castells. Editorial Barcanova i El… Continue Reading →\nLeonardo da Vinci va viure durant els segles XIV i XV a la Itàlia florent del Renaixement. Va coincidir amb altres artistes molt coneguts, com Miquel Àngel i Rafael, però ell tenia quelcom diferent. La seva curiositat insaciable, les seves habilitats múltiples,… Continue Reading →\nEls èxits no deixen de succeir-se per a Ningú és un zombi, la novel·la contra el bullying, de Jordi Folck. Aquesta obra va guanyar el Premi Barcanova de Literatura Infantil, és recomanada com a lectura obligatòria en molts centres educatius, ha rebut moltíssims… Continue Reading →


Abri Vert Oignies Bèlgica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n-, Oignies, Oignies, Bèlgica, 5670 - Veure al mapa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Abri Vert és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Oignies. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Abri Vert, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen instal.lacions de barbacoa.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, forn microones, renta vaixelles per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de jardí. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Oignies, el Abri Vert és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


La Lleganya: Leicester 16 - Leinster 19\nLeicester 16 - Leinster 19\nDissabte va disputar-se a Murrayfield, el mític camp escocès, la final de la Heineken Cup. Un equip anglès, Leicester, que venia de guanyar feia quatre dies la Guinness Premiership; i un equip irlandès, Leinster, que pretenia superar la tercera posició a la Magners League embutxacant-se la màxima competició europea.\nEl XV de Dublin va liderar el marcador durant bona part del primer temps, gràcies a l'encert en xutar a pals d'O'Driscoll (0-3, 5') i sobretot del jove Sexton, subtitut del lesionat Contepomi, que va contrarestar amb eficàcia la penalitat de Dupuy als vuit minuts. Però Leicester és un equip curtit, potent, que sap esperar i aprofitar les oportunitats: l'exclusió temporal de Stan Wright va ser aprofitada pels anglesos per aconseguir un assaig de la mà de Ben Woods, i una penalitat a la represa. El marcador, als dos minuts de la represa, marcava un complex 16 a 9 per als Tigers. La colla de Dublin, però, tenia encara ganes i voluntat per aconseguir l'objectiu d'aixecar la copa: l'assaig del tercera Jamie Heaslip i la posterior conversió de Sexton igualaven el marcador als quaranta-nou minuts. A partir d'aquell moment, els anglesos van intentar capgirar la situació fent entrar homes de refresc a la gespa, però al final el marcador només es mouria una vegada més. I seria, de nou, gràcies al peu de Sexton que, amb una penalitat passada entre pals a manca de deu minuts per al final certificaria la victòria irlandesa.\nAlguna cosa ha passat enguany a Irlanda: el segon Grand Slam de la seva història, la Magners League per Munster, rècord d'assitència de públic a la semifinal europea entre Munster i Leinster, capitania i majoria irlandesa als Lions, i la Heineken Cup per a Leinster. Segur que la poció màgica la preparava Panoràmix?\nPS. L'altra competició europea, la Challenge, sí que va caure en mans angleses en endur-se el Northampon Saints la victòria, davant el XV de Bourgouin, per un ampli 15 a 3; tots els punts d'aquest encontre van ser aconseguits al peu.