El preu mitjà de l'oferta d'habitatges de lloguer a Barcelona disminueix a l'octubre en un 21 % respecte a l'abril del 2020 i se situa en el preu més baix des del gener del 2019 - Àrea Metropolitana de Barcelona\nEl preu mitjà de l'oferta d'habitatges de lloguer a Barcel...\nEl preu mitjà de l'oferta d'habitatges de lloguer a Barcelona disminueix a l'octubre en un 21 % respecte a l'abril del 2020 i se situa en el preu més baix des del gener del 2019\n18.01.21 | Tema: Habitatge\nA la resta de l'àrea metropolitana el preu baixa amb menor intensitat, menys d'un 2,5 %, i se situa un 9 % per sota dels valors més alts de l'abril del 2020\nEls preus buscats per la demanda baixen entre l'abril i l'octubre un 9,1 %. La demanda per sota dels 1.000 € suposa el 78 % del total a Barcelona, el 90 % a la resta de l'àrea metropolitana, i el 97 % a la resta de la regió metropolitana\nEs confirma la tendència a la disminució dels anuncis en trams de preus elevats a favor dels trams més baixos, que s'ajusten més als preus buscats per la demanda\nEl volum d'oferta augmenta més d'un 90 % respecte a l'octubre del 2019\nDurant el període juliol-octubre del 2020 el preu mitjà dels habitatges en oferta de lloguer manté la tendència a la baixa que registrava des del mes d'abril segons l'estudi de l'O-HB (Observatori Metropolità de l'Habitatge de Barcelona) "Anàlisi de l'oferta i la demanda de lloguer durant la COVID-19 (fins octubre de 2020)". El valor del mes d'octubre és el més baix des del gener del 2019, inici de la sèrie estudiada mensualment.\nA la ciutat de Barcelona és on es produeix el descens més destacat fins a situar-se a 1.267 €/mes de mitjana, segons el portal immobiliari Fotocasa (-6,1 %) o 1.272 €/mes de mitjana, segons habitaclia (-6,9 %). Si es comparen aquests valors amb els de l'abril del 2020, que van ser els màxims d'aquesta sèrie, el resultat representa un descens del 21 %.\nA la resta de l'àrea metropolitana i la regió metropolitana (que inclou la resta del Maresme i del Vallès Occidental, el Vallès Oriental, l'Alt Penedès i el Garraf) el preu baixa amb menys intensitat (menys d'un 2,5 %), però malgrat això se situa, respectivament, en un 9 % i un 12 % per sota dels valors més alts de l'abril del 2020. En el cas de la resta de l'àrea metropolitana el preu mitjà d'oferta se situa a 1.046 €/mes o a 1.060 €/mes, segons Fotocasa o Habitaclia. I a la resta de la regió metropolitana, a 784 €/mes (Fotocasa) o 794 €/mes a (Habitaclia).\nPel que fa al preu mitjà buscat per la demanda, durant el mateix període, també baixa de manera generalitzada en tots els àmbits, però no tant com els preus d'oferta. El descens entre l'abril i l'octubre del 2020 és d'un màxim de 9,1 % a Barcelona, 8,1 % a la resta de l'àrea metropolitana i 3,7 % a la resta de la regió metropolitana. D'acord amb això, el preu mitjà de demanda a Barcelona és de 857 €/mes, segons Fotocasa, i 824 €/mes, segons Habitaclia, mentre que la resta de l'àrea metropolitana és de 755 €/mes i 746 €/mes, segons Fotocasa o Habitaclia, respectivament. I a la resta de la regió metropolitana, 658 €/mes segons Fotocasa i 656 €/mes segons Habitaclia.\nLes tendències de preus de l'oferta i sobretot els buscats per la demanda anticipen el que acaben reflectint els contractes de lloguer\nEn l'edició del 2018 d'aquest Laboratori, ja es va apuntar que els preus mitjans dels contractes de lloguer de l'Institut Català del Sòl, INCASÒL, eren molt similars als preus de la demanda de lloguer del portal Habitaclia. En les edicions del 2019 i dels tres primers trimestres del 2020 —que incorporen les dades del portal Fotocasa— es confirma aquesta tesi. Si es comparen les línies d'evolució, es pot observar que, amb un retard d'aproximadament un trimestre, els preus dels contractes de lloguer s'ajusten als preus en què es movia anteriorment la demanda.\nS'observa, a més, com aquesta evolució també influeix en els preus d'oferta.\nD'acord amb això, la tendència apuntada en la demanda fins al mes d'octubre pot fer preveure una moderació dels preus dels contractes que entrin a l'INCASÒL en el darrer trimestre de l'any, idea que es pot veure reforçada si es té en compte que actualment encara hi ha una demora en el dipòsit de les fiances de lloguers, arran dels terminis establerts a partir de l'estat d'alarma decretat pel Govern espanyol el mes de març del 2020.\nOferta i demanda per trams de preus\nEntre el juliol i l'octubre del 2020 es manté la mateixa tendència observada en mesos anteriors —gener-juliol del 2020— pel que fa a la distribució de preus d'oferta i demanda. És a dir, continua disminuint el pes relatiu de l'oferta dels trams de preus més elevats i augmentant el pes relatiu de l'oferta de preus més baixos.\nAixí ho veiem a Barcelona, on l'oferta per sota dels 1.000 €/mes puja d'un 31 % a un 39 % i l'oferta per sobre de 1.300 €/mes baixa d'un 40 % a un 33 %. Per la seva banda, la demanda per sota dels 1.000 €/mes creix del 74 % al 78 %. El tram que presenta més variació és el de 600-799 €/mes, que se situa com el més demandat, i fins i tot augmenta fins a assolir un 41,7 % o un 36,9 % de pes segons Fotocasa o Habitaclia, respectivament.\nPel que fa a la resta de l'àrea metropolitana de Barcelona, els trams per sota dels 1.000 €/mes continuen estables respecte al juliol, amb un total de fins al 57 % de les ofertes i una demanda entorn del 90 %. S'observa un lleuger descens dels trams per sobre de 1.300 €/mes, que passen d'un pes relatiu del 24 % al 21 %. I en la demanda, el tram de 600-799 €/mes continua sent el de més pes (concentra més del 50 %).\nFinalment, la regió metropolitana de Barcelona tampoc presenta diferències significatives respecte al juliol. Encara hi ha força correspondència entre l'oferta i la demanda de menys de 1.000 €/mes (un 88 % d'oferta i un 97 % de demanda). El tram d'oferta amb més canvis és el de 800-999 €/mes, que perd pes relatiu i passa del 30 % al 24 %. I també baixa el pes de la demanda d'aquest tram de preus del 14 % a l'11 %.\nVolum d'oferta i demanda\nL'evolució del volum d'anuncis actius presenta uns trets força comuns en els dos portals estudiats. Després d'uns descensos acusats en els mesos de març i, molt especialment, d'abril, clarament vinculats amb l'estat d'alarma, i del descens habitual del mes d'agost, en els tres territoris s'han registrat creixements que situen els volums d'oferta del mes d'octubre clarament per sobre dels del mateix mes de l'any anterior: un 90 % a Barcelona, un 44 % a la resta de l'àrea metropolitana i entre un 5 % i un 16 % (segons cada portal) a la resta de la regió metropolitana.\nLa tendència del volum de l'oferta té conseqüències en el nombre de contractes signats\nEn efecte, s'observa que les variacions en el nombre d'anuncis dels dos portals estudiats es corresponen, al cap d'un trimestre, amb el nombre de contractes que entren la fiança a l'INCASÒL. En els anuncis, tant de Fotocasa com d'Habitaclia, que ja començaven a créixer en volum a finals del segon trimestre del 2020 (després de la caiguda dràstica dels mesos de març i abril), s'ha reflectit en un augment important del nombre de contractes entrats a l'INCASÒL en el tercer trimestre.\nPel que fa a les cerques fetes per la demanda, també hi ha força coincidència entre els dos portals fins al mes d'agost del 2020 però s'enregistren diferències en els dos darrers mesos, amb una recuperació suau, segons Habitaclia, i un cert descens, segons Fotocasa. L'evolució posterior probablement permetrà entendre aquestes diferències i, potser, suavitzar-les.\nLaboratori "L'oferta i la demanda d'habitatges de lloguer. Dades mensuals dels portals immobiliaris. Octubre 2020."\nAquest laboratori és el resultat d'un conveni de l'O-HB amb el grup Adevinta (Fotocasa i Habitaclia), a través del qual l'O-HB fa una explotació dels anuncis publicats (oferta) i de les consultes que els usuaris d'ambdós portals realitzen a aquests anuncis (demanda). Aquesta edició del laboratori mostra les dades d'agost a octubre de 2020 a la ciutat de Barcelona, la resta de l'àrea metropolitana de Barcelona i la resta de la regió metropolitana. I tenen una seqüencia temporal amb una periodicitat mensual. La sèrie estadística que es presenta comença el mes de gener del 2019 i finalitza el mes d'octubre del 2020.\nL'O-HB va ser creat l'any 2017 com una iniciativa conjunta de l'Ajuntament de Barcelona, l'AMB) la Diputació de Barcelona i la Generalitat de Catalunya, amb el suport de l'Associació de Gestors d'Habitatge Social (GHS). Des del 2018, és una unitat integrada en l'estructura de l'Institut d'Estudis Regionals Metropolitans de Barcelona (IERMB). La seva finalitat és ser un instrument d'àmbit supramunicipal per a l'anàlisi i la consulta de les dades relacionades amb l'habitatge i per donar suport al disseny i l'avaluació de les polítiques públiques d'habitatge en l'àmbit metropolità de Barcelona.\nL'O-HB fa una radiografia de l'habitatge a partir de la informació estadística disponible, i elabora estudis específics per a l'obtenció de nous indicadors. De fet, l'Observatori té com a objectiu convertir-se en una autèntica base de dades agregada sobre habitatge que eviti duplicitats innecessàries d'informacions, tot posant en valor la tasca estadística i d'estudi que fan les diverses administracions que l'integren i actuar en xarxa amb totes.


Centenars de persones es deixen seduir per la màgia de la boira\nLa Marxa de la Boira de Penelles supera la xifra rècord amb 830 participants\nÉs una iniciativa impulsada per Boira Experience, amb la col·laboració de l'Ajuntament de Penelles i la Diputació de Lleida\nper Redacció dilluns, 13 de gener 2020 - 11:10h\nLa Marxa de la Boira, celebrada enguany a Penelles (Noguera), ha aconseguit un nou rècord de participants amb un total de 830 persones inscrites. Aquesta caminada no competitiva té, com a principals objectius, valorar el potencial turístic de la plana de Lleida i la boira com a element característic d'aquest territori.\nTot i això, igual que en les edicions passades, el fenomen meteorològic no hi ha estat present, al contrari del fred i el gebre que han emblanquinat els camps. És la primera vegada que la cita itinerant se celebra a la comarca de la Noguera, després de tres edicions al Pla d'Urgell, una a l'Urgell i una altra a les Garrigues. La marxa, amb sortida i arribada a l'avinguda Josep Prenafeta de Penelles, ha comptat amb dos circuits circulars, de 13 i 23 quilòmetres.\nUna iniciativa impulsada per Boira Experience\nLa Marxa de la Boira és una iniciativa impulsada per Boira Experience, amb la col·laboració de l'Ajuntament de Penelles i la Diputació de Lleida. Es tracta d'una caminada «molt consolidada» a les terres de Lleida, segons ha explicat l'organitzadora Irene Barón, que ha indicat que més de la meitat dels participants repeteixen any rere any.\n«Això demostra que hi ha un interès que la boira sigui un reclam turístic i que gràcies a aquesta, la gent pugui conèixer el territori de la plana de Lleida, el gran desconegut», ha explicat Barón. De fet, Barón ha dit que havien de tancar les inscripcions a la xifra de 700 però que, finalment, han tancat amb 830 inscrits, «tot un rècord». Amb la marxa també hi col·laboren una cinquantena de voluntaris.\nLa boira «és molt difícil poder-la controlar»\nBarón ha reconegut que la boira «és molt difícil poder-la controlar» i ha lamentat que sembla que quan es fa la Marxa «la boira desapareix». La idea principal, però, ha reiterat que és que sota el paraigua de la boira, la gent «vingui a conèixer el territori» i deixi de veure aquest fenomen meteorològic «de manera molt negativa». Barón ha afegit que la boira «no perjudica per a res el dia a dia de les persones» i també ha indicat que estar rodejat de boira deixa una sensació «espectacular, com si tornessis a néixer».\nLa marxa ha estat apadrinada pels gegants de Penelles, Tonet i Àgueda, que han estat els encarregats de donar el tret de sortida a la caminada, acompanyats de la música de la Colla gegantera i grallera del municipi. Al llarg del recorregut s'han muntat diversos punts d'avituallament i, com és habitual, a l'arribada els participants han pogut degustar la cassola de tros d'hivern o vegetariana.\nDos recorreguts circulars\nEls participants han triat entre dos recorreguts circulars; un de curt de 13 quilòmetres amb un desnivell positiu acumulat de 210 metres i un de llarg de 23 quilòmetres amb un desnivell positiu acumulat de 359 metres. Ambdós han transcorregut per camins de terra dels termes de Penelles, Montgai i Bellmunt d'Urgell, exemples del paisatge de regadiu de la Noguera. Alguns altres indrets de la ruta han estat el Carreró de Montgai, «un lloc amb molt d'encant», ha indicat Baró, així com unes trinxeres de la Guerra Civil i, sobretot, els murals d'art rural de la població de Penelles.\nUn dels participants a la marxa ha estat el Ramon, de Sudanell (Segrià), que ha explicat que ha vingut amb uns amics sardanistes d'Alcarràs perquè volien veure els murals. «Penelles està de festa major, és molt bonic tot», ha indicat. Per la seva banda, la Mari ve de Sallent, al Bages, i és el quart cop que participa en la marxa. Ha explicat que li agrada molt fer fotografies i que aquesta iniciativa és una manera «molt bonica» de conèixer el territori i de «passar un bon dia».\nAlerta per densa boira a l'A-2, al seu pas per Soses i Bellpuig\nNova alerta de Trànsit per la densa boira a les carreteres lleidatanes\nPrecaució: La boira torna a envair les carreteres lleidatanes


Relat "Sis de gener"\nInici > detall del relat: Sis de gener\nEl Manel, com cada any, ha escrit la carta als reis. Demana moltes joguines (un vaixell pirata, un patinet, una motxilla de superheroi, contes, dos jocs de cartes...) i els pares li diuen amb tristor que això no pot ser:\n- Aquest any ses majestats tenen molta feina. No donen a l’abast amb tants nens i nenes. Fes la llista més curta, au.\nI perquè estiguin contents agafa el paper que havia reservat per la carta de la seva germana i hi escriu unes ratlles. En acabat, es posa l’abric i les sabates, agafa la mà de la Cristina i surten a tirar la missiva a la bústia reial que hi ha davant de casa, entre la seva porta i la de la veïna, la senyora Maria Teresa. N’hi ha d’escampades per tot el poble! Quadrades, petites, acolorides de vermell i blau, amb unes lletres blanques al mig i tres corones en relleu. Al dematí, abans d’anar escola o a jugar al parc, hi passen el dit índex i demanen als tres reis que no s’oblidin d’ells ni dels pares. Cada dematí.\nS’escolen els dies, com una inesperada ventada. La tarda de la vigília màgica els pares treballen i, per primer cop, han de veure la cavalcada a la televisió, sols, mentre el cel s’enfosqueix i la temperatura baixa sota zero. No és el mateix, és clar. S’avorreix. Les coreografies són divertides en directe, però des de casa...\nS’aixeca a encendre els llums de l’arbre per animar-se una mica i la veu: asseguda davant el braser amb una tassa de xocolata calenta entre les mans, els ulls tancats, els llavis premuts en un nerviós somriure. Del desig, en Manel ja en sent l’aroma. Fa tant de temps que no en pren! I, per aquelles coincidències misterioses de la vida, al cap de deu minuts truquen a la porta i la seva veïna de poques paraules s’hi presenta amb una safata. Els mira directament als ulls i els diu:\n- He pensat que us vindria de gust una xocolata amb galetes per berenar. La mare m’ha explicat que esteu solets. Vinga, agafeu-ho tot i ja m’ho tornareu demà.\nAmb els ulls esbatanats, l’estómac remugant i les cames que li fan figa, el gran dels germans Mascarell accepta la plata. La Cristina li ho agraeix tímidament d’agraïment i la senyora Maria Teresa enfila el camí de tornada al seu cau. Quan passa per davant la bústia reial, hi tira un paper que duia amagat a la butxaca de la bata. En aquell moment el cor del Manel fa un bot.\nTanca el televisor i comença a regirar els calaixos de la sala, de la cuina, de l’escriptori de la mare. No en troba cap! Llavors pregunta a sa germana:\n- Cristina, tu tens alguna carta per escriure als reis?\nLlavors la nena obre la bossa de tela que du penjada en bandolera i en treu un sobre groc. Al marge inferior dret, la imatge de ses majestats els saluda com un bon auguri. A dins, un full ratllat del mateix color espera que el guixin.\n- Vinga, tata, concentra’t i pensa bé què necessites i què desitges de debò. Jo faré el mateix. Oi que la mamà es queixa que la seva màquina de cosir va malament?\nLa nena arronsa les espatlles. Amb prou feines sap què vol per ella, a part del peluix de la Minnie, és clar, la primera joguina de la seva llista.\nVint minuts més tard, han enllestit la feina. Demanen tres joguines per cap, un abric, un pijama, cordes noves per a la guitarra del pare, la Singer per a la mare i un joc de tasses i plats amb sanefa rosa per prendre xocolata, igualet que el de la senyora Maria Teresa. Acaben de decidir que banquets com aquest els han de fer més sovint. En el fons, costen tan poc...\nEntre els dos fan lliscar la carta cap al sobre. Es miren. Il·lusió, por, un pessigolleig a la punta dels dits. I si ja és tard? No gosen pronunciar aquesta paraula. Es concentren en pensar que sí, que sí, que els reis mags rebran el missatge, que l’han escrit des del cor, que amb alegria les coses són més fàcils, que es tenen l’un a l’altre.\nMentre les campanes toquen a missa de vuit, creuen el llindar.\nSe’n van al llit a mitjanit. L’excitació se’ls emporta. Diuen als pares una vegada i una altra que els han trobat a faltar i es neguen a rentar-se la cara bruta de xocolata fins el moment de posar-se el pijama. Vespre de murmuris, rialletes, bromes i carícies. En Lluís i la Maria els deixen fer perquè… estan tan cansats.\nUn crit la desperta. Mira per la finestra i no pot creure’s que la llum es filtri per la vella persiana. Ja? Ha sortit el sol? Però si… els regals… l’armari… Mira el seu marit, que jeu al costat esquerre respirant profundament, aliè a la tragèdia. No vam treure les joguines de l’armari, Lluís… Quins reis!\nAbatuda i amb el cor encongit avança arrossegant els peus pel passadís. No sent res, ni una remor, ni un plor. Potser té temps de treure les joguines i col·locar-les a l’habitació dels infants sense que la sentin. Ho provarà!\nJust en aquell moment, el Manel s’acosta corrent, se li tira al damunt i li fa un petonàs. La carona de la Cristina brilla. L’estiren de les mànigues del jersei cap al menjador. Estan esplendorosos, els seus fillets, tan innocents, tan dolços.\nArriba a la sala pensant que potser en Lluís s’ha desvetllat a la matinada i ha posat les quatre joguines damunt la taula… Però, no. Els seus ulls contemplen una altra cosa.\n- Has vist mare? Hi ha moltíssims regals! I per tu i el papa també. Mira, mira! - exclama el nen.\nLa cambra sembla un aparador. Hi ha paquets per tot arreu: a la taula, recolzats els uns als altres, amb cintes de diversos colors, papers daurats, platejats, infantils. Un gemec se li escapa des de l’ànima i cau a terra de genollons, plorant com un infant. Sanglota, abraça als petits, pronuncia paraules d’agraïment i plora. Plora. No vol parar de plorar, per tot el patiment d’aquest any, per tots els desitjos callats, per totes les forces que no ha tingut… i ara també per l’amor que ha rebut, l’amabilitat dels amics, la complicitat dels silencis… el miracle que ara mateix els envolta.\nLentament s’eixuga les llàgrimes. Es carrega els nens als braços i refan el camí cap al dormitori per despertar el pare. Des de la seva bombolla de felicitat no veuen que una neu fina comença a cobrir la teulada, les finestres, la gespa i l’espai on fins fa unes hores hi havia la bústia més màgica i bella del món.


El servei de grues a Cervera: Automoció Bertran\nA Automoció Bertran som una empresa dedicada a la venda de vehicles a Lleida des del 1981. A més, des dels nostres inicis som agent oficial de la reconeguda firma de l'automòbil FORD, per la qual cosa oferim els últims models de la marca juntament amb altres d'ocasió al millor preu de la zona.\nA més, al nostre centre localitzat a Cervera tenim altres serveis complementaris de la màxima qualitat molt coneguts pels nostres clients: el taller de mecànica general i xapa i pintura, el servei de taxi i el de grua.\nComptem amb una plantilla de professionals d'avalada experiència i en formació contínua especialitzats en la reparació i revisió de qualsevol marca i model de vehicle, que poc té per envejar als nostres conductors de grues. Amb les nostres grues oferim dos serveis: assistència 24*7*365 i trasllats nacionals.\nEls beneficis d'un centre especialitzat com el nostre és que oferim un servei integral seriós, professional i de la màxima qualitat. El client pot adquirir aquí el seu nou automòbil per després tornar a portar-lo a futures revisions o reparacions.\nPer saber-ne més, no dubtis a posar-te en contacte amb nosaltres. T'ajudarem amb molt de gust!\nCotxes Km 0 i d'ocasióVisitar cotxes km 0 i d'ocasió


Records de l’ajuda mútua a les valls del Pallars | Reconstruir el Comunal\nLa dona alada i les fades del Cardós\n«Mai és massa aviat per portar els nens i les nenes a caminar per la muntanya. Com tampoc és massa tard perquè els avis i les àvies els acompanyin.»\n«Fa alguns anys, aquí a les Valls de Cardós, com a moltes valls veïnes, hi vivia molta gent, que s’ajudaven en tot: en les malalties, en els treballs del camp, en fer festes… Però van arribar notícies que a les ciutats es vivia millor, treballant amb millors condicions. Sigui com sigui, els pobles es van gairebé buidar, i com menys gent quedava més es barallaven entre ells. Això ha arribat fins al punt que ja no celebren ni la castanyada, ni el ninou, ni disfresses, ni bitlles, ni festes majors. Tampoc s’ajuden en les feines del camp, a collir trumfes, a triar fesols o a fer la matança del porc. Tampoc van a rentar al safareig, ni surten a escampar el carrer. Hi ha tanta tristor que no volen veure gent, ni camins nets, ni nens jugant al carrer. S’han tornat fers com els gats fers, els galls fers i els porcs fers.»\n«L’historiador Josep M. Bringué i Portella, quan exposa el sistema de drets i solidaritats col·lectives al Pallars, parla de tres pilars bàsics: primer, una organització política pròpia, potent i molt independent del poder senyorial; segon, el control de les comunitats sobre un conjunt de serveis públics que no eren monopoli senyorial, com la taverna, la carnisseria, la fleca, la botiga o els mitjans de la indústria de transformació (els molins, els forns, les fargues, etc.); tercer, tot el que està relacionat amb el domini i l’aprofitament dels recursos naturals com a explotació comuna per a garantir la igualtat d’accés de tots els veïns, és a dir, els béns comunals (BRINGUÉ, 2002).»\n«Segons l’historiador medievalista Jordi Bolòs, el que es detecta en aquestes valls és el poc interès que tenien els senyors en enfrontar-se amb els seus habitants per obtenir més rendes, segurament a causa de la fortalesa d’aquestes comunitats, que en alguns casos com a Andorra, se sap que van lluitar contra els senyors (BOLÒS, 1996). En el segle XII Andorra estava formada per sis parròquies administrades per assemblees obertes a tots els veïns. Al Pirineu aquestes assemblees de veïns van arribar a tenir un poder molt important, ja que decidien elles soles, sense el consentiment ni la intervenció d’un altre poder, sobre els seus problemes locals, el comunal, etc., i defensaven el seu territori de qualsevol atac. Van subsistir així més temps que altres comunitats no pirinenques. Un exemple és el Pallars, on sobreviuen fins al segle XIX (VILANOVA ROS, 1996).»\n«Les fargues o forges comunals eren obradors existents des de l’Alta Edat Mitjana on es fabricaven peces de ferro necessàries per a les eines agrícoles, ferradures d’animals, eines per a la construcció, armes per a la host veïnal, etc. Consistien en forns que cremaven carbó barrejat amb aire a pressió que abastava altes temperatures que permetien fondre el mineral per separar el ferro (mena) de les impureses (ganga). El sistema de producció de ferro conegut com a “procediment català” –la forja catalana– va ser molt apreciat per aconseguir majors temperatures que les obtingudes amb les manxes de fargues tradicionals. Les citacions textuals i la toponímia mostren fargues en comunitats de muntanya de la Vall d’Aran, la Vall Ferrera (Pallars Sobirà), Fenolleda (Pirineu oriental) i en altres indrets. Segons la historiadora i arqueòloga Marta Sancho i Planas durant el segle IX les fargues van ser construïdes i utilitzades per les comunitats camperoles per satisfer les seves necessitats d’utillatge. Aquesta historiadora remarca l’estructura social de la base productiva organitzada en famílies de camperols capaços de decidir les seves pròpies estratègies de producció, amb la finalitat d’aconseguir l’autoabastiment de les economies familiars (SANCHO I PLANAS, 1997).»\n«La desamortització de Madoz, que no seria derogada fins al 1924, va continuar el seu procés espoliador, i amb això la resistència del comú. Un cas d’estudi sobre la desamortització dels béns comunals al Pallars Sobirà mostra com els veïns de Llessui van lluitar perquè aquests quedessin exclosos de la desamortització, fins al punt –com veurem més endavant– de crear una Societat de Veïns de la muntanya de Llessui per comprar els terrenys quan tots els altres intents havien fallat. En el context de l’alta muntanya, els béns comunals eren decisius per a tots els grups socials. Per a aquells que tenien menys recursos el comunal era imprescindible per a la seva subsistència i l’accés gratuït o semigratuït a les pastures tradicionals també era important per a les classes més benestants. La interferència externa sobre el comunal reforçava vincles de clientelisme i paternalisme que creava contrapartides menys materials i afectava la cohesió de la comunitat en el seu conjunt. Fins al 1875, l’Estat es veia com un poder llunyà i abstracte, però a partir d’aquell any van créixer les postures realment intervencionistes i el poble optà per la creació d’un instrument de gestió amb aparença moderna. La superfície afectada per la llei de 1855 –tant pel que fa a boscos, terres o pastures– era molt considerable, no només en el context de la vall sinó, també, en l’àmbit del Pallars Sobirà.»\n← Les dones a la Catalunya medieval\tBoscos comunals dels Països Catalans →


Tres detinguts a Barcelona i Badalona per "enganyar" a les escurabutxaques aconseguint que bitllets de 5 fossin detectats com de 50 euros – Actualitat Penal\nTres detinguts a Barcelona i Badalona per “enganyar” a les escurabutxaques aconseguint que bitllets de 5 fossin detectats com de 50 euros\nLa Policia Nacional han detingut tres ciutadans xinesos que enganyaven a les màquines escurabutxaques mitjançant la manipulació de bitllets de cinc euros. Amb aquest sistema introduïen el bitllet a la màquina després de ser modificat, de manera que aquesta ho detectava com si fos de 50 euros. Després de donar a recuperar l’import aconseguien 50 euros legítims per cada bitllet de cinc. Han estat detingudes tres persones a Badalona (2) i Barcelona com a presumptes autors de delictes de falsificació de moneda i estafa.\nLes investigacions es van iniciar a finals del passat mes de juliol després d’esbrinar que persones desconegudes estaven enganyant a les màquines escurabutxaques amb el sistema esmentat. Un cop realitzades les indagacions, els agents van localitzar tres persones de nacionalitat xinesa que havien actuat en diversos bingos de Catalunya, arribant a introduir més de 100 bitllets adulterats en un sol establiment.\nDesprés d’identificar als autors, els investigadors van establir el corresponent dispositiu al voltant d’ells i van constatar la seva il·lícita activitat, comprovant que realitzaven estudis minuciosos de les màquines fins a localitzar alguna “feble”. Fa pocs dies eren detinguts dos d’ells a Badalona i el tercer a Barcelona. Els agents han detectat casos a Catalunya, Balears i Canàries amb els quals haurien obtingut un benefici de més de 40.000 euros.\nLa col·laboració dels empresaris del sector amb els agents va ser definitiva per resoldre el cas. La ràpida difusió de la debilitat d’aquestes màquines en la detecció dels bitllets va transcendir fins a ells, de manera que van canviar i van bloquejar les màquines afectades per així aturar el frau.


Placa de inducció de Taurus - Taurus\nReferència - 974670000\nquantitat de Darkfire\nPlaca d’inducció portàtil ideal per a acampadores, caravanes, furgonetes, jardins o terrasses. Amb un disseny compacte i prim i amb superfície Ceramic Black Glass, un disseny en vidre polit negre d’alta resistència i molt fàcil neteja. Placa de cocció amb tecnologia Energy-Saving System que permet una cocció a baix consum i molt més efectiva gràcies al seu mètode de cocció per inducció. Ràpids resultats on i quan vulguis amb la placa d’inducció de Taurus Darkfire.\nPlaca d'inducció portàtil ideal per a acampadores, caravanes, furgonetes, jardins o terrasses. Amb un disseny compacte i prim i amb superfície Ceramic Black Glass, un disseny en vidre polit negre d'alta resistència i molt fàcil neteja. Placa de cocció amb tecnologia Energy-Saving System que permet una cocció a baix consum i molt més efectiva gràcies al seu mètode de cocció per inducció. Ràpids resultats on i quan vulguis amb la placa d'inducció de Taurus Darkfire.\nAquesta placa d’inducció digital i portàtil et permet triar entre dos modes de cocció: potència o temperatura. Compta amb 8 nivells de potència de 400 W a 2000 W i amb temperatura regulable de 60° a 240°.\nA més, la placa d’inducció compta amb un selector de funcions tàctil i amb el selector Slide Control, un selector tàctil que permet seleccionar fàcilment la potència i temperatura amb solo arrossegar el dit per la placa; màxima facilitat d’ús.\nI no et preocupis per res més, ja que la placa d’inducció Darkfire compta amb protecció sobreescalfament, amb bloqueig del teclat tàctil i amb temporitzador de fins a 3 hores. Característica ideal per a aconseguir sempre els millors resultats al punt. A més, compta també amb la funció Keep Warm que manté calents els aliments.\nCeramic Black Glass. Superfície de vidre polit en negre d'alta resistència i molt fàcil neteja.\nTouch Display. Control tàctil i de molt fàcil ús.\nPotència ajustable de 400 a 2000 W\nFunció temporitzador de 2 hores amb avisador sonor de fi de cocció.\nGrandària: 290 x 365 x 45 mm\nBe the first to review “Darkfire” Cancel·la les respostes


Comunicat de la UPC sobre la situació a Ucraïna - UPC Universitat Politècnica de Catalunya\nComunicat de la UPC sobre la situació a Ucraïna La UPC publica una valoració sobre la situació de guerra que viu Ucraïna com a conseqüència de l'atac del govern rus. https://www.upc.edu/ca/sala-de-premsa/noticies/comunicats-sobre-la-situacio-a-ucraina https://www.upc.edu/ca/sala-de-premsa/noticies/comunicats-sobre-la-situacio-a-ucraina/@@download/imatge\nDes de la UPC condemnem l'agressió del govern de Putin contra Ucraïna i enviem la nostra solidaritat a la població ucraïnesa. La Universitat és una institució compromesa amb la pau i, per tant, sempre hem aixecat i aixecarem la veu contra la guerra, que és el fracàs de la raó.\nContinuarem defensant que els valors humans, la diplomàcia i el dret internacional en el marc de Nacions Unides han de ser la base per posar fi a un conflicte que ja està causant un enorme patiment. Al mateix temps enviem un missatge de suport i escalf a la comunitat ucraïnesa de la nostra universitat i de tot el país, i ens posem a la seva disposició pel que necessitin. En aquest línia estem treballant de manera coordinada amb el sistema universitari català i la resta d’institucions.\nComunicat de l'Associació Catalana d'Universitats Públiques (ACUP) sobre la situació a Ucraïna, publicat el 24 de febrer de 2022:\nAl llarg de les darreres hores hem conegut que Rússia, amb l'ajut de Bielorússia, ha iniciat un atac militar a gran escala contra Ucraïna. Condemnem fermament el recurs a l'agressió militar com a instrument per dirimir disputes territorials, que és contrari al Dret internacional i als drets humans, i manifestem la necessitat d'abordar i resoldre els problemes polítics des dels principis democràtics, el diàleg i el respecte als pobles i les minories.\nEns solidaritzem amb el poble d'Ucraïna, tot reclamant de nou que la via diplomàtica i del diàleg és la que ha de prevaldre en tot moment en les relacions internacionals i la convivència entre pobles.


Comtessa de Molins: 2007\nTretzena Parada: muralles de Figueres\nDotzena Parada: la Dama de Quermançó\nOnzena Parada: Quermançó\nDesena Parada: entre Vilaür i Garrigàs\nUn text inèdit de Jordi Bilbeny\nNovena parada: El Gegant de Ventalló\nVuitena parada: Ventalló\nSetena parada: Sant Feliu de la Garriga\nSisena parada: Perpinyà\nCinquena parada: París\nUn article d'en Joan Perucho\nTercera parada: La Guerra del Francès\nSegona parada: Carrer dels Cavallers\nPrimera parada: Terrades\nM'expliquen els membres de l'Elenc Santperenc que una de les persones que més els va informar sobre la Comtessa va ser en Josep Maria Ripoll Solà, de Torroella de Fluvià.\nTothom el coneixia com l'avi Sopa. Amb ell van fer unes quantes reunions els de l'Elenc.\nDes del Museu del Pagès repartia informació i versos de la Comtessa de Molins. Em fan arribar alguns dels exemplars que repartia: escrits a màquina i fotocopiats, amb dibuixos extrets de diferents còmics.\nPer l'obra de teatre es van fer servir alguns dels estris autèntics exposats al Museu, cedits per l'avi Sopa. (La fotografia és del Museu, de la pàgina web de l'Ajuntament de Torroella de Fluvià.)\nAra que el Centre d'Estudis del Baix Fluvià i el Museu del Pagès encara funcionen, però que el senyor Josep Maria Ripoll és mort, és just recordar-lo com un dels principals difusors de la llegenda de la Comtessa.\nPublicat per G a 0:23 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Josep Maria Ripoll Solà, Museu del Pagès\nUn cop el castell de Quermançó havia saltat pels aires, era normal que esdevingués lloc de visites: a saber la de tresors que podien haver anat a parar pels seus voltants, sota les pedres de la ruïna del castell.\nQui se'n va donar més pressa va ser el Gegant, però el seu objectiu era trobar el cadàver de la dama, i així fou. Traslladà el seu cos a Sant Pere Pescador.\nSegons les versions fou enterrada directament a l'església. M'asseguren que es podia veure la làpida en el terra, ara no visible sota una capa de rajoles.\nLa foto és de l'obra de teatre del 1995.\nPublicat per G a 20:07 Cap comentari:\nPublicat per G a 0:03 6 comentaris:\nNo sabeu la il·lusió que fa descobrir que algú ha trobat el teu bloc, que s'ho ha llegit, o que li ha interessat.\nClar que el bloc ja el vaig començar amb aquesta intenció. Però és fantàstic.\nGràcies als que heu posat comentaris.\nTambé he rebut resposta de l'Ajuntament de Figueres. M'envien un llistat d'obres i articles en què surt la Comtessa de Molins. Ara m'he d'organitzar per passar un matí a l'Arxiu Municipal per revisar tot el material.\nEm donen més feina, però m'encanta que m'ajudin.\nCada dia estic una mica més enterrada en papers (enteneu ara la foto que hi he posat?). Al darrere hi sóc jo. A veure si me'n surto de tot plegat.\nPublicat per G a 23:47 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Arxiu Municipal, Figueres\nSurt de Sant Mori ben moixa i donant voltes al que li ha dit el Pastor. Travessa el riu Fluvià pel lloc conegut com el mas de la Barca. Passa pel corriol que va parar a la font. D'allà es dirigeix al monestir. Va amb el seu cavall negre, Belfegor.\nI entra a l'església amb el cavall i tot. Quin escàndol! Descavalca, té una breu conversa amb el rector que intenta inútilment fer-la fora, s'agenolla i... Plora. Heus aquí el que li havia dit el Pastor. Que plorant trobaria el seu camí.\nQuin camí ha trobat? Què farà ara?\nPublicat per G a 20:24 4 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Belfegor, Sant Miquel de Fluvià\nDurant l'any 1995 es van celebrar els actes de la Comtessa de Molins a Sant Pere Pescador. Es van publicar mensulament uns fulls informatius explicant el procés de preparació. En el primer full hi havia un escrit de M Àngels Anglada, lloant l'esforç que feia el poble. Es titulava Una iniciativa engrescadora i diu que es tracta d'una iniciativa oportuna ja que el 1995 se celebraven tot d'actes sobre El segle romàntic al voltant de Jacint Verdaguer, Àngel Guimerà, Víctor Balaguer, Yxart i Sardà. També diu que la iniciativa "és potser una avinentesa única a frec del segle XXI, per fixar, abans que no es perdi en les boires de l'oblit, la memòria oral."\nAcaba dient que "el poble tornarà a fer seus els records del passat, sense els quals la seva identitat seria mancada d'un element important."\nDeixeu-me dir que en l'escrit fa una referència al meu pare. Diu: "en Càndid Miró ha començat confegint (...) un bell poema, a l'estil popular però amb una versificació impecable, sobre la història mítica..." El poema en qüestió és el romanç que explica tota la vida i miracles de la senyora. Ocupa només uns 2500 versos.\nPublicat per G a 20:00 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Maria Àngels Anglada\nDoncs va a veure el seu amic de la Guerra del Francès i dels primers temps de bandolerisme: el Pastor de Batipalmes. Ara és al castell de Sant Mori, protegit pel baró. Al castell hi té una petita cambra que mira al Canigó. I en aquell racó es dedica a l'oració i a la meditació.\nAmb unes ocupacions tan elevades no és d'estranyar que es faci càrrec immediatament del que li passa a la Comtessa i que li assenyali el camí amb tanta clarividència: "Comtessa, sabreu què heu de fer, quan torneu a plorar." Lògic, ¿no?\nPel que fa al castell, impressiona. La Laura em passa algunes fotos de l'interior del castell. Resulta que ella ha fet el treball de recerca sobre l'edifici en si i el va visitar fa poc. D'entre les fotos que em passa trio l'interior d'una finestra. No sé si és la cambra del Pastor. Però ¿us l'imagineu assegut mirant el Canigó, o fins i tot agenollat amb els colzes sobre el seient?\nPublicat per G a 23:00 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Pastor de Batipalmes, Sant Mori\nSegons la llegenda la Comtessa i els seus sequaços van fer un bon botí al castell de les Tenebres.\n¿Algú sap on para, aquest castell, sigui veritat o mentida?\nSigui on sigui, anaven amb les bosses plenes, i es veu que van decidir de celebrar-ho a Figueres, tot de camí del castell de Quermançó.\nPerò vet aquí que el Governador -ple de ràbia, no cal dir-ho- estava avisat i ja havia fet formar els seus soldats dins les muralles, esperant els bandolers.\nAixí que va entrar la colla de la Comtessa pel portal de Castelló. Només d'entrar, les portes de la muralla es tancaren al seu darrera.\n¿Què va fer la Comtessa per sortir d'aquella situació?\nEl dibuix de la Núria ho explica clarament.\nEls soldats, afamats o cobdiciosos, s'hi van tirar en planxa i va deixar-se de punyetes. Allà ningú no apuntava ningú ni protegia la porta.\nHeus aquí que els bandolers van perdre el botí però van salvar la vida.\nHo sentim, senyor Governador! Una altra vegada serà!\nPublicat per G a 14:36 Cap comentari:\nCuriosament em surten tota mena de bandolers del XIX.\nEn Lluís Llach parla d'un tal Joan Serra en una cançó. No sé si és documentable.\nAl setmanari Empordà (11 de setembre) parlen d'un tal Boquica, lladre i espia durant la Guerra del Francès. El títol de l'article: "Bandoler, afrancessat i traïdor".\nI en Carles Reglà de Sant Mori, a qui entrevisto, em parla llargament del Rellotger de Creixell, com a mostra d'un personatge real que ha esdevingut llegendari i que encara perdura en la memòria de la comarca, com a model d'astúcia i de crueltat.\nPerò de la Comtessa ningú no em dóna raó.\nPublicat per G a 16:54 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Boquica, Carles Reglà, Lluís Llach\nEn el mateix web del castell de Quermançó es parla també de la dama de Quermançó i s'hi afegeix el poema de Fages de Climent.\nLa dama es va arruinar pels seus gustos culinaris. Un cop arruïnada va descobrir que bo que era el pa amb nous.\nEn el poema d'en Fages de Climent, però, també es parla de la Comtessa de Molins, tot barrejant tots dos personatges i embolicant la troca a base de bé.\nles tramuntanes empaita\namb seguici d'assassins.\nL'Orlina toca la gaita.\nTremoli el dubte d'un vers,\narpegis, laments i fugues.\nInterludi de coll-verds\ni adagi de fredelugues.\nPosa brida a Belfegor,\ncalça l'esperó de plata;\nla segueixen per amor\nset bandits a salt de mata.\nLa comtessa sap camins,\nconeix els guals de la Muga\ni cull a Pont de Molins\nclavells i matafaluga.\nSembla donar a entendre que el nom nobiliari de la dama prové del poble de Pont de Molins.\nPublicat per G a 19:01 Cap comentari:\nQuermançó, Carmansó... i escrit de vint maneres més.\nAllà hi va anar la Comtessa amb la seva colla, i el Gegant de propina.\nUn castell roquer que havia estat refet pel Francès i utilitzat com a polvorí.\nUn refugi fàcil de defensar per qui tingués l'atreviment d'atacar.\nTrobo a internet que hi ha una certa iniciativia per recuperar el castell:\nLa foto que hi poso és d'aquest web.\nA l'apartat de "llegendes" es fa ressò de la Comtessa de Molins, afegeix uns versos atribuïts a Joan del Muga (però també al Gegant de Ventalló).\nI recorda l'obra de teatre de l'Elenc Santperenc de l'any 1995, de la qual també hauré de parlar llargament.\nPublicat per G a 18:41 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Quermançó\nEn els boscos que ronden el Fluvià se situa la següent parada de la Comtessa. La llegenda parla d'unes ruïnes. Allà va fer-hi estada amb tot un exèrcit segrestat.\nLa cosa va anar així: el Governador de Girona rep ordre de Madrid d'enllestir amb al Comtessa d'una vegada. L'home ho veu fàcil: organitza un exèrcit i l'hi envia. Ja s'ensuma les felicitacions de Madrid i l'enveja dels altres governadors. Al cap de no res rep la notícia que el seu exèrcit ha estat segrestat i que si vol recuperar-lo ha de pagar rescat.\nL'home paga, és clar, amb la cua entre cames.\nLa llegenda encara aprofita la seqüència per situar-hi un parell de pinzellades: la Comtessa deixa marxar dos oficials, un per estar malalt, i un altre perquè ja tenia data de casament (i a sobre encara li va regalar una joia per a la núvia).\nEl primer alliberament s'entèn: potser la Comtessa no és tan dolenta, però una malaltia sempre pot provocar una epidèmia que deixi l'hostatge sense valor econòmic. El segon ja és més difícil de justificar en el context de la història.\nFaig una passejada per la zona i quedo bocabadada dels poblets petits que hi ha: Vilaür, Vilajoan, Arenys, Palau de Santa Eulàlia, Garrigàs, Ermedàs... La foto és del Fluvià al seu pas per Arenys d'Empordà.\nPublicat per G a 18:20 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Arenys, Garrigàs, Vilaür\nEm passen un text inacabat -i, lògicament inèdit- de Jordi Bilbeny que havia estat estudiant la figura de la Comtessa. Em recalquen que com a estudi inacabat difícilment té valor documental i que segurament no se'n pot fer ús públic.\nVe a ser com un esborrany d'un estudi més ampli que, pel que sembla, encara no s'ha produït. La persona que el té m'ho deixa llegir però no reproduir.\nHo trobo interessant -i un pèl complicat. Però arribo a un parell de conclusions:\n-Jordi Bilbeny deixa de banda els aspectes històrics de la Comtessa, ja que els considera poc versemblants.\n-S'interessa especialment pels aspectes mitològics del personatge com a elements repetitius de la rondallística catalana i universal.\nFa una afirmació curiosa: diu que el Pastor de Batipalmes i el Gegant de Ventalló són la mateixa persona, o el mateix personatge. O sigui, que la llegenda n'ha fet de la cara un personatge, i de la creu, un altre. Però que en el fons són el mateix. I es basa en una llarga sèrie de casualitats biogràfiques i de caràcter comunes a tots dos personatges.\nUna bona menjada de tarro. Sí que és veritat, però, que un dels dos és el superbó que fa coses molt dolentes, i l'altre és el superdolent que fa coses extraordinàriament bones. La cara i la creu. ¿Però són la mateixa moneda?\nLlàstima que en Bilbeny no completés el seu estudi!!!\nPublicat per G a 12:15 Cap comentari:\nQui havia estat Gegant de Sant Pere, qui n'havia fugit després de matar en Magí Ganivetaire, qui buscava pau per l'Empordà i una noia amb qui ballar, qui feia cançons i versos amb la facilitat d'un romancer... Aquest, Narcís Espriu i Fullà, corria per Ventalló durant la visita del bisbe i de la Comtessa. I aquesta fou qui el va treure a ballar a la plaça la Corranda Reial.\nAquell ésser immens i innocent anirà seguint sempre més la Comtessa, sense empunyar cap altra arma que la guitarra, i una mena de devoció personal que no sé jo amb quina mena de sentiment es podria correspondre a l'actualitat.\nJa ha quedat clar que amor no podia ser. Però no em negareu que la Comtessa, sense capacitat per tenir sentiments, alguna mena de tendresa devia sentir pel Gegant. O un xic d'admiració, no tant per la seva força, sinó per haver estat capaç de mantenir-se al marge de la perversitat del seu temps. Un poeta entre una colla de bandolers.\nEm diuen que el pintor Prim Fullà (l'autor del quadre que teniu a la Presentació del bloc) també és alt i apersonat, i a més a més que n'és descendent familiar.\nPenso que intentaré posar-m'hi en contacte.\nPublicat per G a 12:36 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Gegant de Ventalló, Magí Ganivetaire\nSembla que el bisbe havia d'anar a Ventalló i no ho veia clar amb tants de bandolers per la regió. No se li acudí altra que llogar la colla de la Comtessa perquè li fessin de guardaespatlles. Així anava tranquil d'una banda a l'altra sense cap por.\nSegons Rómulo Sans la vida del bisbe, en aquestes ocasions, devia ser especialment dura. Es veia obligat a participar de tots els àpats pantagruèlics de les famílies que volien quedar bé amb les autoritats eclesiàstiques. Explica àpats en què el dinar s'ajuntava amb el sopar, sense aixecar-se de taula. Pobre bisbe! M'imagino que deiva fer el que podia per quedar bé, i engolia el menjar amb resignació i bona cara.\nEn Rómulo fa el llistat de les bones famílies que hi eren presents. Agafo un versos del romanç de la Comtessa on n'apareixen una bona colla:\nDe l'església a la plaça\nhi van tots en processó.\nCom se'ls miren els modestos\ni reciten els seus noms:\nCaramany i Descatllar\nde Sant Pere Pescador,\nel baró amb els de Sant Mori\ni el baró de Montiró.\nAlbanyà de Torroella,\ni de Sant Miquel hi són\namb els Fages, i els Cortey\nd'Armentera i d'Albons.\nDe Vilacolum, els Geli;\nde Palau, els Batlle, tots;\ncom els Puig de Vilaür\ni a la fi els de Ventalló:\ntibats els Sastregener,\nmés tibats els Parramon.\nCada dona sembla un àngel,\ncada home, un gran senyor.\nA la porta de l'església hi ha una imatge de sant Miquel matant el dimoni. Com es devien quedar tots dos (sant Miquel i el dimoni) davant de tanta parafernàlia!!\nPublicat per G a 17:30 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Ventalló\nTan a prop de l'Empordà com era, se li devia desvetllar l'enyorament de la tramuntana. I amb el desori que sembla ser que hi havia a la zona va acabar allistant-se a una colla de bandolers. La banda estava establerta a Sant Feliu de la Garriga.\nHi he fet una visita i tot i que els voltants estan cremats pels incendis del 2006, el lloc és tot interessant. Hi ha una església i un castell. Tot tancat i barrat. ¿Algú sap si es pot visitar i com s'ha de fer?\nDe moment només puc fer-hi una volta, mirant-m'ho a distància, i imaginar-me com devien ser els boscos abans de convertir-se en cendra.\nVa ser en aquests voltants que la Comtessa es convertí en cap de colla. Deixem-ho clar: costa de creure. A començaments del XIX i una dona cap d'una colla de bandolers. Però està bé: si costa de creure, encara té més mèrit per ella d'aconseguir-ho, o qui fos d'imaginar-s'ho i inventar-ho.\nPublicat per G a 16:54 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Sant Feliu de la Garriga\nExpulsada de París, sembla que va anar a parar a Perpinyà, on operava el nebot aquell de la minyona que la va convèncer de fugir de Barcelona.\nL'home la va posar en contacte amb el món del contraban. No se m'acut de quina mena, perquè ignoro què devia circular en aquells moments (potser el 1816) frontera amunt i frontera avall. ¿Què podia tenir valor comercial en aquella època? ¿Trabucs? ¿Pólvora? ¿Sabó de Marsella? ¡Ni idea!\nLa Núria Roig es va imaginar així el tràfec il·legal.\nPublicat per G a 16:44 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: contraban, Perpinyà\nAquesta entrada igual l'hauria d'escriure en francès!!!\nEstic molt animada perquè he trobat un parell de comentaris i vull donar les gràcies a les persones que s'han animat a dir-me coses.\nAnem a la cinquena parada. La Comtessa mata tot quisqui de casa seu, arreplega diners i amb cara de pòquer se'n va a París. Dic amb cara de pòquer perquè aprofita els diners per muntar una sala de joc, per fer-ne més (de diners). Es torna una dona sense sentiments, una dona de pedra.\nEvidentment aquest passatge és absolutament inversemblant. Vull pensar que els trossos més increïbles són els que poden donar més informació de les manies fantasioses dels qui s'ho inventaven.\nDonc bé, una dona a París, cal suposar que sense saber francès, com jo, muntant una sala de joc, que li acaben clausurant perquè la gent no acceptava precisament això: una dona, una estrangera, fent negoci ràpic i il·legal. Per favor! Això devia estar reservat als homes francesos!\nEstem davant del tercer fracàs de futur de la Comtessa:\n-ja no la veurem com a pagesa arriada per les closes empordaneses\n-ja no la veurem com a dona acomodada i insatisfeta de la burgesia barcelonesa\n-ja no la veurem com a dona de negocis ocults al gran París\nAixò és el destí, suposo: una cadena de fracasos que et va portant a intentar altres coses.\nBé, ho deixo aquí, amb una foto meva a París. Amb una dona de pedra, precisament.\nPublicat per G a 9:24 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: París, sala de joc\nJoan Perucho, escriptor, mort l'any 2003, havia estat investigant la vida de la Comtessa de Molins.\nEn un article aparegut al diari Avui l'any 1992 explica amb detall les dificultats que havia tingut a trobar documentació, i defensa el llibre de Rómulo Sans ja que conté moltes de les informacions que havia acumulat mossèn Cargol, historiador local. Aquest gruix de documents es van perdre l'any 1936. El Comitè Revolucionari Antifeixista d'Orriols, segons sembla, va matar en Cargol i va cremar l'església amb els seus arxius.\nPerucho diu que en Sans havia pogut llegir aquells estudis i havia parlat amb els que n'havien fet recerca. Per tant, tenia informació de primera mà.\nPer cert, si voleu trobar informació sobre el Comitè d'Orriols us recomano aquest bloc:\nPublicat per G a 18:16 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Comitè d'Orriols, Joan Perucho\nDesprés de la Guerra del Francès, la Teresa de Molins i el seu germà Bernat van a Barcelona. Allà s'avorreix i troba la sortida endavant de casar-se i tenir un fill. La situació familiar, però, és tan deteriorada que, en una disputa, el fill de la Comtessa cau al terra i mor. A partir d'aquest moment la Comtessa serà una altra dona: mata el marit i la cunyada (que havien motivat la discussió), pren diners i fuig cap a França.\nPerò la principal transformació és que a partir d'aquest moment, passi el que passi, la Comtessa no mostrarà cap sentiment, no vessarà cap llàgrima...\nPosats a suposar, això devia passar entre els anys 1810 i 1815.\nPublicat per G a 20:26 Cap comentari:\nLa Guerra del Francès (em diuen que no la Guerra de la Independència, perquè nosaltres ja no n'érem pas d'independents, des d'un onze de setembre) va significar molts de canvis. Els francesos, a més de marcar el canvi de la història moderna a la història contemporània (segons el que m'han dit), van provocar molts maldecaps a la comarca.\nLa llengenda explica que els de Sant Pere van tancar-se dins de les muralles seguint l'exemple de Girona. Els francesos hi van enviar el Coronel Pierresfort. I ja van ser-hi. ¿Això explicaria el mal estat de les muralles? ¿Eren tan i tan heroics aquells santperencs de fa dos segles? Perquè allò va ser el 1808, o sigui que l'any que ve en farà dos-cents anys justos... Per cert, em diuen que del 1812 al 1814 Catalunya va ser francesa. ¿Ho sabíeu? Vés per on els meus rebesavis van ser francesos durant dos anys!\nLa imatge és de l'Anna Soler i representa el setge de Sant Pere.\nPublicat per G a 22:49 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Guerra del Francès\nRómulo Sans explica en el seu llibre que la Teresa de Molins i Bach va néixer al carrer de Cavallers de Sant Pere. I ho diu com si no pogués ser d'altra manera. És clar, al carrer de Cavallers.\nI jo em pregunto: ¿per què? ¿Que potser el carrer de Cavallers ja es deia així perquè s'hi concentraven les famílies de renom de la vila? ¿O té alguna cosa a veure amb el fet que -segons el mateix Rómulo Sans- Sant Pere fos conegut a l'Empordà pels seus ramats de cavalls?\nA internet he vist que moltes ciutats tenen carrer de Cavallers: Barcelona, Tarragona, Lleida, València... I també nuclis més petits: Esparreguera, Dènia, Atzeneta del Maestrat, Palafrugell, ... El que no he sabut veure és, si en aquests llocs, el carrer de Cavallers té o no alguna significació nobiliària.\nUna altra qüestió: segons Rómulo la Comtessa de Molins va néixer i viure en una casa de l'esmentat carrer, en una que té a la porta l'escut de la família. I aquí hi ha el problema. Hi ha un parell d'escuts en el carrer, en cases que tenen llinda. En canvi, sempre m'havien comentat que on va néixer la Comtessa era en una casa amb porta dovellada que sé que té una gran era a la part posterior, a tocar de les muralles (o dels que en queda).\nDeixo el dubte aquí posat per si algú, de casualitat el llegeix, i me'n sap dir alguna cosa.\nPublicat per G a 10:56 3 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Carrer Cavallers\nPosats a revisar els llocs on la Comtessa hi va fer de les seves ens anem a Terrades. Segons la llegenda allà hi havia la Carmeta Pelletaire, bella dona, o sigui: bruixa i curandera, a més d'endevinadora.\n¿Algú n'ha sentit a parlar?\nEls que havien de ser pares de la Comtessa hi van anar perquè el prenyat de la mare resultava molt conflictiu i van pensar que la dona els ajudaria. Així fou tot i que el que va pronosticar sobre el naixement no va fer gaire gràcia al pare.\nI és el que el pare, com no podia ser de cap altra manera, volia un hereu, o sigui, un noi. ¡Se siente!\nA la foto podeu veure un carrer de Terrades de l'any 1912. L'he trobada en el fons fotogràfic Salvany de la Biblioteca de Catalunya. Entre la imatge i la visita dels pares de la Comtessa hi ha més d'un segle de diferència, però suposo que l'aparença de la gent i del poble no devia haver canviat pas gaire.\nPublicat per G a 14:41 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Carmeta Pelletaire, Terrades\nAquest llibre escrit per Rómulo Sans és la base de bona part de la recerca. Aquest senyor estiuejava a Sant Pere Pescador i li agradava de xerrar amb tothom i fer-se ressò de totes les contalles. En el seu llibre -únic, pel que sé- "El Ampurdán en el siglo XIX", a més de defensar l'esperit neofeudal -segons ell, dissortadament acabat- recull tot el que a sentir de la Comtessa de Molins, protagonista de bona part del llibre.\nA la portada la podeu veure lluitant a la Guerra del Francès, primera oportunitat que tingué per mostrar el seu valor.\n¿En sabeu alguna cosa d'en Rómulo Sans?\nPublicat per G a 14:29 3 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: El Ampurdán en el siglo XIX, Rómulo Sans


ESPAI MULTIAVENTURA: 01/04/2011\nAPERTURA TEMPORADA MAR OBERT'11\nDivendres 1 d’abril va ser per mi l’inici de temporada en aigues obertes i “tancades”…! A causa de les congestions nasals que pateixo, descarto el tema piscina i l’únic recurs que tinc per entrenar és al mar. Tot i que només queden 2 mesos i mig per l’Ironman de Niça, crec que arribaré a temps per nedar la distancia amb dignitat tot i retràs a nivell de preparació que porto comparat amb els que neden tot l’any.\nAhir a la tarda amb la bonança que feia va decidir tastar l’aigua de la Mar Bella i la veritat és que està fredíssima.\nLa Beth em va acompanyar i em va ajudar a cordar el neopré. Tampoc van faltar els escarpins, els guants i el gorro de neopré, basic per soportar tanta estona amb el cap sota l’aigua a aquestes alçades de l’any.\nEn total van caure 1.600 metres en 38’, anant d’espigó a espigó (400m), amb una mar molt calmada i una lleugera corrent. Com que no hi havia cap boia i normalment només nedo girant el cap a la dreta, quan anava mirant mar endins no tenia referencies i a vegades em desviava un pel de la trajectoria, sense seguir una linia recta.\nPer rectificar el rumb calia mirar de front l’espigó contrari que semblava molt lluny però que metre a metre s’anava escurçant. Quan girava i tornava en direcció a l’espigó del Restaurant La Oca, era molt més fácil, ja que els edificis del front marítim serveixen de referència. Fins a 6 edificis per contar i tenir referencies del que queda per arribar al final del llarg.\nPublicat per Espai Multiaventura a 23:39:00 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: NATACIO A MAR OBERT


Nota Econòmica de Sri Lanka. ACCIÓ - Agència per la Competitivitat de l'Empresa\nLes oportunitats de negoci a Sri Lanka per a les empreses catalanes es concentren en tres àmbits destacats:\nRestauració, cultura, turisme i oci. L'any 2020 Sri Lanka preveu rebre tres milions de turistes estrangers. Per assolir-ho, necessita incorporar 35.000 noves habitacions d'hotel i ampliar l’oferta de restaurants i instal·lacions d’oci i entreteniment. El govern permet el 100% de participació estrangera en molts sectors de l'economia i s’atorga l'aprovació automàtica d'aquestes inversions. D’aquesta manera pretén transformar Sri Lanka en l’illa més preuada del món en termes de turisme\nInfraestructures i construcció. La inversió en infraestructures permetrà establir una connectivitat adequada i augmentar l'accés als serveis bàsics i atraure inversions estrangeres. El govern prioritza la construcció d’una xarxa viària que possibiliti la mobilitat eficient de vehicles i mercaderies, així com la modernització del transport ferroviari a les zones urbanes i suburbanes. Per últim, els ports i els aeroports necessiten desenvolupar-se per millorar la connexió nacional i internacional\nEnergia i recursos. En l’àmbit de l’energia Sri Lanka està potenciant des de l’Administració Central la generació elèctrica a través de fonts d’energies renovables. L’estratègia en el sector de l’aigua, per la seva part, se centrarà en l'augment de l'accés a les instal·lacions de subministrament de canonades d'aigua en zones urbanes i rurals. El govern farà les inversions necessàries per satisfer la creixent demanda d'aigua industrial i comercial\nNota Econòmica Sri Lanka from Agència per a la Competitivitat de l'empresa - ACCIÓ\nNota Econòmica Sri Lanka [506,29 kB ]


Què és el metavers? Com pensar-ho des del programari lliure? | Xarxa Punt TIC\nQuè és el metavers? Com pensar-ho des del programari lliure?\nEl metavers ha estat un tema de conversa en els últims temps i moltes persones expertes declaren que és el futur. Però, què és el metavers? Com podem pensar-ho des del programari lliure?\n. Autor: Wikimedia Commons. 2021.\nUn metavers és un entorn on les persones humanes interactuen social i econòmicament com a avatars al ciberespai. Actua com una metàfora del món real però sense les seves limitacions físiques o econòmiques. El concepte va ser encunyat en 1992 per l'escriptor estatunidenc Neal Stephenson, en la novel·la 'Snow Crash' (1992), on descriu un espai virtual col·lectiu compatible i convergent amb la “realitat real”.\nPoc a poc, Internet va evolucionant cap a experiències més immersives, més naturals i intuïtives, i cap a experiències on els límits online i offline no es fan tan evidents. La navegació per veu, el reconeixement de gestos, els sistemes de processament del llenguatge natural, les plataformes cognitives o les tecnologies de realitat RV/RA són altres exemples d'aquesta nova xarxa de xarxes. El primer exemple, ho trobem amb Second Life, un univers de jocs socials en línia que es va llançar en 2003, quan la paraula metavers no era gaire utilitzada.\nQui impulsa actualment el metavers?\nAl 2021 Mark Zuckerberg, CEO de Meta (ex-Facebook), va confirmar que la companyia treballava en el seu propi metavers. Aquí es va començar a recuperar el tema. En matèria de maquinari, les lents de realitat virtual han estat clau per a vincular tots dos mons. També, els cascos VR utilitzats per empreses de videojocs com PlayStation.\nCom seria un metavers obert?\nSegons afirma Linux al seu blog, "un metavers obert és aquell que en el major grau possible garanteix o garantirà l'ús de tecnologies lliures i obertes, tant en maquinari com en programari. I que aplica o aplicarà en els seus processos i mecanismes de treball els principis filosòfics de les mateixes."\nQuins projectes existeixen?\nEn l'àmbit del programari lliure, hi ha el Grup d'Interoperabilitat de Metavers Obert, una organització que se centra a unir mons virtuals mitjançant el disseny i la promoció de protocols d'identitats, gràfics socials, etc. Els seus membres inclouen empreses i persones que treballen per assolir l'objectiu de crear una comunitat d'artistes, persones creadores i desenvolupadores per discutir i explorar conceptes que envolten el disseny i el desenvolupament de mons virtuals. Un dels seus valors principals és treballar per fer que el metavers sigui més humà.\nEn l'àmbit privatiu, trobem Sansar, una plataforma de realitat virtual desenvolupada per Linden Lab, els mateixos creadors de Second Life. Permet la creació d'espais en 3D, on les persones usuàries poden compartir com jugar, veure vídeos i tenir converses en realitat virtual. Cada participant està representat per un avatar que reconeix gestos i moviments gràcies a auriculars de realitat virtual.\ninnovació, innovació social


Albanyà - Coll del Bassegoda per bac i soleil | Albanyà | Salines Bassegoda\nAlbanyà – Coll del Bassegoda per bac i soleil\nDistància: 23,75 km (17,55 km la ruta curta).\nDesnivell acumulat: 1.097 m\nTemps aprox.: 9h (6h la ruta curta).\nSenyalitzat: una part (GR-11 i Itinerànnia).\nSortim d’Albanyà i agafem la pista asfaltada en direcció al Càmping Bassegoda Park. Quan arribem a la creuament de Lliurona i Pincaró, agafarem la pista que va a Pincaró i seguim amunt. Passarem per Cal Mercader, unes ruïnes a mig camí, fins arribar al Coll de Pincaró. Allà seguirem la pista cap a l’esquerra, trobarem el desviament a la casa rural de Can Coll i seguirem fins el Pla de la Teuleria. En aquest punt, a l’esquerra trobarem un desviament que marca un sender en direcció Sant Joan de Bossols*. Seguint la pista, arribarem al Coll del Ras (on perdrem de vista el cim del Bassegoda) direcció Can Padern, un paisatge de mitja muntanya, molt feréstec. A aquest punt, a l’altra banda de la vall, veurem, penjades a les cingleres: la cova d’en Pólvora i la cova del Senglar. Seguint la indicació cap a Bassegoda, arribarem al coll i des d’allà farem la baixada per soleil, pel GR-11. Arribarem a Can Galan, passarem per Can Nou i tornarem cap a Sant Martí de Corsavell, El Ginebre i una altra vegada cap al Càmping i Albanyà.\n*Sant Joan de Bossols. Si seguiu el sender des de Sant Joan de Bossols travessant la Serra de Corsavell, arribareu fins al Coll del Bassegoda passant pel Puig Escaleró.\nPujant en cotxe des d’Albanyà, seguint el GR-11, passant el Ginebre, fins el trencant que indica El Pla de la Teuleria i Sant Martí de Corsavell, a 6,2km d’Albanyà. Allà es deixa el cotxe i es comença la ruta per la pista de terra de la dreta, direcció Sant Joan de Bossols.


dimarts, 24 de març de 2015 17:28\nJordi Oriola correrà amb el seu germà Pepe.\nJordi Oriola fitxa per sorpresa per Campos Racing\nEl pilot de Gavà a la sessió inaugural de les TCR International Series 2015 amb un Opel Astra OPC a Malàisia aquest cap de setmana\nJordi Oriola estarà en la sessió inaugural de les TCR International Series amb Campos Racing. L'escuderia espanyola ha confiat en el pilot de Gavà, de tan sols 18 anys d'edat, per disputar les Free Practice del meeting de Sepang i preparar el cotxe de cara a les curses en aquest nou campionat de turismes.\nJordi Oriola competirà amb un Opel Astra OPC que ja ha tingut l'ocasió de provar en secret, abans de confirmar-se la seva vinculació amb Campos Racing, i coincidirà en la pista amb el seu germà Pepe, qui competeix en aquest campionat amb Craft-Bamboo Lukoil. El jove pilot compaginarà la seva participació en les TCR International Series amb la SEAT León Eurocup, en aquest cas dins de l'estructura de Team Target Competition.\n“Estic molt il·lusionat per estar en les TCR International Series i això no hagués estat possible sense el suport del meu patrocinador Cali Group Macau i de Campos Racing per haver apostat per mi per afrontar aquest important repte en la meva carrera esportiva. Serà un any intens, ja que també correré la SEAT León Eurocup, però vull aprofitar al màxim aquesta oportunitat. A més, em trobaré en la pista amb el meu germà Pepe, amb qui no coincidia en competició des de la nostra època en el karting. Serà emocionant”, ha declarat Jordi Oriola.\nDesprés de les sessions de proves que ha realitzat a Montmeló, Oriola es mostra optimista. “Va a ser una temporada incerta per a tots els equips en les TCR International Series. A més, comencem a Malàisia com teloners de la Fórmula 1. He provat l’Opel Astra OPC aquests últims dies i les sensacions són molt bones. A més, a l'equip ja el conec i farem un bon treball junts”.\nPer la seva banda, Joan Orús, director de l'escuderia, ha destacat les qualitats de Jordi Oriola per confirmar el seu fitxatge aquesta temporada: “És un pilot amb un futur molt prometedor dins del món dels turismes i aquest any ha de servir-li de rodatge perquè en 2016 pugui ser un referent en les TCR International Series. Estem molt contents que hagi acceptat la nostra oferta perquè el projecte de Campos Racing és molt ambiciós”.\nDarrera actualització de dimarts, 24 de març de 2015 17:31


Busquets i el batle de Calvià repassen els projectes de millora de l'espai urbà\nLa vicepresidenta i consellera d'Innovació, Recerca i Turisme, Bel Busquets, i el batle de Calvià, Alfonso Rodríguez, han analitzat aquest dijous l'estat dels dos projectes de l'Ajuntament que seran finançats pel Consorci Borsa d'Allotjaments Turístics (CBAT).\nSegons han explicat des de Vicepresidència, es tracta del projecte de millora i reordenació de l'espai urbà i de les zones verdes del carrer París i carrer Germans Pinzón de Palmanova, i el projecte de remodelació de la Gran Via Puig del Teix de Santa Ponça. Tots dos compten amb una inversió de 500.000 euros cadascun.\nAixí mateix, durant la reunió, la primera entre tots dos des que Busquets és vicepresidenta, han repassat temes pendents de l'àrea de Turisme que afecten el municipi. Entre uns altres, han comentat diversos aspectes de la modificació de la llei de turisme que s'està elaborant, especialment la regulació del tot inclòs, i qüestions relatives a la promoció turística de Calvià.\nBusquets ha estat acompanyada pel director general de Turisme, Antoni Sansó, i pel cap de gabinet de la Conselleria, Lluís Apesteguia. Per part del consistori de Calvià, a més del batle han assistit el tinent de batle de Turisme, Antonio García, i el director general de Turisme i Projectes Estratègics, Joan Mesquida.


La Fundació Catalana per a la Recerca i la Innovació (FCRi), amb el suport de la Generalitat de Catalunya, organitza la final del concurs “Presenta la teva tesi en 4 miuts”, que es celebrarà el dimecres, 6 de juny, a Movistar Centre (Barcelona).\nL’objectiu és plantejar als estudiants de doctorat, de qualsevol disciplina científica, el repte d’explicar la seva recerca durant un temps màxim de 4 minuts amb un llenguatge senzill i fàcilment comprensible, per a un públic general. A la final hi participen 12 doctorands representant cadascuna de les universitats del nostre país.\nS’hi atorgaran tres premis a les millors presentacions: primer premi, amb una dotació de 3.000 euros; segon premi, dotat amb 2.000 euros; i tercer premi (del públic), de 1.000 euros.\nDia i hora: dimecres, 6 de juny de 2018 De 17.00 h a 19.00 hores\nLloc: Movistar Centre. Auditori Plaça Catalunya, Portal de l’Àngel 08002 Barcelona.\nAuditori Movistar Centre\nINSCRIPCIONES AQUÍ: Concurs “Presenta la teva tesi en 4 minuts”\nCopyright © 2018 Fundació Catalana per a la Recerca i la Innovació. Todos los derechos reservados.


Cases Rurals al Pirineu Català - Lloguers amb Encant - Cerdanya\nEts aquí: Inici / Blog / Pirineu Català / Cases Rurals al Pirineu Català\nLi oferim la possibilitat de passar les seves vacances al mateix cor de la Cerdanya, en ple Pirineu català, un enclavament únic on disposem de diferents cases de lloguer en diferents localitats totes elles molt ben situades. Comptem amb cases de vacances amb encant a les poblacions d’Alp, Baltarga, Bolvir i Prullans. Cases completament equipades amb tot el necessari per fer confortable la seva estada en contacte directe amb la natura. Totes les nostres cases disposen de garatge propi per la seva comoditat i de grans terrasses privades per gaudir del bon temps, l’aire pur de la muntanya i d’unes precioses vistes dels idíl·lics paratges que les envolten.\nLloguer de cases amb encant a la Cerdanya\nSom especialistes en la gestió de lloguer de cases amb encant. Disposem de cases de lloguer de vacances a diferents localitats de la Cerdanya. Oferim un tracte professional i personalitzat als nostres clients. Creem solucions a mida per cobrir de manera eficient les seves necessitats d’unes vacances per descansar. Posem a la seva disposició una amplia varietat de cases, ideals tant per familias com per parelles que necessiten desconnectar i descansar durant unes vacances o bé passar un cap de setmana romàntic. Gaudirà d’un entorn natural únic amb totes les comoditats que les cases ofereixen.\nEl nostre catàleg de serveis inclou una neteja setmanal de la casa, així com el subministrament de tovalloles i roba de llit. Contem amb un servei de manteniment del jardí i la posada en marxa de la calefacció durant l’hivern, a més d’un servei de rentat i canvi de la roba de llit i tovalloles. Tot pensat per què vostè no es preocupi de res. Nosaltres en encarreguem de tot per que gaudeixi d’una experiència irrepetible.\nVingui a gaudir de la bellesa d’aquesta vall i de les seves muntanyes en las que podrà recórrer boscos mil·lenaris a peu o en bicicleta mentre descobreix la flora i la fauna del Parc Natural del Cadí Moixeró. Per als amants de l’esport, la caça, la pesca, el golf o l‘esquí, a la Cerdanya trobaran l’escenari ideal per la seva pràctica. Altre de les activitats que es poden realitzar son els esports d’aventura com el rafting o el descens de barrancs, per viure sensacions inoblidables en contacte directe amb la natura.\nEls amants de l’art i de l’arquitectura que prefereixen activitats de tipus cultural, també trobaran a la Cerdanya mostres artístiques fonamentalment religioses d’estil romànic por tota la comarca en forma de capelles, esglésies i ermites.\nLa gastronomia és un altre dels grans atractius de la Cerdanya. A la seva singular cuina de muntanya elaborada con a base amb productes autòctons, es un referent “el trinxat de la Cerdanya” un plat, como tota la resta, carregat de la tradició d’aquests pobles pirenaics.\nTot això i molt més és el que podrà gaudir a les nostres cases rurals amb encant a la Cerdanya. Vingui a les nostres cases i comprovarà de primera ma el que és desconnectar i descansar.\nLloguer cases a Puigcerdà i voltants per vacances Lloguer de vacances a Baltarga


SISWEBPRO - Política de Galetes\nLa data i l’hora de l’última vegada que l’usuari va visitar el lloc web.\nElements de seguretat que intervenen en el control d’accés.\npll_language: Galeta pròpia de les eines amb què s’ha desenvolupat el web, guarda l’idioma escollit en la navegació. Caduca en menys de 24 hores.\nviewed_cookie_policy: Galeta per emmagatzemar la seva acceptació de la nostra política de cookies. Caduca a l’any des de l’última acceptació.\n_ga: Es fa servir per distingir els usuaris. Caduca als 30 dies.\n_gid: Google Analytics utilitza aquesta galeta per emmagatzemar i actualitzar un valor únic per a cada pàgina visitada. Caduca en 24 hores.\nPolítica de Galetes was last modified: Setembre 30th, 2018 by Siswebpro


Solcades - Eduard Solà Agudo\nDiuen que si desitges molt una cosa, aquesta s’acaba complint d’alguna forma o altra. I un dels meus somnis és ser pastor a la serra de Godall. Conec bé l’ofici de pastor i conec com n’és de difícil exercir-ne en unes condicions que et permetin sobreviure i alhora gaudir de la família. Si no hi\nAixò ja és més considerat\nDiràs que acaben de caure quatre gotellots. Quatre, comptats, cosa de mig-minut-no-arriba. Però molt bé, que avui hem dormit fins que ha cantat lo gall, d’una tirada. Perquè des del balconet ha corregut l’aire cap a dins la cambra i diràs també que és just que tot lo que munte, baixe. I la baixada sigue\nPrimavera a Sòl de Riu


Els nens i nenes expliquen els seus projectes i objectius, en un acte celebrat a l'Auditori Eduard Toldrà\n530 nens i nenes de primària de 9 escoles vilanovines han participat aquest dimarts en l'acte de cloenda del projecte Cultura Emprenedora. Una iniciativa, que impulsa l'Ajuntament de Vilanova i la Geltrú a través del Servei d'Educació de l'IMET, amb l'objectiu fomentar l'emprenedoria entre l'alumnat de primària dels centres educatius de la ciutat amb una metodologia activa on s'hi impliquen professorat, alumnes i responsables tècnics i col·laboradors del projecte.\nEn un acte celebrat a l'Auditori Eduard Toldrà de VNG, i en presència de l'alcaldessa de Vilanova i la Geltrú, Neus Lloveras, del regidor d'Educació i Ocupació, Joan Martorell, i de la regidora d'Economia, Hisenda, Seguretat, Recursos Humans i TIC, Glòria Garcia, l'alumnat han compartit amb la resta de nens i nenes la feina realitzada a l'aula, així com els objectius del seu treball, que es va materialitzar en la 8a edició del Mercat de Joves Emprenedors, celebrat el 10 de maig.\nEls assistents han rebut les felicitacions dels representants del consistori vilanoví per la tasca realitzada. En aquest sentit, el regidor Joan Martorell ha dit guardar com un tresor al seu despatx els diferents productes que va comprar al mercat, perquè més enllà de l'objecte "el que vaig comprar va ser il·lusió, alegria i ganes d'aprendre a fer coses noves" Martorell també ha dit que espera que els nens i nenes hagin après "a discutir amablement perquè d'això sempre en surten acords, i que pensar, aprendre i posar-se d'acord sempre és sempre un exercici molt positiu."\nPer la seva banda, l'alcaldessa de la ciutat ha destacat la importància de tenir iniciativa i de ser creatius "Aquest projecte és un bon aprenentatge per engegar coses que us poden servir al llarg de la vostra vida. L'esforç, el treball en equip, la imaginació i el fet de saber aprendre dels altres, són valors que no heu de perdre mai". Lloveras, igual que el regidor Martorell, també ha destacat el valor de la tolerància i d'acceptar a tothom independentment de com vesteixi, de l'idioma que parli, o de les creences que tingui, per aconseguir que ningú se senti exclòs.\nPer últim, la regidora Glòria Garcia va encoratjar a tots els assistents a continuar amb aquesta passió que li posen a la feina "Un emprenedor necessita posar molta passió en allò que fa perquè realment sigui un èxit i arribar on un desitja, i per això és tan important el que vosaltres heu fet."\nEl projecte Cultura emprenedora ha consistit en 13 tallers d'emprenedoria, 14 de creativitat i 9 de publicitat. A més, han incrementat la seva activitat al blog, que ha registrat 53 entrades noves, i ja compte amb més de 24 mil visites.\nPodeu veure aquí un àlbum de fotografies de la Cloenda.


Local magatzem a 150m de l'estació de tren i autobusos, i 850m de la Rambla (M00187N) | DIFERENTY.COM\nLocal magatzem a 150m de l'estació de tren i autobusos, i 850m de la Rambla (M00187N)\nProperty ID M00187N\nLocal magatzem de 163m2 construïts més 12m2 de pati. El local està preparat com a taller de pintura. Es divideix en tres sales: el magatzem que disposa d’un petit altell, i dues sales més. Una de les sales disposa d’una pantalla d’aigua que fa que al pintar, la pintura sobrant es canalitzi i vagi al pati exterior. Al pati hi ha un lavabo amb dutxa. Està situat molt a prop de l’estació de tren de Figueres, a 850m de la Rambla, i a prop del polígon industrial.[IW]\nPis cèntric, espaiós i modern (M00140N)\nCèntric, amb terrassa i lluminós (M00113N)\n112.000 €For Sale\n(M00186N) Parcel.la Residencial a la Cala Sant Francesc (Blanes) (M00202N)


Florido Pensil, classe magistral al Ramon Llull\nA partir d'avui el Teatre Principal acull una particular «memòria de l'escola nacionalcatòlica»\nMargalida Tous | 01 octubre 1998\nL'Aula de Música de l'institut Ramon Llull va viatjar ahir amb la màquina del temps i, per uns instants, semblava que hi havia personatges de la dècada dels cinquanta asseguts en els bancs de fusta d'una àula presidida pels retrats de Francisco Franco i de José Antonio Primo de Rivera. Es tractava dels actors d'El Florido Pensil, l'obra d'Andrés Sopeña que avui vespre s'estrena al Teatre Principal i que es representarà fins dia 12 d'octubre, (dia de glòria nacional, d'altra banda).\nPerò a l'aula hi havia més gent: estudiants d'avui dia que volien veure com era això del món dels actors. I, per això mateix, més que una roda de premsa, els alumnes de l'institut Ramon Llull assistiren a una classe magistral on els professors varen ser Francesc Albiol, Carles Canut, Pep Cortés, Pep Anton Muñoz i Enric Pous, els actors de l'obra.\nVa ser Muñoz l'encarregat d'explicar aquesta obra: «Retratam les coses que passaven en una època molt determinada, el comportament, les normatives, les canços obligades, la visió individualitzada que mantenien els professors, les ajudes de tipus humanitari que rebien els alumnes "tothom havia de dur el seu potet per a la llet en pols i posar-se molt content en rebre un formatge impossible de rosegar. Nosaltres, que ara som gent que fregam la cinquantena, crec que, malgrat tot, ens n'hem sortit molt bé. Som una generació sana», va concloure l'actor.\nUna de les qüestions que més reflecteix l'ambient que es respirava en les aules de la escuela nacionalcatólica és que l'obra empra castellà-català (la versió original emprava basc-castellà): «El català era totalment prohibit en les escoles. L'ensenyament era cent per cent en castellà. A l'obra s'alternen les dues llengües per fer-se ressò d'aquest desfasament que hi havia en l'època», en el carrer, a les cases, la gent parlava un idioma que estava prohibit pel Govern. Cosa totalment inversemblant per als al·lots de l'institut Ramon Llull, que varen demanar als actors que parlassin tot el temps en català.\nA més de l'idioma, una altra qüestió antipedagògica era la separació per sexes dels alumnes: «Era una societat totalment homosexual», va explicar Carles Canut.\nTota aquesta barreja fa que es pugui veure una obra amable. «En acabar la funció, els espectadors es veuen identificats amb la gent amb calçons curts que han vist a l'escenari. És aleshores quan es mou un debat i surten a la llum històries i anècdotes guardades en el record», assegurava Francesc Albiol.\n«Veniu al teatre»\nAmb un públic eminentment jove, els presents a la roda de premsa (a més dels actors; Damià Pons, conseller de Cultura del CIM; i Pere Noguera, director del Teatre Principal) varen insistir als joves en la necessitat d'anar al teatre. Noguera va presentar, fins i tot, la programació de tardor del recinte teatral i va parlar-los de la possibilitat de comprar abonaments per veure sis bons espectacles a un preu d'allò més especial.


Santa Coloma blindarà amb pilones l'accés de cotxes a l’entorn del Portal de la Vila | Diari de Santa Coloma\nSanta Coloma blindarà amb pilones l'accés de cotxes a l’entorn del Portal de la Vila\nUn dels carrers del centre històric i, al fons, el Portal de la Vila, inacabat\nLa mesura entrarà en vigor durant el primer trimestre del 2014\nL'actuació estava vinculada a la construcció del Portal de la Vila, aturada\nEl projecte pacificarà el trànsit de set carrers del centre històric\n07/11/13. El govern s’ha decidit a preservar el centre històric de Santa Coloma, una actuació que en realitat estava lligada a la construcció del projecte urbanístic Portal de la Vila promogut per Construcciones Ortega i aturat des de fa més de dos anys. Davant la inacció del promotor, gairebé desaparegut, l’Ajuntament ha optat per fer-se càrrec de la conversió en zona de vianants dels carrers del Pedró, Vistalegre, Sant Pere, Rafael de Casanovas, Josep Anselm Clavé, el passeig Mossèn Jaume Gordi i el carrer Major, fins al carrer Sant Carles.\nLa intenció del govern és col·locar en aquestes vies pilones hidràuliques que només permetin el pas als vehicles de càrrega i descarrega i als veïns de la zona, per tal d’afavorir la mobilitat dels vianants. Segons el primer tinent d’alcalde i responsable de Serveis Municipals, Comerç i Mercats, Esteve Serrano (PSC) la mesura en cap cas suposarà la reducció de places d’aparcament i neix amb l’aval dels botiguers de la zona. “El nostre objectiu és urbanitzar el centre històric tal i com estava previst en el projecte, vinculat a la promoció d’habitatges que està aturada”, assegura. I continua: “Hem de buscar una alternativa per tal que els comerciants tinguin un millor entorn i perquè els veïns no hagin de patir les conseqüències d’un tràfic dens de la zona”.\nTres possibles sistemes\nSerrano assegura que encara no s’ha decidit el sistema per controlar la pujada i baixada de les pilones, però explica que es barregen tres possibilitats: un de targeta que disposarien tots els veïns i que els permetria entrar a la zona; un mecanisme de comandament a distància i un tercer model que consistiria en la instal·lació de càmeres que detectessin les matrícules i que permetessin l'abaixada dels dispositius i, per tant, l’entrada de veïns o de vehicles autoritzats. La inversió dels dos primers sistemes és de 60.000 i 80.000 euros, respectivament. Del tercer, encara no hi hauria xifres.\nLa mesura entrarà en vigor durant el primer trimestre del 2014. Per la campanya de Nadal, l’Ajuntament està pensant una alternativa que afavoreixi les compres de proximitat. La iniciativa completarà el projecte de peatonalització dels voltants del mercat Sagarra, que actualment està en fase d’execució


VICTORIA HERVEY BIOGRAFIA, ASSUMPTE, INDIVIDUAL, PATRIMONI NET, ÈTNIA, EDAT, NACIONALITAT, ALÇADA, MODEL, PRODUCTOR, DISSENYADOR - BIOGRAFIA\nPrincipal Biografia Victòria Hervey Bio\nVictòria Hervey Bio\n(Model, Productor, Dissenyador)\nFets devictòria Hervey\n06 d’octubre , 1976\nModel, Productor, Dissenyador\nEstadístiques de relació devictòria Hervey\nQuè és l'estat civil de Victoria Hervey? (solter, casat, en relació o divorci):\nTé alguna relació de relació Victoria Hervey?:\nVictoria Hervey és lesbiana?:\nVictoria Hervey és actualment solter .\nAnteriorment, va sortir amb el restaurador danès Mogens Tholstrup, l’empresari britànic Damien Aspinall, l’actor britànic Paul Sculfor, el pilot de cotxes de carreres de la F1 David Coulthard, el membre de Boyzone Shane Lynch, el presentador de televisió Jamie Theakston, l’exjugador de futbol Jamie O'Hara i el cantant britànic Mick Hucknall.\nA més, a l’abril, va revelar que tenia un trio amb l’estrella del pop Mel B i el seu marit allunyat Stephen Belafonte després d’una festa.\nQui és Victoria Hervey?\nVictoria Hervey és una famosa model britànica, aristòcrata i productora. També és dissenyadora, socialista, humanitària i antiga ‘It girl’.\nVictoria Hervey: edat, pares, germans, ètnia\nElla ho era nascut el 6 d’octubre de 1976 a França. El seu signe de naixement és Balança. Va néixer de pares que són el 6è marquès de Bristol i la seva tercera esposa Yvonne, marquesa de Bristol.\nLa seva germana menor, Lady Isabella Hervey, l'actual titular del vuitè marquès de Bristol, també és model, actriu i entrenadora de fitness. Té dos germanastres més grans: John Hervey, 7è marquès de Bristol, i Lord Nicholas Hervey, tots dos morts.\nVa viure a Ickworth House, la seu familiar de Suffolk durant els dos primers anys de la seva vida abans que els seus pares s’exiliessin a Mònaco.\nVictoria és ciutadana britànica i té ascendència anglesa.\nVa assistir-hi Benenden Escola a Kent i va estudiar història de l 'art i francès a Universitat de Bristol , però va rebutjar l'oferta per continuar la seva carrera de model.\nLa seva mare va negar els seus subsidis i es va convertir a contracor en recepcionista del productor Michael Winner.\nVictoria Hervey: vida professional i carrera professional\nInicialment, Victoria Hervey treballava en una agència de publicitat a Londres. Després d’això, va treballar com a model de passarel·la a temps parcial i, a causa de la seva alçada, va acabar treballant a temps complet com a model Christian Dior .\nElla, juntament amb la seva amiga Jayne Blight, van mirar la boutique de moda de Knightsbridge anomenada Akademi a l'abril del 2000, que malauradament es va tancar el 2001 i va marxar al voltant de 3.50.000 lliures. A més, posseïa una sèrie de deutes personals.\nMés tard, va començar a treballar com a editora d'Esdeveniments i Societat a ' La revista sense títol “, Una revista semestral sobre moda i entreteniment.\nVa debutar la seva carrera d’actor amb la pel·lícula d’aventures del 2003, Gumball 3000: la pel·lícula . A més, va interpretar un petit paper a la pel·lícula nord-americana RX de 2004 al costat de Colin Hanks com a cambrera en un restaurant.\nA més, va fer les seves aparicions a la sitcom de la BBC ' Absolutament Fabolous ',' The Farm ',' Love Island ',' The jump ' , i molts més.\nVictoria Hervey: Patrimoni net, salari\nTé un patrimoni net estimat d’uns 15 milions de dòlars i ha guanyat aquesta suma de diners de la seva carrera professional.\nelena anaya tina afugu xai\nTé una enorme col·lecció de marques de vehicles com Rolls Royce, Mercedes-Benz, Ferrari, Bugatti, Lamborghini i Aston Martin.\nInicialment, la riquesa de la seva família va rondar els 100 milions de dòlars durant el pic, tot i que la seva riquesa ha augmentat al llarg dels anys a causa dels seus fastuosos hàbits de despesa.\nVictoria Hervey té una alçada de 6 peus i pesa 60 kg. A més, té els ulls marrons i el cabell castany fosc. El seu cos mesura 34-25-34 polzades.\nVictoria té al voltant de 73.000 seguidors a Instagram i al voltant de 16.000 seguidors a Twitter, però sembla que no mori que estigui activa a Facebook.\nPer saber-ne més Duncan Laurence , Bryson Tiller , i Cher Llyod, si us plau, feu clic a l'enllaç.\ntarek el moussa altura i pes\nquants anys té Abigail Hawk\nainsley earhardt fox salari de notícies\nquè hauria de figurar en un resum executiu


El Morell, pioner en la implementació del projecte Xerrem Junts - Ajuntament del Morell\nEl Morell, pioner en la implementació del projecte Xerrem Junts\nLa iniciativa vol ajudar persones nouvingudes a iniciar-se en la parla del català o en la seva millora.\nEl programa l’impulsa la Coordinadora d’Associacions per la Llengua, amb el suport del Consell Comarcal del Tarragonès.\nEl Consell Comarcal del Tarragonès ha presentat aquesta setmana el projecte 'Xerrem Junts' impulsat per la Coordinadora d'Associacions per la Llengua (CAL), amb el compromís del Consell d'ajudar als municipis de la comarca en la seva implantació. Un acte al qual va assistir el secretari d’Igualtat, Migracions i Ciutadania del Departament de Treball, Afers Socials i Famílies de la Generalitat de Catalunya, Oriol Amorós, així com la regidora de Benestar, Serveis Socials i Sanitat del nostre consistori, Maria Jesús Valldosera.\nFins ara el Morell ha estat un dels municipis pioners, juntament amb Altafulla, que ha implementat aquest programa, que té l'objectiu de promoure espais socials de trobada i comunicació en català per a persones que s'inicien en la parla d'aquesta llengua o la volen millorar.\nTots dos han apostat fermament per aquesta iniciativa entre la seva població nouvinguda, esdevenint referents arreu de Catalunya, comptant amb el suport del Consell Comarcal del Tarragonès. Però ‘Xerrem Junts’ és un programa referent no sols per a la comarca, sinó per a tot el territori català. Així, vistos els bons resultats que s’han obtingut tant al nostre municipi com a Altafulla, en les pròximes setmanes es produirà l’adhesió i el compromís de noves poblacions.


octubre 6, 2019 – Fisio control motor\nCELEBRACIÓ DEL DIA INTERNACIONAL DE LA FISIOTERÀPIA\nEl passat dissabte 5 d’octubre, es va celebrar el DiFt2019 coordinat pel Col·legi de fisioterapeutes de Catalunya. Al llarg de tot el matí es van realitzar diferents activitats com taller de QiGong (Txi Qung), higiene nasal, l’experiència de provar-se un vestit que simula la sensació de moure’s que tenen les persones grans i petit tastet […]\nCORE EN EL 1er TRIMESTRE DEL CURS\nDes d’ ELNA FISIOTERÀPIA I SALUT hem proposat diferents tallers de CORE per aquest primer trimestre del curs 2019-2020. Tots els grups (recordem que treballem amb grups molt reduïts de 3-4 persones per tal d’oferir atenció personalitzada) s’han omplert! Estem ben contents. Per aquest motiu obrirem un últim grup d’iniciació al CORE: 8 sessions, els […]\nEstem molt agraïts de la resposta que estan tenint els nostres projectes i activitats. Com ja sabeu, la nostra filosofia és acompanyar i guiar a les persones que ens confien la seva problemàtica. El treball està enfocat en entendre la situació, mitjançant l’anamnesi i l’exploració en la primera visita i explicar-la de manera senzilla per […]


Bristow (Oklahoma) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n35° 49′ 51″ N, 96° 23′ 26″ O / 35.8308°N,96.3906°O / 35.8308; -96.3906\nBristow és una ciutat dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia una població de 4.325 habitants.\nSegons el cens del 2000, Bristow tenia 4.325 habitants, 1.793 habitatges, i 1.161 famílies. La densitat de població era de 501,5 habitants per km².\nDels 1.793 habitatges en un 31,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,7% hi vivien parelles casades, en un 17,8% dones solteres, i en un 35,2% no eren unitats familiars. En el 32,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,37 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.\nPer edats la població es repartia de la següent manera: un 27,9% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 24,4% entre 25 i 44, un 20,1% de 45 a 60 i un 18,4% 65 anys o més.\nLa renda mediana per habitatge era de 24.351 $ i la renda mediana per família de 31.618 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.475 $ mentre que les dones 21.711 $. La renda per capita de la població era de 13.819 $. Entorn del 15,8% de les famílies i el 20,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.\nDepew (11 km)\nDrumright (26 km)\nKellyville (20 km)\nShamrock (19 km)\nSlick (13 km)\nStroud (25 km)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Bristow_(Oklahoma)&oldid=23814504»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 18 juny 2020 a les 00:25.


La fiscalia es querella contra el pub de Lleida que va vetar l'entrada a joves amb Down | NacióLleida\nLa fiscalia es querella contra el pub de Lleida que va vetar l'entrada a joves amb Down\nPer un delicte de discriminació arran de la denúncia de l'Associació Down Lleida\nper Redacció, 8 de maig de 2017 a les 14:21 |\nImatge del local | Flipsmedia\nLa fiscalia ha presentat una querella contra els responsables del pub Fissure de Lleida per un delicte de discriminació arran de la denúncia presentada al jutjat el passat 10 d'abril per l'Associació Down Lleida. El bar, situat al carrer Alfred Perenya de Lleida, va vetar en dues ocasions, concretament la nit de divendres 31 de març i la matinada del dissabte 8 d'abril, l'accés al local a un grup de joves amb síndrome de Down i altres discapacitats intel·lectuals de l'associació. Down Lleida també va denunciar els fets al departament de Benestar Social i l'Agència Catalana de Consum.\nEl ministeri públic ja va obrir diligències per investigar si els responsables del local van cometre un delicte de discriminació. Un mes després, la fiscalia ha decidit querellar-se ara contra el pub perquè considera que s'han vist vulnerats els drets de les persones amb discapacitat intel·lectual. Els Mossos d'Esquadra van anar al lloc al moment dels fets i van obrir una acta. El març de 2013 una discoteca de Sabadell tampoc va deixar entrar un grup de persones amb síndrome de Down.\nEls fets van causar una gran polèmica i el local va rebre moltes crítiques a través de les xarxes socials. Segons l'Associació, el local va prendre la decisió de vetar els joves de Down Lleida de forma "conscient i premeditada", ja que en les seves primeres explicacions als mitjans de comunicació va argumentar que la seva presència repercutia negativament en la seva facturació. El dia 31 els va negar l'accés amb l'argument que hi havia una festa privada, i el dia 8, abans de tornar-ho a provar, un monitor de l'entitat es va avançar al grup per assegurar-se que no hi hagués cap esdeveniment privat. Ell va poder entrar sense problemes, però quan després ho va intentar amb el grup, els van tornar a vetar l'entrada.\nL'enrenou ocasionat l'endemà dels fets va fer que des del pub s'enviés un correu electrònic a l'associació demanant disculpes i afirmant que l'apreciació sobre la baixada de la facturació havia estat errònia. Al dia següent, tal com van explicar des de Down Lleida, el propietari del Fissure es va personar a l'associació per demanar disculpes i oferir-se a reparar el greuge com fos.\nMalgrat tot, la junta directiva de Down Lleida va decidir presentar la denúncia per "coherència", ja que considera que "ens trobem davant d'un cas flagrant de vulneració dels drets de les persones amb discapacitat, en concret del dret a la no discriminació recollit a l'article 3.b de la Convenció Internacional sobre els Drets de les Persones amb Discapacitat, aprovada per Nacions Unides el 2006 i ratificada per l'Estat espanyol el 2008". La Convenció reconeix el dret al lleure de les persones amb discapacitat i en els seus principis generals estableix que els Estats han de prendre totes les mesures perquè "cap persona, organització o empresa privada discrimini per motius de discapacitat".\n"No volem que els tanquin el local ni que els imposin cap multa, només que això no torni a passar i que els propietaris del local es disculpin no davant nostre, sinó davant dels joves als quals no van deixar entrar", va assegurar la presidenta de Down Lleida i de Down Catalunya, Pilar Sanjuán.\nArran dels fets, Down Catalunya va expressar el seu suport a la denúncia i la seva condemna més enèrgica a aquest tracte discriminatori i va recordar que no és el primer cop que succeeix un fet d'aquestes característiques. El març de 2013 una discoteca de Sabadell ja va impedir l'accés a un grup de joves d'Andi-Down Sabadell. En aquella ocasió l'amo del local va al·legar que ho feia pel bé dels joves, perquè pensava que aquell ambient no els convenia. L'entitat també va portar els fets davant la fiscalia, i l'assumpte va acabar amb una mediació amb les costes assumides íntegrament per la discoteca. L'empresa d'oci nocturn va demanar disculpes públiques i l'entitat va desistir de prosseguir amb l'acció judicial.\nSolidaritat i indiferència\nAl marge de la denúncia, des de Down Lleida i Down Catalunya volen convidar la ciutadania a una reflexió sobre els fets succeïts durant la matinada del dia 8, mentre els responsables del local es negaven primer a entregar el full de reclamacions i després a signar-lo. Durant les dues hores que va durar l'estira i arronsa, i amb el grup a les portes del local i la presència d'una dotació dels Mossos d'Esquadra, hi va haver persones que van seguir entrant al pub com si res i d'altres que es van solidaritzar amb els discriminats i van optar per canviar de local.\n"Com a entitats que vetllem per la qualitat de vida i els drets de les persones amb discapacitat intel·lectual, volem agrair l'actitud de tots aquells qui van presenciar l'escena i van solidaritzar-se amb el grup de joves de Down Lleida. A la vegada, però, creiem que és preocupant que aquesta fos una postura minoritària, ja que la major part dels clients del pub van reaccionar amb indiferència, la qual cosa, cal remarcar, en un cas com aquest és sinònim de complicitat". De tota manera, afegeixen, en les darreres hores s'ha produït un autèntic allau de mostres de suport, que han arribat en persona, per telèfon, per correu electrònic o a través de les xarxes socials.\n"Estem emocionats i desbordats per l'impacte que està causant aquest fet, ens alegra especialment perquè tota aquesta difusió contribuirà a assolir el que en el fons motiva la denúncia, i és que no torni a passar". Entre les innombrables mostres de suport, destaquen el pronunciament de l'alcalde de Lleida, Àngel Ros, i el de la consellera de Benestar Social i Família, Dolors Bassa, que s'ha compromès a sortir un dia de festa per Lleida amb els joves de l'associació.\nDown Lleida denuncia al jutjat el veto del pub «Fissure» als joves de la seva associació\nJutjats, fiscalia, Síndrome de Down, Lleida, joves, querella


Registrar dominis .手表 - Entorno Digital\nRegistre de dominis .手表\nDominis | Dominis | Extensions de dominis | .手表\nRequeriments de dominis .手表\n- Amb la compra del teu domini .手表 pots seleccionar els nostres serveis de DNS per l'activació del teu domini ".手表".\n- Entorno posa a la teva disposició amb el registre del domini .手表 una àmplia gamma de serveis de hosting, servidors virtuals i certificats SSL.\n- Si estàs interessat en la recuperació o vigilància d'un domini .手表 pots veure la nostra secció de serveis corporatius.\n- Al comprar el domini web amb l'extensió .手表 podem ajudar-te en el teu projecte de presència a internet amb aplicacions opensource tipus Wordpress, Drupal, etc. o projectes a mida allotjats en el teu domini web .手表\nPer registrar dominis genèrics .手表 has de completar el formulari de registre on-line.\nEls dominis .手表 es poden contractat entre 1 i 10 anys.\nPer renovar dominis .手表 aquests han d’estar en període de renovació i es poden renovar entre 1 i 9 anys.\nEls dominis .手表 també admeten renovació anticipada.\nPer a transferir dominis .手表 és necessari:\nAl transferir dominis .手表 aquests es renoven per un any més a partir de la data d'expiració. El procés té una durada máxima de 5 dies.\nNomés podem fer un canvi de titular d'un domini .手表 si Entorno Digital és el Registrador acreditat. Si no és així, el primer que hem de fer és transferir-lo a Entorno Digital.\nEl canvi de titular de .手表 té un cost de 50 euros (preus sense IVA) .\nPots modificar els contactes i servidors de DNS dels teus dominis .手表 a través del teu panell de control, al que pots accedir des de l‘apartat “USUARI REGISTRAT” del nostre web.\nTarifa de dominis .手表\nSi gestiones varis dominis .手表 o altres dominis territorials posa't en contacte amb nosaltres per conèixer els nostres descomptes per volum.\nSi necessites qualsevol aclariment per registrar dominis .手表 o contractar un servei de hosting posa't en contacte amb nosaltres.