Els músics, amb el producte de proximitat en la nova campanya de la Generalitat\nUna desena de musics catalans han unit les seves veus per explicar les bondats del consum del producte de proximitat FOTO: Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació\nBeth, Gemma Humet, Las Migas, Joan Rovira, Salva Racero i el grup de música ‘Setembre’ interpreten la cançó ‘Bo per a tothom’ per promoure el consum de proximitat\nper Redacció 16 de desembre de 2020 08:42\nÉs alegre i optimista, però també combativa i amb un missatge de fons prou clar: cal consumir productes de proximitat. Una desena de musics catalans han unit les seves veus en aquest himne que canta les bondats del consum del producte de proximitat. Mira el vídeo!\nL’objectiu del Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació és fer augmentar el consum de productes catalans, tot destacant que reporten beneficis per a tothom. Es tracta d’uns productes que són bons, saludables, sostenibles i de preu just. Però també vol fer prendre consciència que triar un producte local té conseqüències que van més enllà de l’àmbit personal. El seu consum té beneficis sobre el medi ambient i repercuteix directament sobre el sector primari català.\nAmb música i lletra del compositor Mateu Peramiquel, la cançó ens recorda que ‘Si vas de pressa no sabràs què triar’, ‘les coses importants les pots tenir a tocar’ o ‘Si pots triar, tria producte de proximitat’.\nUn anunci pels volts de Nadal\nLa música és el fil conductor de l’anunci que s’estrena just ara, a tocar de les festes de Nadal, quan tradicionalment el consum de productes d’alimentació repunta. La campanya, a més, arriba en un moment en què hi ha una clara tendència de creixement del consum de producte local, arran del pas de la pandèmia pel territori.\nEl ‘reclam’ de la dona esportista\nPer primera vegada, la campanya també busca promoure la igualtat i visibilitat l’esport femení. Per això, algunes de les cares de l’anunci són jugadores dels dos principals equips de bàsquet femení, l’UNI Girona i el A.E. Sedis Bàsquet de la Seu d’Urgell. Són la Laia Palau i la Júlia Soler, de l’UNI Girona, i la Georgina Bahí i l'Ariadna Pujol del A.E. Sedis Bàsquet.\nUna de les polítiques del Departament d’Agricultura és potenciar el paper de la dona dins el sector, la visibilització de la tasca de les dones i la promoció de les polítiques d’igualtat.\nEl producte català\nDesprés de l’èxit que va obtenir amb l’anterior campanya del 2019 ‘Ara, el que toca, productes catalans’, el Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació ha buscat enguany una nova manera de conscienciar sobre la importància del consum de producte català. La nova campana 'Bo per a tu, bo per a tothom' ens explica que els productes són bons, saludables, sostenibles i tenen un preu just per a la ciutadania. Així, consumir aquests aliments proporciona salut, dona benestar però també resulta essencial per mantenir l’activitat agrària.\nS’incideix en la idea que comprant producte català no estàs contribuint únicament al teu benestar o al dels teus perquè el producte és de qualitat i saludable, sinó que contribueixes a tot un engranatge que afavoreix la sostenibilitat i l’economia del teu país i la seva gent; pagesos, ramaders i pescadors com a elements clau per a la qualitat i la sostenibilitat de la nostra alimentació.\n“Vivim moments difícils, i és justament en aquests moments difícils que hem de fer més pinya. El consum del producte de proximitat és bo per a tothom. És sa, de qualitat, a un preu assequible i just, però també és una manera d’ajudar la pagesia, el sector agroalimentari i l’economia catalana en general, en un moment en què és molt necessari”, va dir la consellera d’Agricultura, Teresa Jordà, durant la presentació de la campanya que es va fer al Born Centre Cultural de Barcelona. El tancament d’hotels, bars i restaurants durant el confinament ha afectat especialment a petits productors.\nEl Departament d’Agricultura ha activat diverses ajudes, entre les quals la compra pública d’aliments peribles, que s’han lliurat al Banc dels Aliments en una doble acció: ajudar la pagesia i donar aliments a entitats del tercer sector per distribuir-los entres les persones més necessitades, en uns mesos de forta demanda.\nMotor de l’economia\nEl sector agroalimentari català és el primer sector de l’economia catalana i un dels sectors exportadors més dinàmics. Genera un volum de negoci de 38.205 milions d’euros, xifra que equival al 16,28% del PIB de Catalunya.\nEls aliments catalans han aconseguit un valor significatiu en els mercats internacionals: en els últims 10 anys les exportacions s'han incrementat un 45% en volum i un 65% en valor. El 2019, Catalunya va superar per primera vegada els 10.000 milions d’euros en les seves exportacions agroalimentàries.\nNova marca de país ‘Catalunya, on el menjar és cultura’\nLa campanya ‘Bo per a tu, bo per a tothom’ suposa també el tret de sortida de la marca ‘Catalunya, on el menjar és cultura’, creada pel Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació per reforçar el posicionament de les produccions agroalimentàries i la gastronomia catalanes i dotar-les d’homogeneïtat comunicativa tant a l’interior del país com a l’exterior. L’objectiu és posar en valor els aliments produïts a Catalunya garantint un sistema alimentari complet, competitiu, arrelat territorialment i basat en la seva diversitat i, alhora, consolidar Catalunya com a país de referència pel prestigi del seu sistema alimentari.\n“És un avenç sense precedents”, ha dit la consellera Jordà durant l’acte de presentació al Born. “Mai abans el sector agroalimentari català havia tingut una marca de país com la que té, per exemple, el sector turístic, amb Turisme de Catalunya. Mai havíem unit esforços d’aquesta manera la pagesia, la indústria i la gastronomia. Avui és un dia important per al sector”, ha reblat.\nLa creació de la marca també forma part de les diferents accions definides dins el Consell Català de de l’Alimentació, que està impulsant el DARP en el marc del Pla Estratègic de l’Alimentació de Catalunya (PEAC). El PEAC ha de definir com ha de ser el sistema agroalimentari català dels propers anys a partir de quatre eixos: sostenible, transformador i basat en la bioeconomia circular; propi i arrelat al territori; just, equitatiu i cohesionat, i saludable i de confiança.


Nofuentes demana a Europa un paper més actiu de les diputacions en la gestió de fons regionals | Valencia Extra\nAixí, durant el Consell Polític Anual, celebrat a Brussel·les el 28 i 29 de març, els membres que conformen l’Associació Europea de Governs Locals Intermedis Partenalia AISBL han insistit en la necessitat de fer polítiques que tinguen en compte les diferències existents entre les zones rurals i les urbanes en el marc de la Unió Europea.\nEspecialment, han demandat que el repartiment de fons europeus no se centre en les zones urbanes i promoga un creixement sostenible i equitatiu, tractant d’integrar l’espai rural en l’urbà i la vida urbana en la rural.\nPer aconseguir-ho, el consorci ha ressaltat el paper fonamental que juguen els governs locals intermedis, atès que “són els organismes que millor poden garantir la igualtat d’oportunitats entre zones urbanes i rurals, treballar per la cohesió territorial i abordar els reptes de futur vinculats a aquestes temàtiques”, tal com arreplega el document.\n“A través de les nostres administracions, lluitem contra reptes com la despoblació i el manteniment dels serveis bàsics en les àrees rurals, per la qual cosa és imprescindible que s’intensifique la cooperació entre aquestes i les institucions europees”, ha conclòs el diputat.\nD’igual manera, en el document també es reclama que les polítiques de cohesió i programes d’inversió regional siguen més flexibles i inclusius, implicant a la població en la seua implementació, eliminant les traves burocràtiques i augmentant la tramitació electrònica. Altres aspectes destacats que inclou el text, són la lluita contra l’exclusió, la protecció del medi ambient i l’augment de les polítiques innovadores.


Del Déu de Berkeley a la cadena de blocs i viceversa – La vista cansada\ncarlesbellver\tin fiction\t| 2019-02-10\nDel Déu de Berkeley a la cadena de blocs i viceversa\nNotes per al segment central d’un conte o novel·la curta que segurament no escriuré.\nEsse est percipi, ser és ser percebut. Berkeley esmola la navalla d’Occam. En A Treatise Concerning the Principles of Human Knowledge, el bisbe irlandès rebutja la realitat de la matèria i abraça l’idealisme: les coses només existeixen com a percepcions d’alguna ment. No és que un arbre que cau en un bosc solitari, sense testimonis, no faci cap soroll, sinó que ni tan sols no es podria dir que hi hagi cap arbre… si no fos que Déu sempre hi és per prendre nota i alçar acta de cada arbre que cau o es manté dret, a qualsevol lloc, quan nosaltres no hi som. La seva ment infinita és l’inventari complet del món.\nFundació de la Societat Teosòfica a Nova York. En els seus llibres, Helena Blavatsky, Henry Steel Olcott, Charles Webster Leadbeater o Rudolf Steiner elucubren sobre uns “registres akàixics” —ākāśa és el mot sànscrit equivalent a l’èter dels grecs, o de la física del segle XIX: el cinquè element subtil que hom creia que emplenava l’univers— on restaria l’empremta de totes les experiències humanes pels segles dels segles. Cada esdeveniment gran o petit, des l’enfonsament de l’Atlàntida al teu esmorzar d’aquest matí: res no es perdria, però només els iniciats podrien tenir-hi accés.\nPellegrino Ernetti —frare benedictí, exorcista oficial de la diòcesi de Venècia i afeccionat a la física i a l’electrònica— revela en unes declaracions a La Domenica del Corriere (2 de maig) que ha participat amb un grup de científics selectes —entre ells Enrico Fermi i Wernher von Braun— en la invenció d’una complicadíssima màquina, anomenat cronovisore, capaç de recrear qualsevol esdeveniment del passat a partir de la traça energètica que van deixar les seves ones visuals i sonores. Per corroborar les seves paraules, aporta una fotografia de la cara de Jesucrist en la creu (que resultarà ser sospitosament semblant a una escultura d’un cert santuari de Perusa).\nSergey Brin i Larry Page afirmen que la missió de Google és organitzar tota la informació del món. En aquell moment, gairebé tothom entén que la companyia del cercador es refereix a la informació de les pàgines web. La nostra ingenuïtat ens impedeix copsar l’abast de la seva ambició. Encara no sospitarem res quan enviïn cotxes, equipats amb múltiples càmeres, per tots els carrers i carreteres del planeta.\nA partir d’aquest punt els esdeveniments s’acceleren. Steve Jobs presenta el primer model d’iPhone i comença a persuadir-nos que és bona idea portar damunt un petit comunicador, farcit de sensors que registren tota mena de dades referents a l’entorn, i a nosaltres mateixos, i les transmet. Res no s’escaparà a les seves càmeres minituaritzades, micròfon, GPS… Samsung i tants altres fabricants copiaran de seguida l’invent, amb gran èxit comercial.\nSatoshi Nakamoto —pseudònim d’un enigmàtic personatge o grup– dissenya una moneda electrònica, el bitcoin, i un llibre comptable o registre de transaccions inalterable, anomenat blockchain o cadena de blocs, del qual existiran a cada moment múltiples còpies en una xarxa distribuïda sense cap autoritat central. El funcionament de Bitcoin inspira plans per a utilitzar la cadena de blocs en altres camps, amb la intenció de de registrar tota mena de transaccions, no sols monetàries.\nL’adolescent russo-canadenc Vitalik Buterin idea Ethereum —una altra vegada l’èter: ākāśa—, una plataforma de computació distribuïda basada en una cadena de blocs similar a la de Bitcoin, però molt més potent: funcionaria com una màquina virtual capaç d’executar tota mena d’aplicacions informàtiques sense servidors centrals.\nNick Foster mostra en un vídeo intern de Google —que més endavant es filtrarà— el Selfish Ledger, un registre de transaccions que acumularia les dades personals de successives generacions humanes i, al cap del temps, aplicant-hi les noves tècniques d’intel·ligència artificial —l’aprenentatge automàtic o machine learning— permetria calcular-ho absolutament tot sobre els desitjos, objectius i necessitats, presents i futurs, individuals i col·lectius— de la nostra espècie.\nArran de l’escàndol de Cambridge Analytica, ens assabentem que amb unes dotzenes de likes de Facebook, i una mica d’intel·ligència artificial, n’hi ha prou per a deduir les preferències sexuals o electorals de qualsevol individu. Amb més likes es podria conèixer una persona millor que la seva parella, o millor que ella mateixa. Quantes més dades, més se’n podria saber. Amb totes les dades, es podria saber tot.\nL’abolició del Reglament General de Protecció de Dades de la Unió Europea, i la posterior ratificació del Tractat de Lliure Comerç de la Informació pels parlaments nacionals, engeguen una reacció en cadena al voltant del món. Un país rere l’altre s’afanyen a promoure la venda i la cessió gratuïta de dades personals en nom de l’avenç de la humanitat. La cadena de blocs fumeja amb les desenes d’exabytes que s’hi aboquen diàriament. Un nou motor, basat en el darrer paradigma d’aprenentatge automàtic, és finalment capaç de reconstruir tot el que s’ha esdevingut i d’inferir tot el que s’esdevindrà. Com en el conte de Fredric Brown, podrà contestar que sí, ara el Déu de Berkeley existeix, encarnat en una aplicació d’intel·ligència artificial que s’autoexecuta en la màquina virtual d’Ethereum.\nBerkeley, Déu i «L’instant etern» d’Enric Sòria (@Ed_proa, 1999).\nLa poesia d’Enric Sòria també és un pensament de Déu\nLaura Rambla liked this Article on twitter.com.


‘Està passant’: el millor ha d’arribar (Mònica Planas)\n‘Està passant’: el millor ha d’arribar\nMÒNICA PLANAS 15/09/2017 20:31\nEstà passant ha arribat a TV3 en el moment just. Sembla que hagi nascut per cobrir l’esperpent polític de què som testimonis aquests dies. Pot acabar tenint una funció catàrtica per a l’audiència de cara a pair la realitat, recordant-nos el paper d’ El intermedio. L’instant en què es parteix la pantalla i Toni Soler connecta amb Toni Cruanyes perquè ens faci un avanç del TN fa difícil discernir a quin costat de la imatge hi ha més humor. Realitat i metarealitat queden diluïdes gràcilment.\nEl nou programa fa il·lusió. Els tres protagonistes, Toni Soler, Jair Domínguez i Òscar Andreu, són bons, tenen sintonia entre ells i cauen bé. La durada del programa és la justa per voler-ne veure més l’endemà. Magnífic decorat, bona careta i una sintonia potent.\nAra bé, Està passant és, de moment, la llavor incipient del que pot arribar a ser. Li cal rodatge perquè es nota que encara li falta espontaneïtat, relaxació del presentador i dels col·laboradors i aconseguir que la química sigui més fluida. Les inquietuds i inseguretats de la novetat televisiva fan la sensació que no acaben d’estar del tot còmodes, que estan més pendents del rellotge, del ritme, de respectar els torns i de no trepitjar-se.\nAra per ara a Toni Soler sembla que li costi llegir el prompter. Encallar-se o dubtar quan es fa humor és letal per a l’èxit final del gag. Pequen tots tres d’una teatralitat que els resta autenticitat. Tot plegat és encara massa encarcarat. El guió és irregular. De l’enginy genial es cau en la tonteria, per després tornar a remuntar. Falta recorregut perquè Està passant adquireixi el talent hilarant que va tenir un dia el Minoria absoluta de RAC1. Ara per ara, s’està aprofitant poc la part visual i la possibilitat de jugar amb les imatges per obrir el ventall humorístic. Cal també agafar rutines. De moment les entrades i sortides de Jair Domínguez i Òscar Andreu són una mica estranyes: arriben i marxen o apareixen i desapareixen de la taula amb un criteri una mica caòtic.\nÉs un encert que Està passant inclogui entrevistes. Ara bé, s’ha d’anar alerta amb el retard de les connexions via satèl·lit. El segon de retard i una audició deficient per part del convidat és capaç de trinxar la ironia i l’enginy i d’ensorrar un bon guió. Passa el mateix amb les connexions amb Elisenda Carod: ella és hàbil però les dificultats tècniques resten espontaneïtat. El programa, per cert, s’ha ajustat als estereotips de gènere més tòpics de l’humor. Per a ells l’enginy i per a ella, micro en mà i al carrer.\nTot i que ha fet una bona arrencada en un context informatiu idoni, Està passant promet més del que de moment dona. Segurament, el que li falta és que els tres protagonistes deixin de patir per qüestions purament televisives i es noti que, en aquella mitja hora, es diverteixen de veritat fent el que fan.


El Grup Parlamentari Socialista espera que la compareixença d’Armengol serveixi per retornar a la unitat política “i que alguns no es posin de perfil” – psibpsoe\nEl Grup Parlamentari Socialista espera que la compareixença d’Armengol serveixi per retornar a la unitat política “i que alguns no es posin de perfil”\nSílvia Cano espera durant la compareixença la gran solució del PP per sortir de la situació actual, perquè “després de les seves Jornades Parlamentàries han dedicat mitja roda de premsa al Grup Parlamentari Socialista, per la qual cosa voldríem escoltar de veritat quina és l’alternativa que tenen de cara al futur”\nLa presidenta del Govern de les Illes Balears, Francina Armengol, compareixerà al ple del Parlament el pròxim dimarts, 8 de setembre, per explicar la situació de la pandèmia i les mesures que s’estan impulsant per fer front a les seves conseqüències.\nAixí ho ha decidit la Junta de Portaveus de la cambra autonòmica, després de la qual la portaveu del Grup Parlamentari Socialista, Sílvia Cano, ha avançat que “esperam que sigui un debat tranquil, serè, on es pugui anar cap a la unitat política i escoltar propostes constructives, perquè necessitam el màxim consens per afrontar una situació que és difícil”.\nPer a Cano, “és moment per al debat constructiu, per l’altura de mires i per proposar alternatives, el que no necessita la societat de Balears és la crítica destructiva en la qual s’ha instal·lat el PP i el com pitjor, millor”.\nPer això, des del Grup Parlamentari Socialista s’espera que “la presidenta pugui explicar les mesures posades en marxa per protegir treballadors i treballadores, famílies, autònoms i el pacte per a reactivar l’economia i que ningú quedi enrere”.\nA més a més, la portaveu socialista ha assegurat que “esperam escoltar la gran solució del PP a la situació actual, perquè avui hem vist que després de les seves Jornades Parlamentàries han dedicat mitja roda de premsa al Grup Parlamentari Socialista, per la qual cosa voldríem escoltar de veritat quina és l’alternativa que tenen de cara al futur per sortir de l’actual situació”. De fet, Cano ha afegit que “estam convençuts que la ciutadania serà implacable amb aquells que en el pitjor moment dels darrers 80 anys s’han posat de perfil”.\nCano ha recordat que en la Comissió de Seguiment del Pacte de Reactivació Econòmica i Social es va explicar com en només dos mesos s’han posat en marxa 95 de 131 mesures, amb una mobilització de recursos de 540 milions d’euros, “i el PP no hi era perquè no s’ha volgut sumar a aquest pacte”.\nFinalment, Cano ha anunciat que la Junta de Portaveus ha donat el vistiplau a la constitució d’una Comissió No Permanent d’estudi i planificació en matèria de recursos hídrics, la qual va ser proposada pel Grup Parlamentari Socialista, conjuntament amb Unides Podem i Més per Mallorca i amb aportacions de Ciutadans.\nL’objectiu, ha dit Cano, serà “reflexionar conjuntament sobre el problema de l’aigua i la gestió dels recursos hídrics a la nostra comunitat autònoma, per la qual cosa esperam que des del consens i les aportacions dels grups parlamentaris puguin sortir conclusions interessants per després poder-les convertir en propostes polítiques”.\nEsther Sosa 02/09/2020\nAnterior\tEl PSIB-PSOE destaca l’alt grau de compliment del Pacte de Reactivació, “un full de ruta consensuat i compartit des de la responsabilitat d’Estat”\nPròxim\tEl GPS es marca com a objectiu per als pròxims mesos pal·liar les conseqüències de la COVID-19, des de la “unitat i la responsabilitat” amb tots els grups


Les millors ampolles d'aigua per a gossos: la teva mascota sempre hidratada | món Gossos\nAmpolla d'aigua per a gossos\nEncarni Arcoya | 22/09/2021 10:45 | Accessoris per Gossos\nQuan surts a passejar, oa córrer, sols portar una ampolla d'aigua amb la qual hidratar perquè el teu cos no pateixi per l'exercici físic que exerceixes. En el cas dels gossos també cal, però, ¿Què ampolles per a gossos són les millors?\nA continuació et donem exemples d'ampolles de gossos a més d'una guia en la qual podràs conèixer més a fons aquest accessori tan oblidat i, no obstant això, tan important per a la teva mascota i la seva hidratació.\n1 Les millors ampolles d'aigua per a gossos\n2 Com triar una ampolla d'aigua per a gossos\n3 Per què és important portar una ampolla d'aigua per a gossos durant les passejades\n4 Quan hem de donar aigua al nostre gos?\n5 Com funciona un abeurador portàtil per a gossos\n6 És obligatori portar una ampolla amb aigua per netejar l'orina de el gos al carrer?\n7 On comprar una ampolla d'aigua per a gossos\nLes millors ampolles d'aigua per a gossos\nA continuació tens una selecció de les que són les nostres ampolles d'aigua per a gossos favorites:\nMakerfire Ampolles per ...\nDZL- Ampolla Aigua Gos ...\nFlybiz Ampolla d'Aigua ...\nCom triar una ampolla d'aigua per a gossos\nA l'hora de comprar una ampolla d'aigua per a gossos, cal tenir en compte diverses característiques per encertar. Les més importants i on et recomanem que prestis atenció, són les següents:\nCapacitat: La capacitat és una de les claus. No només has de tenir en compte la mida del teu gos i el temps de passeig o d'exercici que vas a fer, sinó també els altres usos que pots donar-li. Per exemple, pot servir per beure aigua, per netejar l'orina dels gossos, per persuadir comportaments no adequats (que bordi, que intenti atacar, etc.).\nmaterial: El material habitual de les ampolles d'aigua per a gossos sol ser el PVC, un plàstic dur i resistent que et durarà molt de temps. El problema és que aquest, amb el pas el temps, pot tenir olor. Una altra opció és el acer inoxidable o el metall, que sol ser més higiènic i fàcil de netejar i desinfectar.\nAmb abeurador incorporat: Algunes ampolles d'aigua per gos disposen de sistemes d'abeurador incorporat, per exemple aquelles que tenen forma de cullera o que disposen d'un recipient auxiliar per omplir d'aigua.\nPer què és important portar una ampolla d'aigua per a gossos durant les passejades\nQuan fas un passeig, o fas exercici a l'aire lliure, es porta una ampolla d'aigua per hidratar-se. Per descomptat, té molts més beneficis, com evitar l'aparició de les temudes agulletes, o millorar la resistència de el cos.\nEn el cas dels gossos passa el mateix. Ells també fan un esforç físic a l'hora de passejar o córrer, i no poden esperar a arribar a casa per beure, sobretot perquè podries generar-un problema greu (quan els gossos beuen de forma ràpida poden tenir gasos, problemes d'ennuegament o fins i tot torsió de l'estómac, el més greu que pot ocórrer-).\nA més, aquesta ampolla d'aigua també pot tenir altres usos, com ara descoratjar a la teva mascota si comença a bordar o vol enfrontar-se a un altre gos (o protegir-lo de aquest altre tirant-li aigua); o bé per netejar l'orina de el gos al carrer.\nQuan hem de donar aigua al nostre gos?\nUn gos necessitarà aigua quan tingui set. I això passa quan l'animal fa exercici físic, quan fa molta calor, si té febre ... Fins i tot, si és femella, en el període de lactància, gestació o al zel pot tenir una major necessitat d'aigua que en altres moments.\nPerò, centrant-nos en els passejos i activitats esportives, has donar-li de beure abans de començar (Poca quantitat i sempre esperant un temps abans d'iniciar el passeig o l'exercici perquè no li sent malament), quan descanseu (no immediatament, sinó passat un temps en el qual es assenteix); i a el tornar a casa (de nou que no sigui immediat).\nÉs important que recordis que el gos no ha de beure immediatament després d'haver fet exercici ja que, les ànsies per beure, poden provocar que vomiti o que passi alguna cosa pitjor.\nCom funciona un abeurador portàtil per a gossos\nHas vist alguna vegada un abeurador portàtil per a gossos? Aquests estan dissenyats normalment de dues formes diferents. D'una banda, com un recipient auxiliar que pots omplir d'aigua perquè l'animal begui el que vulgui. Això també et permet tirar-li una mica de menjar si aneu a estar molt temps fora de casa.\nD'altra banda, també tens les ampolles per a gossos amb disseny tipus cullerot, és a dir, són còncaves perquè, accionant un botó, s'acumuli en elles l'aigua per tal que l'animal pugui beure fàcilment.\nDepenent de la mida de l'gos, es recomana un tipus o un altre. Per exemple, si és petit o mitjà, les ampolles amb cullera amb adequades perquè l'aigua que s'emmagatzema ha prou. Però si la vols per netejar l'orina, perquè begui o per corregir comportaments, llavors és millor una més gran amb el seu recipient auxiliar.\nÉs obligatori portar una ampolla amb aigua per netejar l'orina de el gos al carrer?\nDes 2019 molts municipis, en un intent per millora l'estètica (i les olors) dels carrers, van establir una obligatorietat per als propietaris de gossos que consistia en, no només netejar els excrements dels animals, sinó que també havia de fer el mateix amb les miccions. En altres paraules, has de portar alguna cosa per netejar l'orina del teu gos.\nEl problema és que no tots els ajuntaments ho exigeixen. Alguns sí, amb multes de fins a 750 euros si t'enxampen sense netejar-; i altres no. Per exemple, és obligatori netejar l'orina amb aigua (o una barreja d'aigua i vinagre que és més efectiva) a Albacete, Alcalá d'Henares, Alcobendas, Almeria, Ceuta, Jaén, Mieres ...\nEl millor és consultar si a la teva ciutat és obligatori o no, i, en cas afirmatiu, portar sempre una ampolla per a gossos.\nOn comprar una ampolla d'aigua per a gossos\nAra que coneixes més a fons la funció de l'ampolla d'aigua per a gossos, i el perquè has de tenir una, el següent que necessites és saber on comprar un. Et donem opcions? Aquí et proposem algunes botigues on podries fer-te amb elles.\nAmazon: Amazon és, sens dubte, la botiga on més varietat trobaràs, tant en models, varietat, mida, etc. Els seus preus són molt diversos pel que s'adaptarà a qualsevol pressupost que tinguis.\nKIWOKO: En aquest cas parlem d'una botiga especialitzada en accessoris de mascotes i, com no, pots trobar algunes ampolles per a gossos adequades depenent de la mida i de el temps de passeig que li donis a la teva mascota.\nAliexpress: Una altra de les opcions, que s'assembla a Amazon, és Aliexpress. En ella els preus són força més barats que en altres botigues, però el temps d'espera és també més gran. Tot i així, si no us corre molta pressa, pots estalviar uns diners a l'comprar-la.\nRuta completa cap a l'article: món gossos » General Gossos » Accessoris per Gossos » Ampolla d'aigua per a gossos\nLlit elevada per a gossos


La multinacional Berner tria Sabadell per vendre les seves eines arreu de Catalunya - Diari de Sabadell\nL’encarregada de la botiga de Berner a Sabadell / CEDIDA\nBerner España ha obert un punt de venda directa a Sabadell. Aquesta empresa, amb seu a Granada, és la filial de la multinacional alemanya líder europea en distribució i venda d’eines, productes químics i material de mobilitat, construcció i indústria.\nBerner volia implantar-se a Catalunya i ha triat Sabadell com a lloc estratègic. Si més no, en l’elecció de la seva nova seu han valorat la ubicació, que està a prop de la resta de municipis i àrees industrials, la seva bona comunicació amb les principals vies com l’autopista C-58 i la proximitat als clients de Berner.\n“Amb l’obertura de la botiga en una zona d’influència molt dinàmica i prometedora, la filial espanyola del grup alemany desitja afirmar la seva proximitat i ancoratge local amb els seus clients”, assenyala la firma. L’objectiu de la companyia era obrir el punt de venda a principis d’any. L’arribada de la pandèmia, però, va endarrerir aquests plans fins a principis d’octubre.\nL’establiment està situat al carrer de Raimon Casellas, 141, nau 2. El local compta amb una exposició comercial de 230 metres quadrats, on hi ha 3.000 referències. La planta superior, de 152 metres quadrats, s’ha destinat a sales per a formació teòrica i pràctiques, demostracions in situ i reunions comercials.\nDe fet, es tracta d’un punt de venda que donarà suport a la tasca de l’equip comercial que treballa a Catalunya, visitant empreses i professionals dels sectors de la mobilitat, la construcció i la indústria. “Sens dubte, és una aposta forta”, ha indicat el director general de Berner España i Berner Portugal, Nuno Banha, que ha assegurat que “aquest punt de venda directa és per a nosaltres una cara, una seu, un vaixell insígnia de Berner a Catalunya”.\n6.200 empleats a 23 països\nEl Grup Berner té més de 6.200 empleats a 23 països de tot Europa. Va ser fundat el 1957 per Albert Berner i continua mantenint el caràcter de negoci familiar. Actualment, està dirigit per la segona generació, en mans de Christian Berner. L’obertura i desenvolupament de botigues forma part de l’estratègia omnicanal del grup i és transversals a tots els països on està present. Berner España ha implantat aquesta manera de créixer durant els últims deu anys. Berner España va ser fundada el 1998 i té la seu a Granada. Té més de 600 professionals que donen servei a 12.000 clients arreu de l’Estat\nTemes:automoció, Berner, comerç, Construcció, distribució, economia, empreses


Escola de ceràmica de Marratxí: 2012\nJa et pots preinscriure als cursos de ceràmica i torn\nDia 10 de desembre comença el termini de preinscripcions als cursos de ceràmica i torn de l'Escola Municipal de Ceràmica de Marratxí. El termini acaba dia 21 desembre.\nEl formulari, que podeu trobar a la web www.culturamarratxi.es, es pot enviar per mail (bicma@marratxi.es o firesifestes@marratxi.es), per fax 971797486 o entregar personalment a l'Àrea de Cultura de l'Ajuntament.\nPer a més informació visitau la web www.culturamarratxi.es o telefonau a l'Àrea de Cultura (971797624).\nCERÀMICA (màxim 10 persones/grup)\n- dimarts (de 9:30 a 13:30),\n- dilluns (de 17 a 21 h), iniciació\n- dimecres (de 17 a 21h), perfeccionament\nTORN (màxim 6 persones/grup)\n- dimarts (de 17 a 21 h), iniciació\n- dijous (de 17 a 21h), perfeccionament\nExposició Ceràmica Margalida Juan\nUs convidam a la inauguració de l'exposició de ceràmica "I sorgeix del moviment" de Margalida Juan que tendrà lloc el proper divendres 16 de novembre a les 20h a la Sala d'Exposicions de S'Escorxador.\nL'exposició podrà ser visitada fins el proper 30 de novembre, de dimarts a dissabte de 18h a 20h.\nPublicat per Escola de Ceràmica de Marratxí a 15:30 Cap comentari:\nNo hi ha dates d'inscripció del proper curs\nDisculpau, però la informació que havíem publicat sobre el termini de preinscripció no es correcta. Us informam que actualment no hi ha data concreta ni de preinscripció ni d'inici del proper curs de ceràmica i torn a l'Escola.\nUs recomanam seguir el bloc, tan aviat tenguem més informació us la comunicarem.\nPublicat per Escola de Ceràmica de Marratxí a 16:51 1 comentari:\nUs facilitam l'enllaç de la publicació Viu Marratxí a on expliquen que ja es poden fer les preinscripcions per a l'escola de ceràmica, per ceràmica i torn.\nSegons la publicació, us heu d'adreçar a l'Àrea de Cultura de l'Ajuntament, telf. 971797624.\nPublicat per Escola de Ceràmica de Marratxí a 17:17 Cap comentari:\nel proper dijous 20 de setembre es celebra la Nit de l'Art a Ciutat. Moment en que moltes de les galeries d'art de Palma obren les seves portes per mostrar al públic en general obres de diferents autors.\nRecorda, dijous 20 de setembre a partir de les 19h.\nAprofitem aquesta altra manera de gaudir la cultura.\nMés informació a www.lanitdelart.com.\nPublicat per Escola de Ceràmica de Marratxí a 18:29 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Exposicions, Informació\nExposició ceràmica i escultura Orgànic\nDia 24 d'agost, coincidint amb la nixtdelart de Felanitx, es va inaugurar l'exposició Orgànic amb escultures de Ferran Aguiló i ceràmiques de Maria Ramis.\nSi estau interessats en visitar-la, romandrà oberta fins el 2 de setembre, al Taller de ceràmica Call Vermell (carrer Major, 44 , Felanitx).\nUs la recomanam!\nPublicat per Escola de Ceràmica de Marratxí a 20:24 1 comentari:\nus volem agrair el vostre seguiment i participacio a les activitats que, des de l'Escola, organitzam o promocionam.\nAra toca descansar i recuperar forces per al proper curs.\nPublicat per Escola de Ceràmica de Marratxí a 10:45 Cap comentari:\nAquest divendres 13 de juliol s'inaugura l'exposició col·lectiva 30x30 a on diferents artistes del terme ens presentaran obres amb la carecterística comuna de que totes medeixen 30x30cm. Diferents disciplines es trobaran en la Sala d'Exposicions de s'Escorxador.\nInauguració: divendres 13 de juliol a les 20.30h\nRomandrà obert fins el 27 de juliol\nHorari: de dimarts a dissabte, de 18 a 20h.\nEl dia de la inauguració hi haurà un petit refrigeri.\nPublicat per Escola de Ceràmica de Marratxí a 9:05 Cap comentari:\nAmics, ja podeu veure les fotografies del monogràfic de Carbonització que fou tot un èxit.\nPublicat per Escola de Ceràmica de Marratxí a 10:13 1 comentari:\nExposició ceràmica Ramon Fort\nExposició "Ceràmiques" de Ramon Fort.\nDel 7 al 28 de juny podrem gaudir de la ceràmica de Ramon Fort a la Sala d'Exposicions de S'Escorxador.\nInauguració: dijous 7 de juny a les 20h.\nHorari sala: de dimarts a dissabte de 18 a 20h (excepte festius)\nSi t'agrada l'art i la ceràmica, no te la pots perdre.\nPublicat per Escola de Ceràmica de Marratxí a 10:41 Cap comentari:\nWeb de la Ruta del Fang\nUs presentam la web de la Ruta del Fang de Marratxí, a on hi trobareu tota la informació per a visitar les olleries de Pòrtol i Sa Cabaneta.\nAquí teniu l'enllaç http://www.ollersdeportol.com/index.php?lng=ca\nPublicat per Escola de Ceràmica de Marratxí a 10:29 Cap comentari:\nFira del Fang 2012\nJa fa una setmana que va finalitzar la XXVIII edició de la Fira del Fang. Com cada any, l'Escola disposà d'un espai a on exposar les peces elaborades pels alumnes de ceràmica i torn.\nMoltes gràcies a tots per participar i fins l'any que ve.\nPublicat per Escola de Ceràmica de Marratxí a 8:51 Cap comentari:\nLa Fira del Fang ja és aquí.\nDel 12 al 20 de Maig podeu visitar els estands dels ollers, gerrers i ceramistes de l'illa i altres poblacions.\nPer aquest anys hi ha moltes novetats. La fira es troba a Sant Marçal; s'ha habilitat un gran espai amb zona d'exposicions, venda, demostracions, tallers; també es podran visitar les olleries i tallers de Pòrtol i Sa Cabaneta; visites guiades a la fira; es podrà visitar el Museu i també l'exposició del BICMA; .... i moltes coses més.\nRomandrà obert de 10h a les 20.30h.\nAquí teniu el cartell, original de Margalida Vidal, i una part del díptic informatiu. Us hi esperam!!\nPublicat per Escola de Ceràmica de Marratxí a 9:18 Cap comentari:\nS'apropa s'estiu i des de l'Escola de Ceràmica us convidam a participar d'uns tallers-monogràfics de tècniques molt interessants.\ndel 4 al 9 de juny de 16:30h a 20:30h\nimpartit per Ramon Fort\nArgiles, elaboració de peces, preparació d'engalbes i esmalts.\nProcés de cocció i tècniques de reducció.\nConstrucció d'un forn de gas.\nAplicació de naked, coure mat, esmalts.\nCARBONITZACIÓ (ceràmica negra)\ndel 2 al 7 de juliol de 16:30h a 20:30h\nimpartit per Ricardo Campos\nElaboració de peces (a torn o a plaques o modelat a mà).\nPreparació de la superfícies (brunyit i setinat).\nPreparació de les reserves i Terra Sigil·lada.\nDecoració amb diferents tècniques.\nCocció en carbonització.\nObertura del forn i neteja de les peces.\nComentaris després de la cuita.\ndel 9 al 14 de juliol de 16:30h a 20:30h\nimpartit per Joan Pere Català\nConstrucció de motlles en guix i silicona.\nFabricació de pastes per colada.\nReproducció en diferents tècniques\n(prensat, colada, estec, ...)\nPer apuntar-se o més informació:\n- Àrea de cultura de l'Ajuntament de Marratxí, telèfon 971 797 624\n- Escola de ceràmica, telèfon 971 797 382 (horari: dimarts de 9,30-13,30h; dimecres i dijous de 17-21h).\nPreu: 200€ un curs, dos 360€\nGrups reduïts (10 persones)\nPublicat per Escola de Ceràmica de Marratxí a 18:40 2 comentaris:\nVisita Convent de Santa Magdalena\nDivendres 10 de febrer, l'Escola visità el Convent de Santa Magdalena a Palma, que està adosat a l'Església de Santa Magdalena. Les monges s'hi instal·laren a principis del segle XIV. Cal destacar que a l'església es troben les restes de la beata Santa Catalina Tomàs (Valldemossa 1533 - Palma 1574).\nA la visita, guiada per l'historiador Jaume Llabrés, poguèrem gaudir d'una de les millors mostres sobre la història i la cultura de la cuina a Mallorca.\nUs mostram algunes fotografies fetes durant la visita. (Fotografies de Maria Bestar, José Miguel Forteza i Rosa Jareño). Podeu veure-les totes aquí.\nPublicat per Escola de Ceràmica de Marratxí a 9:53 Cap comentari:\nVisita guiada a la cuina del convent de Santa Magdalena\nDes de l'Escola us proposam una Visita guiada a la cuina del Convent de Santa Magdalena, a Ciutat.\nEl proper divendres 10 de febrer, a les 16.30h, l'historiador Jaume Llabrés ens acompanyarà a la visita que farem per la cuina del convent de Santa Magdalena. Allà ens explicarà tot el que està relacionat amb les peces de ceràmica que s'utilitzaven i s'utilitzen a la cuina.\nFem aquesta invitació extensiva a tot aquell que estigui interessat en conèixer un poc més de la nostra cultura. El grup serà reduït o sigui que és necessària reservar/confirmar plaça. Ho podeu fer telefonant a Cultura, Ajuntament de Marratxí -matins- al 971797624 o a l'Escola de Ceràmica (s'Escorxador) -dimarts matí i dimecres i dijous horabaixa- al 971797382. Teniu temps fins el dijous horabaixa, a les 20h.\nData i hora: Divendres 10 de febrer a les 16.30h.\nOn: Punt d'encontre serà la plaça de davant l'Església de Santa Catalina Tomàs (inici carrer Sant Jaume)\nPlaces limitades, pensar a confirmar assistència.\nPublicat per Escola de Ceràmica de Marratxí a 11:34 Cap comentari:\nExposició Peces Monogràfics 2011\nMoltes gràcies a tots per participar i assistir a la inauguració de l'exposició de les peces que elaborarem als monogràfics de l'estiu. Aquí teniu les primeres imatges.\nPublicat per Escola de Ceràmica de Marratxí a 13:01 Cap comentari:\nExposició peces tallers estiu 2011\nAquest estiu els monogràfics de l'escola de ceràmica han sigut un èxit. Per això us volem convidar a l'exposició de les peces que els alumnes elaboraren. Serà el proper dijous 12 de gener a les 20h a la sala d'exposicions de l'Escola de Ceràmica.\nEns agradaria compartir amb tots vosaltres aquest moment.\nPublicat per Escola de Ceràmica de Marratxí a 21:50 Cap comentari:\nVisita guiada a la cuina del convent de Santa Magd...


Seure – Notes i apunts\nPublicat el 5 Juny 2008 6 Juny 2008 per amadeu\nAcostuma a seure qui sol estar cansat: de caminar, de fer feina, de ballar boleros, de la vida. Bartomeu Vicens és d’aquests darrers; el bon (?) home fa anys que en té una, de cadira, on hi descansa confortablement de la seva doble perllongada existència. De dia, entre setmana, veu passar les hores des del Parlament, abans des del Consell, votant quan li diuen que voti, opinant quan li diuen que opini, i callant si no li diuen res; de fet, té posat d’home discret, d’aquells que no han volgut mai gaire cosa més que una cadira per seure i observar.\nEls caps de setmana, però, es veu que l’home discret de la cadira al racó es transforma. S’aixeca d’allà on seia, i se’n va a passejar: per tot Mallorca, deu haver passejat, basta veure com tenim l’illa. El seu rastre és fàcil de seguir: Andratx, Son Espases, i qui no ens diu que Son Bosc també? Davall la modèstia gris -i elegant, perquè té un aire d’elegància innata; ja ho diuen, que de senyor i de no sé què més se n’ha de venir de casta-, a mi m’hi sembla veure-hi una espècie de Tom Hagen, Robert Duval, també elegant, també tranquil, també discret, i tanmateix, l’autèntic conseller, consegliere, de la gran família, uemita en el nostre cas, passejant amb el maletí en una mà i el mòbil en l’altre; les fundes de violí són per les pel·lícules.\nCansat de l’excursió, el conseller se’n torna els dilluns a seure. I ben assegut que està: no hi ha qui el mogui. Després de tants d’anys, s’entén que un arribi agafar certa estima a la poltrona que és tant reconfortant. Però llàstima: en les darreres excursions no va pensar a fer-se net les sabates, i qualcú li ha seguit les petjades. Alerta, conseller, perquè qui té el cul llogat no seu on vol. I per sort nostra, aquesta illa comença a veure qui hi ha massa culs repenjats de fa massa estona. La gent desperta, s’aixeca i reclama que s’aixequin també, les catifes de les institucions i la merda que s’hi amaga.\nLlevar la pols és el que toca, començant pels culs de les cadires, i acabant per qui les embruta. És hora de canviar de banc: al dels acusats, per exemple.\nPosted in CorrupcióEtiquetat Unió Mallorquina\nDeu ser cosa del xerrar, això de la destrucció del litoral. Article salat=balearització=destrucció. #soscostabrava! twitter.com/SOSAiguafreda/… 39 minutes ago\nRT @SOSPosidonia: Lady in Blue, 20m, bandera de Polònia. Fondejat sobre #posidònia davant Cala Falcó @112IllesBalears @AgentsMediAmbIB @CMA… 53 minutes ago\nRT @SOSPosidonia: Lalibela, 42m, bandera de Malta. Mira si n'hi havia d'arena, per fondejar, i ha anat a fer-ho justament al límit de la #p… 59 minutes ago


Dissabte, "L'ofici de viure" commemora els deu primers anys de vida amb un programa especial des de la UAB\nDissabte, 27 de maig, a les 11 del matí, "L'ofici de viure" amb Gaspar Hernàndez enregistrarà un programa especial per celebrar 10 anys en antena i també la trobada número 100 amb els amics d'aquest espai radiofònic.\n26/05/2017 - 11.27\n"L'ofici de viure" celebra el seu desè aniversari a la UAB\nAquesta edició especial es farà a l'auditori de la Facultat de Lletres i Psicologia de la Universitat Autònoma de Barcelona.\nEl programa, com sempre, dona les claus per viure amb plenitud i benestar emocional, i recopilarà les eines que s'han anat aprenent en aquest decenni. Hi participaran alguns dels col·laboradors del programa, com la psicòloga Jenny Moix; el xerpa espiritual i empresari Daniel Gabarró; el psicòleg humanista Antoni Bolinches i la també psicòloga Assumpció Salat Bertran, i tots els oients que hi vulguin assistir.\nDurant l'acte també es farà un conte meditatiu amb sons. El conte meditatiu amb sons consisteix a sentir i escoltar una història de temàtica i contingut relacionada amb el creixement personal, inclosa dins una meditació, per així poder viure amb més profunditat els temes que ens proposa. A més a més, aquesta història i meditació estan acompanyades de sons d'alta vibració. Sons produïts amb bols tibetans, gongs, didjeridús o cants harmònics. Tal com diuen, algunes persones que l'han pogut experimentar, és com una pel·lícula en 3D i Dolby Surround, però amb els ulls tancats. Una bonica i saludable experiència que ens aporta calma i benestar!\n"L'ofici de viure" és el programa de Catalunya Râdio que ofereix les millors eines per al benestar emocional. El programa de Gaspar Hernández és dels espais líders en descàrregues a internet i ofereix dos capítols setmanals: dissabte, a través de catradio.cat, i diumenge, a l'antena de Catalunya Ràdio. A més de l'extens nombre de col·laboradors habituals, "L'ofici de viure" incorpora les veus de psicòlegs i terapeutes i també compta amb una secció de mantres.\nEl programa, que s'enregistrarà demà dissabte, es podrà escoltar la nit de diumenge a dilluns, a partir de les 00.05 fins a les 01.00 a l'antena de Catalunya Ràdio.


Soqquadro Italiano Stabat Mater Vivaldi a Castelló - Noticias QUADERNS - El Periódico Mediterráneo\nVivaldi i el seu 'Stabat Mater' com no l'havíem vist i sentit mai\nSoqquadro Italiano presenta el proper 20 d'abril, al Teatre Principal de Castelló, una reinterpretació de l'obra sacra\nEscena. L’escenari del Principal oferirà imatges impactants per tal de transmetre el dolor i tendresa de l’obra. - MEDITERRÁNEO\nSerem o no creients, però en la tradició de la música occidental, la música sacra ocupa un lloc rellevant. Avui dia, és impossible imaginar la nostra cultura sense la música litúrgica cristiana, que ens ha llegat un patrimoni en el qual van anar apareixent noves formes musicals, com la missa, el rèquiem, el Te Deum, el magnificat, l’Stabat Mater, l’oratori, la cantanta, el motet, el salm o la nadala.\nNingú pot menysprear obres cèlebres de música sacra com, per exemple, el Magnificat, de Johann Sebastian Bach, el Mesías de Georg Friedich Händel, l’Stabat Mater de Pergolesi, el Rèquiem, de Wolfgang Amadeus Mozart, la Missa Solemnis, de Ludwig van Beethoven o el Te Deum d’Hector Berlioz, per citar només algunes de les centenars d’obres que s’han compost en els últims 400 anys.\nAquestes composicions van servir, com sabem, per a acostar un missatge diví, una creença. En certa manera, es van crear a manera de lloances i van buscar sempre la majestuositat per a aconseguir la glòria eterna. Si ens detenim un moment a pensar, no hi ha compositor de renom que no hagi escrit una obra sacra, de manera que aquesta unió entre la música i la religiositat —en el nostre cas, per la nostra història— cristiana, resulta indivisible.\nLa inclusió dels cants en la litúrgia va ser un dels detonants que aquesta expressió musical, que en realitat es remuntaria als inicis del cristinanisme com a herència de la música jueva (cantilació), es promogués fins al punt de formar part de les nostres tradicions, de la nostra cultura, de la nostra identitat. Però, com dèiem al principi, un pot no ser cristià, ni creient, i valorar d’igual manera aquesta música, apreciar-la, sentir-la.\nExisteix una seqüència o composició arrelada a la religió cristiana que ha servit d’inspiració a centenars de compositors. Es tracta de l’Stabat Mater («estava al peu de la mare», en llatí), que es troba, segons relaten els experts musicòlegs, en l’himne o tropo de l’Al·leluia gregorià, i que molts atribueixen al papa Innocenci III i també al franciscà Jacopone da Todi. Data del segle XIII i vindria a ser una pregària que medita sobre el sofriment de María, la mare de Jesús, durant la crucifixió del seu fill.\nNo bromejàvem en dir que prop de 200 compositors de diferents èpoques, estils i gèneres, han compost el seu particular Stabat Mater. Potser, de totes aquestes versions, les més conegudes i interpretades siguin les de Giovanni Battista Pergolesi i Gioachino Rossini, però no podem obviar altres de gran profunditat i bellesa com les de Giovanni Pierluigi da Palestrina, Josquin Desprez, Luigi Boccherini, Joseph Haydn, Alessandro Scarlatti, Domenico Scarlatti...\nAntonio Vivaldi, il Prete Rosso, també forma part d’aquest ampli llistat d’autors. De fet, el seu Stabat Mater (RV 621) és l’obra vocal de caràcter sacre més primerenca que se’l coneix. La peça va ser un encàrrec per a la festa patronal de l’esglèsia de Santa Maria della Pace en Brescia, en 1712. Del poema escrit en llatí per Jacopone da Todi, i que descriu com dèiem, el lament de María als peus de la creu, el compositor venecià va triar només les deu primeres estrofes del text, tal com es prescriu quan el text és usat com a himne en les Vespres.\nLa partitura és austera, encara que de so pristí, i el seu estil melismàtic proporciona un marc específicament sagrat. Existeixen moltíssims enregistraments recents d’aquesta composició, i podríem destacar aquí les que directors del tarannà de Rinaldo Alessandrini han dut a terme. Però en aquesta ocasió preferim aprofundir en un projecte que ha renovat per complet la composició de Vivaldi. Es tracta de Stabat Mater. The Vivaldi Project que Soqquadro Italiano presentarà en el Teatre Principal de Castelló el pròxim 20 d’abril.\nAquesta agrupació musical, fundada a Bolonya en 2011 de la mà de Claudio Borgianni i Vincenzo Capezzuto, està considerada avui dia com un dels conjunts més originals i innovadors del panorama musical europeu en el gènere que s’ha donat a conèixer com «classical crossover», o encreuament clàssic, o més aviat, fusió de l’estil clàssic en alguna cosa que va més enllà. De què es tracta exactament?\nSoqquadro Italiano ha demostrat des dels seus inicis que el seu interès és renovar el llenguatge artístic d’obres clàssiques, com pugui ser l’Stabat Mater de Vivaldi —o La Passió de Bach—. En aquesta renovació entre en joc, a més, la mescla o combinació d’altres disciplines, com pugui ser la dansa o l’art visual, que al costat del cant i la música conformen una espècie d’obra total.\nBorgianni i Capezzuto s’interessen per rebre i promoure al mateix temps nous estímuls creatius, tant artístics com productius, i per a això se serveixen d’un repertori musical que abasta des de la música antiga al jazz, pop i electrònica. En cert sentit, tots dos van iniciar en 2011 una profunda i constant recerca entre el passat i el present per a redescobrir l’originalitat i el sentit de certes peces cim de la història de la música, com és aquesta del mestre venecià.\nImmersos com estarem ja en la Setmana Santa, resulta curiosa aquesta proposta, que l’Institut Valencià de Cultura (IVC) ha programat, per aquest plantejament que busca reinterpretar una obra clàssica i de contingut religiós. És més, acostumats a gaudir d’aquestes peces de caràcter sacre en esglésies o auditoris, en aquesta ocasió serà el Teatre Principal de Castelló l’escenari en el qual transcorri l’acció d’aquest espectacle en el qual la música, el cant i el ball s’uneixen per a transmetre la captivadora tendresa de l’obra de Vivaldi, una obra que neix a partir de múltiples qüestions, com: Qui és aquesta dona que cau als peus de la Creu; qui és aquesta dona que plora la mort del seu fill, que expressa el més gran i profund dolor que un ésser humà pot sentir?; qui és aquesta dona mirant al cel amb conscient acceptació?; qui és aquesta dona de la qual ens parla Vivaldi amb aquesta tensió febril i impressionants silencis? «Tal vegada —expliquen Borgianni i Capezzuto— aquesta dona ens representa a nosaltres mateixos, vivint en la desorientació de la nostra vida quotidiana. O tal vegada és només una mare que plora per nosaltres…».\nPer als responsables d’aquesta producció, «vivim en una època de canvi constant, buscant sempre un nou equilibri, noves certeses, en una realitat on tot es torna a dibuixar, es barreja i reescriu, a la recerca d’una consciència, una imatge de nosaltres mateixos per a poder projectar en el futur». Per aquest motiu, Claudio Borgianni reescriu un Vivaldi totalment nou i inèdit, donant la possibilitat a Vincenzo Capezzuto de saltar, amb extrema facilitat, del cant a la dansa, a petits moments d’actuació, assegurant-se que el públic perdi l’horitzó dels límits entre els diferents gèneres de les arts escèniques. I és per a això, precisament, que se serveixen de Mauro Bigonzetti, un dels principals coreògrafs de l’escena i dansa internacionals i director artístic del cos de ball del Teatre alla Scala de Milà, qui encaixa harmoniosament en aquest treball, podent donar vida a una dansa teatral i fortament contaminada que de ben segur conquistarà al públic assistent.\nUna peça sacra diferent, renovada, innovadora, única. Una ocasió especial per a conèixer aquesta obra enigmàtica com mai abans havíem vist i sentit.\n20:29 h // Morella acumula 110 litros y la temperatura mínima se registra en Vistabella\n20:14 h // Desalojan a un camping inundado de Cabanes por las inundaciones\n20:11 h // Estas son las farmacias de guardia en la provincia de Castellón (del 21 de enero al 2 de febrero)\n1 Estas son las farmacias de guardia en la provincia de Castellón (del 21 al 31 de enero)\n4 Catástrofe en la costa de Castellón por los efectos de Gloria


Assemblea extraordinària CAB: Relleu a la presidència i nou Pla Estratègic | Notícies\nLes entitats assistents van aprovar la proposta de pla estratègic del CAB per al període 2012-2016 presentada per la Junta. Aquest nou pla estratègic pretén entomar els diferents reptes construïts per les associacions a través del 2n Congrés d’Associacions de Barcelona. Per aconseguir-ho, el document aporta diferents línies i accions destinades a millorar l’acció de coordinació i d’enfortiment de les associacions de la ciutat que realitza el CAB i un creixement sostenible de l’organització. Podeu consultar el document complet en el següent enllaç:\nPla estratègic del CAB 2012-2016\nEn aquesta assemblea extraordinària també es va produir un relleu a la presidència del CAB. Montse Balaguer, presidenta des del 2010 en representació de la Federació d’Entitats del Clot-Camp de l’Arpa va renunciar al càrrec i va donar pas a Alfons Tiñena, fins al moment vicepresident en representació de la Federació d’Ateneus de Catalunya. La Junta i les entitats assistents van agrair a la presidenta sortint la tasca desenvolupada durant els anys en que ha ocupat la presidència. Per la seva banda, Alfons Tiñena va animar a les entitats membres a continuar creient en el projecte de coordinació associativa que es proposa a través del CAB i a participar-hi més activament per tal d’enfortir-lo i potenciar la seva tasca de foment del teixit associatiu barceloní que desenvolupa.\nLa modificació de la normativa catalana d’Associacions obliga a les entitats a adaptar els seus estatuts a la nova normativa vigent. Per aquest motiu, durant aquesta Assemblea Extraordinària també es van aprovar canvis en els estatuts del CAB. A més de les modificacions necessàries per adaptar el text a la nova normativa es va aprofitar per a sotmetre a votació altres canvis en el text estatutari de l’entitat, pensats per adaptar més el text a la realitat del Consell i del teixit associatiu de la ciutat. D’altra banda, també es va proposar l’obertura d’un procés participatiu per desenvolupar el Reglament de Règim Intern del CAB. Aquest procés es realitzarà a través de la creació d’un grup de treball que treballarà el document per tal de poder-ne presentar una proposta a l’Assemblea General Ordinària 2013 del Consell d’Associacions de Barcelona. Podeu consultar els nous estatuts en el següent enllaç:


Inici > Més enllà de l'aprenentatge mòbil: Dispositius, realitat virtual i augmentada, internet de les coses i molt més!\nMés enllà de l'aprenentatge mòbil: Dispositius, realitat virtual i augmentada, internet de les coses i molt més!. Font: Educació Demà \nAquest seminari forma part del projecte Educació Demà  de la Fundació Jaume Bofill. Es tracta del que anomenen Camp Base i es podrà seguir en streaming.\nPer a aquest Camp Base  s'han proposat un repte: crear coneixement compartit i viure en primera persona algunes de les possibles rutes de l’aprenentatge mòbil. Per ajudar a traçar-les, coneixerem diverses experiències d’innovació educativa que treballen amb grups i eines diverses:\nLa trobada comptarà amb la col·laboració de mSchools  a través de la ponència introductòria d’Albert Forn i estarà dinamitzada per Juanmi Muñoz, co-director de l'Observatori d'Innovació Tecnològica i Educativa (ODITE ) i membre del comitè científic d’Educació Demà. Conduirà l'acte Ismael Peña-López, director d'innovació oberta de la Fundació Jaume Bofill.\nL'accés és lliure i gratuït, però cal fer la inscripció . També es podrà seguir en directe per streaming a través del web de la Fundació Jaume Bofill .\ndimarts, 14 febrer, 2017 - 18:00 a 21:00\nURL d'origen: https://punttic.gencat.cat/esdeveniment/mes-enlla-de-laprenentatge-mobil-dispositius


Es dispara la feina als tallers del territori i supera els nivells de 2019 - Vallès Visió\nEs dispara la feina als tallers del territori i supera els nivells de 2019\n1 de juliol de 2021 5 de juliol de 2021\nEls tallers plens de cotxes abans de l’estiu és una imatge recurrent al territori. Enguany, però, els mecànics asseguren que el gruix de feina que abans començava després de Setmana Santa ara s’ha concentrat en dos mesos. Ha estat complicat assolir tota la demanda del mes de juny i, molts d’ells, ja tenen el juliol gairebé ple.\nLa majoria dels propietaris s’han esperat a fer la revisió del cotxe a saber quina situació sanitària hi havia. La incertesa al voltant de l’evolució de la pandèmia ha provocat que molts baixvallesans hagin optat per fer vacances a prop de casa.\nDes dels tallers del territori, recomanen revisar els vehicles abans de fer carretera. Sobretot aquells que han estat mesos aturats. Els frens i les rodes serien els elements principals a tenir en compte.


Camil Ros: de gener 2008\nEls accidents de treball es situen en el 12 % a Girona, 84 accidents per dia\nUn 12% de les treballadores i treballadors de les comarques gironines han patit un accident de treball durant el 2007, cada dia hi ha 84 accidents de treball. Durant el 2007, 30784 persones van patir algun tipus d’accident de treball –sense baixa, lleu, greu, mortal, o in-itinere anant a treballar- del total de persones registrades al regim general de la seguretat social no arriba a les 260.000 -257.551 al mes de setembre-, de les persones que treballen com a autònoms no hi ha registre de sinistralitat laboral.\nLa reducció d’accidents respecte el 2006 només ha baixat un 0,88%, fet que demostra la manca de seguiment per part de l’administració a l’hora de garantir el compliment de la llei a totes aquelles empreses que no la compleixen, que en són moltes com es desprèn d’aquestes dades.\nCada mes mort una persona en la seva feina a Girona, 12 accidents mortal a la feina més 5 morts més in-itinere durant el 2007. Així de cruel i dura és la dada, perquè darrera cada una hi ha una persona que ha perdut la vida, no calen grans anàlisi que puguin justificar aquesta crueltat, cal que les empreses compleixin la llei i que l’administració creí un cos d’inspecció de treball que pugui arribar a tot arreu, per evitar el màxim d’accidents.\nMentre moltes empreses tinguin la sensació d’impunitat difícilment podrem reduir aquesta lacra que és la sinistralitat laboral, només cal que s’apliqui la llei, com passa amb d’altres lleis: com les tributaries o les mediambientals entre d’altres.\nTreballar per viure o viure per treballar, potser que abans de parlar tant de modernitat, competitivitat, innovació, recerca, qualitat del producte,... mirem primer dins de cada empresa i arreglem les condicions de treball en seguretat i en qualitat i després potser arribarem a ser competitius.\nConsulteu document comparatiu en accidents de treball 2006 -2007 Catalunya, demarcacions i sectors.\nEl debat de l’obra pública és de màxima actualitat, principalment perquè les preses han provocat la suma de tots els possibles problemes que poden sortir en diferents obres públiques tots en aquest cas s’han concentrat en una sola, l’entrada del TAV a Barcelona.\nEl primer que cal fer per garantir l’èxit de l’obra, és garantir la seguretat del treball: vetllant per reduir els riscos a la mínima expressió i així reduir el màxim la sinistralitat laboral; reduint al mínim el nivell de subcontractacions; apostant per un treball de qualitat tant en formació, salari tot evitant les jornades maratonianes.\nÉs des d’aquesta perspectiva que la UGT de les comarques gironines hem proposat aquesta setmana crear una comissió de control i seguiment per les obres del TAV al seu pas per la ciutat de Girona i Sarrià de Ter, en concret pel tram que va soterrat 3660 m dels quals mes de la meitat s’ha de fer en túnel.\nAquesta comissió hauria d’estar formada pels agents i les administracions del territori: Generalitat, administració de l’estat, ajuntaments de Girona i Sarrià, la unió temporal d’empreses –FCC, Dragados i Copisa- i els sindicats UGT i CCOO. I les seves funcions serien: fer un seguiment l’execució del projecte, el seguiment permanent a peu d’obra, la seguretat en el treball, vetllar perquè les obres no afectin als edificis per on passa, i garantir la màxima informació i transparència al conjunt de la ciutadania i especialment donar la mateixa tranquil·litat i confiança a les persones que viuen per allà on passa el traçat.\nEstà demostrat que allà a on s’han creat comissions d’aquestes característiques l’obra pública ha estat un èxit i la qualitat del treball a augmentat i la sinistralitat laboral s’ha reduït. Tenim exemples com el cas del Jocs Olímpics i el fòrums de les cultures, o especialment les obres de la L9 del metro de Barcelona -aquesta és una pràctica habitual de la Generalitat- que pel tipus d’obres i túnels té moltes similituds a les obres de Girona.\nDocument complert de la proposta del TAV per Girona\nCarta proposta a les institucions gironines\nel 1008 Oliva és escollit Abat dels Monestirs de Ripoll i Cuixà -aportació Jordi Martinoy-\n2 de febrer del 1208: neix a Montpelier Jaume I el Conqueridor\n27 de setembre del 1858: neix a Girona l’escriptor Joaquim Ruyra\n17 de gener de 1908: neix Marc Aureli Vila, geògraf i fundador d’ERC\n9 de febrer del 1908: inauguració del Palau de Música Catalana\n8 de març del 1908: 129 treballadores moren en un incendi en una fàbrica tèxtil mentre reclamaven la jornada laboral de 10 hores\n26 de juliol del 1908: neix Salvador Allende\n10 de setembre de 1908: neix Mercè Rodoreda\n10 de setembre de 1908: Pau Casals debuta al Palau de la Música Catalana\n12 de setembre del 1908: Ferran Agulló bateja la Costa Brava\n19 de novembre del 1933: primera vegada que voten les dones a Catalunya\n25 de desembre del 1933: mort Francesc Macià, 122è President de Catalunya\n1 de gener de 1958: entra en vigor el tractat de Roma\n10 de setembre del 1983: primera emissió de TV3\n25 de desembre del 1983: mort el pintor català Joan Miró\nFeu les vostres aportacions de commemoracions i aniversaris, en la línia social, nacional i internacional, deixant un comentari o al correu camil@camilros.cat, i seran incorporades.\nPer cert, l'aniversari d'aquell va estar per Girona al setembre, no cal.\nLa UGT 1a força sindical de les comarques gironine...


COM ESCRIURE I PRESENTAR EL MILLOR TREBALL ACADÈMIC. GUIA PRÀCTICA PER A ESTUDIANTS I PROFESSORS. SANCHO, JORDI. 9788497664998 La Llar del Llibre\nGUIA PRÀCTICA PER A ESTUDIANTS I PROFESSORS\nEl treball de fi de grau (TFG) és el de més complexitat que fan els estudiants al llarg de la carrera i el que demostra de manera clara els coneixements i les habilitats adquirits. Els errors més freqüents en aquests treballs no són en els resultats o en la metodologia aplicada; sinó en la manera com es comunica la investigació duta a terme. Aquest llibre dóna pautes i recomanacions per millorar l’escriptura i la presentació dels treballs acadèmics, en especial els de fi de grau i de màster, i aconseguir una comunicació eficaç.\nJordi Sancho descriu els errors habituals a l’hora d’estructurar, redactar i exposar el treball; i explica pas a pas com millorar-ne l’escriptura i la presentació, des de la delimitació dels objectius inicials fins a la defensa davant el tribunal. A més, proporciona informació útil sobre recursos que rendibilitzen l’esforç acadèmic: gestors bibliogràfics, programes de disseny, de maquetació, etc.


Uns quants castellonencs amb mobilitat reduïda s’uneixen en una plataforma per mostrar la seua exigència de vida autònoma i les seues xarxes de suport mutu\n11/08/2018 - 19:52h\nMembres de la Plataforma Castelló Vida Independent posen al costat d’un escaló i una vorera envaïda per cotxes, dos dels “paranys” habituals en la seua mobilitat diària per la ciutat eldiariocv.es\n“Quan vaig caure en la discapacitat, a mi ningú no em va explicar que la vida continua. L’Estat et diu: ‘Benvingut al món dels avariats i jubilats’. Però més enllà hi ha una vida activa i autònoma, esports adaptats, gent fantàstica. El que volem és que se sàpia. Això no ix en cap lloc”.\nSón paraules de José Morralla, membre de la plataforma Castelló Vida Independent. Amb aquesta descripció, es refereix a un dels objectius del col·lectiu: la visibilització. Acabar amb el desemparament que experimenten les persones que per malaltia, condició genètica o accident es troben amb una diversitat funcional “i no saben que hi ha tot un moviment”.\nLa Plataforma Castelló Vida Independent va nàixer el 2017. La formen dotze persones amb mobilitat reduïda. La majoria fan servir crosses o cadira de rodes per a desplaçar-se. Però les seues reivindicacions també s’amplien a les necessitats que generen altres discapacitats, tant físiques com intel·lectuals i mentals, i tenen contacte habitual amb persones cegues i sordes.\nNo són ajudes, són drets\nSenten frustració, perquè hi ha moltes lleis que garanteixen l’accessibilitat universal, però no es compleixen. Ara volen convertir l’enuig en reivindicacions. Que la societat sàpia que ells existeixen i tenen el mateix dret a ser educats, anar al metge, desplaçar-se i gaudir de l’oci que la resta dels ciutadans. “Nosaltres no necessitem ajuda. No som discapacitats, la societat ens discapacita quan no es compleix la llei”, explica un altre dels membres, Benito Pérez.\nDifonen les seues reivindicacions a través de Facebook, notes de premsa i xarrades en instituts. Fa poc van ocupar titulars en uns quants mitjans per la denúncia del cas de Lidón López, membre de la plataforma que no va poder viatjar a Vinaròs perquè no funcionava la rampa d’un autobús de la companyia concessionària, Actuaciones Mediterráneo.\nLa repercussió de la denúncia va aconseguir que l’empresa pagara les despeses que va ocasionar a l’afectada –més de 80 euros en un taxi– i que la Generalitat s’haja compromés, expliquen des de la Plataforma, a revisar el compliment de les condicions d’accessibilitat en el transport públic.\nEls “paranys” del carrer\nAquest, el de les dificultats de mobilitat, és un dels temes estrela. Per a denunciar-les, han encunyat el terme de “paranys”. Si el carrer fora com la llei indica i la resta de la gent complira les normes, ells podrien avançar per les voreres. Però la realitat és ben diferent.\nEls “paranys” més obvis són les que generen els conductors quan aparquen en les places per a discapacitats o utilitzen els rebaixos per a càrrega i descàrrega. “Et diuen: ‘És un minut’. I no pensen que en el meu dia a dia em passa 25 vegades, i això vol dir que jo perd molts minuts de la meua vida esperant que ells lleven el cotxe”, explica Benito. Denuncien que la falta de civisme de molts ciutadans s’uneix amb la falta de presència d’agents de mobilitat als carrers.\nAqueixos obstacles temporals s’uneixen als permanents, que es produeixen per falta de compliment de la llei en la construcció de l’espai públic, o per falta de diligència en la reparació dels desperfectes. La conversa amb eldiario.es es produeix a la terrassa d’una cafeteria. En un radi de deu metres, hi ha oportunitat de veure uns quants d’aquests paranys.\nMembres de la Plataforma Castelló Vida Independent assenyalen un clot al costat d’un rebaix de la vorera. Demanen celeritat en la reparació d’aquests desperfectes que poden causar accidents eldiariocv.es\nRebaixos mal construïts a Castelló\nUn n’és una vorera, al carrer Cerdà de Tallada, tan estreta i envaïda pels cotxes que no pot ser recorreguda per una cadira de rodes. Hi ha també un rebaix que acaba en un clot en què poden entropessar les rodes de la cadira, pot estacar-se una crossa o pot entropessar una persona cega.\nAquesta rampa té, a més, massa inclinació. Per això, mentre dura l’entrevista, una anciana amb caminador està a punt de caure. La persona que l’acompanya ha de córrer per poder equilibrar-la.\nL’escena causa una cascada de comentaris en els membres de la Plataforma: “Aquest és només un exemple. El 80% dels rebaixos de Castelló no compleixen les exigències legals”, explica Marysa Gómez. A vegades tenen un escaló menut, o manquen de la inclinació adequada, o no estan ben senyalitzats per a persones cegues, entre altres faltes.\nLes conseqüències són el risc de caigudes, la impossibilitat d’usar-los o la incomoditat que s’òmpliguen d’aigua quan plou. “Fer les coses bé ens beneficiaria als qui anem en cadires de rodes, però també previndria accidents. Al final, la societat estalviaria diners”, explica José.\n“Per a nosaltres, anar del punt A al punt B a la ciutat es converteix en un zig-zag”, es lamenta. “En una gimcana”, afig Benito. I el cas és que “jo també sóc un vianant amb els mateixos drets que la resta”, conclou José.\nDel Vietnam a Castelló\nL’actitud de la Plataforma s’allunya de la petició d’ajuda o de la consideració de la discapacitat com a malaltia. Al contrari, busca la màxima autonomia per a les persones amb diversitat “i que elles siguen les propietàries de la seua vida”, afirmen. És la filosofia de “Vida Independent”, estesa per tot el món.\nVa sorgir, explica Benito, gràcies als veterans de la guerra del Vietnam, que, de tornada als EUA, es van trobar reclosos en residències. La seua lluita va ser la d’aconseguir que els recursos econòmics que l’Estat destinava a la seua cura passaren del sistema assistencial a les seues mans per aconseguir una vida autònoma i compartida amb la resta de la societat.\nEl repte és aconseguir que les persones amb diversitat funcional (“que som el 8%”, recorden) formen part de la normalitat de la societat. Això “seria més fàcil si l’escola fora inclusiva, si els xiquets amb diversitat estigueren en les mateixes classes que la resta. Però des del principi se’ls aparta. Per exemple, als xiquets amb autisme se’ls deriva a altres centres. Això ajuda al fet que se’ls veja com els ‘estranys’”, explica José.\nUn cotxe obstaculitza un pas per a persones amb mobilitat reduïda. Imatge publicada per la Plataforma Castelló Vida Independent eldiariocv.es\nÀ Punt, acabada d’estrenar, però no accessible\nLa llista de reivindicacions és llarga. En el camp de l’oci, la plataforma denuncia que a penes hi ha cinemes adaptats, ni pel·lícules subtitulades. Que À Punt “no compleix la llei en vigor que l’obliga a l’accessibilitat universal”. Que estem fora del termini legal perquè tots els bars tinguen una entrada i bany accessibles “però ningú els obliga a fer les obres”.\nQue l’Administració no atén les normes que poden marcar la diferència entre gaudir de la cultura o no. Per exemple, accepten que el refugi antifranquista a Castelló, inaugurat fa poc, no pot tindre un ascensor per a persones en cadires de rodes, però assenyalen que tampoc s’han complit altres regles per les quals podria ser gaudit per persones sordes o cegues.\nEl missatge en els instituts\nMés enllà de la indignació, en l’estat d’ànim de la Plataforma també abunda l’optimisme. Hi contribueix l’experiència de les xarrades en instituts. José conta que, en contra del que esperen els professors, els adolescents de 13 a 15 anys l’escolten amb atenció.\nTambé fan moltes preguntes, de manera que les trobades han arribat a durar una hora i mitja. “Tenen interés per les coses més quotidianes. I pel missatge últim que la vida és curta i que cal aprofitar-la, perquè mai saps si podràs fer tot el que planeges”.\nA més d’optimisme, els membres de la Plataforma transmeten orgull per “la nostra independència”. No són una associació, perquè “no volem subvencions”. L’objectiu és poder denunciar qualsevol cosa en qualsevol moment, sense “complicitats ni traves”, afirmen.\nDurant la conversa, es repeteixen paraules com “visibilització” i “apoderament”. I, sobretot, pretenen aconseguir “suport mutu”. Cada setmana es reuneixen en La Morada, la seu de Podem a Castelló, “perquè ens la presten i és accessible, no perquè som d’aquest partit”, aclareixen. En aquestes reunions comparteixen experiències. I si cal denunciar alguna cosa, “el protagonisme és per a l’afectat i tots estem darrere”.\nEl missatge final és que, si la societat deixa de boicotejar-los, les persones amb diversitat funcional tenen una vida plena. “A la meua família i a mi ens agradava el turisme rural, i continuem fent-ne. M’agradava la muntanya, i continue anant-hi. Practicava espeleologia, i una vegada l’any vaig amb el meu grup a una cova, encara que no puga entrar-hi. La teua vida no és igual, però la teua vida s’assembla”, conclou José.


Domènec Melé Març 22, 2013\nVa ser llançat el 13 de març de 2012 amb el propòsit de “recollir temes d’actualitat, aportant anàlisi i comentaris des d’una perspectiva ètica i humanista, amb especial èmfasi en el humanisme cristià”. Hem tractat de complir publicant una entrada setmanal. En elles ens hem ocupat de notícies i anàlisis relacionades amb temes i casos […]\nEl ‘escàndol de la carn de cavall’ i les seves conseqüències\nDomènec Melé Febrer 26, 2013\nA mitjans de gener de 2013 van aparèixer els primers indicis de que en hamburgueses i altres productes alimentaris s’estava substituint la carn de boví per carn de cavall sense advertir-ho. Al Regne Unit diverses cadenes de supermercats van retirar diverses gammes d’hamburgueses i moltes empreses d’alimentació europees van dur a terme comprovacions d’ADN en […]\nCom respondre als atacs per corrupció? Quatre estrategies empresarials per polítics*\nDomènec Melé Febrer 19, 2013\nHi ha una forta demanda social per aclarir i superar els casos de corrupció i certes acusacions que tots coneixem. És bona estratègia afirmar que tot es fa bé o que el que es va fer malament és aigua passada? És de rebut buscar una justificació dient que també altres partits tenen els seus casos de corrupció? Es […]


L’IVAM CADA Alcoi acollirà aquest cap de setmana un mercadet d’art dedicat a les Festes de Moros i Cristians - Alcoi23\nLa regidoria de Cultura de l’Ajuntament d’Alcoi ha ideat una nova iniciativa per afavorir als artistes locals en el cap de setmana per excel·lència de les nostres Festes de Moros i Cristians d’Alcoi. Aprofitant la iniciativa ‘Sons de la Festa’ que es pot gaudir ja a l’IVAM CADA Alcoi, des de la regidoria es va contactar amb els artistes locals que participen en Industri.Art per realitzar una exposició/mercadet durant aquest cap de setmana.\nUn total de 6 artistes, Pep Cantó, Juan Climent, Ignacio Trelis, Orfeo Soler, Caro Guarinos y Gabriel de Tomás, exposaran les seues obres en la tercera planta de l’IVAM CADA Alcoi, en una iniciativa anomenada ‘Paisatges de la Festa’. Les obres estaran a la venda en aquesta mostra que es podrà visitar dissabte d’11 a 14 i de 17 a 19 hores i diumenge d’11 a 14 hores.\nA més en el web d’Idustri.Art on hi ha un apartat d’ #Especials que actualment està dedicat als paisatges, durant aquests dies canviarà i passarà a estar dedicat a ‘Paisatges de la Festa’.\nRecordem que ja està en marxa ‘Sons de la Festa’ una iniciativa en la qual per una banda, s’ha disposat al tercer pis de l’IVAM CADA una sala d’escolta, un espai a les fosques on l’espectador o oient pot gaudir d’una experiència immersiva gràcies a un conjunt de gravacions realitzades per Edu Comelles amb microfonia d’alta qualitat en diverses localitzacions i dies de les festes de Moros i Cristians d’Alcoi dels anys 2010 i 2011, es podrà visitar fins al 30 d’abril.\nA més, al pati exterior de l’IVAM CADA es pot escoltar un paisatge sonor continu en el qual es combinen músiques, sons i ambients sonors de la festa que estarà en marxa fins al 25 d’abril. Aquesta acció exterior es completa amb 19 imatges de la trilogia festera del fotògraf Crespo Colomer, que s’han disposat cronològicament al voltant de l’edifici.\nAnteriorPODEM PORTA AL PLE L’ALLIBERAMENT DE LES PATENTS DE LA VACUNA CONTRA LA COVID-19\nSiguienteEn marxa la segona fase de les obres d’estabilització de terres del Polígon Santiago Payá\nIniciades les millores de rehabilitació i accessibilitat de l’Edifici Viaducte d’Alcoi


Mercat de les Corts | Meet Barcelona\nEl Mercat de les Corts\nEn una antiga zona de camps, a tocar del nucli antic del barri de les Corts, l’any 1961 es va aixecar un mercat cobert que va donar lloc a una nova zona de trobada i de comerç de proximitat. Remodelat íntegrament l’any 2007, el Mercat de les Corts ha canviat molt la seva aparença, però el producte de qualitat i el tracte proper dels comerciants continua sent el mateix.\nL’evolució d’un mercat\nAmb la voluntat d’abastir d’aliments frescos els veïns, en un moment de gran expansió del barri de les Corts, l’any 1961 es va construir en una zona d’horts el Mercat de les Corts, amb la típica estructura de l’època de teulada formada per arcs. No va trigar a convertir-se en un espai imprescindible que va anar creixent a poc a poc. L’any 1993 es va remodelar, adaptant-se a les noves demandes comercials i a l’augment de clients.\nTot i així, la contínua modernització de la ciutat i del barri de les Corts va fer que l’any 2008 l’Institut Municipal de Mercats decidís remodelar-lo de nou, aquest cop de manera integral i sota un projecte de l’empresa G56.\nLa iniciativa va apostar per una transformació radical de la façana, que s’obre a la travessera de les Corts, amb una entrada a peu pla i una rampa que trenca les barreres arquitectòniques i facilita l’accessibilitat a tothom.\nLes parades també es van renovar, però van conservar el tarannà que les ha marcat des dels seus inicis: oferir aliments de primera qualitat. En els últims anys, a l’oferta clàssica s’hi han afegit noves propostes, com ara parades de productes biològics i per a gurmets.\nTravessera de les Corts, 215\nEl barri de les Corts amaga vestigis d’un passat rural i industrial.


La Corporació Municipal de l’Ajuntament del Verger ha realitzat aquest comunicat per a totes les veïnes i veïns del Verger. *CO...\nLa Corporació Municipal de l’Ajuntament del Verger ha realitzat aquest comunicat per a totes les veïnes i veïns del Verger.\n*COMUNICAT DE LA JUNTA DE PORTAVEUS DE DATA 14-01-2021*\nL’Ajuntament del Verger informa que una vegada reunida la Junta de portaveus, es recorden i recomanen les següents mesures per tal de previndre el contagi de la COVID-19 i les seues conseqüències al poble del Verger i al seu veïnat:\n•Confinament perimetral de la Comunitat Valenciana fins al 31 de gener.\n•La restricció de la mobilitat nocturna s’avança a les 22.00 hores.\n•Tancament de l'hostaleria de tota la Comunitat Valenciana a partir de les 17.00 hores.\n•Les taules en l'interior o terrassa seran d'un màxim de 4 persones.\n•Prohibició de fumar en les terrasses de bars i restaurants.\n•En el que referix a locals comercials i de prestació de serveis, es reduix l'aforament del 50% al 30 %.\n•Es manté en sis el nombre màxim de persones en reunions socials o familiars.\n•Estaran tancades fins a NOU AVÍS, les instal·lacions esportives municipals.\n•Suspensió de tota pràctica esportiva en les instal·lacions municipals, tant per part de les Escoles Esportives Municipals com els Clubs i/o associacions esportives, fins a nou avís.\n•Suspensió de les activitats extraescolars municipals, així com anul·lar la programació municipal de caràcter cultural, esportiu, d’oci i formatiu; pilates, ioga, balls de saló, tallers socioculturals, conta-contes, memorització i resta d’activitats programades…\n•Anul·lar la programació municipal de caràcter cultural, esportiu, d’oci i formatiu; pilates, ioga, balls de saló, tallers socioculturals, conta-contes, memorització i resta d’activitats programades…\n•Anul·lar el rastre del diumenge i el mercat dels divendres.\n•El “parc del Bassot” romandrà tancat.\nEls tràmits a l’Ajuntament es recomanable realitzar-los agafant cita prèvia per telèfon (965750125) o mitjançant l’accés que està disponible en la página web de l’Ajuntament https://elverger.sedelectronica.es/citaprevia. Recordar que també està disponible la seu electrònica (https://elverger.sedelectronica.es) per a realizar qualsevol tràmit.\n•S'aconsella l'autoconfinament i es recomana el treball telemàtic sempre que siga possible.\n•S'informa que l'incidència de la COVID-19 en el municipi del Verger ha disminuit, però s'apel·la a la responsabilitat de cada persona.\n•Esperem poder tornar a la normalitat com més prompte millor, vos agraïm la col·laboració de totes i tots.


Qui és la persona més important de la teva vida? - ButiNET\nQui és la persona més important de la teva vida?\nMembre des de: 17 gen. 2010, 13:20\nEntradaAutor: llopwolf » 18 gen. 2010, 08:14\nSi, heu llegit bé la pregunta. I pensareu que té una resposta complicada, perquè hauríeu de triar, i triar no és fàcil.\nFa més o menys un any vaig fer aquesta pregunta a un amic meu que estava passant per un mal moment psicològic i fisic, estava molt malament. Jo sabia que no em respondria a aquesta complicada qüestio. I li vaig donar jo mateix la resposta. No pretenia que es poses bé de cop. El dolor de l'ànima ha de fer el seu procés, i normalment és llarg. Solament, pretenia amb la meva resposta, fer-li veure que per a mi ell: havia estat, era i seria molt important a la meva vida, i que només volia el seu benestar. Per cert, ell ara està força bé.\nLa gran resposta a la qüestió, que jo veig tan evident i que la gent no veu, sobretot a quan es passa per un mal moment; és que ningú és tan important a la seva vida com ell mateix. Perquè sense tu la teva vida no existiria, i només tu tens el poder de posar un nou rumb a la teva vida, i trobar una nova il-lusió o un nou camí.\nPensa que ets un ésser meravellós, genial que tens alguna cosa que aportar a la vida, que tens tot el dret a fer realitat els teus somnis, que tens l'obligació de cuidar-te l'ànima, el cor i el teu cos, procurant-te el teu benestar emocional i fisic. I tens l'obligació de ser feliç ara i sempre, sense postergacions. I per damunt de tot has d'estimar-te molt a tu mateix, perquè sense aquest amor a tu mateix, no podràs mai estimar de debò als altres i ser generós, i repartir amor i benestar.\nNo s'ha de confondre una bona estimació cap a un mateix; amb ser un egoista, orgullós, prepotent i superb. Normalment, aquesta gent té dèficits d'estima, per això sempre volen ser ells i creuen que són més que altres. Realment, estan plens d'inseguretats que han anat disfressant.\nPer estimar-se a un mateix, cal navegar en el nostre interior, i veure que tots tenim el dret a estimar i a ser estimats de debó; perquè tots son éssers molt valuosos amb un gran tresor amagat al nostre interior. Un tresor ple de qualitats que ens fan ser únics i diferents i que podem oferir als altres; a la gent, que com nosaltres ens estimi, i ens valori. Però primer, s'ha de trobar el tresor, que a vegades resta molt amagat, s'ha de trobar tot el que és valuós en nosaltres mateixos. Això a vegades porta temps: saber qui som, que volem, quines són les nostres qualitats. I les persones no són com realment volen ser, ni fan el que realment volen fer. La duresa de la vida ha enterrat els nostres autèntics tresors, per no patir, per no sentir dolor, i així no cal que es comparteixin, no els podem compartir sinó sabem quins són. La gent no estima, no es compromet per no patir.\nHi ha gent que amaga les seves frustacions i sentiments, sota tota mena d'adiccions fisiques i psicològiques: drogues, feina, compres, sexe, dependents emocionals, menjar, etc... per no patir, per no veure que la vida podria ser meravellosa si s'anfrontés els problemes i reptes que planteja aquesta d'ura manera eficient. Encara que avui dia tot el que sigui implicar-se comporta un esforç i això no està de moda. Ara està de moda aconseguir-ho tot amb moltes facilitats i rapidesa. Esforçar-se per tenir el que un realment vol requereix constància, treball, perseverança i paciència. I hi ha gent que prefereix instalar-se en un plaer efimer que no duu enlloc, i que a la llarga provoca més patiment. I tot per no ser valents, per no lluitar per la vida que un vol i per no vèncer el seu propi dolor.\nLa clau per descobrir els tresors està en desfer-nos de la por, base de quasi tot mal. Por, que es dedica a congelar cors i existència, por que genera tot tipus de inseguretats i que fa que no cregueu en vosaltres mateixos ni en les vostres possibilitats de tirar endavant. S'ha de buidar la ment de pensaments negatius, per omplir-la de positius.\nUn mateix s'ha de fer càrrec de la seva vida, perquè cadascú és el protagonista de la seva existència, no s'ha d'esperar que cap persona ni cap vivéncia a llarg termini us faci feliç. Cada dia, ens hem de dir que som valuosos i que podem. I ens hem de donar petits grans plaers quotidians: un passeig en bici, escoltar la nostra cançó, veure el mar, comprar una flor, etc.... S'ha de procurar el nostre benestar sense perjudicar als altres, perquè si nosaltres estem bé, els altres estaran bé amb la nostra companyia.\nCrec fermament en tot el que he dit abans, suposo que qualsevol llibre d'autoestima us dirà el que us acabo de dir. L'esforç, la fortalesa, l'observació, la sinceritat, la memòria, la passió, la perceverànça, l'escolta empàtica, la paciència, la paraula, la creativitat i la constància, aquestes son les qualitats que tots tenim i les hem d'aprofitar. Tot a la vida costa molt, però sempre hem d'aconseguir el que volem, mai ens hem de rendir, creure en un mateix.\nEl pitjor que et pot passar es que vagin en tu per llàstima o que t'ignorin, perquè t'estan infravalorant. I per tant, no reps amor dels altres, perquè un mateix no n'ha donat abans. Si estàs tancat dins una closca ningú et veu.\nUs proposo que penseu en els vostres grans tresors. espero que sigueu molt feliços.\nEntradaAutor: uosa » 27 gen. 2010, 17:37\nllopwolf gracies per les teves paraules i benvingut al butinet¡¡¡\nEntradaAutor: mariah » 29 gen. 2010, 18:41\nGràcies igualment, llopwolf !!!! molt bonic !!!!!!!!


En cas que la negligència per part d'una persona tingui lloc fora de qualsevol competició es cobrarà a l'afectat\n3 min. Andorra la Vella 12/02/2019 11:52\n651x366 Bombres preparats per fer un rescat en helicòpter. / Arxiu ANA Bombres preparats per fer un rescat en helicòpter. / Arxiu ANA\nLa comissió legislativa de Finances i Pressupost ha aprovat introduir canvis a la disposició final setena del projecte de llei del pressupost pel 2019, que introduïa la possibilitat de reclamar els costos per un rescat de muntanya efectuat pel Cos de Bombers, en cas que hi hagués negligència de l'afectat. L'opció de cobrar pels rescats va ser plantejada al primer redactat del pressupost del Govern, a través de la modificació de la llei del 2017 del Cos de Prevenció i Extinció d'Incendis i Salvaments, però ara la comissió ha afegit un nou punt perquè el Govern també pugui reclamar als organitzadors de proves i esdeveniments esportius la quantia que representi l'operació de rescat dels seus participants.\nAixí, i segons consta a l'informe de la comissió del projecte de llei del pressupost publicat aquest dilluns, el Govern també podrà reclamar a associacions, clubs o federacions esportives –o a les seves companyies asseguradores– "els costos i les despeses ocasionats per la mobilització dels mitjans humans i materials que gestiona" el Cos de Bombers, "sense prejudici de les responsabilitats pròpies o compartides de les persones rescatades", tal com consta a la nova disposició addicional setena aprovada en comissió.\nSegons consta al text del pressupost, el qual serà debatut a ple del Consell General aquest divendres –amb opció que s'allargui fins dissabte–, es consideren accions negligents susceptibles de ser cobrades no fer cas dels senyals d'advertiment de perill, fer activitats prohibides en espais naturals, no fer cas als butlletins o avisos d'alerta meteorològica o fer l'activitat sense disposar de l'equipament adequat.\nL'import a reclamar es determinarà en funció del nombre d'efectius personals i de mitjans materials emprats en l'operació de recerca, així com el temps esmerçat. Segons consta al text del pressupost, hi ha l'opció que el Govern estableixi via reglament "la tarifa per hora dels mitjans humans i materials" gestionats pels bombers.\nEn cas que la negligència per part d'una persona tingui lloc fora de qualsevol competició o esdeveniment esportiu, aquí sí que no hi ha canvis respecte al text inicial del Govern i es cobrarà a l'afectat.\nVan ser els consellers del Partit Socialdemòcrata, integrats dins del grup mixt, que van demanar suprimir la disposició adicional setena relacionada amb el cobrament de rescats. Des d'SDP van proposar modificar-la per tal que les entitats organitzadores tinguessin alguna mena de responsabilitat en actes negligents. Finalment s'ha transaccionat l'esmena en el si de la comissió per introduir també responsabilitats per part dels organitzadors d'esdeveniments esportius.


Sant Jeroni – 100 cims -18 març – UECCornellà\nSant Jeroni – 100 cims -18 març\nEl 18 de març es farà una sortida al massis de Montserrat i pujarem a Sant Jeroni, un dels cims del repte “100 cims”.\nDades d’interès: Sortida: a les 8:00 h des de la plaça de les Fonts del Monestir de Montserrat. Duració de la sortida: 5h aprox. Desnivell: 500m aprox. Dificultat: moderada. Exigència física: mitja. Nivell de Compromís: baix.\nDescripció del itinerari: Anada: Monestir de Montserrat (720 m), pujarem per les escales dels Pobres, pas dels Francesos, plaça de Santa Anna, camí vell de Sant Jeroni, pla dels Ocells, torrent de Santa Maria, capella de sant Jeroni, Miranda de Sant Jeroni (1237 m). Tornada: camí nou de Sant Jeroni, pla de les Taràntules, camí de les Ermites, pla de Sant Miquel, capella de Sant Miquel, Monestir.\nPer assistir a la excursió es imprescindible: Fer la inscripció fins el 17 de març i el dia de l’excursió cal portar firmada la Fitxa de la Sortida.\nUbicació: Massis de Montserrat\nData: 18 març, 2018


Una aventura solidària de 1.500 km a sobre d’una bicicleta per ajudar als que més ho necessiten ·\nInici Actualitat Una aventura solidària de 1.500 km a sobre d’una bicicleta per ajudar...\nJuan Diego amb la bicicleta amb la que ha recorregut 1.500 km per recollir aliments\nEl rosinc Juan Diego Martín pedala amb la seva bicicleta de Navata (Alt Empordà) a Ayamonte (Huelva) per recollir aliments\nEl ciclista de Roses, Juan Diego Martín, va arribar dilluns passat, 8 de juny, a la població d’Ayamonte Huelva després de pedalar 1.500 km des de Navata, població on resideix per complir el seu objectiu de recaptar aliments per ajudar als més devalguts.\nAixí a les 8 del matí del diumenge dia 30 de maig, acompanyat de tres amics fins arribar a Girona. Després, tot ja tot sol va tirar en direcció a Mataró, on l’esperava un altre amic per pedalar també amb ell uns quant quilòmetres. Però en arribar a aquesta població “portava una ‘pàjara’ per culpa de la calor que vaig patir bastant, i gràcies a aquest company, que em va portar a casa seva a dinar amb ell em vaig poder recuperar per poder continuar fins a Castelldefels”, ha explicat Juan Diego.\nLa segona etapa també va ser duríssima pel rosinc, tot i això va arribar fins a Sant Carles de la Ràpita. És dir, més de 300 quilòmetres va fer pedalant en dos dies “i vaig veure que m’estava passant, anava súper motivat però no estava gaudint però vaig tirar endavant fins arribar a València”.\nA la capital valenciana li va sortir un altre amic que el va convidar anar a casa seva en el municipi de Montcada. Després de recuperar forces se’n va anar cap a Castella-La Manxa. “Un cop a La Manxa vaig recalcular les etapes que em quedaven, fer-les més curtes perquè no podia anar fent tant de quilòmetres cada dia, i va ser llavors -explica Juan Diego- quan vaig començar a gaudir de la ruta, a gaudir del paisatge descobrint vies verdes espectaculars des de Jaén passant per Còrdova i Sevilla per aturar-me a Arriate després d’intentar esquivar una tempesta on queia fins i tot pedra”.\nArribada a Arriate, parada obligatòria amb avaria prèvia\nJuan Diego amb la seva família, que abans vivia a Roses\nJuan Diego volia fer parada a Arriate, “era una parada especial i obligatòria, perquè és el poble on va néixer la meva mare”. Però a uns 80 km d’arribar a Arriate, se li va trencar la llanta de la bicicleta, tot i que portava pneumàtics massissos per estalviar-se de parar per reparar possibles punxades, no va poder evitar tenir que aturar-se per una avaria molt més greu, ja que “al poble on em va passar és tant petit que no hi havia recanvis ni res, llavors vaig moure mar, cel i terra a través de Google fins trobar un noi, en Nelson, que regenta la botiga BiciPlanet al poble de Humilladero, a 30 km de Badolatosa i vaig anar i em va canviar la llanta i no va voler cobrar-me la mà d’obra. Brutal”.\nA 9 km abans d’arribar tota la desgracia de l’avaria se li va oblidar a Juan Diego perquè “em vam venir a buscar un colla d’amics tots en una furgoneta de la qual no parava de sortir gent, i em va fer molta il·lusió perquè des de Valencia no vaig tenir cap contacte amb ningú conegut”.\nI en arribar al poble de la seva mare li va rebre la Policia Local que li va escortar fins portar a Juan Diego en presència de l’alcalde d’Arriate i la regidora de Benestar Social. Una associació de veïns del poble, a més, li va fer entrega d’una donació.\nVa tenir una rebuda tant “espectacular” i una aturada tant “especial” al poble d’Arriate que “el xut d’energia que em va donar em va fer la ruta a partir de llavors molt més fàcil, físicament em trobava perfecte, la bici estava arreglada i tot anava sobre rodes”, mai millor dit.\nSortint d’Arriate, Juan Diego s’endinsa en la Serra de Cadis, passar per la província de Sevilla creuant el riu Guadalquivir fins arribar a Huelva.\nEn aquí, el ciclista rosinc rep un “altre xut d’energia perquè em vaig trobar amb la meva parella, i que prèviament ja vam planejar que es veuríem aquí.”\nDesprés de passar la nit del dia 7 de juny a Huelva, on al restaurant on va sopar amb la seva parella li van voler fer una donació també, el ciclista rosinc es va muntar al dia següent en la seva bicicleta per cobrir l’última etapa de la seva aventura solidària.\nBenvinguda inoblidable la que va rebre a Ayamonte\nJuan Diego amb les autoritats de l’Ajuntament d’Ayamonte i representants de les associacions que es s’han implicat en el seu projecte solidari\nI el passat dilluns, 8 de juny, Juan Diego va arribar a Ayamonte on els representants de l’Ajuntament li van oferir una benvingua inobidable, això com totes les associacions que es van implicar en el projecte aconseguint més 600 kg de menjar, més material i donacions monetàries.\nI inobidable també va ser la trobada amb la seva família, els seus pares i germans que fins fa dos anys vivien a Roses.\n‘La Ruta dels Àngels’ i un experiència de vida única\nEn Juan Diego Martín ha volgut definir aquesta aventura ciclista i solidària que ha viscut com “La Ruta dels Àngels, perquè m’he trobat molts d’àngels que m’han ajudat. Tant terrenals, com ha estat tota la gent que m’he trobat pel camí i que m’ha ajudat, com els Àngels del cel, que m’han fet arribar a Ayamonte”.\nI el ciclista rosinc vol agrair a tothom que l’ha ajudat i s’ha implicat en el seu projecte solidari “no vull dir noms perquè em podria oblidar algú, però sí que vull destacar a l’Ajuntament de Navata, que es va implicar molt, a l’Ajuntament d’Arriate i l’associació de veïns del barri de San Pedro d’Arriate pel tracte que vaig rebre i, com no a l’Ajuntament d’Ayamonte i al Patronat Municipal d’Esports i en Lluís també del poble, que s’han bolcat totalment”.\nSegons afirma el ciclista rosinc el pitjor de la seva aventura ciclista “ha estat la calor” i el millor ha estat que “he viscut una experiència de vida brutal, que m’ha demostrar que encara, per sort, queda molt bona gent que et fan creure en les persones i que et motiven a buscar reptes nous, i ho tinc claríssim que això no quedarà aquí”.\nI coneixent l’esperit solidari de Juan Diego, les seves ganes d’ajudar als demés, nosaltres també tenim claríssim que impulsarà un nou projecte solidari.\nArticle anteriorEl Govern flexibilitza les mesures de contenció de la Covid-19, que entren en vigor demà, 14 de juny\nArticle següentRoses condiciona les seves platges


Asian Rhapsody Villa Phuket Tailàndia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n22/5 Moo 2, Soi Salika, T.Rawai, A.Muang, Rawai, Phuket, Tailàndia, 83130 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Asian Rhapsody Villa?\nBarri Rawai Layan Paklok Paklok Patong Patong\nMés informació sobre Asian Rhapsody Villa\nOferint allotjaments de qualitat al les platges, els restaurants, els paisatges districte de Phuket, Asian Rhapsody Villa és una selecció popular tant per oci com per negoci. Amb aquesta situació a només 24.4 km del centre de la ciutat i a 49.2 km de l'aeroport, aquest hotel de 4-estrelles atreu nombrosos viatgers cada any. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Asian Rhapsody Villa asseguren una estada plaentera als seus clients. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, lloguer de cotxes.\nL'ambient de Asian Rhapsody Villa es reflexa en cada habitació. piscina privada, aire condicionat, servei de despertador, escriptori, balcó/terrassa són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses bany, piscina exterior, jardí, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Asian Rhapsody Villa és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Phuket.


katablok: Viatge gastronòmic al costat de casa\nNo, no estem de pont; avui hem treballat, però hem volgut fer un poquet de festa, encara que ens ha costat, perquè molts dels restaurants que tenim a la llista de pendents tanquen els dilluns; finalment hem trobat taula a Ryokō (Císcar*, 49. La Gran Via, L'Eixample - 960 491 947), així que comencem a "viatjar" (em diuen que és això el que significa el nom del restaurant).\nQuè és la cuina nikkei? En mercadoflotante n'expliquen l'origen, però ara deixem-ho en "cuina peruano-japonesa"; al web del restaurant llegim que el xef, Adam V. Boyer, ens ofereix una fusió de les cultures que coneix: Perú, Japó, Tailàndia, Itàlia, Holanda…\nMentre espere al xic, un vermut Petroni (4 €). Sense cap detall de benvinguda.\nHi ha menú Degustació (35 €), però els festius i la vespra no el serveixen. Demanem dos plats cadascú, però els compartim:\nRoll de causa limeña.\nPuré de creïlla agra torrada, ají limo, llima verda, peix del dia i paper de soja (11 €)\nUramaki Mar i muntanya,\namb gamba en tempura, llom de vedella i moniato en textures amb salsa teriyaki (12,50 €)\nCuriós, amb bones textures\nCurri roig de moniato amb frijoles negres, pico de gallo (verduretes) i arròs al vapor amb flor d'hibisc (9 €)\nAnticucho de xulla de corder marinada en salsa anticuchana i fumada al moment, amb ají limo, puré de dacsa choclo i ensalada criolla de ceba, ají i celiandre (16 €).\nServeixen el plat tapat amb una cúpula de vidre plena de fum (no he fet foto) .\nEstà molt bo, la carn al punt i saborosa, amb mescla d'ingredients que et transporten volant als Andes.\nEns agraden molt els plats, però han tardat tant a prendre nota i a començar a servir, i ha passat tant de temps entre plat i plat que ja no tenim ganes de postres.\nTotal: 28,80 € x 2\n*Gabriel Siscar i Siscar (Oliva, 1759 – Gibraltar,1829), nebot dels il·lustrats Gregori i Joan Antoni Maians i Siscar, fou mariner, polític (liberal) i matemàtic (col·laborà amb l'Institut de París per a l'establiment del sistema decimal en 1798).\nEn 1875 el carrer Císcar era el que ara és Cerdà de Tallada i posteriorment també el que ara és Comte Salvatierra; des de 1921 Siscar és el carrer entre Marqués de Túria i Regne de València\nPublicat per Almàssera a 19:39\nEtiquetes de comentaris: katarestaurant, nikkei, València