Església de Sant Martí - Piles,les\nÉs d'una única nau i planta rectangular amb absis semicircular i coberta amb una teulada a dues vessants.\nLa façana principal és d'estil neoclàssic. La porta d'accés és de pedra amb arc de mig punt on s'hi pot veure la data 1723. Damunt seu hi ha una petita capella, actualment buida. I per damunt un petit rosetó. Adossat a la façana hi ha un monument que recorda la Santa Missió de l'any 1961.\nL'interior és molt senzill, amb capelletes laterals dedicades al Sant Crist, el Sagrat Cor, la Mare de Déu del Roser i la Puríssima Concepció. Presideix l'interior una imatge de Sant Martí de Tous realitzada a la postiguerra.\nCampanar de base quadrada amb obertures de mig punt. A l'inici de la torre s'hi pot veure una espitllera.\nEsglésia construïda el segle XVIII sobre l'antiga església romànica, del segle XII. Aquesta església, organitzada pel bisbe de Vic, fou cedida per aquest a l'arquebisbe de Tarragona Bernat Tort entre els anys 1146 i 1154. A mitjan s. XVII era sufragània seva l'església de Santa Llúcia de Torlanda. L'església fou destruïda durant la guerra civil de 1936-1939.


L’ocell de la pesta : Baix Emporda : Costa Brava Turisme\net trobes aquí > Portada > Cultura > Llegendes > L’ocell de la pesta\nFa molts i molts anys, a la vila de Sant Feliu de Guíxols hi havia una bruixa vella i molt i molt dolenta que tenia una gran rancúnia contra la ciutat. Alguns diuen que era perquè quan demanava almoina pels carrers de la població, la mainada li llançava pedres i l’insultava.\nEn la reunió de bruixes de Catalunya que se celebrà al coll de Malrem, la bruixa dolenta demanà ajuda a les seves companyes per tal de donar un gran escarment als de Sant Feliu.\nAixí doncs, un dia, de sobte, aparegué una gran nuvolada sobre la costa i la població quan les barques encara eren a mar. La nuvolada donà lloc a set mànegues que assolaren la població, s’uniren i en formaren una de gegant i molt violenta. Tothom es va posar a resar, i per mitjà de conjurs i amb l’ajuda de Déu, la tempesta cessà i les barques pogueren tornar a port.\nPerò quan semblava que havia arribat la tranquil·litat, del cel va caure, al bell mig de la plaça, un gran ocell negre d’aspecte esgarrifós. La quitxalla se n’apoderà i tot jugant li feren mil i una maleses. Però dintre el cos de l’ocell s’amagava tota la ràbia de les bruixes. Els nens començaren a caure malalts i un a un van anar morint tots. La població quedà desolada per aquella gran desgràcia. Aleshores es reuniren els principals de la vila, entre ells l’honorable senyor Barraquer, que prometé que si la pesta cedia faria construir un ocell de ferro que recordés per sempre aquest fet.\nI així fou: la pesta cessà i a la casa dels Barraquer es construí un ocell de ferro que la família encara conserva.\nExtreta d’El Baix Empordà, fantasia i realitat.\nFestes i esdeveniments populars\n> El bruel de l’estany de Pals > L’ocell de la pesta > El castell de Peratallada > El crit\nCercador d'activitats del Baix Empordà


Els efectius de Divalterra aprofiten este període per a posar a punt estes zones públiques, amb previsió d’un increment de visitants en les pròximes setmanes i durant els mesos d'estiu\nLes brigades forestals de la Diputació de València treballen en la posada a punt de diferents àrees recreatives de la muntanya valenciana, amb l'objectiu de reduir el risc d'incendis forestals. Els efectius de Divalterra fan treballs de condicionament com per exemple desbrossament, poda i clareig selectiu de la vegetació, davant la previsió que en les pròximes setmanes les zones públiques puguen tornar a acollir visitants.\nAlgunes d'estes actuacions ja s'estan duent a terme o s’iniciaran de manera imminent, com és el cas d'Andilla, on s'està treballant en les àrees recreatives de La Tejería, Fuente del Señor i El Puntalico; a Xeraco, a la zona del Mirador d’Aus; al paratge de l'ermita de Llutxent, així com a l'àrea recreativa de Cabiscol de Villar del Arzobispo; el Azud i Fuente del Saz a Tuéjar; el Parc de la Seda d'Almoines; l'àrea recreativa partida Salines, a Manuel, o la Muntanyeta dels Pins a Benicull de Xúquer.\nAixí mateix, estan previstes noves actuacions en esta mena de paratges, amb l'objectiu que estiguen en les millors condicions en els mesos d'estiu, quan el risc d'incendis forestals és major.\nAmb l'objectiu de reduir tràmits burocràtics i millorar l'efectivitat de les actuacions, el full de ruta de les brigades forestals recull actuacions classificades com a “recurrents”, especialment en àrees recreatives, espais d'elevada afluència i zones d'interfície urbanoforestal.\nAixí, una vegada sol•licitats per l'ajuntament i acceptats per la Comissió de Seguiment –en la qual estan representats el Consorci Provincial de Bombers, el Servici de Medi Ambient de la Diputació i Brigades Forestals de Divalterra– estos treballs s'executen sense necessitat de fer noves sol•licituds, per la qual cosa automàticament passen a formar part del pla de treball anual.\nIncrement d'hores de vigilància\nDel 15 de juny fins el pròxim dia 30 de setembre, les brigades forestals modifiquen el seu pla de treball habitual per a incrementar les hores dedicades a vigilar la muntanya amb la finalitat de detectar possibles situacions de risc.\nD'esta manera, els efectius de Divalterra realitzaran treballs habituals de silvicultura al matí, centrant-se en la vigilància en horari vespertí. Així mateix, els dies en què s'haja establit nivell de preemergència 3 per risc extrem d'incendis forestals, així com els diumenges i festius amb nivell de preemèrgencia 2, les brigades es dedicaran exclusivament a labors de vigilància, tant des dels punts assignats com en ruta.\nLes brigades forestals de Divalterra formen part del dispositiu de Prevenció i Extinció d'Incendis Forestals coordinat per l'Agència Valenciana de Seguretat i Resposta a les Emergències, junt amb altres organismes competents en la lluita contra el foc, com el Consorci Provincial de Bombers; la Conselleria de Medi Ambient; Conselleria d’Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica; Guàrdia Civil i Policia Autonòmica, entre altres.


Brot a la Seu d'Urgell per la tradicional festa del 'birracrucis'\nLa sala on es relaitzava fins ara la vacunació.\nActualitzada 10/04/2021 a les 06:25\nEl departament de Salut va confirmar ahir la detecció d’un brot per Covid-19 a la Seu d’Urgell entre els assistents a la celebració del tradicional birracrucis. La festa, organitzada per diferents col·lectius de joves del municipi, se celebra des de fa anys coincidint amb la festivitat del Divendres Sant (el passat dia 2 d’abril) i enguany, encara que amb un format diferent, la iniciativa s’ha mantingut. Salut va notificar ahir 12 persones positives per coronavirus que van participar en la festa i 4 contactes estrets que també han resultat positius en les proves PCR practicades.\nFonts de la conselleria van explicar que el brot “està encara en estudi”, per la qual cosa la xifra de contagis podria veure’s incrementada. I van informar que els positius participants en la festa “són en gran part universitaris i joves de segones residències”. Fonts municipals van explicar ahir que la festa l’organitza habitualment la joventut del poble i que en cap cas requereix l’autorització per part del consistori. El vicealcalde, Francesc Viaplana, va assegurar que l’ajuntament “no era coneixedor que enguany se celebraria l’activitat”, va reconèixer que “havia estat multitudinària” i va explicar que “els cossos de seguretat no disposaven d’efectius suficients per poder controlar un acte amb tants joves”. Finalment va demanar “responsabilitat col·lectiva per a frenar la pandèmia” i va instar a “complir els protocols de seguretat”. El birracrucis és una festa tradicional de la població alturgellenca que se celebra habitualment a partir d’última hora de la tarda, però enguany els joves van començar al matí. Els participants havien de trobar fites amagades per punts de la ciutat de manera que recorrien i paraven per a consumir una cervesa pels bars participants.\nD’altra banda, dimarts començarà l’administració de vacunes a la pista polivalent del poliesportiu, un espai que substitueix l’antic centre de vaccinació.\n#15 Primera pedra\nAquests que treuen pit amb l'andorranitat. Quants de vosaltes sou andorrans? La majoria teniu els pares i padrins de més avall del Runer, fins i tot de l'Ebre enllà. Què preteneu? Fer el ridícul. Teniu més sang espanyola que la Lola Flores.\nGio va dir..És una p... vergonya el que està passant amb aquest diari. Posen notícies de la Seu d'Urgell, per nosaltres, l'estranger doncs hi ha una frontera pel mig, com si fossin de casa nostra,com diu el comentari del Pau.Col.laboradors de qué la Generalitat de Catalunya? M'ho voleu explicar? N'estic molt i molt fart. Faria falta un nou diari realment independent i totalment andorrà.\nEt juro que no hi tinc res a veure, però el POBLE ANDORRA es un dels pocs que no te res a veure amb la Generalitat de Catalunya. Us recomano un article d'opinió que parla de que els catalans ens tenen per una comarca amb bandera, no te desperdici .\n#13 Galgos o podencos\nUrgellenc va dir..El laïcisme és el respecte per les idees de l'altre, la pluralitat de Credos i no Credos. El que fomenten disbauxes així és seguir fent befa quan la Professó no es fa per prudència sanitària. El laïcisme és una altra cosa.\nés vostè molt bona persona, o molt innocent o que jo per seguit creient que el laïcisme és separar religió i estat.\ni mentrestant prohibeixen manifestacions religioses però no tenen policia per aturar les manifestacions de burla a la religió.\ni els puristes explicant que és i que no és el laïcisme.\nOrganitzada per Ateneu Alt Urgell aquesta pantomima de burros bevent cervesa amb pretensions de befa autocomplaent.\nI de tradicional res de res\nlaïcisme va dir..l'Ajuntament fa molt bé.\nCal controlar molt les manifestacions de sentiment religiós.\nCal ser flexible amb les manifestacions de sentiment anti-religiós.\nEls impostos es paguen igual, però en què es gasten el marca el laïcisme.\nEl laïcisme és el respecte per les idees de l'altre, la pluralitat de Credos i no Credos. El que fomenten disbauxes així és seguir fent befa quan la Professó no es fa per prudència sanitària. El laïcisme és una altra cosa.\nMoc va dir..Amb el nom que li han posat al "tradicional event" (que, per cert, des de quan es celebra per ser "tradicional"?) demostren que de llums moltes no en tenen, no. Ara suposo que tocarà el "Barmadà".\nTotalment d'acord. No sé com es pot titular "tradicional" a una burla que fan fa quatre dies.\nVia crucis va dir..Mes que Birracrucis diría Burrocrucis, per lo rucs que han estat fent el que no es pot fer en aquests moments. Ah! I molt malament per l'ajuntament de la Seu!\nAmb el nom que li han posat al "tradicional event" (que, per cert, des de quan es celebra per ser "tradicional"?) demostren que de llums moltes no en tenen, no. Ara suposo que tocarà el "Barmadà".\nPossiblement tindrem aixo al 2050\nUn diari que solamente sigui independent\nDel vist i plau de Govern\nl'Ajuntament fa molt bé.\n#6 Via crucis\nMes que Birracrucis diría Burrocrucis, per lo rucs que han estat fent el que no es pot fer en aquests moments. Ah! I molt malament per l'ajuntament de la Seu!


Política de privacitat - Fundació SHE\nFUNDACIÓ SHE desitja posar en coneixement dels usuaris d’aquest lloc web la seva política de privacitat i seguretat de les dades de caràcter personal que puguin ser recollits o tractats en aquest web.\nLes dades de caràcter personal que FUNDACIÓ SHE pugui arribar a obtenir dels usuaris del lloc web seran tractades d’acord a les exigències del Reglament General Europeu de Protecció de Dades de Caràcter Personal (RGPD).\nEl responsable del tractament que continguin dades de caràcter personal recollides en aquesta web és FUNDACIÓ PRIVADA SHE, fundació inscrita al Registre de Fundacions Privades de la Direcció General de Dret i d’Entitats Jurídiques (DGDEJ) de la Generalitat de Catalunya amb el nº 2698 , amb CIF nº G65269284, i amb domicili social al Carrer Balmes 155-157, 5è, 1a de Barcelona (Espanya).\nDe conformitat amb el que estableix l’RGDP, informem els usuaris de l’existència dels tractaments de dades denominats “Comunicació” i “Formació”, realitzats per FUNDACIÓ PRIVADA SHE com a Responsable del Tractament.\nAmb caràcter general, les dades que els usuaris facilitin a través dels diferents formularis d’aquest web seran tractades ( “Tractament Comunicació”) amb la finalitat d’atendre les sol·licituds o consultes realitzades. Així mateix, per a aquells usuaris que hagin expressat el seu consentiment, les dades de contacte s’utilitzaran per mantenir informats els usuaris de les novetats, esdeveniments o notícies d’interès relacionades amb la Fundació mitjançant l’enviament de butlletins (newsletter) per correu electrònic o qualsevol altre mitjà de comunicació que l’usuari autoritzi. Les dades dels usuaris registrats a la plataforma educativa quedaran inclosos en el tractament denominat “Formació” amb la finalitat de gestionar l’accés als cursos als quals s’ha inscrit.\nEn els formularis de recollida de dades s’informa a l’usuari del caràcter voluntari o obligatori de les dades que es demanen. L’usuari garanteix que la informació facilitada és exacta i es correspon amb la realitat. Abans de procedir a l’enviament de les dades l’usuari haurà de llegir i acceptar les condicions d’aquesta Política de Privacitat.\nFUNDACIÓ SHE no cedirà dades dels usuaris a terceres persones llevat que hagi obtingut el consentiment exprés, informat i inequívoc per part dels titulars de les dades.\nEl lloc web de FUNDACIÓ SHE utilitza cookies pròpies per facilitar l’experiència de navegació de l’usuari i amb finalitats estadístiques però, en cap cas, s’emmagatzemen en elles dades personals dels usuaris.\nL’usuari té la possibilitat de configurar el seu navegador web per ser avisat de la recepció de cookies i acceptar-les o rebutjar-les segons la seva voluntat, així mateix pot desactivar amb caràcter general la instal·lació de cookies en l’equip.\nDe conformitat amb el que estableix el RGPD, FUNDACIÓ SHE ha adoptat les mesures de caràcter tècnic i organitzatiu necessàries per protegir les dades dels usuaris contra manipulacions, pèrdua i destrucció ocasionals o premeditades així com contra l’accés per part de persones no autoritzades.\nEn relació amb les dades recollides en aquesta web, els usuaris podran exercitar els drets d’accés, rectificació, cancel·lació o oposició, a més de portabilitat i limitació, així com revocar el consentiment atorgat per l’enviament de comunicacions comercials. L’exercici d’aquests drets podrà ser exercit mitjançant sol·licitud escrita i signada, contenint nom i cognoms del sol·licitant, domicili a efectes de notificacions i fotocòpia del document nacional d’identitat o passaport. La sol·licitud es pot fer a través de correu postal o per e-mail a les següents adreces:\nBalmes 155-157, 08008 Barcelona


Presentació | Societat Catalana de Sociolingüística\nL’antic Grup Català de Sociolingüística es manifestà per primera vegada a la Universitat Catalana d’Estiu (Prada) el 1973 i es constituí arran del VIII Congrés Mundial de Sociologia de Toronto (agost, 1974), a impuls de Lluís V. Aracil, un dels organitzadors del Congrés, on es van presentar diferents comunicacions relacionades amb la problemàtica sociolingüística de la llengua catalana. La seva creació reflectia l’interès, en el moment que s’albirava un canvi democràtic al país, per organitzar una sociolingüística transformadora i participativa, que formés part d’un moviment històric més vast i alhora pogués ésser avantguarda de la sociolingüística arreu del món.\nLa SOCS ha estat i és un lloc de confluència de persones, que des de diferents disciplines (sociologia, lingüística, antropologia, psicologia, dret, ciència política, història…) han volgut descriure i canviar la realitat social de les llengües als nostres països. La sociolingüística ha estat doncs concebuda com una ciència engatjada, tant pels seus temes d’estudi, com per les actituds dels que s’hi consagren. La SOCS ha organitzat, des de la seva creació, debats i seminaris sobre tot tipus d’aspectes sociolingüístics, tant per part d’especialistes del país com d’arreu. Membres destacats de la SOCS van col·laborar en l’àmbit de llengua del Congrés de Cultura Catalana (1977-1978) i en el II Congrés Internacional de la Llengua Catalana (1986). La revista de la SOCS és l’anuari Treballs de Sociolingüística Catalana, que es publica des del 1977. L’associació, des del 1991, compta amb un representant en el Consell Social de la Llengua Catalana, creat per la Generalitat de Catalunya.\nEl 24 d’abril de 1981 s’aprovaren els primers Estatuts de l’entitat. En aquell moment de legalització de l’associació, els divuit membres fundadors foren: Lluís Vicent Aracil, Antoni Maria Badia i Margarit, Domènec J. Bernardó, Helena Calsamiglia, Jordi Carbonell, Lluís Creixell, Joan Fuster, Francesc Gimeno, Lluís López del Castillo, Joan Martí, Aina Moll, Vicent Pitarch, Gentil Puig, Modest Reixach, Joaquim Torres, Teresa Turell, Francesc Vallverdú i Gerard Vassalls.\nAntoni Badia i Margarit, Francesc Vallverdú i Emili Boix han estat els tres primers presidents de l’associació. Joaquim Torres n’exercí el càrrec entre el 2007 i el 2013 i Joan Pujolar entre el 2013 i el 2019. L’actual president és Miquel Àngel Pradilla. La Junta actual de l’entitat es completa amb Eva Codó (secretaria), Mercè Solé (tresoreria), Joan Pujolar (difusió), Avel·lí Flors (formació), Maria Sabaté (publicacions), Mireia Trenchs (recerca), Joan Costa (premis) i Luci Nussbaum (projecció interdisciplinària).\nLa SOCS, també denominada durant un temps ASOLC, és una entitat filial de l’Institut d’Estudis Catalans des del gener de 2008.


Nosaltres embrutem, nosaltres netegem – Compromís per Tavernes de la Valldigna\nEls militants i simpatitzants del col·lectiu Compromís-Bloc de Tavernes de la Valldigna, hem retirat ja tots els cartells i pancartes utilitzats durant la campanya d’eleccions al parlament europeu. Així, a l’endemà mateix, dilluns, i durant el dimarts; es procedí a la retirada de tota la cartelleria i demés propaganda electoral.\nDes del nostre col·lectiu entenem que hem de donar exemple de civisme i urbanitat, així com també, respecte pel medi ambient. Una vegada finalitzada la campanya electoral tots aquest cartells electorals només serveixen que per a embrutar el nostre terme, i produir més contaminació.\nAixí les pancartes que podem utilitzar en pròximes eleccions han sigut arreplegades i guardades, així reciclem elements i aquells cartells que han estat posats a les parets amb cola, han siguts llevats completament, destruïts i depositats als contenedors corresponents.\nEl col·lectiu de Compromís-Bloc de Tavernes de la Valldigna, com sempre ha fet després d’unes eleccions, ja ha retirat tots els cartells apegats a les parets del nostre terme, així com també, ha retirat les pancartes penjades al mobiliari urbà.\n←Agraïm a Tavernes el suport rebut en les eleccions europees\nGràcies a vosaltres, tenim un representant valencianista a Europa→


Elsa Artadi, Tribunal Constitucional i el 155: Les 3 incògnites de Catalunya\nLes 3 incògnites de Catalunya\nL'economia catalana sembla no veure's afectada per la política, tot i que aquesta balla entre la decisió del Tribunal Constitucional i la investidura del pròxim president català\nper Ivan Aguilar Barcelona. 09 de febrer de 2018 05:30\nLa portaveu de JxCat, Elsa Artadi, surt dels despatxos de la formació al Parlament | B. Vilaró (ACN)\nL'economia catalana ha crescut el 3,4% durant l'any 2017 enfront del 3,1% de l'economia espanyola, segons ha publicat aquesta setmana Idescat. Tot i que la metodologia utilitzada per l'Institut Català d'Estadística és una mica diferent que l'emprada per l'INE, la notícia és que la situació política tan complicada que viu el país té un impacte econòmic ínfim i que, a més, està centrat en la caiguda de la despesa turística a partir del tercer trimestre de l'any, just després de l'atemptat que va patir Barcelona el passat 17 d'agost.\nLa situació política travessa un període d'impàs a l'espera que el Tribunal Constitucional resolgui el recurs presentat pel Govern espanyol contra la investidura de Carles Puigdemont. El Tribunal va decidir fa dues setmanes imposar mesures cautelars que, a la pràctica, prohibeixen la investidura del candidat però, en breus el Tribunal ha de dictaminar acceptant o rebutjant el recurs interposat pel Govern espanyol. En cas d'acceptar, la sessió d'investidura quedaria automàticament suspesa i, sobre el paper, el president del Parlament, Roger Torrent, hauria de proposar un altre candidat.\nEls tres partits del bloc independentista - JxC, ERC i CUP- hauran de prendre una decisió la setmana vinent quan el TC s'hagi pronunciat. Dins el bloc independentista existeix divisió sobre l'estratègia òptima. Tan Junts per Catalunya com la CUP argumenten que cal seguir estrenyent i començar a desplegar la República, mentre que ERC és partidària de centrar-se en l'aixecament de l'article 155 i l'alliberament dels presos polítics. El cert és que Carles Puigdemont pot ser investit o no, però no té cap opció de ser president essencialment perquè Moncloa no el vol veure ni en pintura.\nEl fallo del TC és rellevant, en tant que si rebutja el recurs sense imposar mesures concretes, permetrà que Puigdemont sigui investit però Moncloa encara tindrà marge per vetar la presa de possessió així que buscar un president amb poder executiu és rellevant. El motiu no és altre que el sistema sanitari i educatiu són marcadament diferenciats de l'espanyol. No investir president implica, per exemple, permetre que Moncloa imposi un sistema educatiu molt basat en la memorització de continguts - com és el més habitual a Espanya- i no en les competències, com és actualment el sistema educatiu català.\nAquest dimecres JxC ha anunciat que hi hauria acord aviat. La meva aposta és Elsa Artadi, donat que repetir eleccions és entregar massa poder a Moncloa amb Marta Rovira com a vicepresidenta. Sens dubte seria bona notícia que dues dones dirigissin el país però el dubte és quin paper queda reservat per Puigdemont. La meva sensació és que els tres partits han acordat, ja que cal deixar constància explícita en el diari del Parlament que Puigdemont ha estat el president votat pels catalans i a qui Espanya no ha deixat governar fent ús de la força.\nLa notícia és que la situació política tan complicada que viu el país té un impacte econòmic ínfim\nLa intervenció financera de Catalunya\nL'última incògnita que cal aclarir és què passarà amb la intervenció financera de la Generalitat. Moncloa la va integrar dins l'aplicació del 155, ja que la utilització de la Llei d'Estabilitat Pressupostària fou senzillament un frau de llei. Veient la ràpida degeneració de les institucions espanyoles no seria sorprenent que aquesta continués si finalment l'article 155 desapareix amb la formació d'un Govern estable, cosa que, per cert, tampoc té bones perspectives de succeir a hores d'ara si fem cas a les declaracions dels dirigents del Partit Popular.\nEl cert és que a Moncloa estan descobrint a poc a poc que el Govern espanyol va cometre una errada de càlcul majúscula en donar per vençut a l'independentisme. Dia rere dia es confirma que el partit és obert si bé és cert avui dia els independentistes estan en posició feble però això, creguin-me, pot canviar en cosa d'hores: la memòria de l'1 d'Octubre és ben viva arreu.\n"Calen respostes, no es pot dir que serem feliços amb la independència, el federalisme o la reforma constitucional"\n"No hi haurà independència demanant a les empreses que paguin aquí els impostos"


Diàleg x VNG: Model Econòmic per a Vilanova i la Geltrú, 20 de febrer »\n« PDeCAT-ERC, el govern de l’amnèsia\n1979 – 2019, 40 anys de democràcia local »\nDiàleg x VNG: Model Econòmic per a Vilanova i la Geltrú, 20 de febrer\nDiàlegs x VNG, General\nDes de ja fa algunes setmanes el PSC hem posat fil a l’agulla a la redacció del proper Programa de Govern; de forma paral·lela els darrers mesos hem volgut obrir espais de debat per escoltar i reflexionar sobre noves propostes i idees per a la Vilanova i la Geltrú dels propers anys a través dels DIALEGSxVNG. Des del PSC no plantegem un programa a 4 anys, sinó que cal pensar en assentar les bases de la ciutat de l’any 2030.\nAl llarg d’aquests debats, hem pogut comptar amb persones rellevants com Joan Trullen, expert en economia urbana i exSecretari General d’Indústria del Ministeri d’Indústria i Turisme o l’exministra i experta en polítiques d’habitatge, Beatriz Corredor. Recentment hem debatut sobre models i estratègies de ciutat amb l’exalcalde de Sant Sebastià Odón Elorza.\nAl proper DIALEGxVNG volem concretar aquestes reflexions a nivell local al voltant del model econòmic per a la ciutat, per això hem previst una taula amb representants de la Federació Empresarial del Gran Penedès, Isidre Alos, de UGT, Francesc Rica, i de CCOO, Albert Rodríguez i amb la participació de la portaveu socialista d’economia al Parlament, Alícia Romero.\nEl diàleg és obert a tothom, el proper dimecres 20 de febrer, a les 19.30h al Centre Cívic de Sant Joan.\nArxius Selecciona el mes Agost 2019 Maig 2019 Abril 2019 Març 2019 Febrer 2019 Gener 2019 Desembre 2018 Novembre 2018 Octubre 2018 Setembre 2018 Juliol 2018 Juny 2018 Maig 2018 Abril 2018 Febrer 2018 Setembre 2017 Setembre 2016 Abril 2016 Novembre 2015 Setembre 2015 Juny 2015 Maig 2015 Abril 2015 Març 2015 Febrer 2015 Gener 2015 Desembre 2014 Novembre 2014 Octubre 2014 Setembre 2014 Agost 2014 Juliol 2014 Juny 2014 Maig 2014 Abril 2014 Març 2014 Febrer 2014 Gener 2014 Desembre 2013 Novembre 2013 Octubre 2013 Setembre 2013 Agost 2013 Juliol 2013 Abril 2013 Octubre 2012 Setembre 2012


La plataforma durà al ple del gener la desatenció a la gent gran que retreu als bancs - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa plataforma durà al ple del gener la desatenció a la gent gran que retreu als bancs\nLa coordinadora ha fet arribar les seves propostes als grups municipals en una trobada telemàtica\nredacció. manresa 22.12.2020 | 22:01\nLa plataforma durà al ple del gener la desatenció a la gent gran que retreu als bancs Regió7\nLa Plataforma en Defensa de les Pensions Públiques i dels Drets de la Gent Gran de Manresa i el Bages portarà al pròxim ple municipal les seves reclamacions per la desatenció que considera que pateix el col·lectiu de persones grans per part de les entitats bancàries.\nDesprés d'una reunió telemàtica amb els partits polítics amb representació municipal a l'Ajuntament, la plataforma ha explicat que al ple de gener es debatrà d'una moció en defensa d'uns serveis bancaris adequats a les necessitats de les persones.\nSegons la plataforma, els representants polítics s'han compromès a tenir presents les seves reivindicacions per a l'any 2021 després d'«una reunió cordial i productiva» on van participar membres de la coordinadora de la Plataforma i Roser Alegre (Fem), Miguel Cerezo (Cs), Felip González (PSC), Miquel León (ERC) i Rosa Ortega i Mercè Tarragó (JxM).\nLa Plataforma va comunicar als partits polítics el deteriorament del serveis bancaris, la seva despersonalització i deshumanització, la reducció d'oficines, la limitació d'horaris d'atenció personalitzada, l'obligació de fer servir els caixers i la banca online. «Aquesta problemàtica ha estat compartida pels grups municipals que han aplaudit la iniciativa de fer pública la situació com a forma de fer-la visible a nivell social, i recolzaran la presentació d'una moció en el ple municipal de gener».\nA més a més, els grups municipals també s'han compromès a fer gestions per incloure la regulació dels serveis bancaris en el programa electoral dels seus partits en les properes eleccions catalanes.\nEn la reunió també es van presentar les reivindicacions per al 2021 que la Plataforma creu que «han de formar part de l'agenda dels partits polítics manresans». A banda dels aspectes assistencials, sobre els quals no es va entrar en concrecions, n'inclouen dos de nous: la reformulació i revitalització del Programa Ciutat Amiga de la Gent Gran i una campanya de sensibilització davant la discriminació de les persones grans.\nDavant les debilitats del sistema d'atenció detectades en la pandèmia, s'ha proposat un acord ciutadà a mig termini «per recuperar les mancances que s'arrosseguen» i fixar com a objectiu a llarg termini «un model d'atenció universal, amb tarifació social, i proveït per un organisme públic».


Comunicació Prèvia d'activitat ambiental, Annex III (noves, modificacions i canvis de nom)\nComunicació, ambiental, annex III\nXavier Escribà / David Almazan\nComunicació de la intenció d'iniciar l'exercici d'una activitat ambiental a l'Ajuntament (nova, modificació o canvi de nom)\nEl titular de l'activitat o el seu representant legal .\n- Instància normalitzada segons sigui activitat nova, modificació d'activitat o canvi de titular.\nCal veure la documentació demanada per cada cas a la instància.\nComunicació prèvia activitat ambiental\nComunicació prèvia canvi de nom activitat ambiental.\nComunicació de modificació d'activitat ambiental\nUn cop presentada tota la documentació requerida correcta es resoldrà en un termini màxim d' 1 mes.\nLes activitats ambientals en règim de comunicació, estan compreses en l'annex III de la Llei 20/2009, de 4 de desembre, de prevenció i control de les activitats.\nUn cop atorgada la llicència.\n- Si la notificació de la liquidació es realitza entre el 1 i el 15 de cada mes, el pagament s'haurà de fer des de la data de la recepció de dita notificació fins el 20 del mes posterior.\n- Si la notificació de la liquidació es realitza entre el 16 i l'últim dia de cada mes, el pagament s'haurà de fer des de la data de la recepció de dita notificació fins el dia 5 del segon mes posterior.\nLes esmentades a l'ordenança fiscal.\nOrdenança Fiscal n.9\nLlei 20/2009 del 4 de desembre, de prevenció i control d'activitats\nSol·licitud d'Obra Major\nSol·licitud de llicència de rètols\nRegistre d'entrada de documents\n- Si s'han de fer obres al corresponent local, s'ha de disposar de la llicència per poder fer la comunicació.\n- Si es vol posar un rètol exterior s'ha de demanar la llicència corresponent.\n- Si, segons normativa, s'ha de disposar d'ASF (Autorització Sanitària de funcionament) cal demanar-la.\nLes activitats són les informades a l'Annex III\nComunicació d'inici d'activitats ambientals (OT-CAM)\nRegistre, Gestió Tributària, Recaptació i CGAP.\nPreguntar el tipus d'establiment a obrir i el seu emplaçament.\nPreguntar si farà o s'ha fet obres. Informar que per fer la comunicació és necessari tenir la llicència d'obres concedida, cas de ser necessari.\nPreguntar si posarà en rètol exterior. Fer la sol·licitud si cal.\nRespecte a la documentació aportada, sobretot comprobar que l'IAE (Impost Activitats Econòmiques) ja sigui el corresponent al nou emplaçament d'activitat, cas de ser canvi de local. Qualsevol dubte podem dirigir el ciutadà al tècnic corresponent de l'Oficina Tècnica.\nRegistrar la documentació.\nPosar la documentació a la safata d'Oficina Tècnica


Cop de porra al tió! | Assumpta Mercader\nEl dia 24 de desembre del 2019 un munt d’efectius de les Fuerzas y Cuerpos de Seguridad del Estado (que a partir d’ara anomenaré “Fucusé”, per abreviar) es van veure obligats a passar les festes de Nadal a Catalunya. Les Fucusé (ho accentuo perquè trobo que queda més amable, i tot el que contribueixi a fer més afables les Fucusé crec que és benvingut) no estaven contentes amb la decisió que havien pres els alts comandaments. Concretament, consideraven que “estar aquí en Navidades es una puta mierda”. Tot i això van intentar passar el tràngol de la millor manera possible. Els integrants de les Fucusé estaven segurs que la nit de Nadal no hi hauria gaire feina: era moment d’estar amb la família, i estaven bastants convençuts que fins i tot els independentistes més abrandats es quedarien a casa. Les Fucusé també estaven enyorades; serien uns dies molt durs i tenien ben clar que els calia pensar alguna cosa per fer passar el temps tan de pressa com fos possible.\nHi va haver uns quants membres de les Fucusé que van tenir una idea que els va semblar que podia ajudar a aixecar els ànims del personal. Algú els havia explicat la tradició catalana de fer cagar el tió i van decidir fer-se la seva. Van anar a comprar uns tions i la nit de Nadal van desenfundar les porres i van picar els troncs mentre cantaven versions de nadales que prefereixo no escriure per por d’acabar a l’exili o a la presó.\nEl cas és que van xalar molt, es van esbravar de valent i se’n van anar a dormir prou tranquils i conformats. L’endemà recordaren com de bé s’ho havien passat i compartiren vídeos i brometes (que tampoc escric per la mateixa raó d’abans) amb membres de les Fucusé que estaven allotjats en altres indrets de la nostra catalana terra i que, empesos per l’exemple del que veien, s’animaren a emular-los i fer cagar també el tió a cops de porra.\nI badant, badant, ja es van trobar que era Sant Esteve i, sorpresos i plens de gelosia, comprovaren que els catalans seguíem fent festa i que rematàvem l’atipada amb uns bons canelons, mentre que ells seguien menjant croquetes resclosides.\nEl dia 28 la tranquil·litat se’ls va acabar. Tsunami Democràtic va fer un comunicat convidant tothom a fer baixar els torrons omplint els edificis governamentals de llufes. A Via Laietana, com és habitual, el desplegament de les Fucusé era enorme, i també la gentada armada amb ninotets de paper i un tros de cinta adhesiva. Es preveien enfrontaments i la tensió era altíssima. Els dels ninotets volien acostar-se a la comissaria i les Fucussé volien impedir-ho. Que comencessin les càrregues no va sorprendre a ningú. En canvi, el que va passar quan les Fucusé van començar a repartir cops de porra serà recordat per sempre més.\nEls membres de les Fucusé es van adonar de seguida que alguna cosa passava a les seves porres. Cada vegada que l’arma colpejava algú, sonava una nadala cantada amb veu de barrufet: “El noi de la mare”, “El 25 de desembre” i fins i tot “Los peces en el río” van començar a sonar tan indiscriminadament com els cops que habitualment repartien. A més a més, de seguida van comprovar que les garrotades no feien cap efecte: era com si les porres fossin de cotó fluix. Ràpidament intentaren canviar-les per unes altres, però fou inútil: la màgia del tió les havia afectat a totes. La sorpresa va ser majúscula; l’estupefacció, infinita; la hilaritat que despertava el fet que les porres fessin sonar nadales amb veu ridícula, descomunal. Primer rigueren els manifestants: reien pel que veien, pel que sentien i perquè hi havia moltes iaies de riure gallinaci altament encomanadís. Les Fucusé van intentar aguantar el tipus però els va resultar impossible: es volien fer els durs, però qui es pot resistir a les riallades de les iaies catalanes? Ni tan sols les dures i entrenades Fucusé pogueren i, tot i que a contracor, esclafiren a riure sorollosament. El que va passar a partir d’aquell moment va sorprendre a tothom. Diu el proverbi xinès que quan rius de valent amb algú ja mai més el podràs odiar. Tota la Via Laietana era un no parar de riure, i el que passava allà no era un cas aïllat: hi havia hagut intents de càrregues per tot el territori i, per tant, tot Catalunya reia. Es van viure escenes que mai ningú no s’hauria pogut imaginar. Per començar, les Fucusé, veient que no podien fer la seva feina, van decidir unir-se a la festa i van compartir les porres amb els manifestants, que ballaren el ball de bastons més divertit, curiós i musical de la història. A les dotze del migdia, Tsunami Democràtic havia donat la consigna secreta de representar escenes dels pastorets pels carrers i per les places. Quan les Fucusé ho van veure, cridaren: “Que nos dejen actuar!!”. Durant uns breus instants els manifestants es van alarmar. No calia: el que volien era fer ells també de Lluquet, Rovelló o de dimoni, i fins i tot i havia qui es delia per ser l’arcàngel San Gabriel. Els manifestants s’obriren de cor i els cediren el protagonisme: les interpretacions dels membres de les Fucusé arrencaren fervorosos aplaudiments per part del públic que, admirat, celebrava veure la transformació que estaven experimentant aquelles persones que, fins feia tan poc, es mostraven sempre tan bel·ligerants.\nPerò la festa tot just havia començat: uns espavilats alumnes de quart d’ESO veieren en aquella celebració extraordinària una oportunitat de negoci i acudiren a vendre capses de polvorons a la multitud per poder finançar el viatge de final de curs. Això va donar peu a estranys concursos que consistien a engolir el màxim de polvorons en cinc minuts o a premiar la capacitat de dir “Pamplona me la repampinfla”, entenedorament i sense esquitxar a ningú, amb un polvoró a la boca.\nI no se sap d’on aparegueren porrons de vi bo i vinitos de Jerez, neules i alfajores i, fins i tot, croquetes i canelons que foren compartits amb gran alegria. Els manifestants, les Fucusé i l’alumnat de quart d’Eso se sentiren imbuïts de la joia del Nadal i, plens d’esperança, entengueren que aquella nova i inusitada germanor només podia portar coses bones.\nLa notícia del que estava passant va arribar a orelles de ministres i altres mandataris, que decidiren que calia aturar-ho immediatament. El problema és que no se’ls acudia com fer-ho. Enviar més Fucusé contra les Fucusé, que segons ells havien perdut el nord, no era ni viable ni recomanable. Denunciar les Fucusé al Tribunal Constitucional no els semblava una bona idea. De fer política, dialogar o, simplement, parlar amb el President de la Generalitat no en sabien perquè no ho havien fet mai. Optaren per esperar que els membres de les Fucusé, esgotats de tanta festa, es retiressin a dormir la mona. La decisió estava presa: l’endemà els enviaren de tornada a casa sense dilació i “asunto zanjado”.\nSi el que heu llegit fins ara us ha sorprès, espereu a saber el que va passar els dies següents. Les Fucusé ompliren els autocars que els havien de tornar a casa amb gran alegria. No hi comptaven gens, i passar cap d’any i reis amb la família seria genial. Com que encara els envaïa l’entusiasme i tenien els cors plens de la joia de la festa del dia abans i els mòbils curulls de contactes d’independentistes amb qui, en poques hores, havien forjat una forta amistat, cantaren a ple pulmó i al llarg de molts quilòmetres: “Estamos con ellos, oe! Estamos con ellos, oe!”\nI és que, després de les hores que havien compartit amb els manifestants, s’havien adonat que bàsicament el que volem és fer la nostra i que això no implica odiar a ningú. Que diem de tot cor “que bonica és Córdoba!” i “que bons els bocatas de calamares!” i “que fresca i regalada és l’aigua del Guadalquivir!”, i que aquestes afirmacions no són incompatibles amb la voluntat de viure sense que cap estat ens reprimeixi i ens tanqui a la presó per exercir el dret a decidir en llibertat.\nI, com que entengueren aitals arguments, així que arribaren a casa es dedicaren a explicar-los a familiars, veïns, amics i coneguts, i, poc a poc, tot Espanya entengué, per fi, el nostre tarannà, els nostres desitjos i la nostra forma de pensar, i s’alçaren de tots els racons de la península Ibèrica les veus que demanaven que a Catalunya es fes un referèndum. Explicaven a tothom qui els volia sentir que el dret a decidir és universal, i fins i tot hi havia qui cantava allò de “Se lo merecen, se lo merecen”.\nI els polítics, davant aquell tsunami de veus aclamadores, es veieren obligats a respondre. El primer que feren fou alliberar els presos polítics. Després, permeteren que els exiliats tornessin sense represàlies. I res: ara ja només hem d’esperar que ens diguin la data del referèndum.\nI, recordeu, tot ho hem d’agrair a la màgia del tió!\nEl que explica aquest conte pot semblar absurd i fora mida. Una bestiesa. Ho és en la forma però no en el fons. En els contes de Nadal et pots permetre el luxe de fer que les coses bones passin. El luxe de fer que qui, habitualment pega, parli. El dedico a tota la bona gent que tenim a la presó i a l’exili i a totes les víctimes de la repressió. Perquè la situació real és de veritat absurda i fora mida, una autèntica bestiesa.\nSit and talk: fem que les coses bones passin.\n← Els tres reis i un republicà\nLa covid-19, el cunyat i el sopar de Nadal →\nMaria Teresa Gibert CorominasDecember 19, 2019 at 5:28 pm · Reply\nDolors Riera AubanellDecember 19, 2020 at 7:58 pm · Reply\nCom sempre EXCEL·LENT\nLeave a Reply to Maria Teresa Gibert Corominas Cancel reply\nLa covid-19, el cunyat i el sopar de Nadal\nPolítica de privacidad Todos los derechos reservados. Assumpta Mercader, 2014


Cova de Sa Gavina - Coves de Catalunya - EspeleoWorld\nCova de Sa Gavina\nCova marina de 67 m. de recorregut a Palafrugell\nLa boca té 3 metres d'amplada per 9 d'alçada i 3,5 metres de fondària sota el nivell del mar, donant pas a una galeria de 44 metres que va augmentant de dimensions fins assolir els 8 metres d'amplada i 11 d'alçada. Després la cova s'estreny sobtadament alhora que el sostre s'abaixa fins a 3 metres sobre el nivell de l'aigua, en aquest punt la fondària és tan sols d'un metre i mig. Els 11 metres següents tenen una amplada entre 2 i 1,5 metres i porten a una platjola final que perllonga la galeria 12 metres més, on va disminuint l'amplada i un xic l'alçada fins acabar-se sobtadament.\nÚltima revisió: 2014-10-28 12:48:36\nPassada sa Roncadora es troba la bonica Cala Marquesa, davant la qual hi han dos illots que formen petits canals d'accés. Seguint pel de més al N hi trobem l'illot de sa Gavina i rere d'ell hi ha la cova del mateix nom.


Trombocitopenia en gossos: com identificar aquesta patologia? - HV Glòries\nTrombocitopenia en gossos: com identificar aquesta patologia?\n20 novembre, 2019 / 0 comentaris\nLa trombocitopènia és un patiment de l’funcionament immune de el gos i, encara que pot resultar una malaltia comuna en aquests animals, el seu diagnòstic sol ser complicat de fer i sovint passa desapercebut en la vida del nostre caní.\nQuan el nostre gos ha de ser sotmès a algun tipus de procediment mèdic, especialment cirurgies, sol ser el moment més propici per al diagnòstic d’aquesta malaltia. I és que, davant la perspectiva d’una intervenció, els exàmens preoperatoris són els indicats i responsables de detectar aquestes i qualsevol altra anomalia que pugui haver-hi.\nTot i que sol ser una malaltia asimptomàtica, avui us explicarem quins poden ser els indicadors que el teu gos pateix de trombocitopènia.\n¿Què és la Trombocitopenia?\n¿Qui pot patir aquesta malaltia?\n¿Com puc identificar la presència de trombocitopènia?\n¿Què fer en el cas de la malaltia?\nEstil de vida d’un gos amb trombocitopènia\nEs tracta d’un patiment metge on es presenta un nivell de plaquetes en sang anormal per a la vida de l’gos. Les plaquetes tenen la tasca de vigilar qualsevol vessament de sang i han de ser creades en la medul·la espinal i alliberades en el flux sanguini.\nAixí, la presència d’un baix nombre de plaquetes suposa un risc per a la vida de l’caní i, per descomptat, un perill si estava pendent de enfrontar-se a qualsevol procediment quirúrgic.\nEncara que sol ser una malaltia asimptomàtica, sempre hi ha alguns senyals que poden alertar. També, es reconeixen causes molt variades de la malaltia, encara que la més comuna sol ser un patiment immunològic.\nLa trombocitopènia immunitària es tracta d’un error de funcionament en el sistema immune, ja que el mateix s’equivoca en la identificació de les plaquetes, prenent-les com invasores. Així, procura destruir-les.\nNo obstant això, quan es dóna el diagnòstic de trombocitopènia és necessari fer una revisió i descarti de diferents malalties abans de concloure que pugui tractar-se directament d’un procés immunològic.\nEn qualsevol cas, la bona notícia és que aquesta malaltia sol tenir un molt bon pronòstic de vida i que, amb tractaments adequats i oportuns, el gos pot portar una vida normal i sense més complicacions.\nEncara que tots els gossos estan en risc de patir trombocitopènia, hi ha algunes races i rangs d’edat una mica més propensos. Per exemple, els gossos en edat mitjana tenen més riscos de presentar trombocitopènia primària, que és el subtipus que no subjau per una altra malaltia.\nTambé estan en major risc els gossos de races mitjanes, com els poodle, cocker spaniels i pastor alemany.\nRecordant que un dels tipus pot ser una malaltia immunològica, un grup especialment important són els gossos amb tendència als patiments autoimmunes, com és el cas dels cocker spaniels, els que solen patir de malalties com artritis canina.\nEn qualsevol cas, no es pot descuidar la presència de la malaltia en qualsevol raça, mida o edat de l’gos, de manera que la revisió constant al veterinari i l’atenció als símptomes de risc, és clau.\nTot i que la majoria de les vegades la malaltia es presenta asimptomàtica, la veritat és que en alguns casos sí avisa seva presència, només que els símptomes són confosos o emmascarats per qualsevol altre patiment o per la sospita d’algun virus transitori.\nSi la trombocitopènia es dóna per la presa d’algun medicament, aquests símptomes haurien de presentar només en el curs de l’consum de el fàrmac i haurien de desaparèixer quan el cos pugui restablir-se.\nDecaïment (el gos està menys disposat a fer les activitats quotidianes)\nSagnat en l’orina.\nMocs nasal molt freqüent.\nSagnat en les genives o nas.\nCol·lapse físic (només en el cas extrem de la malaltia)\nEn principi, el diagnòstic ha de ser realitzat per un metge veterinari, a través d’analítiques de sang que mostrin el baix recompte. A partir d’aquí, cal fer una revisió de les possibles causes, malalties adjacents i, fins i tot, de qualsevol possible trastorn immunològic.\nUna vegada que es determini quina és la causa principal de la malaltia, correspon determinar quina és la forma més adequada d’atacar el problema. Si, per exemple, es determina que la trombocitopènia està sent causada per la malaltia de la paparra, el correcte serà començar per atacar aquest patiment.\nSi es tracta de la conseqüència de l’consum d’un medicament, haurà d’avaluar la necessitat de continuar amb aquest tractament, així com la possibilitat de suspendre-o alternar-lo amb un altre fàrmac.\nAra bé, si es tracta d’una trombocitopènia immunitària, correspon un tractament per suprimir i controlar l’acció desmesurada de el sistema immune, de manera que deixi d’actuar de manera desmesurada en contra de les plaquetes.\nA més de controlar la malaltia, cal ajudar a el cos en el restabliment del perdut, canviant la dieta de l’gos, incloent suplements vitamínics i, en alguns casos, realitzant tractaments de ferro en sang, per assegurar una major efectivitat.\nUna vegada que ha estat determinada la causa de l’patiment i el gos està en tractament, pot ser moment de tornar a la vida normal.\nLlevat que el cas fos de risc, el normal és que l’animal pugui retornar a una vida tranquil·la, encara que amb algunes cures. Per exemple, el veterinari pot restringir el consum de determinats aliments durs o perillosos, que puguin perforar les genives, estómac o alguna part de l’tracte digestiu.\nRecorda que, a falta d’un bon bloqueig de plaquetes, no hi ha un control real per a les hemorràgies, de manera que qualsevol sagnat lleu pot esdevenir un risc per a l’animal. Així també, es fa necessari la cura de les activitats físiques de gos, allunyant de labors i llocs que puguin ser potencialment perillosos per a la seva integritat física.\nLa prioritat és, sempre, evitar qualsevol tall o sagnat que pugui desencadenar en una hemorràgia.\nPer la resta, és fonamental que a l’gos se li mantingui en control veterinari freqüent, portant-ho a revisions, medicándolo i realitzant-li exàmens periòdics per avaluar l’evolució i qualsevol risc existent.


Una mare i els seus fills, víctimes de la icònica foto de la guerra d’Ucraïna\nTatiana Perebeinos, de 43 anys, i els seus fills, de 9 i 18, van morir per foc rus quan fugien d’Irpín\nEUROPA PRESS / DIEGO HERRERA\n09 de de març del 2022. 19:12\nEls seus cossos, tapats amb llençols ensangonats que només deixen veure alguna mà i algun peu, i les seves maletes, al seu costat com fidels animals que no se separen de l’amo ni en els pitjors moments, van ser fotografiats a la localitat d’Irpín, a Ucraïna, durament bombardejada per foc rus. Les instantànies, d’una força brutal, han fet la volta al món i s’han convertit en icona de la guerra a Ucraïna. Icona de la falta de miraments de Putin amb la població civil, bombardejada sense pietat. Suposadament, quan van ser assassinats estava en vigor un alto el foc per permetre l’evacuació de la població.\n¿Qui hi havia sota d’aquests llençols? Eren els malaguanyats tres membres d’una mateixa família: Tatiana Perebeinos, de 43 anys, i els seus dos fills, Nikita, de 18, i Alisa, de 9. Els faltava un escàs mig quilòmetre per posar-se a recer en la seva fugida de l’assetjada localitat d’Irpín quan un morter rus hi va impactar de ple i va causar la mort en l’acte dels dos joves i va ferir fatalment la seva mare. Els dos gossos yorkshire que portaven van perdre la vida. Van esperar per sortir de la ciutat perquè estaven cuidant l’àvia malalta fins que la sortida es va fer imperiosa al quedar-se sense aigua, electricitat i calefacció. El marit i pare, Serguei, feia que s’encongís el cor de tot el món hores després a través de Facebook demanant el perdó de la seva família per no haver-la pogut protegir.\nMés macabre resulta el periple d’aquesta família al conèixer que, naturals de Donetsk, a la regió ucraïnesa prorussa del Donbass, ja havien fugit d’aquesta zona de conflicte per instal·lar-se als voltants de Kíev, la capital, amb la intenció de buscar un lloc estable on veure créixer els seus fills.\nPerebeinos era cap de comptabilitat a SE Ranking, una empresa de tecnologia de la informació, i va fer broma amb els seus col·legues sobre el seu futur en un viatge de treball a les muntanyes de Geòrgia tot just tres dies abans que la guerra s’apoderés d’Ucraïna, segons informa la web californiana ‘SpamChronicles’. Bevent vi i xerrant amb els seus col·legues, relata la publicació, la dona va estar fins a altes hores de la nit en una vetllada amb els membres de la jove ‘start-up’ compartint els seus ambiciosos i transcendentals plans per al futur.\n«Sempre podies acudir a ella amb les preguntes més estúpides sobre impostos, pagaments internacionals o qualsevol altra cosa», va dir un dels col·legues , que va afegir: «Sempre responia amb paciència, posant totes les opcions sobre la taula».\nUcraïna aconsegueix evacuar milers de civils de Sumi\nA l’homenatge realitzat en l’empresa en memòria de la víctima van ser moltes les al·lusions contra els ocupants russos, acusats d’haver-hi comès un «crim contra la humanitat». «El nostre cor està trencat. «No hi ha paraules per descriure la nostra pena o alleujar el nostre dolor. Però és molt important per a nosaltres que la Tatiana i els seus fills Alisa i Nikita no es converteixin en estadístiques», va dir un dels seus companys.\n«Ens sentim completament impotents, però intentem almenys amb algunes petites coses ajudar-lo a sobreviure els horrors d’aquests dies», va dir un representant de l’empresa amb referència a Serguei, pare i marit dels morts, per afegir: «Només tres dies abans de la guerra, érem a Geòrgia, fent plans per al futur, i ara estem escrivint un obituari per a la nostra Tatiana i els seus fills».


POLÍTICA - 29/12/2018 19:24 / Redacció\nEl principal diari de finances a nivell internacional diu això sobre el conflicte català donant-nos la raó\nEl conflicte entre Catalunya i l'Estado español està començant a traspassar fronteres per situar-se com un afer d'abast mundial. La situació d'engarjolament dels 9 presos polítics catalans, els exiliats i la manca de llibertats polítiques han fet que el principal diari financer a nivell mundial hagi parlat sobre el conflicte. En aquest sentit, el posicionament del rotatiu és favorable a Catalunya.\nManifestació independentista catalana de l'11 de setembre del 2018.\nMica en mica, el conflicte català s'està obrint pas arreu del món i com vàrem (VEURE AQUÍ), la premsa alemanya ja ha près posició a favor del poble català. On també han parlat sobre el tema és al principal diari de finances a nivell internacional del Japó anomenat Nihon Keizai Shimbun. Segons aquest rotatiu, el Gobierno de l'Estado español no ha trobat la manera de "resoldre el conflicte català".\nEl diari deixa clar que l'Estado español està desbordat pel conflicte assenyalant que "Encara que el govern estatal va invalidar la declaració d'independència unilateral de l'octubre del 2017 i va suspendre l'autonomia, els partidaris de la independència van tornar a guanyar les eleccions regionals celebrades al desembre de fa un any". Amb aquestes paraules, el principal diari financer a nivell mundial assumeix de forma indirecta que la independència és quelcom inevitable.\nParaules clau: DIARI FINANCES INTERNACIONAL CONFLICTE CATALÀ


Trias considera un error i una improvisació la reducció del nombre de regidors als ajuntaments\nL'alcalde de Barcelona afirma que el deixa "bocabadat" que des de Madrid es digui què ha de cobrar l'alcalde de la capital catalana\nACN Hong Kong Actualitzada el 14/07/2012 16:36\n260x366 Xavier Trias, a Hong Kong / ACN Xavier Trias, a Hong Kong / ACN\nL'alcalde de Barcelona, Xavier Trias, ha valorat la concreci ó de la llei de règi m local que va aprovar fa 24 hores escasses el consell de mini stres. Des de Hong Kong, on continua el seu viatge per Àsia per captar inversions per a la capital catalana, Trias ha consi derat que és un error "fruit de la improvisaci ó" la decisi ó de redui r el nombre de regidors als ajun taments. Segons ha dit, un consistori necessita un cert nombre de regidors per ser gestionat amb rigor. Sobre l'anun ciada rebai xa del seu sou, Trias ha afi rmat que el deixa "bocabadat" el fet que un a persona, des de Madrid, digui què ha de cobrar l'alcalde de Barcelona, i ha assenyalat que els ajun taments ja són "grandets" per prendre decisions.\nXavier Tri as ha deixat clar que li semblen "fatal" les mesures que va prendre aquest di vendres el consell de ministres espanyol i que afecten directament els ajun taments, especialment la reducci ó del nombre de regidors per consistori. Segons ha dit, hi ha ocasi ons en què els que prenen aquestes decisi ons demostren que no saben com fun ciona un ajun tament com el de Barcelona ni quanta gent necessita. La seva opinió és que un consistori necessi ta cert volum de regi dors per poder fer-lo fun cionar amb seriositat i rigor.\nEn el cas de Barcelona, ha dit, aquesta mesura obligaria a rebaixar els 41 actuals a 30, fet que, segons Trias, posaria les coses difícils al govern mun ici pal. L'alcalde ha argumentat que el consistori barceloní té diferents districtes i àrees i que seria més complicat atendre'ls amb menys regidors.


Quart rep als millors intèrprets joves - Levante-EMV\nLevante-EMV » Panorama » Noticias de Benetússer\nQuart rep als millors intèrprets joves\nLa FSMCV està organitzant la XVIII Trobada Solidària de Bandes Juvenils que es farà a Benetússer\nlevante-emv | quart de poblet 07.06.2017 | 09:50\nUn èxit la I Trobada de Joves Intèrprets de la Comarca Horta Sud, celebrada el passat dia 27 de maig en el Teatre El Casino de Quart de Poblet, organitzada per la Junta Comarcal de la FSMCV Horta Sud, en col·laboració amb l'Agrupació Musical L'Amistat i l'Ajuntament de Quart de Poblet. Va comptar amb l'assistència de Vicent Cerdà, President Provincial de la FSMCV i recentment triat President de la Confederació Espanyola de Societats Musicals. També va assistir la regidora de Cultura Cristina Mora.\nEl jurat, composat per Antonio Martínez Canella, Luís Gómez Zanón i Emilio Almenar Rodrigo, va destacar l'altíssim nivell musical de tots els participants. Obtenint el primer premi Iván Ramos Delgado de la Banda Sinfónica d'Aldaia que va interpretar al trombó Sang Till Lotta de Jan Sandström; el segon premi Manuel Roncero Ros de L'Agrupació Musical L'Amistat de Quart de Poblet que va interpretar al fagot Four Sketches de Gordon Jacobs; i el tercer premi a Marc García Guna de L'Artística Manisense de Manises que va interpretar a la trompa Romanç Op.36 de Camile Saint-Saëns.\nI encara sonant el ressò de les excel·lents interpretacions dels músics més joves, la Junta Comarcal ja està organitzant la seua activitat més emblemàtica, el XVIII Trobada Solidària de Bandes Juvenils de la Comarca Horta Sud, destinada als músics més joves de les nostres bandes de música. Enguany se celebrarà en la localitat de Benetússer el dia 10 de juny.\nEn aquesta Trobada, on participen 22 Societats Musicals i que reunirà a més de 1.300 músics, es tindrà com a Banda Convidada la banda juvenil de Societat Musical 'L'Artística' de Bunyol. És de destacar que aquesta Trobada torna a tenir un caràcter solidari amb l'aportació voluntària d'un quilo d'aliments.


Vilanova-i-la-Geltru (cat) | tulstigdelmar\nFesta i festivitats\nCiutat i Voltants\nVilanova i la Geltrú és una bella ciutat costanera de la província de Barcelona, i la capital de la comarca catalana d’El Garraf. Històricament, Vilanova va ser un notable port pesquer que encara avui desenvolupa un paper molt important en la gastronomia de la ciutat. La localitat té una població de més o menys 66.000 habitants, i està ubicada a uns 40 quilòmetres al sudoest de Barcelona, i a uns 10 quilòmetres al sudoest de Sitges, que segurament és un destí turístic més conegut.\nSituada entre les seductores muntanyes del Parc Natural d’El Garraf i l’afable mar Mediterrani, Vilanova i la Geltrú és una ciutat de grans contrastos.\nLes festes populars i tradicionals que se celebren a Vilanova són de les més variades i abundants de Catalunya, i tenen lloc durant tot l’any. Sovint es comenta que els vilanovins “estan sempre de gresca” referint-se a que són molt propensos a estar sempre de festa.\nDes de les quatre platges daurades fins les botigues, bars i cafès situats a la que es considera la rambla més llarga de Catalunya, sempre hi haurà alguna cosa que et cridarà l’atenció. Vilanova i la Geltrú és una ciutat amb bons serveis gràcies als negocis locals, els mercats municipals i les principals cadenes multinacionals. També hi ha museus, esglésies, monuments i el castell de la ciutat, tots amb interessants històries per explicar.\nUna mica més lluny, a la bella i salvatge zona rural dels voltants de la ciutat, podràs trobar rutes de senderisme i bicicleta que s’endinsen al parc del Garraf o recorren la imponent costa catalana. O, si ho prefereixes, pots intentar escalar alguna de les muntanyes.\nPer a mes informacio\nofficial Vilanova i la Geltru website\nA Vilanova es pot arribar en cotxe, tren i avió.\nVilanova i la Geltrú està a només 40 quilòmetres de l’aeroport de Barcelona-El Prat. L’aeroport es troba al nord de la capital i des d’allà hi ha trens i autobusos regulars durant el dia, així com un servei de bus nocturn. El viatge en tren per l’espectacular costa catalana dura uns 35-50 minuts (s’ha de fer transbord a El Prat de Llobregat). L’autobus triga una mica més, ja que fa una ruta una mica més complexa, però el paisatge és igual de pintoresc.\nL’aeroport de Reus està a uns 55 quilòmetres de Vilanova i la Geltrú i es troba més bé al sud de la ciutat, a prop de Tarragona. També està comunicat amb trens i autobusos, però cap d’ells és directe fins a Vilanova.\nCal dir que hi ha taxis que operen des d’ambdós aeroports, però el preu és bastant prohibitiu, en part degut a les autopistes de peatge per les quals s’han de passar des de qualsevol de les dues direccions.\nA Vilanova es pot arribar directament viatjant per la C-31, que limita amb la C-32, ambdues carreteres principals i en part del seu recorregut, autopistes. L’autopista AP-7 connecta directament amb aquestes dues vies. En general, les connexions són excel·lents des de qualsevol part d’Espanya.\nCom a la majoria de ciutats, s’ha de pagar per aparcar el cotxe, però hi ha diversos llocs gratuïts als quals es pot arribar en poc temps a peu des de l’apartament.\nSi ens aviseu amb suficient antel·lació, podem passar a buscar-vos a l’aeroport i portar-vos allà de nou al final de la vostra estada (amb un cost addicional).\nLa ciutat disposa d’un fantàstic servei de bus urbà, amb diverses parades a prop de l’apartament.\nL’estació de tren (i terminal d’autobusos) es troba a només 5 minuts caminant. Des d’allà surten trens regularment cap a Barcelona, Tarragona i altres pobles propers, i per descomptat, també cap a Port Aventura.


Històries Manresanes: La Milcentenària Casa de la Culla\nLa Milcentenària Casa de la Culla\nDe la vinya a la llegenda negra (1009 - 2009)\nLa privilegiada ubicació de la casa de la Culla dalt d'un turó i dominant la plana li va donar el seu nom, que té la mateixa etimologia que cogulla o cogulló. El primer document que s'ha trobat amb el nom de la Culla és el pergamí d'un testament datat de l'11 de desembre del 1009. La major part de l'edifici actual correspon al mas medieval d'entre els segles XIII i XV, però la prova documental més antiga de l'existència de la casa és del segle XIV.\nEl pergamí que testimonia els 1000 anys de la Culla: "En nom de Déu, Jo, Gelmir, i la meva dona, Trasgonça, donants. Concedim i donem a la casa i cenobi de Sant Benet mitja mujada de vinya, de la nostra propietat, que pervingué a nosaltres, a mi Gelmir, del meu pare, i a mi, Trasgonça, per la meva dècima. I aquesta mitja mujada de vinya és al comtat de Manresa, dins dels seus termes, al lloc que anomenem la Culla. I aquesta mitja mujada de vinya afronta, a llevant, amb la vinya d'Unifred i amb la roca que hi ha; de migjorn, amb la vinya de Miró; de ponent, amb la terra de Sant Benet; del nord, amb la vinya de Miró. Fet aquest document de donació a 3 idus de desembre de l'any 14 del regnat del rei Robert. Signa, Gelmir, signa Trasgonça, que aquesta carta de donació fem i demanem als testimonis que signin. Signa, Miró. Durand, clergue, signa".\nIdentificable per la seva torre de defensa aixecada com a punt de guaita de la ciutat de Manresa en moments de conflictes bèl·lics, el segle XVI la Culla ja era una de les masies més riques de Manresa. Les seves terres s'estenien per tot el pla de cal Gravat, la Balconada i Bufalvent, fins a la vora del Pont de Vilomara. En total, devien ser cap a 350 hectàrees dedicades, sobretot, a la vinya, l'olivera i els cereals. Punt de pas obligat en el camí ral de Barcelona a Manresa. La casa estava inclosa en la ruta de la caritat de Sant Ignasi durant la seva estada a la ciutat. La creença popular era que sant Ignasi passava moltes hores d'oració al peu de la creu de la Culla.\nA mitjans de segle XIX, quan la fil·loxera va devastar les vinyes de França i la plaga encara no havia arribat a Catalunya, es van plantar ceps a totes les terres de secà de la Culla. Per això, el 1865 es van ampliar les instal·lacions de la casa dedicades a l'elaboració de vi. Les seves cinc tines de grans dimensions tenien capacitat per emmagatzemar 85.000 litres de vi. Més endavant, la crisi de la fil·loxera va provocar que la casa quedés deshabitada. Per això, durant dos anys, va allotjar una comunitat de caputxins expulsats de França.\nAl final del segle XIX, Joan Pelfort, president de la diputació de Barcelona, va comprar la finca. La família hi passava llargues temporades, però era habitada permanentment per masovers. La tragèdia d'un matrimoni de masovers va crear la llegenda negra de la casa de la Culla. Cap al 1920/1921 es varen contractar el matrimoni format per Joan Guixé i Lluïsa Oliveras com a nous masovers, dels que es deia que eren maçons o espiritistes. El 22 de març del 1923 es va trobar el cadàver de l'home al costat dels ramals de la Séquia. El 9 de maig es va trobar assassinada la dona dins la casa, el costat de la pica de l'oli. Els fets van donar peu a les històries de bruixeria i fantasmes que habitaven la casa. Pel que sabem, mai es va aclarir la veritat. En el lloc precís una pedra gravada amb una creu, les inicials JG i la data encara ho recorda. D'aquests fets en derivaren ràpidament històries de bruixes i fantasmes que vivien a la Culla, de manera que hi hagué dificultats per a trobar masovers disposats a anar-hi a viure. Aquestes connotacions misterioses són encara presents a la memòria popular de Manresa.\nDel 1929 a 1950 la família Cornet va habitar la casa com a llogaters. No vivien de la terra, encara que tenien bestiar i conreaven un hort per a autoconsum. La casa es conservava, però en aquests anys no s'hi van fer obres. Els propietaris només hi venien al setembre, per la verema. A partir de 1940 les terres de la casa s’anaren reduint per les vendes i les seves vinyes anaven sent engolides pel creixement urbanístic de Manresa. Des del 1980 la masia és propietat de l'Ajuntament de Manresa i és gestionada pel Consell Comarcal del Bages. A més de la seu del Consell Regulador, hi ha també el Camp d'Aprenentatge, unes instal·lacions educatives que cada any visiten centenars d'escolars de tot Catalunya. A més de visitar les mines de sal de Cardona i conèixer el funcionament d'un hort i una casa de pagès, els alumnes de tot Catalunya poden conèixer com es fa el vi i ara també poden visitar l'exposició.\nL’any 1982 La Culla obre les portes com a centre d’educació ambiental amb el nom de Casa de la Natura del Bages.\n- Diari Regió7 (Revista): "La Història d'un oasi rural dins la ciutat", 20/06/2009, p.5\nEtiquetes: Manresa medieval, Monuments i edificis.\nTercera Exposició de Cartells "Històries Manresanes"\nSegona Exposició de Cartells "Històries Manresanes"\nPrimera Exposició de Cartells "Històries Manresanes"\nUn passeig pels carrers manresans\nOn és el carrer Konsomol?\nLa final perduda del Ferrol\nRafael Corvinos Barraca


Pas a Pas: Roca Falconera pel Grau de Barrots. Un tastet de Montsant.\nRoca Falconera pel Grau de Barrots. Un tastet de Montsant.\nExcursió curta i clàssica per la Serra del Montsant que pot complementar amb aquesta opció més llarga que vam fer fan uns mesos o també amb la visita a la part més occidental de la serra (aquí). En aquesta ocasió passarem per dos graus més: el Grau de Barrots i el Grau de l'Agnet (o Annet). Així tenim una visió més d'aquesta fantàstica serra de roca conglomerada.\nSortirem de la Morera de Montsant i seguirem el PR-C 14 cap al Grau de Barrots. Potser és el més espectacular dels que es poden trobar per aquest sector. Continuarem pel corriol vertiginós que va fins al Balcó del Priorat, un mirador privilegiat de la comarca. Un cop a l'altiplà superior de la Serra Major anirem fins a la Roca Falconera i baixarem seguint les marques del GR-174 pel Grau de l'Agnet fins a la Morera de Montsant.\nHorari: 3 hores 50 minuts\nCim: Roca Falconera, 1102 metres\nDesnivell acumulat: +404 metres\nDificultat: Mitjana. El Grau de Barrots i el corriol fins al Balcó del Priorat no són aptes per gent amb vertigen.\nTrack de la ruta (*Bouvier)\nPoc a poc, la boira es va desenganxant de la Serra del Montsant. De moment, sembla que haurem encertat amb el dia.\nQueden alguns núvols alts però res a veure amb les tempestes de la nit.\nComencem a caminar a la Morera de Montsant, un poble petit situat als peus de la serra.\nD'entrada, el corriol que seguim és molt còmode. Sempre encarat cap a les parets imponents.\nEl desnivell s'intensifica a mida que ens apropem a la base de les parets.\nI poc a poc, guanyem metres a la muntanya.\nEn Llorenç i en Salvador van progressant per aquests camins més costeruts.\nMentre, en Mikel entra de ple en el món vertical que ens espera a partir d'ara.\nSom a l'entrada del Grau de Barrots. No hi ha pèrdua, doncs el camí entra de ple enmig d'aquestes parets.\nL'escletxa es va tancant, sembla que no hi hagi pas per enlloc.\nPerò en cas de dubte, sempre amunt. I just a sota la roca despenjada que tenim al davant, hi ha els "barrots" que et permeten pujar a la part superior.\nUna mirada cap avall del grau.\nA través dels escalons perfectament col·locats es pot pujar fàcilment.\nJa som a punt de sortir del grau, poc a poc es va obrint.\nPerò abans de sortir del tot, queda una última sorpresa. Un pas baix que haurem de superat ajupits, cadascú amb el seu estil.\nSeguim fins a una petita balconada, que ofereix unes bones vistes.\nOn veiem als meus companys de ruta: Llorenç, Salvador i Mikel.\nEl camí aeri que hem seguit i que haurem de desfer.\nTornem fins a la sortida del Grau Barrots i creuem per sobre la roca que tapa el grau. Es pot creuar fàcilment seguint uns claus ben col·locats per l'ocasió.\nEl paisatge és sorprenent i no podem evitar fotografiar-lo.\nÉs un camí emocionant, i si no mireu els continus obstacles que hem de superar.\nBalcó del Priorat. Una imatge val més que mil paraules!!\nJa queda menys per arribar a la part superior de la serra però encara queda un tram de camí aeri, no apte per gent amb vertigen.\nEn algun punt hi ha cable.\nDeixem la part més bonica del recorregut, amb una última mirada cap al Balcó del Priorat i la Morera de Montsant als seus peus.\nSortim a l'altiplà de la Serra Major i ens enfilem cap a la carena en direcció oest, mica en mica anirem tornant.\nEn direcció contrària i seguint la carena uns 3 km hi ha la Roca Corbatera, sostre de la Serra del Montsant i del Priorat.\nEn Mikel, gaudint de les vistes, amb la Roca Falconera al seu darrera.\nA davant hi tenim la Roca de les Onze, separada de la Serra Major.\nI posem rumb cap al cim de la jornada, la Roca Falconera.\nRoca Falconera, 1102 metres.\nSota la nostra vertical, podem veure la Morera de Montsant.\nEns fem la foto de cim dels 4 integrants de la ruta.\nContinuem pel GR fins a la Morera.\nPoc a poc, tornem a tenir contacte visual amb el punt final de la ruta.\nI aprofitem per acomiadar-nos de la Serra del Montsant!!\nFins aquí aquesta ruta curta però divertida i, sobretot, aèria.\nPer completar la jornada fem una visita al bonic i singular poble de Siurana. Situat sobre el pantà i amb unes parets imponents, és un paradís pels escaladors.\nEl poble, que es troba totalment penjat, és molt fotogènic.\nPodríem definir Siurana com el Preikestolen del Priorat?\nI per acabar una vista cap a la Serra del Montsant.\nAnònim 5 de juliol de 2015 a les 12:57\nMarc, hace tiempo que quiero escribirte para darte las gracias por esta fantástica ruta! Fue una experiencia muy bonita y nos llevamos muy buenos recuerdos. Algunas de las fotos están disponibles en mi cuenta de Instagram @glossy_berry. Recomiendo también la ruta hasta el pueblo de Siurana. Fuimos ayer y la visita se convirtió en otro éxito! Un saludo.


Foment del Treball trasllada als grups polítics del Parlament Europeu mesures per compensar l'augment de preu de les matèries primeres i de l'energia - Foment del Treball\nTrobada de Sánchez Llibre amb Jaume Duch i representants dels grups parlamentaris de la cambra europea\n“És imprescindible evitar que aquesta inflació transitòria es converteixi en un problema a llarg termini”, ha manifestat Sánchez Llibre.\nLa delegació de Foment del Treball planteja una modificació excepcional del mercat interior de l’energia i, en especial, del sistema de fixació de preus i del mercat de drets d’emissió.\nTambé demana avaluar la compra conjunta, en l’àmbit europeu, de gas natural, tal com s’ha realitzat amb gran èxit en el cas de l’adquisició de vacunes contra la Covid.\nUna delegació de Foment del Treball, encapçalada pel seu president, Josep Sánchez Llibre, s’ha reunit avui a Brussel·les amb el portaveu i director general de Comunicació del Parlament Europeu, Jaume Duch, i ha mantingut també contactes amb representants dels grups parlamentaris espanyols a la cambra europea. L’objectiu de la visita ha estat proposar algunes iniciatives per afrontar les dificultats que travessa l’economia europea a conseqüència de l’escassetat de matèries primeres i l’augment del preu de l’energia. “És imprescindible evitar que aquesta inflació transitòria es converteixi en un problema a llarg termini”, ha manifestat Sánchez Llibre.\nEntre les propostes plantejades als grups polítics, destaquen plantejar una modificació excepcional del mercat interior i, en especial, del sistema de fixació de preus i del mercat de drets d’emissió. També es considera interessant avaluar la compra conjunta, a escala europea, de gas natural, tal com s’ha realitzat amb gran èxit en el cas de l’adquisició de vacunes contra la Covid.\nFoment del Treball ha volgut traslladar aquesta realitat als representants de les institucions europees perquè siguin conscients de les problemàtiques que afecten l’economia i, d’aquesta manera, instar la Comissió Europea a adoptar mesures creatives dirigides a frenar i compensar aquests costos extra que les empreses de totes les mides es veuen obligades a assumir.\nAixò és especialment rellevant amb relació a les pimes, ja que tant per a la seva supervivència com per a l’augment de la seva competitivitat en el context internacional cal que aquestes no només es mantinguin, sinó que siguin capaces d’implementar una transició verda i digital alhora que augmenten la seva mida per passar de Micro i petites empreses a empreses mitjanes, que ens permeti competir en igualtat de condicions a la resta de països europeus, així com de tercers països.\nÉs la segona ocasió en què una delegació de Foment visita el Parlament Europeu. El febrer del 2020 Sánchez Llibre va presentar el ‘Nou pacte social europeu’, elaborat pel Think Tank de Foment del Treball i basat en la necessitat de l’existència d’un equilibri entre les rendes del treball i el capital i en defensa del model social europeu.\nFoment del Treball, vol continuar actuant de corretja de transmissió entre les necessitats reals de les empreses catalanes i les institucions europees, que determinen el marc regulador relatiu als problemes que perjudiquen el creixement i l’economia productiva.


Club Nàutic Sant Felíu de Guíxols » Sant Feliu de Guíxols es solidaritza amb la Regata Carla per curar la Síndrome de Rett\nSant Feliu de Guíxols es solidaritza amb la Regata Carla per curar la Síndrome de Rett\nCentenars de persones han passat aquest dissabte i diumenge pel Club Nàutic de Sant Feliu de Guíxols per participar de la Regata Carla i recaptar fons per curar la Síndrome de Rett.\nMarçal Costa del Club Vela Palamós ha estat el vencedor de la regata en Grup 1, mentre que el regatista local Izan Codinachs (Club Nàutic Sant Feliu) s’ha proclamat guanyador en Grup 2 i Pol Marty ho ha fet en Grup 3. La solidaritat i la companyonia han estat presents en totes les proves de la regata, en què els esportistes més experimentats han ajudat als més joves a superar les adversitats de la climatologia i així poder completar les proves.\nL’entrega de premis i obsequis ha anat a càrrec del doctor i investigador Manel Esteller, del delegat de la Federació Catalana de Vela a Girona Xavier Casorrán, del Diputat d’Esports de Girona Carles Salgas, l’alcalde de Sant Feliu de Guíxols Carles Motas i el president del Club Nàutic Sant Feliu Albert Rosés. L’acte l’ha presentat l’equip del programa “Amb molt de gust” de RAC1, en el qual s’hi troba la tieta de la Carla Griñó, la nena amb Síndrome de Rett a qui s’homenatja amb aquesta regata que va morir dos anys enrere i que representava tots els valors de l’esport i l’esforç.\nAl marge de l’apartat esportiu, al llarg de tot el cap de setmana s’han portat a terme multitud d’activitats a l’esplanada del port com sortir a navegar amb la goleta Pepa Bandera, prendre una cervesa La Brava o fer un mos a les food trucks, fer una enlairada de globus en memòria de la Carla o gaudir dels concerts de Xavi Túrnez, Fusions, Localinda o Josep Andújar (Sé).\nTots els diners que s’han recaptat es donaran a la investigació de la Síndrome de Rett.\nUna malaltia encara desconeguda\nLa Síndrome de Rett a Síndrome de RETT és la segona causa més freqüent de retard mental en les nenes, després de la Síndrome de Down. Es tracta d’una malaltia del desenvolupament neuronal que afecta només les nenes i que apareix entre els 6 mesos i els dos anys.\nEl RETT es produeix per una alteració del cromosoma X que afecta les capacitats intel·lectuals, motores i socials dels pacients i que els converteix en dependents al 100%.\nActualment no existeix cap cura per aquesta malaltia, però els estudis liderats pel doctor Manel Esteller apunten que existeix la possibilitat de curar-la. De fet, el seu equip ja ha identificat diversos fàrmacs que podrien millorar-ne alguns dels símptomes, però fa falta finançament per poder seguir investigant.\nUna regata en creixement\nJa fa dos anys que el Club Nàutic de Sant Feliu de Guíxols va oferir-se per acollir aquest esdeveniment esportiu i solidari i ja hi ha prevista una tercera edició.\nEls pares de la Carla estan fent gestions perquè aquesta regata també es pugui internacionalitzar i les negociacions apunten que podria celebrar-se a Texas.


La política municipal com a instrument de canvi social - Nosaltres La Veu\nLa política municipal com a instrument de canvi social\nRicard Pérez Casado i Josep-Antoni Ybarra publiquen «Ciutat i política. De la ciutat desitjada a la ciutat possible»\nDivendres, 22 d'octubre de 2021 - 06:00h\nEn els anys setanta del segle passat, el retrat de la nostra societat era una mica dramàtic. I parlem de fa no més de cinquanta anys. El gran creixement de les ciutats i els pobles valencians a causa de les migracions internes i de la fugida del camp a la ciutat de manera principal va ser un fenomen que va deixar al descobert no solament les insuficiències acumulades, sinó també la manca de resposta a les noves necessitats que representava l’increment de la població. Barris sense aigua potable, energia intermitent, sense transport públic, carrers sense pavimentar, pols a l’estiu i fang a l’hivern... A més de les xaboles, els refugis provisionals dels immigrants interns. Ni cal dir l’absència d’escoles, de centres de salut, d’espais verds, de llocs per a la cultura... Ara bé, en aquells mateixos anys algunes coses començaren a canviar. Aquesta és la raó d’aquest llibre.\nCiutats i pobles comencen a aplicar el cabal d'experiències, de coneixements i de desitjos de la ciutadania en la política quotidiana. Amb senzilles operacions, com la recuperació de l'espai urbà, la garantia dels subministraments i la implementació de les bases perquè l'estat del benestar arribe a qui el va necessitar sempre i al qual tenia dret. El llibre de què parlem, Ciutat i política. De la ciutat desitjada a la ciutat possible, editat per Ricard Pérez Casado i Josep-Antoni Ybarra, vol constituir en tots els sentits un reconeixement, plasmat en una selecció, a aquells nombrosíssims homes i poques dones –preu dels temps i de l'herència– que van formar els primers ajuntaments democràtics des de 1979.\nUniversitat d'Alacant (2021)\nSón catorze testimoniatges d’altres tantes poblacions de tot el País Valencià: Bunyol, Castelló de la Plana, Elx, Ibi, Oriola, Paterna, Petrer, Sogorb, Utiel, València, la Vall d'Uixó, Villena, Vinaròs i Xàtiva. El relat correspon als qui van ser protagonistes directes o molt pròxims en aquells pobles i ciutats: alcaldes, regidors o persones que van tindre algun tipus de responsabilitat en la gestió. Els textos van «en cru», és a dir, tal com l'autor ha volgut deixar les seues reflexions sobre les dificultats, els obstacles i també les realitzacions durant el temps en què es van encarregar de les tasques municipals respectives.\nLa metodologia per a conformar el text definitiu ha consistit, en primer lloc, a sol·licitar a aquests protagonistes la descripció del que van aconseguir, com ho van fer, amb quins obstacles es van trobar i també, de manera significativa, amb quins aliats van comptar per a aconseguir-ho. Com eren la ciutat i l'Administració municipal amb què es van trobar el 1979 i la que van deixar en concloure el mandat. En alguns casos, el període va de 1979 al 2000. Se'ls va sol·licitar expressament que comentaren dos aspectes.\nEl primer, que subratllaren com ha sigut la política, entesa com a instrument essencial per a fer ciutat, i advertir com sense la política aquests canvis no s'haurien produït. Es tracta de reivindicar la política com a eina per a fer una ciutat determinada, la ciutat possible, i la que s'havia desitjat, a més de ser necessària. Ara bé, com a segon aspecte convé subratllar que no tota política per a construir la nova ciutat ha sigut la mateixa. Ha hagut de ser una política determinada, adequada al cas, en el temps i en l'espai per a dur a terme un desenvolupament positiu, el perseguit en els anys previs al canvi de 1979 i el successivament elaborat a través de l'experiència democràtica de la gestió local. En política no tot és igual, ni tota política és semblant, ni tots els polítics actuen de la mateixa manera. El lector trobarà tot això en les respostes dels nostres interlocutors.\nLa idea última que pretén traslladar el llibre és justament advertir, una vegada més, que la política passa per ser l'instrument per a construir el benestar de la societat, en aquest cas amb el propòsit explícit de convertir l'espai urbà en un espai per a la convivència humana de manera responsable, cívica, democràtica i, en conseqüència, sense dualitats i sense exclusions. Com es construeix i com es fa la política des de la ciutat troben resposta en aquest llibre a partir d'actors compromesos. El treball vol ser testimoni viu d’aquells anys inicials, però lluny de tot triomfalisme. Van ser anys de compromís, de treball, d’esperança i d’il·lusió. Les narracions que s’hi inclouen expliquen el què, el com, el quan i el perquè: com eren les ciutats i els pobles heretats del franquisme, per què era necessari canviar-les de dalt a baix, i el què, com i quan de les actuacions que tenien per objectiu fonamental capgirar l’herència rebuda. Les experiències narrades són experiències viscudes en primera persona i sovint tenen la frescor i l’encant de l’espontaneïtat. Espontaneïtat que s’afegeix al compromís i la determinació, els trets bàsics d’aquell període i els que es desprenen dels textos, que com ja hem dit s’han incorporat tal com van ser rebuts. A poc a poc la ciutat desitjada, descapitalitzada, començava a ser la ciutat possible. És a dir, l’espai indispensable per a millorar la vida de tots els ciutadans.\nEls llibres de Publicacions de la Universitat d'Alacant es poden comprar en les llibreries habituals o en el seu web.


delCamp.cat | Mariano Rajoy contraprogramarà l'inici de la campanya del referèndum des de Salou\nMariano Rajoy contraprogramarà l'inici de la campanya del referèndum des de Salou\nEl president espanyol i la plana major del Partit Popular hi celebraran la seva escola d'estiu, el 15 i 16 de setembre\nImagen de Mariano Rajoy. | Europa Press\nCoincidint amb l'inici de campanya promulgat des de l'independentisme de cara al referèndum de l'1 d'octubre, el 15 de setembre Mariano Rajoy i part de la plana major del Partit Popular visitaran Salou per celebrar la seva escola d'estiu. Així ho ha avançat 'La Vanguardia' aquest dilluns, que detalla que l'esdeveniment tindrà lloc els dies 15 i 16 en un lloc encara per determinar. Segons l'executiu espanyol, en aquell moment el govern català ja haurà desistit d'organitzar el referèndum i serà en aquest moment quan el President Rajoy faci un discurs de mà estesa.\nUn altre acte de Rajoy a Catalunya seria un parell de setmanes després, coincidint amb l'1 d'octubre —en funció de si es convoca o no el referèndum—, per celebrar el 40è aniversari d'Alianza Popular. Mentrestant, la vicepresidenta del govern espanyol, Soraya Sáenz de Santamaría, passa les seves vacances també a Tarragona.\n#SALOU #PP # MARIANO RAJOY\nEnlloc d'anar a Salou podrien anar a Tarragona que el PP tambe hi governa, a mes segur que el Pep Felix Ballesteros estaria encantar d'estar a prop dels seus amics feixistes-unionistes. Salut i Republica.\nKin fastic de personatge!si no ens vol als catalans pk ve aki.Kins poca vergonyes de corruptes k tenim.


Dívik - Serveis de comunicació i màrqueting per a Pimes - Què fem\ni màrqueting per a Pimes Qui som Què fem Avantatges\nuna eina rendible per a superar la saturació publicitària Plans de màrqueting i comunicació\nLa comunicació no té sentit si no respon als objectius estratègics de l’empresa. Abans de plantejar qualsevol acció doncs, és fonamental realitzar una auditoria de comunicació i màrqueting i treballar un pla de comunicació que permeti a l’empresa disposar d’un full de ruta amb les eines adequades per seguir l’estratègia marcada.\nLa nostra trajectòria com a periodistes ens permet redactar notes de premsa que captin l’interès d’aquests professionals i que la vostra presència als mitjans millori significativament. Dívik redacta i difon informacions de la vostra empresa amplificant l’activitat de la vostra companyia.\nL’hora i el dia de la convocatòria, buscar un focus informatiu que desperti prou interès, utilitzar el networking entre periodistes, generar una bona convocatòria, etc. són elements clau per assegurar l’èxit d’una roda de premsa. A Dívik ens encarreguem de la convocatòria, el desenvolupament i el seguiment de les que vosaltres oferiu.\nTota empresa genera interès informatiu. Però com hem de relacionar-nos amb els periodistes?\nDívik actua de pont entre la vostra empresa i els mitjans de comunicació, i gestiona aquestes relacions de periodista a periodista.\nEls departaments de Recursos Humans de les empreses acostumen a coordinar la comunicació interna i transmeten als empleats els missatges oportuns, però no disposen del temps suficient per a redactar i dissenyar els continguts de manera atractiva i llegible.\nA Dívik, redactem els vostres comunicats interns, gestionem les vostres intranets i editem els butlletins interns en format electrònic o en paper.\nCrear una publicació d’empresa que reculli continguts interessants com reportatges de clients satisfets, novetats d’empresa i producte us permet disposar d’una eina de venda multifuncional. A Dívik coordinem el disseny, la redacció dels continguts i la impressió de la vostra publicació.\nCreació i gestió de continguts web\nInternet s’ha convertit en la targeta de presentació de totes les empreses. No només cal actualitzar-ne els continguts per mostrar l’evolució de l’empresa, sinó també per garantir un millor posicionament als principals cercadors (Google, Yahoo, etc.). Dívik s’encarrega de generar els continguts de la vostra web tenint en compte els criteris de redacció que garanteixen un millor posicionament del vostre web als cercadors.\nConsultoria i Formació en Comunicació i Marketing\nPosem a la vostra disposició el nostre coneixement per realitzar cursos in company en la disciplina de comunicació que requeriu (redacció periodística, locució, presentacions en públic, etc.).\nTambé realitzem plans de comunicació i plans de màrqueting adaptats a les vostres necessitats.\nC/ Molí del Saborit, 10, Baixos, 2a // 08500 Vic // T 93 888 36 55 // divik.net


El Sobirà descarta una qüestió de confiança ara\n© Carles Isús.\nLa qüestió de confiança a què s’havia de sotmetre el president del consell del Sobirà, Carles Isús, s’ha ajornat de moment.\nAquest era un dels punts del pacte a què van arribar ERC i els consellers díscols de JxCat l’agost del 2019 per a la moció de censura contra el llavors president, Gerard Sabarich. Isús va explicar ahir que llavors es va establir que en dos anys i mig hi hauria una qüestió de confiança entre els que li van donar suport, i després s’hauria de posar sobre la taula la seua continuïtat o bé si algú volia assumir el càrrec.\nVa assegurar que de moment no s’ha postulat ningú i va mostrar “voluntat de continuar”. Per la seua part, fonts d’ERC van assegurar que de moment la qüestió de confiança està “ajornada” i van explicar que “a causa de la pandèmia” hi ha hagut poca activitat política. La moció de censura va arribar només 41 dies després de la constitució del ple de la corporació.\nVa ser possible perquè Llorenç Sànchez (alcalde de Junts a Vall de Cardós) va rebutjar integrar-se al grup d’aquesta formació i va quedar com a no adscrit, i així va poder donar suport a la censura i sumar la majoria necessària amb els altres 9 consellers d’ERC. Isús va formar part del grup de JxCat i després el va abandonar, per la qual cosa el partit va quedar amb 6 representants. Som Poble en té 2.


【Road】 | Motardinn\nVeure-ho tot ( Road )\n$ 123.98 $104.99\nRoad a motardinn - la millor selecció de productes al millor preu. Mai havia set tant fàcil navegar i comprar per internet articles de equipament-moto. I el millor de tot és que et portem el material de equipament-moto que necessitis directament a la porta de casa. La majoria de productes Road s’envien ràpidament, 24 hores després d’haver fet la compra a motardinn. Com a distribuïdor autoritzat de Road tenim un ampli coneixement de tots els productes i últimes tecnologies. Podem assessorar-te amb els millors consells per utilitzar i cuidar el material Road de la millor manera. Sempre que ho necessitis rebràs el millor servei del nostre equip d’esportistes experts. Creiem que una part important per a la satisfacció del client és garantir que la compra es fa en un entorn 100% segur i confidencial. Volem que estiguis 100% satisfet amb la teva compra a motardinn, però si per algun motiu això no passés, tens 30 dies per fer la devolució de la compra. Si tens una pregunta o necessites que t’assessorem, no dubtis a contactar amb el nostre equip d’atenció al client de motardinn. Estarem encantats en donar resposta a totes les teves preguntes i a ajudar-te en tot el que necessitis!


Torrent diu que l'independentisme contribueix a Europa: "Estem defensant la democrcia"\nPublicat 22/2/2019 18:58:48CET\nEl president del Parlament, Roger Torrent, ha sostingut que l'independentisme no causa inestabilitat a Europa, sinó que contribueix a construir-la i a aprofundir en els seus valors democrtics: "Estem defensant la democrcia".\nEn una entrevista a la televisió nord-americana CNBC recollida per Europa Press, ha afirmat que l'independentisme vol que Catalunya sigui un "motor de creixement" a Europa i per aix apella al fet que el dileg no sigui només bilateral entre la Generalitat i el Govern espanyol, sinó que també sigui multilateral amb la participació de la UE.\nTambé ha defensat que la posició que adopti Europa en el conflicte a Catalunya marcar el seu futur i ha insistit que el soberanisme est defensant "els drets i les llibertats fonamentals".\nTorrent ha assegurat que l'independentisme no és nacionalista: "Sabem que de les banderes no es menja. No és una qüestió simblica, és una qüestió de drets socials per ajudar la ciutadania", i ha criticat que el Tribunal Constitucional (TC) ha susps lleis socials aprovades pel Parlament.\nEn ser preguntat per les mesures socials que s'han perdut en haver rebutjat els pressupostos generals de l'estat (PGE), el president de la Cambra catalana ha defensat que els PGE són importants per "són més importants els drets i llibertats fonamentals".


Dia mundial de les persones en situació de sense llar 2019 | Solidaritat Sant Joan de Déu\nDia mundial de les persones en situació de sense llar 2019\nCada any al novembre se celebra el dia mundial de les persones en situació de sense llar. I és un bon moment per parar-nos a analitzar aquesta realitat cada vegada més present en les nostres societats.\nMés de 35.000 persones viuen a Espanya en situació de sense llar. Els factors que incideixen en el risc de les persones a sofrir exclusió social greu i exclusió residencial són de caràcter estructural, institucional, relacional i personal. I totes aquestes variables es combinen de formes molt diferents en cada cas. Així, cada persona és fruit d’un procés i una història única i irrepetible, i amb aquesta mirada personal ha de ser també acompanyada.\nEncara que tradicionalment s’han considerat persones sense llar aquelles que viuen al carrer, els últims anys s’ha apostat per una definició de sensellarisme que contempla altres formes derivades de l’exclusió residencial que no tenen per què ser visibles al carrer: persones que viuen en equipaments per a persones sense llar o que resideixen en un habitatge insegur o inadequat.\nParlar de sensellarisme, en lloc de persones sense llar, és deixar de posar el focus i la responsabilitat en la persona i posar-lo en la problemàtica i en un sistema que exclou i deixa al marge a moltes persones.\nAquest plantejament més ampli implica algunes derivades. Per exemple, permet identificar i visibilitzar una realitat molt oculta i silenciada: la de les dones que pateixen sensellarisme. Sovint, el sensellarisme femení es viu més de portes cap a dins i està estretament relacionat amb la violència de gènere i situacions d’abús.\nL’informe de la Xarxa d’Atenció a les Persones sense Llar que agrupa les entitats del sector, revela que l’11% dels acollits en instal·lacions té feina.\nEl dia mundial de les persones sense llar és un bon moment per prendre consciència sobre la complexitat d’aquests fenòmens, lluitar contra les causes que provoquen l’exclusió social i el sensellarisme, lluitar pels drets de totes les persones i escoltar les experiències de testimonis que ens parlen en primera persona d’aquesta realitat. Us animem a escoltar-los a la nostra web de batecsSJD.\nA Sant Joan de Déu treballem, a través dels albergs, centres residencials i els pisos d’inclusió social, en programes solidaris que cobreixin les necessitats bàsiques de les persones que s’han quedat sense llar, i intervenim amb programes d’acompanyament social, formatius i d’inserció laboral, que potencien la recuperació de la plena autonomia. A més trenquem estigmes i acostem a la societat a aquests col·lectius a través d’eines de sensibilització i visites als centres amb empreses, escoles i persones col·laboradores.


Promoció - 11€ 'Alpenstock' - Tantarantana - Teatre Barcelona\nFinalitzada: Entrades a 11€ per l’espectacle ‘Alpenstock’ de la Cia. Obskené al Tantarantana\nLa companyia Obskené presenta al Tantarantana el seu darrer espectacle Alpenstock, una comèdia boja i absurda amb una dramaturgia que es desenvolupa amb un ritme trepidant i amb un vestuari i gestualitat excèntrics. Una paròdia de la societat del benestar actual, amb tocs d’humor negre i sàtira política.\nTeatre Barcelona t’ofereix de forma exclusiva entrades a 11€ per a totes les funcions. El preu de l’entrada sense descompte és de 20€, el que significa més d’un 40% d’estalvi.


Condicions de privacitat – Shanghai Le Tour Traveler's Rest Youth Hostel | Web Oficial | Albergs a Xangai\nAquesta Política de privacitat s'aplica a www.letourshanghai.com, que és propietat i està operat per Shanghai Le Tour Traveler's Rest Youth Hostel. Aquesta Política de privacitat descriu com recopilem i fem servir la informació que deixes al nostre web (www.letourshanghai.com), com ara les teves dades personals. A més, descriu les opcions que tens pel que fa a l'ús que fem de les teves dades personals i com pots accedir-hi i actualitzar-les.\nSi vols que es deixin de processar les teves dades d'acord amb el que s'estipula als propòsits C-F i no trobes cap opció per donar-te de baixa directament (com per exemple, a la configuració del teu compte), posa't en contacte amb tr@letourshanghai.com .\nConfiem en tu per assegurar que les teves dades personals estan completes, són precises i estan actualitzades. Si hi ha cap imprecisió o canvi en les teves dades personals, cal que ens n'informis immediatament a tr@letourshanghai.com . Gestionarem la teva petició d'acord amb la llei vigent.\nSi tens cap pregunta o queixa sobre com processem les teves dades personals o vols exercir els drets que es descriuen en aquest avís, pots posar-te en contacte amb nosaltres a: tr@letourshanghai.com . També pots posar-te en contacte amb l'autoritat de protecció de dades local.