Oliva presenta la XXXII Fira del Motor i Maquinària Industrial per als dies 24, 25 i 26 de juny\nLa Regidoria de Comerç, Mercats i Consum, encapçalada per l’alcaldessa, Yolanda Balaguer, ha organitzat la XXXII Fira del Motor i Maquinària Industrial d'Oliva, a través de l’Agència per al Foment de la Innovació Comercial, i amb el suport de la Conselleria d’Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball.\nLa Fira del Motor tindrà lloc l’últim cap de setmana de juny, del 24 al 26, en el recinte firal a l’aire lliure del passeig d’Oliva (Lluís Vives, Jaume I, Alcalde Juan Sancho i Joan Fuster). Aquest recinte estarà obert al públic en el següent horari:\nDivendres, 24 de juny: de 19.00 h a 22.30 h.\nDissabte, 25 de juny: de 10.00 h a 14.30 h i de 18.00 h a 22.30 h.\nDiumenge, 26 de juny: de 10.00 h a 14.30 h i de 18.00 h a 22.30 h.\nAquest esdeveniment compta amb la participació de més de 40 expositors del sector de l’automòbil, amb totes les marques d'automoció de la comarca, amb vehicles nous, de quilòmetre zero, d’ocasió, vehicles elèctrics i híbrids, maquinària industrial i productes i accessoris per als automòbils.\nEl recinte firal disposa d'un espai ampli, tancat i vigilat per tal d'assegurar i controlar els aforaments i el compliment de les mesures de seguretat.\nS'inclou activitats d'animació de l'esdeveniment exposició de motos clàssiques, exposició de bicicletes antigues, i també inclou la "XVI MATINAL MOTERA" que es realitzarà el pròxim diumenge, 26 de juny. En el Parc de l’Estació-Passeig de Gregori Maians i Ciscar - Pare Antonio Salelles. Participaran en la concentració al voltant de 800 motocicletes de totes les cilindrades i amb participants de tota província i comarques limítrofes.\nLa matinal motera comença amb un esmorzar popular a partir de la 8.30, amb recepció de participants i lliurament de samarretes, i amenitzat amb música en directe. Posteriorment es realitza una marxa controlada de tots els participants moteros pels voltants de la Fira del Motor, i recorregut per les platges d'Oliva, per a finalment retornar al Parc de l’Estació, on es realitzen actuacions de simulador de MOTOGP , i l'espectacle de motos a càrrec d'Emilio Zamora i de l'esdeveniment finalitza sobre les 14.30 hores.\nLa Fira del Motor ha constituït una fita comercial en el municipi des de la seua primera celebració i la previsió és que atraga milers de persones, tant del nostre municipi com d'altres poblacions limítrofes, així com de comarques pròximes.\nLa idea és organitzar dins de la Fira un component lúdic, amb l'exposició de vehicles i maquinària, secundat amb les activitats que s'han detallat anteriorment com a exposicions i "Matinal Motera", i un component comercial, de major importància, mitjançant el qual el municipi rebrà un impuls econòmic de primer ordre. Participen al voltant de 40 empreses amb diferents estands de vehicles automòbils de totes les marques i models, Eco, maquinària industrial, maquinària agrícola, motocicletes, assegurances, vehicles industrials, autoescoles, empreses de càrrega de vehicles elèctrics, Institut IES Gabriel Ciscar, amb les seues creacions de robòtica, associacions d'àmbit social i altres.\nTambé destacar la presència d’associacions de caràcter benèfic, com ja és tradicional en la Fira del Motor, com són: Creu Roja, El Bastidor, Fundació Espurna i Asmisaf, i Alma de Acero a la matinal motera.\n“La Fira del Motor torna a la seua esplendor després de l’última edició amb normativa covid, l’objectiu és revitalitzar i donar suport a un sector tan important en la nostra comarca. La XXXII edició de la Fira és un esdeveniment molt esperat per a les famílies, ja que no és només un acte comercial, sinó que és lúdic i festiu per a tota la ciutadania” Ha afegit Yolanda Balaguer, alcaldessa d’Oliva i regidora de Comerç, Mercats i Consum.\nVarias asociaciones de vÃctimas no acudirÃ¡n al homenaje de Miguel Ãngel Blanco, asesinado por ETA hace 25 aÃ±os


Jordi Jordan: SOLÉ I BARBERÀ, PELS DRETS DEMOCRÀTICS I NACIONALS\nSOLÉ I BARBERÀ, PELS DRETS DEMOCRÀTICS I NACIONALS\nAhir a la tarda vàrem poder gaudir de la presentació del llibre “Josep Solé i Barberà, la veu del PSUC” d’Andreu Mayayo, catedràtic d’Història Contemporània de la Universitat de Barcelona. De fet el propi Mayayo va ser a Tortosa per explicar-nos la vida d’aquest personatge reusenc que fou un dels dirigents del PSUC durant el franquisme i la transició democràtica.\nCal dir que Solé fou comdemnat a pena de mort en dues ocasions, la qual cosa el marcà per sempre, i de fet, el moment més emotiu per ell fou quan defensà l’abolició de la pena de mort en el si del Congrés dels Diputats. Més enllà d’aquesta “anècdota”, Solé serà recordat com un defensor acèrrim de la democràcia i dels drets nacionals de Catalunya. Fou un dels màxims dirigents del PSUC durant la clandestinitat així com un dels advocats laboralistes més importants que mai ha tingut CCOO. Fou també membre de la “Comissió dels Vint” que tingueren com a objectiu posar les bases de l’avantprojecte de l’Estatut de Catalunya el 1978, recuperant d’aquesta forma les institucions nacionals abolides pels franquistes.\nDe fet, Solé tingué també estigué vinculat amb Tortosa i les Terres de l’Ebre ja que fou una de les persones clau del PSUC al territori. Reunions clandestines amb persones com Pepe Ramos, entre d’altres, ens recorden com moltes persones varen lluitar per la democràcia en un moment tant dur per a les llibertats.\nDe ben segur que aquest llibre del professor Mayayo, que ha estat també dirigent del PSUC i d’ICV a més d’alcalde de Montblanc, és un estudi històric rigorós d’una aquestes persones que ha fet més habitable i digna la nostra estimada Catalunya.\na d’abril 09, 2008\nMayayo és un d'aquells homenots de lletres, amb el qual parlaries hores i hores sobre història i temes montblanquins. A Solé i Barberà el recordo perfectament com a polític de principis de 1980. Jo era molt jovenet, i la imatge que conservo de la vella guàrdia republicana és la de vells resistents. D'ERC, estaven Marc Aureli Vila, Heribert Barrera, Francesc Vicenç, etc., del PSUC Josep Benet, Solé i Barberà... El poble va apostar per les generacions més joves, de partits recent creats. ERC, PSUC i UDC eren partits de la República, i varen quedar relegats de la primera pàgina de la política nacional. L'acte d'ahir va estar molt bé, potser un xic llarg, però escoltar Mayayo és sempre un al·licient. Ara el podrem tornar a escoltar quan vingui al Lletres Ebrenques.\n9 d’abril de 2008 a les 5:48


Quan tenim empenta vital estem alegres, som optimistes i notem energia interior a doll. Quan no la tenim, ens inunda la tristesa i som pessimistes. Sentim íntimament, a cada vivència, el to vital, un estat d’ànim, l’empenta vital que va conformant la nostra pròpia vida psíquica, com s’explica en el Model Ment Global de Lluís Maria Xirinacs.\nEl jo decideix, és el poder ple, és sobirania, emancipació, independència. L’ànima és meva, és l’arrel de l’esperit emprenedor i s’expressa a partir del que fa.\nL’ànim ens subjecta el jo. Conèixer el nostre estat d’ànim i saber reposar/descansar i reposar/ recarregar forces, i com anar calibrant la nostra energia interior disponible ens pot evitar emmalaltir d’animositat o desànim.\nDepressió és allò que ens passa quan ens manca energia vital.\nAngoixa és l’excés d’energia vital concentrat en els nuclis nerviosos. L’angoixa pot ser el signe d’una malaltia d’adolescència mal resolta, sovint a causa de l’imperialisme dels adults sobre els joves. Una concentració excessiva d’energia vital ofega d’angoixa el subjecte fent que explosioni pel seu punt de fuga més feble. Obsessions com la golafreria, les tempestes emocionals, tics, hàbits tòxics, etc. aparentment sufoquen i curen, quan en realitat empresonen. La persona “No pot no” fer allò que aparenta calmar-la. Tota l’energia sobrera escapa compulsivament. Per exemple, la persona que fuma gasta obligadament l’excés energètic fumant, però no pot no fumar.\nPer a recuperar la pròpia i genuina empenta vital fent que jugui a favor nostre, ens cal aprendre a separar el subjecte de l’objecte del desig. Desidentificar-se del tabac, l’alcohol, els diners, el sexe, o allò que ens té captats. I re-identificar-nos amb el nostre estimat jo. A mirar amb distància els plaers i els dolors que donen les coses, sense negar-los, sense reprimir directament el desig o la por. Aprendre a meditar ajuda a fer desapareixer la compulsivitat, la identificació alienadora. Anar assumint l’excés d’energia vital que s’emmagatzema en els centres nerviosos en forma d’angoixa. Aprendre a expressar-se malgrat les pors. I a anar sabent quan disposem de la dosi d’energia proporcionada i harmònica del conjunt.


L'amabilitat dels desconeguts: El Grec 2010 i el teatre: deu dubtes raonables\nPublicat per Jordi a 7:35\nDavid 15 de juny de 2010 a les 12:21\nDe teatre no hi entenc pas tant com tu, però que el món cultural barceloní és d'una pobresa extrema es confirma cada cop que un es mou una miqueta per altres països. En la majoria de casos els criteris polítics passen per sobre dels artístics d'una manera tan evident que fa vergonya aliena. Tant de bo algun dia això canviï, però no sóc gaire optimista en aquest sentit. Salutacions!\nuna desatada 17 de juny de 2010 a les 1:46\nEstic d'acord amb algunes coses, però no pas tot. Fujo del pessimisme i penso que sí que s'han valoritzat joves promeses en altres edicions si bé es cert que no en aquesta, estic pensant l'any passat amb Pau Miró, i també teatre estranger de qualitat (aquest any està per veure si la proposta japonesa valdrà la pena), però l'any passat a mi em va encantar la trilogia de Castellucci. Sobre les altres reflexions sobre la varietat de teatre que trobem al Grec, bé, és evident que es pot millorar, però tot i això cal no dramatitzar, això ja ho fan a escena... El dubte que també a mi m'assetja per sobre de tot és el núm. 10, tampoc entenc per què tot es fa a mitges entre un voler i un no poder.\nJordi Vilaró Berdusan 17 de juny de 2010 a les 3:37\nTotalment d'acord, David. Crec que som incapaços de moure'ns sense treure'ns la poítica de sobre. I aquests intents de fer organismes "neutrals" tots acaben fracassant, ja que la neutralitat és entesa, precisament, com un joc equitatiu de quotes partidistes. I, esclar, sovint només en la discussió, molts d'aquests projectes fracassen abans de començar. I si no és abans de començar, quan es parla de pressupostos, s'ensorren definitivament: pacte cultural d'en Rigol, CAC, Consell de les Arts, el projecte fundacional de la ciutat del teatre de Lluís Pasqual... Un Lluís Pasqual, per cert, que després d'haver-li passat la pataleta del rebuig del seu projecte megalomaníac per al Lliure, sembla que ara ja és a punt de prendre un altre cop les regnes del teatre "rebutjat"... Ara ja només falta que en Flotats torni al TNC i ja haurem tancat la quadratura del cercle: Visc a Barcelona!\nD'acord també amb part del que dius, Marina, però em vénen al cap els noms britànics joves que històricament s'han pogut veure (i han triomfat!) a Edinburg i els de catalans que de tant en tant surten al Grec, per exemple (i la comparació és apocalíptica per a nosaltres, esclar!) Tens raó que sempre hi ha quelcom de qualitat en un festival amb tantes obres condensades en poc més d'un mes (recordo un Jardí dels Cirerers del Talleret de Salt de l'any 91 que, juntament amb una versió d'en Flotats de Les tres germanes quan encara era al Poliorama, em van fer descobrir la màgia del teatre de Txèkhov com ningú altre ha fet fins ara...), però això és com si tens un sensacional Frankfurt on pots degustar fabulosos Bratwursts, Cracowskis... i aspires a obtenir una estrella Michelin! No parlem del mateix llenguatge culinari/teatral. Jo, si vaig a Tàrrega, sé què hi trobaré. Quan l'Ollé dirigia el maluradament desparegut festival de Sitges, sabies perfectament què hi havia; quin tipus/estil de propostes s'oferia; què hi descobriries (atreia gent de teatre de fora!) Allò sí que era un festival amb denominació d'origen! Doncs bé, després de tants i tants estius, encara ara no sé què punyeta proposa el Grec més enllà d'anar a prendre la fresca els bareclonins i els guiris ocasionals amb algun espectacle que, si hi ha sort, tindrà una certa qualitat i tot. D'acord que hi ha hagut períodes on semblava que la cosa tendiria cap a algun lloc (penso en l'etapa de Xavier Albertí, per exemple), però ràpidament la direcció s'ha polititzat de nou i ja tornem a ser al bell mig del no res...\nPer a mi un festival del nom, del pressupost i de l'embolcall de la marca Barcelona hauria de ser un dels capdavanters a Europa. Amb el temps i els mitjans de què disposa, Barcelona ja fa temps que hauria d'haver-se col·locat al mateix nivell d'Avinyó, posem el cas, però dissortadament, encara ara, som a anys llum dels occitans.\nPerò potser el que és terrorífic és justament això. Que el Grec, per definició (política) és com la marca Barcelona: precisament la copa de cava que esmentava a l'escrit, això és, una de les tantes propostes d'oci més de la ciutat, com la nit dels museus, el pirotècnic de la Mercè o la cursa del Corte Inglés, per exemple.\nMoltes gràcies pel comentari, Marina, i seguim parlant-ne.\nmatilde urbach 17 de juny de 2010 a les 11:11\nAi, jo cada cop baixo menys a veure coses del Grec. Tinc, per contra, molta tirada cap a Girona. El Temporada Alta sempre em fa venir set. M'agradaria saber la teva opinió. Eh, si pot ser...\nButaques i somnis 20 de juny de 2010 a les 10:23\nEl teatre català és una 'pescadilla que se come la cola". Amb això vull dir que en general, tots i no només el Grec mostra sempre les mateixes cares, les mateixes firmes, les mateixes direccions. Li manca esperit crític i darrerament tot està perfecte. Res més allunyà de la realitat. Fa tres temporades van tenir una de bona, de grans espectacles, de descobriment de fantàstics creadors, però portem dos vivint de les rendes d'aquella.\nPer mi, aquesta que estem a punt de finalitzar ha estat la que més s'ha notat això. Per mi una sala que prometia molt en el descobriment de nous dramaturgs era la Beckett, només cal fitxar-nos en la programació de la darrera temporada... sense comentaris.\nCrec que el Grec peca de Barcelonisme amb majúscules, vol obrir-se al món i buscar més enllà de les nostres fronteres, potenciar la multiculturalitat fins a l'extrem. No obstant això, el Grec no potencia la creativitat dels de dins i porta poca dels de fora.\nEl 2 de juliol vaig a veure aquesta adapció de la Gavina, tinc poques esperançes de que m'agradi, no he vist res dirigit pel Selvas, però sent tant amic del Manrique potser se li hagi pegat alguna cosa d'ell. Tinc ganes de veure el seu darrer muntage de l'obra Neil Labute.\nI jo no coneixia a Filippo però després d'aquesta temporada em sento empatxada i també trobo a faltar dramaturgs britànics i nord-americans del nostre segle que sembla que s'han oblidat.\nPel que fa el tema del idioma, m'agafes en una mala setmana, després de la discussió per culpa del bloc i els premis blocs de Catalunya. No crec que sigui tema de discussió important que dues obres estiguin en castellà, crec que tots som bilingües. 'La lección' ve de Madrid, directament en castellà, cap problema i 'El Almuerzo...' està en castellà perquè la Machi no la veig parlant català... i millor que actuï i en la seva llengua materna...\nJordi Vilaró Berdusan 28 de juny de 2010 a les 14:18\nPer circumstàncies personals no he assistit mai (encara) al Temporada Alta (vaig tornar a terres llemosines fa cosa d'un any i mig amb criatures molt petites després d'un llarg període per terres britàniques). Però pel que he llegit d'aquest festival i la seva programació, és un d'aquells que duu empremta, denominació d'origen. D'aquells que només esmentar-lo ja et ve el cap el que hi pots trobar (i bo) i això trobo que és l'ideal. És just el contrari del que passa amb el Grec. Que tothom en parla i, més enllà dels espectacles puntuals de qualitat, en general ningú no sap ben bé cap on va... Ni els mateixos organitzadors. I per pressupost i per història, realment ja té delicte la cosa!\nJordi Vilaró Berdusan 28 de juny de 2010 a les 14:46\nEn efecte, el tema de la llengua no importa... o sí? Perquè no em diràs que no és absurd de traduir al català una versió de Sinisterra, quan tens tot Beckett al català i Sinisterra té prou criteri i qualitat com per no tocar la seva versió si, com molt bé indiques, som bilingües!\nNo sabia que David Selvas era molt amic de Manrique, però em temo que poc tingui a veure això amb el tema de la qualitat en la direcció. L’Àlex Susanna era molt amic de Gil de Biedma i això no obsta que el bon Àlex sigui un mediocre poeta i un insofrible prosista, mentre que Gil ha estat un dels millors poetes de la darrera meitat del segle XX. Així, doncs, potser sí que cal donar una oportunitat perquè l’atractiu Selvas redimeixi les seves limitades dots interpretatives a través d’una direcció honrosa. En tot cas estaré atent als teus comentaris a partir del 2 de juliol!\nPel que fa a l’estat del teatre català, encara no tinc prou coneixements actuals com per emetre un veredicte global ja que, com li deia a la Matilde Urbach, m’he passat uns quants anys residint a la Gran Bretanya on –allà sí– m’he, literalment, empatxat de teatre anglosaxó (britànic i americà). I et diré una cosa: les discussions entre teatre públic-teatre privat, Fringe, subvencions, retalls de les institucions, oblit d’un determinat tipus de teatre, manca de risc, etc., no són tan diferents de les que tenim aquí. La diferència, esclar, rau en la immensa tradició que aquella gent acumula al darrera i la nostra minsa i recent tradició que, com aquell qui diu, hem començat a construir fa quatre dies i fins fa un parell, aquesta "construcció" l'hem feta amb una sabata i una espardenya.\nPerò d’això en podem seguir parlant en propers escrits si et sembla...\nUn cop més, moltes gràcies per l’aportació i, com deia, espero “amb candeletes” el teu comentari de La Gavina.\nPd.- ...no sé en què consisteix això que dius dels problemes amb els premis Blocs Catalunya, però per si de cas jo ja he votat pel teu bloc!\nJosep M 4 de juliol de 2010 a les 11:01\nJust estava llegint els punts inicials de l'apunt m'anaven apareixent les reflexions que després comentes. Barcelona fa temps que és un parc temàtic. La poca autoestima de pais que tenen els dirigents socialistes, afegit al paper galdós de la seva eco marca blanca, fa que passin coses d'aquestes. Cal que fotin el camp quan més aviat millor. Nivell cultural n'hi ha, però s'ha de saber gestionar, potenciar i vendre d'una manera coherent. Salut rei.\nJordi Vilaró Berdusan 4 de juliol de 2010 a les 14:34\nSí, no és que tingui gaire fe en els que puguin venir després, tot sigui dit de pas, ja que durant dècades també han manifestat una concepció de la cultura força limitada, però per una qüestió d'higiene democràtica (i del propi partit socialista barceloní!), crec que cal un canvi al més aviat possible.\nSalut, Josep M, i gràcies pel comentari.


Classe IMOCA: les quilles en el punt de mira\nDavant l'Assemblea General que es celebrarà els propers 18-19 de abril, la IMOCA prendrà decisions tècniques que marcaran el futur de la classe. La fiabilitat dels vaixells i els costos econòmics són els conceptes que definiran l'agenda i els que seran els principals inspiradors dels canvis que es preveuen en el reglament. La passada Vendée Globe ofereix els últims elements i dades per al debat. En aquesta edició, les quilles han adquirit un nefast protagonisme, contraposat a la fascinant progressió tecnològica dels vaixells, els patrons, sotmesos a una lluita titànica sense descans, han aconseguit rècords difícils d'imaginar.\nArticles ABR. 5, 2013 01:00\nLes regates de volta al món són el gran test de la flota IMOCA. La Vendée Globe i la Barcelona World Race són l'escenari en què vaixells i navegants donen de si el màxim per al que han estat concebuts. La Vendée Globe, en solitari ha estat tradicionalment l'eix en què s'ha vertebrat el desenvolupament tècnic de la classe. Com sempre, les més significatives avaries, que han provocat en aquesta ocasió 09:00 abandonaments, marquen el focus tècnic de les conclusions i subministren les principals dades de referència per al debat que es desenvoluparà en la propera Assemblea General de la IMOCA. Després d'aquesta edició, el dossier de treball tècnic ha augmentat amb moltes dades per a una reflexió que decidirà resolucions importants per al futur de la classe a llarg termini.\nVaixells nous: l'aval de les xifres\nCom sempre la volta al món en solitari sense escales ni assistència no ha defraudat. Ha estat una regata emocionant en què la història humana ha estat protagonista indiscutible i, també com sempre, a l'admirable experiència dels 20 solitaris s'ha d'afegir el fascinant espectacle que suposa veure el binomi home-màquina competir en les dures condicions existents en l'oceà. Aquesta lluita ha estat singularment intensa en aquesta edició, especialment pel lideratge, protagonitzada per uns increïbles François Gabart (MACIF) i Armel Li Cléac'h (Banque Populaire) que han portat el crono per sota dels 80 dies i han arribat a Les Sables amb una mica més de tres hores de diferència, quelcom impressionant després d'un recorregut teòric de 24.394 milles. Cal remuntar-se a l'edició de 2004/05 per veure una diferència de 6 hores i 33 minuts, entre el vencedor, Vincent Riou, i el segon, Jean Le Cam.\nAmb els seus 78 dies, 2 hores, 16 minuts i 40 segons, François Gabart ha navegat a una mitjana sobre l'aigua de 15,29 nusos (28.646 milles reals navegades) i ha polvoritzat la gran marca de Michel Desjoyeaux de la passada edició (84 dies , 3 hores, 9 minuts i 8 segons, a 14,02 nusos de mitjana sobre l'aigua). Als seus 29 anys, ha destronat a Alain Gautier, que el 1992 va guanyar amb 30 anys, com el vencedor més jove de la regata. Però no només Gabart i Li Cléac'h han volat sobre l'oceà: Alex Thomson, amb 80 dies i 19 hores també ha batut el registre de Desjoyeaux (i amb un vaixell, l'ex-Estrella Damm, del 2007), i Jean- Pierre Dick, que tot navegant les últimes 2.643 milles sense quilla, s'ha quedat a uns dos dies del temps de Le Professeur.\nGabart va aconseguir també una marca impressionant: navegar 534,8 milles en 24 hores, el que significa una mitjana de 22,27 nusos. L'anterior rècord en un IMOCA Open 60 el tenien Jean-Pierre Dick i Loïck Peyron, els qui van aconseguir navegar 506,33 milles en 24 hores a la passada Barcelona World Race. Gairebé 30 milles més, i en solitari, deixen ben clara la marca estratosfèrica de Gabart a bord del MACIF.\nTemps hi haurà per analitzar amb més deteniment en un altre article els detalls tècnics que s'amaguen darrere aquestes dades i que avalen l'evolució tecnològica de la classe, però el que és evident és que la màxima competitivitat en el grup capdavanter, amb un gran duel en la segona meitat de la regata entre François Gabart i Armel Li Cléac'h, va generar la pressió necessària per al binomi home - màquina arribés a aquestes xifres.\nPerò també és evident que la "generació Verdier / VPLP" ha generat un tomb tecnològic quant a disseny en els vaixells nous. Els quatre dibuixos del gabinet francès que van prendre la sortida - MACIF, Banque Populaire, PRB i Virbac-Paprec 3 - venien avalats per uns resultats contundents per la seva superioritat en les regates anteriors i, tan sols el Cheminées Poujoulat, dissenyat per Juan Kouyoumdjian, semblava capaç de fer-los ombra, davant la falta de rodatge del Owen Clarke Acciona 100% EcoPowered. La combinació d'extrema lleugeresa i polivalència d'aquests dissenys és, ara per ara, la referència i cal destacar als dos primers, el MACIF i el Banque Populaire, tots dos construïts a Green Marine i acoblats en CDK sota la direcció de l'equip tècnic de Mer Agitée, l'escuderia de Michel Desjoyeaux, tota una evidència que el treball tècnic continuat dóna els seus fruits en forma de vaixells ràpids i, sobretot, fiables.\n45% abandonaments, una mitjana habitual\nSi analitzem el percentatge d'abandonaments d'aquesta Vendée Globe (45%) veiem que se situa aproximadament en la mitjana de les mitjanes de les anteriors edicions. Heus aquí una taula resum de les taxes de retirats en les voltes al món de la Classe IMOCA:\nVendée Globe 1989/90: 13 participants / 6 abandonaments (46%)\nVendée Globe 1992/93: 15 participants / 8 abandonaments (53%)\nVendée Globe 1996/97: 15 participants / 9 abandonaments (60%)\nVendée Globe 2000/01: 24 participants / 9 abandonaments (38%)\nVendée Globe 2004/05: 20 participants / 7 abandonaments (35%)\nBarcelona World Race 2007/08: 9 participants / 4 abandonaments (44%)\nVendée Globe 2008/09: 30 participants / 19 abandonaments (62%)\nBarcelona World Race 2010/11: 14 participants / 5 abandonaments (36%)\nVendée Globe 2012/13: 20 participants / 9 abandonaments (45%)\nDels pals a les quilles\nLluny del rècord de l'anterior edició (62%) i una mica més a prop del mínim de retirats de 2004/05 (35%), la causa d'aquesta sensible millora és el dràstic descens de les avaries greus de l'aparell (desarboladuras i trencaments en la eixàrcia) que en 2008/09 van causar 8 abandonaments (6 pals trencats i 2 avaries greus) i que en aquesta edició tan sols registra la caiguda del pal del Savéol de Sam Davies.\nNo obstant això, les avaries greus en les quilles han augmentat notablement. En 2008/09 hi va haver 4 avaries greus(13% dels participants) que van causar 3 abandonaments (16% del total d'abandonaments), mentre que en aquesta darrera edició ha hagut 5 avaries greus a la quilla (25% dels participants) que han provocat 4 abandonaments (44% dels abandonaments). És a dir, les avaries de les quilles han suposat gairebé la meitat dels abandonaments d'aquesta Vendée Globe i han augmentat del 13 al 25%. Referent a això les manifestacions de Gérard Le Page, president del Safran Sailing Team arran de la pèrdua de la quilla del Safran de Marc Guillemot, just al principi de la regata, són clares: "Els xocs soferts pel vaixell i els seus apèndixs han estat més violents i notablement superiors a les estimacions dels equips de disseny." A hores d'ara, l'ús del titani semblava ser una garantia de resistència, però també sembla que està sota sospita aquest material en el cas de l'arrelament de l'hidràulic del Maître CoQ de Jérémie Beyou. Com va manifestar Michel Desjoyeaux: "És increïble, aquest tipus de component mai hauria trencar." Independentment del titani, és clar que la fiabilitat de les quilles és la prioritat del comitè tècnic de la IMOCA amb vista a l'assemblea general del pròxim 18 d'abril.\nA continuació la llista d'avaries greus sofertes per la flota IMOCA a la Vendée Globe 2012/13. Destaquen els abandonaments per OFNIS que ja vam tractar en un anterior article amb 3 abandonaments en 2008/09 i 3 abandonaments en 2012/13, de manera que la proporció de retirats a causa d'aquest tipus de col·lisions passa del 16 al 33% , i també les col·lisions amb pesquers, una altra sorpresa que tractarem també en un article més endavant:\nPèrdua de la quilla per trencament de la vela de titani\nFatiga del material no prevista en el disseny\nDanys al casc\nCol·lisió amb un pesquer\nRuptura de l'arrelament (de titani) del hidràulic de la quilla\nCol·lisió amb un OFNI i possible fatiga.\nAvaria en el pilot automàtic\nDanys en l'aparell i el casc\nPèrdua dels hidrogeneradores\nTrencament de l'arrelament de l'hidràulic de la quillafatiga\nNavegació de supervivència fins\nLes Sables Pèrdua de la quilla per trencament de la vela d'acer weldoxprobable fatiga\nNavegació de supervivència fins Les Sables\nPèrdua de la quilla per trencament de la vela d'acer desconeguda\nSkipper / Vaixell\nPérdida de la quilla por rotura de la vela de titanio\nFatiga del material no prevista en el diseño\nColisión con un pesquero\nRotura del arraigo (de titanio) del hidráulico de la quilla\nColisión con un OFNI y posible fatiga.\nAvería en el piloto automático\nDaños en el aparejo y el casco\nPérdida de los hidrogeneradores\nAbandonament per rebre combustible\nRotura del arraigo del hidráulico de la quilla\nNavegación de supervivencia hasta Les Sables\nPérdida de la quilla por rotura de la vela de acero weldox\nPérdida de la quilla por rotura de la vela de acero\nBolcada i Abandonament


Esports - Pessimisme entre els clubs esportius de Sant Cugat amb les noves restriccions\nEls clubs del Sant Cugat Creix i la Coordinadora d'Entitats estan preocupats per les previsibles baixes d'esportistes si no poden entrenar ni jugar\nL'esport de categoria no estatal tampoc podrà entrenar-se els propers 15 dies (29/oct/20)\nEl Club Rugby Sant Cugat, en una imatge d'arxiu. / Foto: Josep Serrano\nel 30/oct/20 A P / A S Altres PDF\nEls clubs esportius de Sant Cugat miren el futur amb pessimisme. Les restriccions que han entrat en vigor la matinada del divendres prohibeix els entrenaments a tots els equips esportius que no juguin en categories estatals, després que fa 15 dies ja els prohibissin competir. A Sant Cugat, el 90% dels equips estan afectats, i des de les entitats temen que molts esportistes joves acabin deixant l'esport abans d'hora. Des de Sant Cugat Creix i la Coordinadora d'Entitats esportives també estan molt preocupats per les conseqüències econòmiques de les restriccions.\n"Els esportistes de base que no estan enganxats a l'esport correm el perill de perdre'ls; ja era difícil entrenar sense jugar, però impossible mantenir-los si tampoc entrenen. A llarg termini veurem que perdre molts jugadors i jugadores", explica Mauri Benito, president de Sant Cugat Creix, que agrupa cinc dels clubs santcugatencs (Club Rugby Sant Cugat, Club Volei Sant Cugat, el Patí Hoquei Club Sant Cugat, el Club Junior i el Club Handbol Sant Cugat). En la mateixa línia es mostra Rafa Robledo, president de la Coordinadora d'Entitats Esportives de Sant Cugat (que agrupa 12 entitats), que està preocupat pel "trencament dels costums esportius dels joves i el que això pot suposar".\nMauri Benito també lamenta la situació a la qual es veuen abocats per les mesures per restringir la mobilitat. "El contagi a l'esport fins ara és 0,28%; se'm fa difícil creure que a l'escola estan més segurs que fent un esport", i afegeix: "estic d'acord que el problema és a mobilitat dels pares, però és un entorn prou segur". Tot plegat es tradueix en la pèrdua de les quotes de molts socis mentre no hi ha activitats, i la possible pèrdua de patrocinadors si no tenen visibilitat. Mauri recorda que la Generalitat ha activat un pla d'ajudes pels clubs, però serà que serà difícil accedir-hi. "Els clubs de Sant Cugat som amateurs, tant els jugadors com els directius, i per accedir-hi cal temps i coneixements"\nPensant el futur immediat, des de Sant Cugat Creix expliquen que molts clubs ja estan començant a fer números per decidir per on hauran de retallar. Alguns dels que juguen a categoria estatal, com el Club Rugby, s'han de pagar de la seva butxaca les PCR dels jugadors per poder competir, i és un cost que no tenien previst. Això i les despeses en els viatges combinats amb la reducció dels ingressos per les quotes, fa que tots hagin de repensar-se els costos estructurals.


Ràdio Begur - La Sintonia del Mar - 97.7FM: MÉS DONACIONS DE SANG\nMÉS DONACIONS DE SANG\nAugmenten les donacions de sang a Begur, que ahir va aplegar 58 participants\nFont: Ajuntament de Begur - Dimecres, 25/01/17\nImatge durant la jornada de donació de sang al Casal de la Gent Gran de Begur, ahir a la tarda. (Foto: Ajuntament de Begur)\nLes donacions de sang estan augmentant a Begur. La d’ahir, que es van concretar en 58 participants, confirmen aquesta dinàmica.\nLa darrera donació, que organitza sempre el Banc de Sang i Teixits del departament de Salut de la Generalitat al Casal de la Gent Gran de Begur, va tenir lloc el mes d’octubre amb 45 participants. Aquesta ja va representar un trencament respecte a les dues donacions de sang del mateix any. En la donació d’ahir hi havia diversos electes i treballadors de l’Ajuntament.


Només Igualada, Mollerussa, Ripoll, el Pont de Suert, Sort i Vielha es resisteixen al canvi\nper Redacció dilluns, 23 de desembre 2019 - 13:10h\nEl Baltasar serà 'de veritat' en moltes localitats catalanes | M. Pallissó\n37 de les 43 capitals de comarca de Catalunya tindran un #BaltasarDeVeritat en la pròxima cavalcada de Reis, 6 més que el 2019. En només dos anys de campanya, les capitals amb un rei negre de debò han passat de ser poc més de la meitat a arribar ja al 86%.\nLa idea de fer festes més inclusives i interculturals s'ha estès més enllà de l'àrea metropolitana i de les grans ciutats, i ha arribat a tot el territori. En molts municipis, els organitzadors de la cavalcada prescindeixen completament del betum i ni tan sols pinten ni patges ni patgesses.\n108 municipis s'han adherit a la campanya\nEn dues setmanes, 108 municipis s'han adherit a la campanya i han anunciat que tindran #BaltasarDeVeritat. Alcaldes, alcaldesses, regidors, regidores o responsables de l'organització de la cavalcada poden anunciar el compromís i l'adhesió a la campanya fent un tuit amb el hashtag #BaltasarDeVeritat. L'objectiu d'aquesta segona edició de la campanya és arribar més enllà de les capitals, i que no quedi cap municipi a Catalunya sense #BaltasarDeVeritat.\nLa campanya és una iniciativa conjunta de Casa Nostra Casa Vostra i el col·lectiu d'actrius i actors Tinta Negra, que pretén erradicar de Catalunya el blackface, una pràctica d'origen colonialista que consisteix a pintar persones blanques amb una pintura exageradament negra i els llavis molt vermells i gruixuts. Encara que es faci sense ser-ne conscients i sense mala intenció, és una acció racista, i a més és una barrera perquè persones negres que viuen a Catalunya puguin participar de les festes popular i tradicionals, en un lloc que els correspon i els és propi.\nTàrrega s'adhereix per primer cop\nPer això, les cavalcades amb #BaltasarDeVeritat i amb patges i patgesses negres de debò són més inclusives i interculturals. 8 de les 12 capitals de comarca de la demarcació de Lleida tindran una persona negra com a rei Baltasar a la pròxima cavalcada de Reis. La novetat respecte a l'any passat és Tàrrega. La capital de l'Urgell s'adhereix per primer cop a la campanya #BaltasarDeVeritat, i ho fa anunciant que tant el rei com tot el seu segui seran persones de pell negra.\nL'any passat, es van sumar a la llista Cervera, Solsona i Tremp, que mantenen el canvi. A Balaguer, hi ha patges blancs i negres a les tres carrosses per fomentar la imatge de diàleg intercultural. Pont de Suert, Sort i Vielha no tindran Baltasar de veritat. I, a Mollerussa, s'ha imposat la tradició que facin de reis els membres de la quinta dels 50: el rei negre tornarà a ser pintat.\nLa Cavalcada de Reis de Tàrrega s’adhereix a la campanya #BaltasarDeVeritat\nImpulsen a Lleida una beca per a promocionar les polítiques a favor de les dones\nT'expliquem les anècdotes més curioses dels premis caiguts a Lleida\nSegrià Vielha e Mijaran Sort Mollerussa


Shure Celebra El Dia Internacional de la Dona Destacant El Llegat de Rose Shure, Chris Schyvinck i Altres Dones Importants de la Indústria | Marbrerie\nShure Celebra El Dia Internacional de la Dona Destacant El Llegat de Rose Shure, Chris Schyvinck i Altres Dones Importants de la Indústria\nCHICAGO 8 de Març de 2021 – El Dia Internacional de la Dona és una celebració global, i Shure fa un homenatge, en aquest dia tan important, a les visionàries que han contribuït a l’èxit de la indústria de l’àudio.\nl’empresa no seria líder mundial en tecnologia d’àudio avui en dia sense els esforços de la seva expresident, Rose L. Shure. Durant més de 60 anys, la senyora Shure ha estat font d’inspiració de tots els Associats de Shure, en el passat i en el present. Va ser un model a seguir per als valors fonamentals i els principis bàsics de Shure, creats pel seu espòs i fundador de l’empresa, Sidney N. Shure, que sempre han guiat a la Companyia.\nRose Shure va brindar una entrevista a NAMM (Associació Nacional de Comerciants de Música) el 2005 a la seu principal de Shure a Niles. Feu clic a la imatge per veure el vídeo complet.\nEl benestar Shure i dels seus empleats va ser la seva prioritat. Va brindar un entorn de treball que va inspirar la creativitat, va fomentar l’orgull de fabricar productes de la més alta qualitat i va encoratjar a tots els associats de Shure a assolir el seu potencial personal. Ha posat èmfasi en la integritat empresarial, el respecte i el tracte just per a tothom. Va estar sempre compromesa amb retribuir a la comunitat, donant suport causes a nivell local i en tot el món.\nLa senyora Shure va començar a Shure el 1949 i va assumir la propietat de la Companyia després de la mort del Sr. Shure el 1995. Amb seu gran coneixement dels productes i de l’negoci, no només va poder continuar el camí que va començar el Sr. Shure, sinó que va expandir i va desenvolupar la Companyia cap a una nova era de la tecnologia. Sota la seva direcció, Shure va expandir la seva línia de productes per incloure sistemes sense fil i monitoratge personal. Va romandre com a president de l’empresa fins a la seva defunció en 2016.\nEl fort lideratge continua en Shure amb una altra dona inspiradora, la president i directora executiva Chris Schyvinck. Va començar a Shure fa gairebé 32 anys com a enginyera de control de qualitat i es va obrir camí en la companyia fins a convertir-se en president i directora executiva en 2016. Sota el seu lideratge, la Companyia ha crescut en forma exponencial, expandint-se a més de 40 localitats en tot el món i augmentant la seva presència en el mercat de programari, sistemes de conferències i àudio de consum.\nDurant més d’un quart de segle, una dona ha ocupat el càrrec de president en Shure.\n“No estic segura de que puguis trobar moltes empreses, especialment en el sector de la tecnologia, que hagin tingut dones en aquest càrrec durant 26 anys consecutius “, comenta Schyvinck.” la nostra companyia representa dones i homes dedicats de tot el món que treballen junts per mantenir a tots connectats amb notícies, educació, entreteniment, negocis, esports, arts, esglésies i més. És un honor continuar el llegat de la senyora Shure en liderar una organització amb tanta visió de futur “.\nA més de totes les dones a tot el món que contribueixen a l’èxit de la Companyia, Shure també s’enorgulleix de treballar amb moltes dones en diversos rols en la indústria. Aquestes són només algunes de les dones amb les que Shure ha col·laborat recentment i les seves històries: amor Enregistrament: Paula Salvatore de Capitol Studios a Paula Salvatore és la directora sènior de l’il·lustre Capitol Studios a Hollywood , Califòrnia. al llarg dels anys, ha vist passar pel seu estudi a gairebé tots els grans noms de l’negoci. Acompanyi’ns per un recorregut d’aquest llegendari estudi de gravació.\nProducció: Productora Sylvia Massy a Sylvia Massy és una productora i enginyera americana coneguda pel seu treball amb Johnny Cash, Prince, Red Hot Chili Peppers i Tool, així com per les seves tècniques d’enregistrament poc ortodoxes. La convidem a l’estudi The Famous Gold Watch a Berlín p ara parlar sobre les seves experiències úniques, que inclouen gravar en una torre de refredament nuclear abandonada i utilitzar vegetals per filtrar els senyals d’àudio. de Cultura / Educació: Josephine Llegeix de el Cor de Nens de Chicago a Josephine Lee és la presidenta i directora creativa de el Cor de Nens de Chicago. Abans de la crisi de l’COVID-19, va portar a alguns dels nens a la casa “For Those Who Tour” d’Shure per a un taller especial de micròfons. Li preguntem sobre la seva formació en música clàssica, com es va unir finalment a l’CNC i sobre l’important paper de el cor en el panorama cultural de la ciutat. D’Actuació: Jennifer Lopez a Una de les artistes femenines més reeixides de la història , va treballar amb Shure per dissenyar el seu Gira Mundial “It ‘s My Party”.Amb tantes parts en moviment en aquesta sèrie dinàmica d’actuacions, es va requerir una significativa perfecció d’enginyeria per garantir la millor qualitat de so possible per Lopez.


Ivanhoe Guest House Inverness Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n68, Lochalsh Road, Dalneigh, Inverness, Regne Unit - Veure al mapa\n"Very clean and large rooms! The owner was very warm and welc..."\nBarri Dalneigh Inshes Wood Dalneigh Inverness Centre\nAl visitar Inverness, vosté es sentirà com a casa a Ivanhoe Guest House, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. També són a fàcil accés Museu i Galeria d'Art Inverness, Castell Inverness, Teatre Eden Court.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Ivanhoe Guest House asseguren una estada plaentera als seus clients. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Inverness, el Ivanhoe Guest House és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nEls clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements. Cal que informeu el Ivanhoe Guest House de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (424) Parelles (80) Viatgers en solitari (162) Famílies amb infants petits (58) Famílies amb infants grans (42) Grups (83)


Transparència obri un procediment sancionador a Comunicacions dels Ports - À Punt\nTransparència obri un procediment sancionador a Comunicacions dels Ports\nL'objectiu és determinar les responsabilitats en què haja pogut incórrer pel possible incompliment de les obligacions de publicitat de les subvencions rebudes.\nFrancisco Javier Puig, en una imatge d'arxiu\nLa Conselleria de Transparència ha acordat iniciar un procediment sancionador per a determinar les possibles responsabilitats en què poguera haver incorregut o no la mercantil Comunicacions dels Ports SA, pel possible incompliment de les obligacions de publicitat de les subvencions rebudes.\nSegons la resolució "no es pot determinar que els fets siguen sancionables", però es veu convenient la incoació de l'expedient perquè durant la fase d'instrucció es puga recaptar tota la documentació que siga necessària i estudiar la concurrència o no d'una infracció. Així mateix, s'informa que el germà del president de la Generalitat, Ximo Puig, Francisco Javier Puig, en nom i representació de la mercantil, disposa d'un termini de quinze dies hàbils per a aportar quantes al·legacions, documents o informacions estime convenients.\nLa diputada del PP en les Corts Eva Ortiz ha preguntat al president de la Generalitat "què més ha d'eixir a la llum" sobre les empreses dels seus germans i les ajudes públiques rebudes "perquè done explicacions". Així, ha insistit que continuarà reclamant "tots els documents i expedients que puguen llançar llum a aquest cas", per molt que li posen traves, i ha denunciat que la transparència "és la gran mentida d'aquest Consell".\nOrtiz va denunciar el febrer de 2019 que Comunicacions dels Ports, administrada per Francisco Javier Puig, germà del president de la Generalitat, Ximo Puig, havia rebut durant els exercicis 2016, 2017 i 2018 subvencions per valor de 125.276, 113.787 i 141.096 euros, respectivament. Segons va assegurar, aquestes quantitats "excedien en cada exercici de la quantia límit" establida per llei, la qual cosa obliga a la mercantil al compliment de les obligacions de transparència establides en la legislació bàsica, les quals, segons Ortiz, l'empresa no havia complit.


Fem entre tots i totes el calendari escolta i guia del 2016! - Minyons Escoltes i Guies de Catalunya\nFem entre tots i totes el calendari escolta i guia del 2016!\nCalendari escolta i guia del 2015.\nUn any més, editem un calendari amb fotos dels agrupaments en el marc del projecte 4 vents. Aquest any anirà sobre “Música i escoltisme”, tema de l’Eix del curs!\nTeniu dues maneres de participar al calendari: enviant fotos perquè hi surtin i/o encarregant calendaris per donar-los o vendre’ls (les podeu posar en pràctica totes dues o bé només una). La data límit per totes dues coses és el 19 d’octubre (termini ampliat!).\nEnvieu-nos fotos del vostre agrupament!\nHan de reflectir el tema de l’Eix del curs (Música i escoltisme):\nLa música ha estat, és i serà una companya indispensable de l'escoltisme i el guiatge. Amb una guitarra i poc més aconseguim crear moments únics al cau, a les excursions, als campaments... Un viatge retrospectiu a través de les cançons i de tot l'univers que les envolta, una mirada a qui som i què fem i com això es reflecteix a través de la música, que actua com a element cohesionador i transmissor de la llengua i la cultura catalanes tot unint generacions i geografies ben diverses.\nLes fotos tocant la guitarra a campaments estan molt bé, però també en necessitem de més originals: amb altres instruments, fent una vetlla, en què es vegi un cançoner, una actuació o concert fet amb el cau... (aquí trobareu idees de com fer fotos originals). La música és una gran eina per transmetre la cultura catalana, per cohesionar persones de diferents orígens, per vehicular emocions... Seria genial tenir fotos que transmetessin això!\nSobretot, cal que us assegureu que des de l’agrupament disposeu del permís d’imatge signat de totes les persones que apareixen a les fotos.\nCal que les fotos tinguin una bona resolució (si no, les haurem de descartar perquè no apareguin pixelades quan s'imprimeixin els calendaris).\nEnvieu-les al Servei de Disseny i Comunicació (comunicacio@escoltesiguies.cat), preferiblement a través de serveis com We Transfer, Dropbox o similars. Les fotos han d'anar acompanyades pel nom de l'autor/a, l'agrupament i un contacte amb la persona (mail o telèfon).\nEl dia màxim per enviar les fotografies és el 19 d'octubre (termini ampliat!).\nDemaneu calendaris per repartir al cau o per vendre’ls!\nPer decorar les sales de les unitats, per penjar-vos-en un a l'habitació, per vendre'ls com a "extrajob" i guanyar uns calerons... No us ho penseu més i afanyeu-vos a demanar calendaris:\nEl preu del calendari és d’1,50 euros per unitat, que van a càrrec de l'agrupament, demarcació o equip que els sol·liciti.\nEl termini per sol·licitar els calendaris és el proper 19 d'octubre (termini ampliat!).\nEls calendaris es repartiran als representants de cada demarcació durant l'Assemblea General Ordinària de MEG (21 i 22 de novembre a Cervera) i després les demarcacions els faran arribar als agrupaments.\nPer demanar calendaris, ompliu aquest formulari:\nPer qualsevol dubte podeu contactar amb el Servei de Disseny i Comunicació: comunicacio@escoltesiguies.cat.\n4vents agrupaments comunicació eixdelcurs música


Ajuntament de la Roca del Vallès/Les instal·lacions esportives del CEM tanquen les portes durant uns dies per precaució sanitària\nData i hora oficials: 05/07/2022 02:54\nÚltima revisió 17-07-2020 16:45\nL’Ajuntament de la Roca ha tingut avui coneixement d’un possible positiu per COVID que ha fet ús de les instal·lacions esportives, i ha activat de forma preventiva el protocol previst per garantir la salut de la ciutadania\nGràcies al servei de cita prèvia es té coneixement de totes les persones que han pogut coincidir amb la persona afectada, i s’ha transmès aquesta informació al Servei d’Urgències de Vigilància Epidemiològica de la Generalitat (SUVEC)\nL’Ajuntament de la Roca del Vallès ha decidit tancar el Centre Esportiu Municipal (CEM) durant uns dies, atès que avui ha tingut coneixement d’un possible positiu per coronavirus. El centre no reobrirà fins que es tinguin totes les garanties sanitàries per tots els usuaris i usuàries i treballadors municipals. El consistori ha activat de seguida el protocol establert a l’efecte. El cas s’ha posat en coneixement del Servei d’Urgències de Vigilància Epidemiològica de la Generalitat (SUVEC), qui determinarà les mesures que s’han d’adoptar segons l’evolució del cas. Els serveis sanitaris es posaran en contacte amb les persones que han pogut coincidir amb l’afectat per indicar-los les pautes concretes d’actuació.\nDes de l’inici de l’etapa de represa i la reobertura del centre a mitjans del mes passat, el CEM va establir un sistema de cita prèvia per accedir al centre, fet que ha permès al consistori tenir el coneixement exacte de totes les persones que hi accedeixen i els horaris i espais utilitzats.\nEl consistori ha decidit tancar el CEM estrictament per precaució, atès que el centre ha seguit en tot moment les mesures que les autoritats sanitàries han marcat en cada moment de la pandèmia.\nL’alcalde de la Roca del Vallès, Albert Gil, ha volgut transmetre un missatge de tranquil·litat a la població i ha explicat que “el consistori actuarà ràpidament i fermament davant de qualsevol indici, amb el criteri principal de prevenció i minimització dels riscos. Es prendran les decisions necessàries per prioritzar, per davant de tot, la salut de totes les persones”.\nLes piscines de Santa Agnès romandran obertes en l’horari habitual.\nEls usuaris i usuàries del CEM que tinguin dubtes exclusivament sobre el desenvolupament de les activitats i durant els propers dies, poden trucar al telèfon 938 424 469.


Una greu fallada en una distribuci - YCOM\nUna greu fallada en una distribuci\nUna errada ha provocat que, des del setembre de 2006, les claus de xifrat generades amb la distribució de GNU/Linux Debian es puguin trencar fàcilment. Això deixa milions de màquines obertes als intrusos i inutilitza certificats usats en el comerç i la banca electrònics. El normalment caut SANS Internet Storm Center ho ha qualificat de "molt, molt, molt seriós i esgarrifós".\nMercè Molist – Debian és el sistema operatiu lliure més popular entre els administradors de sistemes. Està fet totalment per voluntaris. Fa dos anys, en voler solucionar un problema i a causa d’un malentès, un d’ells va esborrar una línia de codi del paquet d’eines OpenSSL del sistema. OpenSSL serveix per a generar les claus de xifrat amb què es fan operacions segures a Internet.\nLa línia esborrada afectava a l’aleatorietat de les claus, necessària per a què siguin fortes. Aquesta va quedar tan reduïda que feia molt fàcil trencar-les i atacar qualsevol operació realitzada amb elles. Per exemple, es podria impersonar el certificat d’un banc o d’una botiga en línia, crear una web falsa i fer creure als visitants que estan a la legítima.\nO desxifrar les comunicacions entre una web segura i els seus clients i caçar totes les dades que es creuessin entre ells. O tenir en pocs minuts el control total del servidor d’una empresa. O accedir a la Xarxa Privada Virtual de la mateixa i espiar els seus moviments. O canviar la configuració d’un servidor de noms de domini i portar a la gent on l’atacant vulgui.\n"L’impacte és enorme", afirma Jordi Mallach, de l’equip de desenvolupadors de Debian. Poques hores després de ser conegut "El Forat", com l’han anomenat, ja corrien programes maliciosos a Internet per a explotar-lo. Segons Mallach no seria estrany que aparegués un cuc que automatitzés aquest atac: "Hi haurà servidors que, segurament, acabaran essent controlats per alguna "botnet"".\nLa fallada no és exclusiva de Debian. Afecta també a les distribucions derivades d’aquesta, com Ubuntu, la més popular entre usuaris domèstics, i Linex, creada pel govern d’Extremadura. Tampoc se n’escapen altres sistemes, explica Sergio de los Santos, de la consultora Hispasec: "Les claus han pogut ser generades en Debian i després usades en Windows, ja que els formats d’arxiu són estàndard. L’espectre és virtualment infinit".\nEl guru de la seguretat Bruce Schneier ho ha anomenat "el gran embolic" i no és per a menys ja que no es soluciona aplicant un pegat: "Cal regenerar manualment les claus, revocar les antigues, certificar-les, comprovar on van anar a parar les insegures, canviar contrasenyes. I els usuaris no podem saber si l’administrador del lloc al qual ens connectem ho ha fet o no", explica Sergio de los Santos.\nAllò paradoxal, diu l’expert, és que "afecta a qui més s’ha preocupat de la seguretat i ha escollit la criptografia asimètrica per autenticar-se ell i els seus usuaris". Així, vetllar per la seguretat ha desembocat en un dels majors forats informàtics de la història que, afegeix De Los Santos, "no es\nsolucionarà mai, els ecos s’escoltaran sempre perquè hi haurà els qui no faran mai les comprovacions necessàries".\nDebian ha actuat amb celeritat i, poques hores després de conèixer l’error, treia els pegats i una llista de claus afectades. Diverses autoritats certificadores s’han ofert a certificar les noves claus gratuïtament, quan aquest servei costa al voltant de 200 euros l’any. Això no ha evitat una pluja de crítiques sobre Debian i la seguretat dels programes lliures.\nJordi Mallach defensa: "La resposta de Debian ha estat totalment professional. Des del primer moment s’ha informat amb transparència del problema i s’ha ofert tota la informació i eines per a solucionar-lo". Però reconeix que "això ha de servir per a què la gent es prengui l’argument de ‘codi obert igual a codi auditat’ amb més perspectiva".\nLa lliçó d’aquest embolic és, diu Mallach, que "encara que el codi està disponible per a ser revisat, hi ha molt poca gent que ho fa. En aquest cas, es va trobar per casualitat dos anys després de passar inadvertit per tots els controls". De Los Santos afegeix: "Pot ser que siguin milers d’ulls els que "mirin", cosa que dubto, però molt pocs els que "veuen". A efectes pràctics, quan parlem de programes tan complexos, poden arribar a passar exactament igual amb el codi tancat".\nPreguntes freqüents sobre el problema criptogràfic de Debian\nGreu problema en Linux afecta la seguretat d’Internet\nAvís de Debian


25/11/2020 | Televisió d'Eivissa i Formentera\n25/11/2020 Bona Nit Pitiüses\n25/11 TEF Notícies dimecres\n25/11/2020 Santa Eulària des Riu + a prop\n25/11 Consell d’Eivissa al dia\n25/11/2020 Sant Josep invertirà un 64% més en ajudes als pressupostos de 2020\nSant Josep invertirà el proper any un 64% més en ajudes i projectes socials per fer front a la crisi de la Covid-19. L’any 2021 l’ajuntament ha pressupostat per al municipi quasi 40 milions d’euros, sent els comptes més alts en la història del municipi. Els diners destinats a…\n25/11/2020 Apicultors per un dia\nConèixer de més a prop l’insecte que realitza el 80% de la pol·linització del planeta, és a dir: l’abella. Aquest és l’objectiu del taller d’apicultura que imparteix el camp d’aprenentatge de sa cala. Una activitat que han gaudit aquesta setmana els alumnes de cinquè del col·legi San Ferran de…\n25/11/2020 Sant Joan digitalitza els camins rurals del municipi\nL’ajuntament de Labritja crea una base cartogràfica digitalitzada dels camins rurals se Sant Joan. Una eina que serà de gran utilitat pels serveis d’emergència i és que, els facilitarà el recorregut que han de seguir quan hagin d’atendre una urgència en un punt disseminat del municipi.


Hotel Oasis Marmaris Turquia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nKemal Seyfettin Elgin Bulvari No.69,, Marmaris, Marmaris, Turquia, 48700 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Hotel Oasis?\nBarri Marmaris Marmaris Marmaris\nConvenientment situat a Marmaris, Hotel Oasis és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Aquest modern hotel està situat a prop de atraccions populars de la ciutat com ara Authentic Bag & Shoes, Homemade By Rachel, Marmaris, Pasha Gold, Marmaris.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Hotel Oasis és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, màquina de fax, impressora, servei de taxi, Zones públiques amb Wi-Fi per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), habitacions per a no fumadors, aire condicionat, calefacció per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de piscina exterior, billar, ping pong, sala de jocs. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Hotel Oasis.


«Acompanyar el malalt des de l’amor i per l’amor» |\nVaig començar el meu voluntariat a l’Hospitalitat l’any 2003. Què ha estat per a mi tots aquests anys el fet de viatjar a Lourdes i conviure amb tots els malalts i els pelegrins? Primer us diré què vol dir ser voluntari, quina actitud ha de tenir el voluntari amb tot el que això comporta.\nL’educador social Eduard Sala diu: «Acompanyar l’altre sempre és trepitjar terra sagrada i s’ha de fer de puntetes». Són unes paraules molt ben dites que inclouen tota l’actitud i el bon fer que ha de tenir un voluntari vers totes les persones principalment tots els malalts.\nEl voluntari ha de saber escoltar, respectar i comprendre el malalt amb tot el que comporta. Hi ha unes paraules que ha de tenir com a lema principal: compartir, estimar i ser solidaris amb el qui més ho necessiti. Això és primordial en tots els moments en què es pugui trobar amb el malalt. Aquests sentiments són la base d’un bon voluntariat. Tenir empatia, posar-se en el lloc de l’altre. Hi ha també un sentiment inqüestionable que és acompanyar el malalt des de l’amor i per l’amor, o sigui estimant i donant.\nLa primera cosa que em va captivar de Lourdes és la fe amb què s’hi va, un sentiment que es veu palpable fins i tot en l’aire que es respira en aquest Santuari. Un grup de persones a Lourdes dèiem: «Quantes alegries hem vist aquí amb els malalts, són feliços però també quantes llàgrimes. Lourdes té això tan particular: la fe en tots els sentits i el fet de buscar també respostes a tants problemes personals. Quan tornem diem: «Ja tenim força per emprendre tot l’any en aquest sentiment vers la Mare de Déu».\nPortem malalts que fa anys que venen, ells se senten feliços. Anar a les piscines amb ells és un sentiment inexplicable, només veure la seva cara d’emoció vers Maria és únic. Lourdes dona, ens dona a tots, un missatge d’esperança i seguretat, de fe i d’amor.\nAprofitant aquest testimoni m’agradaria afegir només un petit comentari del meu voluntariat als Camils, simplement per animar moltes persones a fer-se voluntaris. Estic a la residència i també a pal·liatius. En aquest lloc t’adones de com de necessitades estan les persones en aquest moment de la seva vida. En l’acompanyament reps molt més del que dones. Us explicaré un de tants casos en què et pots trobar. Una noia malalta terminal em va dir: «Yo sé una poesía de mi abuelo que ya se murió, yo no lo conocí, pero cuando lo encuentre en el cielo se la recitaré». Això us pot fer veure en aquest cas la importància que té el voluntari per a qualsevol persona que ho necessiti tant a l’Hospitalitat de la Mare de Déu de Lourdes de Tarragona o en qualsevol altre lloc.\nvoluntari de l’Hospitalitat diocesana de la Mare de Déu de Lourdes\nTestimoni publicat al Full Dominical del 28 de juliol de 2019 (3.620)


Codi: 100314 Crèdits: 6\n2500246 Filosofia OB 2 1\nMaría Pilar Dellunde Clavé\nCom puc argumentar correctament? Com sóc jo com a escriptor/a? L’objectiu d’aquesta assignatura és, en primer lloc, fer una introducció a les nocions lògiques fonamentals: veritat i falsedat, conseqüència lògica, raonament correcte, satisfactibilitat i consistència. En segon lloc, es pretén dotar a l'estudiantat de les tècniques bàsiques per a l'anàlisi lògica dels raonaments, amb especial atenció als raonaments filosòfics. L'assignatura, però, pot ser cursada per persones d'altres especialitats. Al llarg de tot el curs es farà un taller d’escriptura per posar en pràctica els coneixements adquirits.\nUtilitzar la simbologia i els procediments de les ciències formals en l'anàlisi i la construcció d'arguments.\nBuscar, seleccionar i gestionar informació de manera autònoma, tant en fonts estructurades (bases de dades, bibliografies, revistes especialitzades) com en informació distribuïda a la xarxa.\nExposar els conceptes propis de la història de la filosofia\nFormalitzar arguments de qualsevol procedència i calcular-ne la correcció lògica.\nFormular objeccions i contraobjeccions amb correcció lèxica, precisió conceptual i coherència argumentativa.\nRelacionar els elements i factors que intervenen en el desenvolupament dels processos científics\nNocions bàsiques: argument correcte i consistència.\nLa lògica proposicional: Primers passos cap a la simbolització. Connectives. Enunciats.\nSemàntica de la lògica proposicional. Assignacions de valors de veritat. Taules de veritat. Tautologies, contradiccions i fórmules contingents.\nSatisfactibilitat i conseqüència lògica. Equivalència lògica.\nDeducció natural per a la lògica proposicional\nSintaxi de la lògica de primer ordre.\nSemàntica de la lògica de primer ordre. Estructures. Veritat en una estructura.\nCombinació de classes teòriques i pràctiques.\nResolució conjunta d'exercicis.\nSimbolització d'arguments en llenguatge natural.\nTaller d’escriptura d’arguments.\nIntroducció de diferents nivells de dificultat en les pràctiques.\nExposició de conceptes. 20 0,8 4, 5\nResoldre excercicis a classe 29 1,16 4, 5\nResoldre dubtes 26 1,04 4, 5, 8\nEstudi de conceptes 25 1 4, 5, 8\nResoldre problemes. 50 2 4, 8\nHi haurà tres activitats avaluatives: dues proves de síntesi, i una sèrie d'exercicis en el sí d'un taller d’escriptura. El primer test avaluarà els continguts sobre lògica proposicional i valdrà un 45% de la nota; el segon test avaluarà els continguts de lògica de primer ordre i valdrà un 45% de la nota. El exercicis fets al taller d'escriptura valdran un 10% de la nota.\nEls dos tests de lògica es realitzaran, un al novembre, i l’altre al desembre. La tercera activitat es farà al llarg de tot el curs. En el moment de realització de cada activitat avaluativa, la professora informarà l’alumnat (via Moodle) del procediment i data de revisió de les qualificacions.\nPer participar a la recuperació l’alumnat haurà d'estar prèviament avaluat en les dues proves de síntesi, i haver obtingut un mínim de 3 punts (sumant els resultats de les dues proves). Es consideraran com 'No avaluables' només les persones que no hagin realitzat cap de les tres activitats avaluatives.\nTaller d'escriptura 10% 0 0 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8\nTests de síntesi 90% 0 0 4, 5, 8\nObligatòria: P.D. Magnus, Forallx, University at Albany, State University of New York, modificada per T. Button, University of Cambridge, sota llicència Creative Commons, 2018, http://www.homepages.ucl.ac.uk/~uctytbu/forallxcam.pdf\nC. Badesa, I. Jané, R. Jansana, Elementos de lógica formal, Ariel, 2007.\nJ. Barwise and J. Etchemendy, The Language of first-order logic, 3era ed., Center for the Study of Language and Information, cop. 1992.\nCoursera Course: Logic, language and information. https://www.coursetalk.com/providers/coursera/courses/logic-language-and-information-1\nStanford Enciclopedia of Philosophy: http://plato.stanford.edu/\nGateway to Logic. http://logik.phl.univie.ac.at/~chris/gateway/formular-uk.html\nThe Logic Café, http://thelogiccafe.net/PLI/


Kingston busca oferir valor afegit als seus usuaris - YCOM\nKingston busca oferir valor afegit als seus usuaris\nLes noves unitats d’emmagatzemament USB per a consumidors inclouen programari com ara un navegador web amb el qual es pot navegar de manera segura en ordinadors aliens. Kingston també ha presentat en societat la seva proposta per a estendre l’emmagatzemament dels dispositius Apple com l’iPhone o l’iPad, i que permet compartir documents entre diversos usuaris via Wi-Fi.\nGuillem Alsina (guillem@imatica.org) – Una de les principals presentacions de Kingston en el CES no ha vingut de la mà del maquinari, si no del programari: es tracta d’urDrive, una sèrie d’aplicacions que la companyia nord-americana inclou en les seves unitats d’emmagatzemament per al mercat de consum i que busquen aportar un valor afegit al comprador, a més de l’espai d’emmagatzemament que trobarà a la unitat.\nEl fabricant nord-americà puja així al carro de les companyies que aposten per un binomi producte més servei, preveient fins i tot oferir en el futur descàrregues musicals a través d’aquest programari. És el que a Kingston han batejat com a “emmagatzemament actiu”, ja que el programari és de gran utilitat per a gestionar les dades emmagatzemades a la unitat.\nUna de les utilitats que sens dubte l’usuari veurà com a més pràctica és el navegador web inclòs en la unitat, i que permet navegar de manera segura en ordinadors que podrien no ser fiables com, per exemple, en un cibercafè. També s’inclouen un gestor de contrasenyes, connexió amb el suport en línia de Kingston, i l’accés a una mena de “app store” amb aplicacions que podem descarregar i instal·lar per a ser executades de manera autònoma a la nostra clau. Entre aquestes darreres hi tenim, per exemple, AbiWord portable, GIMP portable, Audacity o FileZilla.\nEmmagatzemament compartit per a gàdgets Apple\nEl MobiSX és un dispositiu d’emmagatzemament encara en desenvolupament (pel que el nom és d’ús intern i pot variar per al seu llançament comercial), la comesa del qual és la d’expandir les capacitats dels gàdgets mòbils com l’iPhone o l’iPad. De mida semblant a un iPhone, disposa de connectivitat Wi-Fi, permetent la connexió de diversos clients simultàniament. L’ús del Wi-Fi en els clients impedeix que aquest sigui utilitzat per connectar-se a Internet, com a únic defecte que se li pot trobar al MobiSX.\nLes capacitats en les quals es trobarà són 16 i 32 Gigabytes, essent el preu del primer d’aquests de 99 dòlars nord-americans.\nL’autonomia de l’aparell és, actualment, de 4 hores, i a aquells a qui els sembli insuficient el temps de treball, han de pensar que la connexió per Wi-Fi consumeix una gran quantitat d’energia en aparells d’aquesta mena. Per comprovar-ho, n’hi ha prou amb activar el Wi-Fi del telèfon i deixar-lo encès una bona estona per veure com baixa la bateria.\nL’accés als documents es realitza via browser, fet que en principi el converteix en el dispositiu ideal per a compartir documents entre usuaris que empren diferents plataformes informàtiques.\nLa possibilitat d’instal·lar aplicacions en el MobiSX no està prevista en aquests moments, tot i que a Kingston es declaren oberts a rebre propostes dels usuaris.


El Guardián Invisible – Dolores Redondo | Les Contraportades\nmi3eia / 16 gen. 2015\nFa temps que volia llegir Dolores Redondo, però no he volgut començar a llegir-la fins que no ha tingut publicada tota la Trilogia del Baztán. D’esta manera tinc l’oportunitat de valorar totes les obres en el seu conjunt i tancar el cicle. I evite quedar-me amb ganes de més o que se’m queden les històries en l’oblit i em coste recuperar el fil. Així que, aprofitant les “ofertes-pack” d’Amazon he començat aquesta sèrie de thrillers i ja vaig per la segona novel·la. Però hui, comencem pel principi: El guardián invisible.\nDolores Redondo va náixer a San Sebastián el 1969 i va provar altres oficis (entre ells, la restauració) abans de dedicar-se a l’escriptura. Però no ha estat fins a aquesta primera novel·la de la Trilogia del Baztán que ha començat a pujar la seua popularitat com l’escuma. En tindre-la escrita, es veu que no trobava qui la publiqués i va enviar el primer capítol a unes quantes editorials. Finalment, diverses d’elles se la disputaven però l’autora va triar Destino perquè li agradava el fet de compartir editorial amb Stieg Larsson. L’èxit de la novel·la ha estat tan gran que el llibre ha estat venut a 18 editorials i fins i tot li han comprat els drets per fer una pel·lícula. La veritat és que la cosa promet.\nEl Guardián Invisible s’ambienta en la vall del Baztán, una extensa zona del pirineu navarrés, carregada d’història, llegendes, mites i supersticions enmig de la naturalesa basca. I l’emplaçament juga un paper fonamental en l’argument de la novel·la. De fet, és allà al riu Baztán on apareix, amb un aspecte macabre, el cos d’una adolescent que ha estat assassinada. La manera com es troba el cadàver fa pensar que el responsable pot ser un boig i potser no és la primera vegada que mata, ni l’última que ho faça. Des del cos de la Policia Foral de Navarra es decideix que siga la inspectora d’homicidis Amaia Salazar la que s’encarregue del cas, perquè té experiència en treballar amb assassinats amb l’FBI. Però sobretot perquè és de la zona, del poble d’Elizondo, i coneix el caràcter dels habitants, els pobles, els boscos. Però a l’Amaia l’empaiten fantasmes del passat i retornar a Elizondo (ella està instal·lada a Pamplona) ho remourà tot.\nLa narració és pausada i, si espereu llegir una novel·la negra pura i dura, de les canyeres, amb investigació policial, ritme i foscor social, aquesta no respon a eixe perfil. És cert que hi ha crims, és cert que hi ha investigació policial, però també hi ha una dosi considerable de mitologia basca, llegendes i supersticions i també una dosi igual sobre la història familiar de la inspectora protagonista. L’equilibri és el just per arribar al gran públic. En alguns blocs de ressenyes es queixen que hi ha certes vivències mitològiques de la protagonista que resulten inversemblants. Però, en la meua opinió, donat el caire i les característiques de la novel·la, s’adiu bé a la història. La resta, és qüestió de gustos.\nEn resum, sense ser la gran novel·la negra de l’any (més que res perquè és de fa dos anys i perquè és més un thriller que del gènere negre), té les porcions justes de trama policial, mites fantàstics i històries personals per arribar al gran públic. Per a mi, és entretinguda i es deixa llegir.\nAcí teniu l’entrevista que li van fer a Dolores Redondo en el programa Página 2 (ho linke per si no podeu vore el vídeo):\n16 gen. 2015 in Llibres Llegits. Etiquetes: Amaia Salazar, Crims, Dolores Redondo, En castellà, Llegendes, Mitologia basca, Negra, Thriller, Trilogia del Baztán\n← Les Veus del Pamano – Jaume Cabré\n3 thoughts on “El Guardián Invisible – Dolores Redondo”\nRetroenllaç: Legado en los Huesos – Dolores Redondo | Les Contraportades\n6 maig 2015 at 13:30\nJo m’he quedat aquí. És entretinguda i m’ho vaig passar bé amb la trama i amb la mitologia basca, però com que acaba força rodona i no té res que m’enganxés per sobre de la mitja, m’he plantat amb el primer.\n6 maig 2015 at 15:15\nNo t’has perdut gaire. Els altres no aporten gaire més. Tanquen la història, però tampoc és per tirar coets 🙂


Anades al cementeri\n12 abril 2021 14:37\nEl meu padrí era aficionat a anar al cementeri. Hi havia una bona tirada i fèiem la primera parada a sa Riera. Allà on ara acaba Jaume III, en aquella època hi havia cabrers, les cabres pasturaven a lloure, i en una caseta de fusta venien formatge. Mai més no he tornat a assaborir uns entrepans tan bons: un llonguet amb una tallada de formatge tendre. Tenien gust de camp, de llet munyida a la matinada, d'animal que mai no ha tastat res més que no fos herba.\nEl padrí sabia fer que el llarg camí fins al cementeri fos gens avorrit. Passàvem per la loqueria. M'explicava històries de lo que ara en diuen psicòpates: homes d'ulls color de sang, dones de llargs mariol-los blancs que cantaven a la lluna cançons en llengües que ningú entenia.\nDesprés venia la Inclusa: infants abandonats dins una senalla a la porta d'un convent, i com a única identificació una medalleta al coll. Quan eren grans trobaven sa mare, una senyora rica i bella, que plorant penedida abraçava el seu fill i ja per sempre més vivien junts.\nJo escoltava embadalida aquestes històries i després somniava amb monges que tenien fills i els abandonaven, bojos que cantaven cançons en anglès mirant la lluna, nins que deixaven els seus pares a la porta d'un convent...\nPer fi arribàvem al Cementeri. Abans d'entrar el meu padrí s'aturava davant una paret i se senyava. Em mostrava uns forats, em deia que eren de bala, que allà havien matat molta gent. Després, deixant anar a lloure la seva imaginació, assenyalava uns filferros que hi havia escampats per en terra i deia que havien servit per fermar les mans dels presoners. Ell mai em va explicar qui eren els afusellats en aquell indret i li he d'agrair que no em digués que fossin els dolents. De gran he sabut el significat d'aquest mur foradat. He conegut la veritat de la sang innocent allà vessada per gent que l'únic crim que havien comès era ésser fidels al seu desig de llibertat.\nLa darrera parada era al cementeri dels protestants i suïcides. Estaven separats de la gent de bé: tombes descuidades sense flors ni cera. I hi havia una làpida que tenia obsessionat el meu padrí, lletres blasfemes que deien «NO ME RECES QUE ME OFENDES». Ell devia pensar: per manco mos cremaren a nosaltres!!!


L'Ajuntament destina més de 412.000 euros per reparar el mobiliari urbà a causa del vandalisme\nLes persones denunciades poden substituir la sanció per treballs en benefici de la comunitat\nEls actes de vandalisme produïts a la via pública i en concret al mobiliari urbà de la ciutat representen per l'Ajuntament de Vilanova i la Geltrú una despesa anual de més de 412.000 euros. Durant l'any 2008 els diners que va destinar l'ajuntament a reparar i reposar diferent tipus de mobiliari van ser de 412.440 euros. Una xifra superior a la de l'any 2007, quan la despesa per aquest mateix concepte va ser de 361.630 euros.\nLes papereres són un dels elements del mobiliari urbà que més desperfectes pateixen. El preu de cadascuna de les unitat és de 126,27 euros. Un altre tipus d'element que també pateix aquestes accions incíviques són els bancs per seure. El preu de cadascun d'ells és de 300 euros. Pintades i grafits, crema de contenidors o trencaments d'elements de l'enllumenat, portes i pilones, són també objecte del vandalisme d'uns quants.\nPerò a banda de destinar recursos econòmics a substituir i/o reparar aquests elements, l'Ajuntament de Vilanova i la Geltrú també realitza determinades accions educatives, fruit del treball transversal entre les Regidories de Via Pública, de Serveis Socials i la Policia Local. Es tracta del Servei de Mesures Alternatives d'Acció Educativa i/o en Benefici de la Comunitat, que dóna la possibilitat de substituir la sanció i els danys ocasionats al patrimoni municipal per un tipus d'activitat, basada en una cooperació no retribuïda en determinats serveis d'utilitat pública amb interès social.\nUn dels objectius d'aquest servei és promoure la responsabilització dels propis actes, sobretot de les persones més joves, a través d'accions educatives i no solament a partir d'una sanció de tipus econòmic. També es persegueix reduir els actes incívics, millorar la convivència i implicar a la comunitat en la gestió del conflicte a partir de la col·laboració de diferents entitats ciutadanes que participen en aquesta acció.\nDurant l'any 2008 s'han acollit a la substitució de treballs en benefici de la comunitat i/o mesures d'acció educativa un total de 28 persones. En tots aquests casos les mesures educatives i de treball per la comunitat han estat valorades de forma positiva i per tant no han hagut d'abonar la sanció. Per altra banda, cal destacar com a molt positiva la manca de reincidència en els joves que s'han acollit al servei.


Universitats en Sant marí - Directori - Llistat - Guia - universitats - Sant marí - Universitiesintheworld\nuniversitats en Sant marí\nPàgina d'inici › Per país › Universitats en sant marí\nUniversitats en Sant marí recomanades:\ncontrada omerelli, 20, 47890 repubblica di san marino, san marino 47890 San Marino ,San Marino ,San Marino ,Sant Marí .\nRecomanaria la seva universitat per a altres usuaris de Universitiesintheworld que estan una mica perduts a l'oferta de Universitats en Sant marí? Si el seu universitat s'ha registrat aquí, deixar una opinió sota del seu registre en comentar les raons per les que recomano. La seva opinió és molt important per a altres persones que estan considerant començar la seva carrera, però encara no se sap on.\nHi ha molts estudiants que viuen en Sant marí o que es traslladarà allà per estudiar que encara no tenen clar quina universitat és el més apropiat per a ells. Publicar la informació del seu centre i ajudar-los a decidir per la seva. Si treballes o estudies en una universitat que t'agrada i que no està inclòs però, en aquesta guia, afegir i estarem encantats de revisar i publicar la seva informació tan aviat com sigui possible.\nLa vida d'un estudiant no és fàcil. Sobretot quan és el moment d'anar a la universitat. Hi ha tantes decisions que s'han de fer ... El que cal estudiar, on estudiar ... I per facilitar als estudiants aquesta tasca, hem dissenyat aquest lloc web, amb un mapa pràctic que ajuda a localitzar tots els Universitats en Sant marí de manera panoràmica. Si hi ha una universitat en Sant marí que no apareix al mapa, en contacte amb nosaltres i fes-nos saber perquè puguem seguir oferint una experiència satisfactòria per als nostres usuaris.\nMoltes persones es pregunten com serà viure i estudiar en Sant marí. Què potser de tant preguntant, de venir i provar aquesta increïble experiència? Segur que aprendrà una nova manera de veure la vida i les coses, fer nous amics, aprendre un nou idioma potser ... Si vostè és valent i s'atreveix a viure una experiència d'aquest nivell, és probable que l'estimen. El Universitats en Sant marí són l'elecció de molts estudiants de tot el món que volen provar noves emocions, mentre que el temps de la seva vida acadèmica dura.\nUniversitats en Sant marí per categoria\nSi tremolar només de pensar en haver de preparar i aprovar un examen d'accés a la universitat, tenir en compte que per tal d'estudiar a una universitat privada, en general no ha de passar per tant estrès. Les universitats privades de Sant marí establir les seves pròpies avaluacions, i molts d'accés depèn només d'una entrevista personal amb l'interessat\nSi no s'atreveixen sobre l'elecció d'una institució pública a Sant marí o en un altre, es pot fer el mateix que molts estudiants indecisos: visitar les instal·lacions de les universitats en les que està considerant estudiar. La majoria de les universitats, en un període de l'any, tenen jornades de portes obertes perquè el futur estudiant pot conèixer els seus campus, aules i futurs professors\nLa qualitat de l'educació que reben en el present influirà en tota la seva vida futura, tant en el personal i en el seu lloc de treball. Descobreix les millors universitats en Sant marí i triar només aquells que poden oferir la millor oferta de formació, els millors professors i les millors instal·lacions i equips\nSi vostè està buscant per a les universitats barats en Sant marí, introdueixi aquest enllaç i investigar dins de la nostra llista que és el millor que s'ajusti a la butxaca. I quan trobi una que s'ajusti al que busques, és bo pensar en quin tipus d'estudiant que desitja ser una vegada que comenci els seus estudis, ja que la suspensió també pot ser molt car\ngraus gratuïts que s'ofereixen als estudiants de tot el món en universitats Sant marí, sense matrícula costos. Això és possible gràcies a les inversions en l'educació que s'han fet darrerament en aquest país. Tots els trobarà aquí a Universitiesintheworld una llista de les universitats, sense cap cost per a vostè\nPer aconseguir l'acreditació, les institucions d'educació superior passen per diferents fases, començant amb verificació per avaluació de la qualitat i dels organismes de control, fins a la seva inclusió en el Registre de la Universitat de Sant marí. Quan el títol comenci a ser ensenyats, el control periòdic es porta a terme per verificar que l'aplicació de la mesura està sent governat per aquests criteris de qualitat imposats pels organismes que tenen aquestes competències\nMostrant 1 Universitats en Sant marí\nUniversitats en Sant marí per ciutat important\nEstàs pensant en canviar d'aires i viure una nova experiència? La ciutat de Serravalle ofereix tot el que està buscant, i quina millor manera de passar una llarga temporada estudiant a moltes de les universitats de Serravalle o entorn.\nVols estudiar a Borgo Maggiore? Sant Marí és el somni de milers d'estudiants que fan la seva millor esforç cada any per estudiar allà, encara que per a molts és difícil de complir el seu somni, no és impossible, entrar i buscar a la universitat que li interessa, i se'ls va informar.\nSi desitja passar una temporada en Sant Marí, específicament a la ciutat de Sant Marí, una de les maneres més efectives és per sol·licitar un visat d'estudis per estudiar en qualsevol de les universitats de Sant Marí o entorn.\nEstudiar a Domagnano és una gran oportunitat per a vostè. Entra i descobreix les millors universitats tant a les àrees Domagnano i els seus voltants. No es perdi l'oportunitat de conèixer una ciutat meravellosa i passar una estada inoblidable.\nFiorentino és una ciutat que té una molt bona qualitat de vida. Bars, restaurants, teatres, parcs, botigues, etc. L'estil de vida atrau gent de tot el món i si hi afegim també l'alt nivell acadèmic, és normal que ser una de les destinacions que més demandades per estudiar a la universitat.\nVols estudiar a l'estranger, mentre que l'aprenentatge d'un nou idioma? Venir a estudiar Sant Marí i més concretament a la ciutat de Sant Marí. Les millors universitats estan a l'espera que s'adonin un dels seus somnis.\nUniversitats en Sant marí per l'estat\nMés destacats Universitats en Sant marí


Mia, escort Barcelona amb telèfon 658587531 (658-587-531)\nHola, sóc Mia, una jove catalana, elegant, sensual, divertida i complaent. M'encanta gaudir dels petits plaers de la vida, acompanyada dels cavallers més exigents. Esdeveniments, cites romàntiques, nits de plaer o tot allò que puguis somiar. Atreveix-te a complir els teus desitjos i fantasies. Per al plaer no hi ha límits, només els que nosaltres vulguem. Em poso a la teva disposició perquè visquem una experiència que mai oblidaràs. Sóc independent i ofereixo total discreció.\nmesures: 95 - 56 - 91\nmail de contacte: mia.reserva.citas@gmail.com\n27-05-21: Nova anunciant a Barcelona\nGirlsBarcelona presenta a Mia, una escort independent a Barcelona amb telèfon 658587531 (658-587-531) i que realitza els següents serveis: Atenció a parelles, GFE, Dúplex, Trios, BDSM, Petons a la boca, Cubana, Disfresses i fetitxisme, Ejaculació corporal, Ejaculació facial, Fantasies, Joguines eròtiques, Sexe oral natural, Pluja daurada, Massatges, Sado, Striptease, Tantra... Mia és una escort catalana d'ulls marrons, cabell vermellós, bonics pits, mesures 95-56-91, pell blanca, alçada normal, cintura estreta i una edat de 27 anys. La seva nacionalitat és Espanyola i ens facilita el següent correu electrònic de contacte: mia.reserva.citas@gmail.com. Atén a: apartament per hores, hotel, domicili client, vetllades... També està disponible per a viatges.


Esports - Publicacions <!-[if lt IE 7]>\nEl departament d’Esports compta amb més de 50 nois en les nostres 3 grans àrees esportives: Bàsquet, Tennis i Hípica.\nAmb 4 equips tenim representació a totes les categories. Entrenem dimarts i dijous de 17:30h a 19:00h a les pistes de Mundet.\nA més a més, tenim una escola esportiva integrada en els equips de competició per a aquells nois o noies que volen jugar a bàsquet i no volen competir.\nEls nostres 4 equips també participaran als Specials Olympics que tindran lloc a Calella-Barcelona l’ultim cap de semana d’octubre del 2014.\nLa Nídia i En Xavi agraeixen l'esforç a tots els que van fer possible que el primer Torneig de Bàsquet Inclusiu de Barcelona fos tot un èxit!\nEncert participarà en el Torneig inclusiu de bàsquet de Barcelona 2019\nEl primer Torneig inclusiu de bàsquet de Barcelona se celebrarà el pròxim diumenge 27 de gener al Complex Esportiu La Bàscula. Se us passa pel cap un millor pla de diumenge? Encert hi participarà!\nDesprés d'haver participat al torneig internacional MIC, aquest cap de setmana els equips d'Encert se'n van a jugar el Campionat de Catalunya! Un bon diumenge tant per qui jugui com per qui vagi a animar!\nEncert a la roda de premsa dels Jocs de Reus 2016\nAquest dilluns l'esportista d'Encert Panteres, Anna Coromina, i Alex Casanova, d'Encert Sant Martí, han acompanyat el director d'Special Olympic Espanya, Enric Blesa en la presentació del Jocs.\n7 jugadors d'Encert fitxats per la Selecció Catalana de Bàsquet\nAquest dimecres 23 de Novembre comencen a Reus els Specials Olympics Reus 2016. La Selecció Catalana ha trucat les portes de la nostra associació per endur-se 7 jugadors de bàsquet i dues entrenadores.\nJornada de bàsquet 03/11/2016\nLa temporada ja està en marxa, i els 5 equips d'Encert estan disfrutant com mai! Aquest dissabte teniu una cita imprescindible al pavelló de Mundet.\nSpecials Olympics: jornada amb els voluntaris de Telefónica\nFa un parell de setmanes, uns quants dels nostres equips de bàsquet van anar a la Roca del Vallès a unes jornades que organitzaven els voluntaris d'aquesta empresa.\nAvui ens han fet arribar les fotografies d'aquella tarda. Us hem seleccionat les que hem cregut més boniques!\nJornada de bàsquet 7-11-15\nAquest cap de setmana teniu una cita amb el bon bàsquet. Per què sapigueu on heu d'anar, us deixem horaris:\n- Panteres Roses - Encert Gràcia: 15:15h (convocatòria a les 15:00h). PISTA 3\n- ACIDH B - Encert Sant Martí: 16:00h (convocatòria a les 15:30h). PISTA 2\n- Encert Rel - Escola Taiga: 17:30h (convocatòria a les 17:15h). PISTA 3\n- St. Tomas Pardo - Encert Horta: 16:45h (convocatoria a les 16:30h). PISTA 1\nDocuments d'alta per a jugadors\nAquí pots descarregar els documents necessaris per a la inscripció als equips de bàsquet.


Diari de Solsona Diari de Solsona: Unanimitat per al Casal Cívic Xavier Jounou\nUnanimitat per al Casal Cívic Xavier Jounou\nUnanimitat a Solsona per perpetuar la memòria del seu fill predilecte amb el Casal Cívic Xavier Jounou\nEl conseller Jordi Ausàs ho celebra, perquè ‘una ciutat cohesionada no oblida els seus ciutadans insignes’\nCom era de preveure, ahir a la nit es va fer efectiu l’esperat desenllaç de la iniciativa popular promoguda per la Taula d’Entitats Solsonines per designar un espai públic de la ciutat amb el nom de Xavier Jounou. En el Ple extraordinari que formava part de l’acte institucional de lliurament, a títol pòstum, de la distinció de fill predilecte a l’alcalde traspassat el gener, la corporació local va aprovar per unanimitat posar el nom de l’homenatjat al futur equipament que passat l’estiu el Departament de Governació començarà a construir a tocar de la sala polivalent. Es dirà Casal Cívic Xavier Jounou. El conseller Jordi Ausàs, present a l’acte, va celebrar aquest acord.\nDavant de la família i les amistats més properes de Xavier Jounou, la comissió promotora de la Taula d’Entitats Solsonines, persones representatives del municipi i autoritats convidades, el Ple municipal va aprovar ahir sol•licitar al Departament de Governació que designi el futur casal cívic amb el nom de Xavier Jounou i Bajo, fill predilecte de la ciutat.\nL’alcalde, David Rodríguez, va agrair la tasca realitzada per la Taula d’Entitats “per l’esforç i l’estima” amb què han organitzat la iniciativa popular. Es va mostrar convençut que “no hi hauria res que plagués més al Xavier que el fet que se li dediqui un espai públic de la ciutat hagi sorgit d’una iniciativa com aquesta”. Per a l’alcalde, aquesta és la via que més legitima l’acord de Ple.\nTambé va expressar la seva satisfacció el conseller de Governació i Administracions Públiques, Jordi Ausàs, que va qualificar l’acord d’encert, perquè “Xavier Jounou estimava amb passió Solsona i els solsonins” i, a més, “el casal cívic no era una obra més per a ell, sinó que volia que esdevingués un equipament que fes de morter per relligar les associacions i per avançar en un model de ciutat cohesionada”. Ausàs va celebrar que aquest immoble dugui el nom de qui va ser alcalde de Solsona perquè “una ciutat cohesionada no oblida els seus ciutadans insignes”.\nEn el seu discurs de cloenda de l’acte institucional que va acollir la sala de plens de l’Ajuntament, el conseller va recordar Xavier Jounou com “una persona excepcional”, que reunia qualitats com la generositat, humanitat, integritat i compromís, que “difícilment es concentren en una mateixa persona”. Jordi Ausàs va mostrar-se “orgullós d’haver compartit somnis amb el Xavier i d’haver pogut aprendre al seu costat de la seva robustesa ideològica i la generositat”.\nPrèviament a l’acord del Ple, ahir es va formalitzar el lliurament del títol de fill predilecte a la vídua, Isabel Roca, amb un diploma acreditatiu i, tal com estableix el Reglament municipal de protocol, honors i distincions, una reproducció de l’àliga de la imatgeria solsonina. Isabel Roca va expressar el seu agraïment, “perquè és un honor per a tota la família rebre aquest nomenament, però en especial per a les filles”, a les quals va emplaçar públicament a estar orgulloses del seu pare. En la seva intervenció, llargament ovacionada, la vídua de Xavier Jounou també es va comprometre a intentar mantenir vius els projectes i les idees de l’homenatjat, tant en l’àmbit familiar, com social i polític.\nPerò l’acte més emotiu i amb més escalf popular va ser el que es va celebrar, a continuació, a la plaça de Sant Joan, al qual van assistir més de 800 persones. Per mitjà d’un muntatge escènic dirigit per Aleix Albareda i participat per totes les entitats a les quals Xavier Jounou va estar més vinculat, va aflorar, amb emotives expressions, l’empremta que va deixar en el decurs del seu intens activisme associatiu en els àmbits cultural, social, esportiu i polític.\nMàscares del Grup de Teatre Lacetània, equipament del Club Bàsquet Solsona, uns bombatxos de ballador de l’àliga, dos fulards i una tenda de l’Agrupament Escolta Pare Claret i l’Esplai Riallera i la cadira que Jounou havia ocupat al local d’ERC van ser objectes que en el decurs de l’acte les entitats van anar disposant simbòlicament a l’escenari per fer present el record de l’homenatjat. Tot això, amanit amb les intervencions musicals de l’Orfeó Nova Solsona, Josep M. Tripiana i dos joves músics amb viola i violoncel, el ball dels nans a càrrec d’una quinzena de geganters i la interpretació d’un fragment dels Pastorets des d’un balcó de la plaça per part de Ramon Gualdo.\nLa part central d’aquest acte va ser la projecció del documental Xavier Jounou i Bajo, fill predilecte de la ciutat de Solsona, un treball encarregat per l’Ajuntament a E2S Produccions en el qual es dóna veu a la família, les amistats i cadascuna de les entitats de les quals Jounou formava part.\nEn la seva carta de comiat, llegida per Albareda a la catedral el dia del funeral, Xavier Jounou deia adéu “a propet de la Mare de Déu del Claustre”. Ahir Roger Mas va cloure l’homenatge amb la seva versió dels goigs de la patrona de la ciutat. Va seguir-la un calorós i reverencial aplaudiment per al solsoní il•lustre.\nFotos: MARC TRILLA\nSolsona, 5 de juny de 2010\nPublicat per Diari de Solsona a 9:57


Millores a les aules de l'escola de la Granja\nActualitzada 20/09/2018 a les 09:35\n© Estat de l'aula de l'escola després dels treballs que s'hi han fet.\nL’ajuntament de la Granja d’Escarp ha portat a terme durant aquest estiu obres per millorar les dependències de l’escola Sant Jaume. Així, la primera de les actuacions s’ha centrat en la reforma interior d’una aula afectada per humitats, en la qual s’ha tirat el paviment i la solera existent.\nLa segona intervenció s’ha centrat en el sòcol perimetral de la façana, també per eradicar humitats i, finalment, s’ha procedit a canviar la porta de l’accés a aquest aula i a l’acabat de revestiments, entre altres millores. Els treballs per a la continuïtat de les reformes han ascendit a un import total de 30.000 euros.


Tadeusz Kotarbinski - Wikisofia\nAvís: El títol a mostrar «Tadeusz Kotarbinski» sobreescriu l'anterior títol a mostrar «Kotarbinski, Tadeusz».\nFilòsof polonès pertanyent a l'escola de Lvov-Varsòvia fundada per Twardowski i integrada, entre d'altres, per, Chwistek, Leśniewski, Ajdukiewicz, Tarski i Lukasiewicz. El seu magisteri ha tingut una gran influència a Polònia, potser pel fet que, al costat d'Adjukiewicz, va ser un dels pocs filòsofs prestigiosos que van seguir a Polònia després de la Segona Guerra Mundial. Va néixer en l si d'una família de l'alt nivell cultural i va estudiar a Varsòvia, doctorant-se en filosofia amb una tesi dirigida per Twardowski sobre l'ètica de Mill i de Spencer. Va estudiar lògica amb Lukasiewicz i psicologia amb Witwicki. Impartíó classes de llengües clàssiques en l'ensenyament secundari fins que en 1912 va ser nomenat professor extraordinari de la universitat de Varsòvia. En 1922 va accedir al lloc de professor ordinari i poc després va presidir la facultat de ciències humanes. Durant els anys trenta es va destacar pels seus atacs als antisemites, els nacionalistes i clericalistes. La seva posició política li va acostar a les posicions marxistes. Durant l'ocupació nazi va col·laborar amb la resistència d'esquerra. Després de la guerra va ensenyar a la universitat de Lodz, i a partir de 1949 va tornar a la universitat de Varsòvia.\nLa filosofia de Kotarbisnki, marcadament nominalista i basada en la teoria del càlcul dels noms del seu amic i col·lega Leśniewski, és coneguda com a «reisme» o «concretisme». Segons Kotarbinski existeixen dues grans classes de nom: els noms genuïns i els noms aparents o ficticis. Entre els noms genuïns es distingeixen: a) els noms singulars, que es refereixen a persones o coses (com Plató o París, per exemple), b) els noms generals de persones o coses (com a home o ciutat) i c) els noms buits (com a quimera o centaure). Els segons poden ser solament subjecte de proposicions universals del tipus «tot A és B», o predicats nominals; els tercers no poden ser subjectes de cap proposició veritable, però són reductibles a combinacions de noms singulars o generals. Els noms aparents són els de les propietats, relacions o estats de coses. Així, per exemple, en l'enunciat «la sortida del tren s'ha retardat», el terme «sortida» no es refereix a res: no existeix «la sortida». Segons l'ontologia de Kotarbinski solament existeixen objectes individuals concrets: tot el que existeix és una cosa o una persona, millor dit, tot el que existeix és un cos. Per aquest motiu el seu reisme o concretisme es conegui també com «somatisme». Així, de la taula de categories aristotèlica Kotarbinski es queda solament amb una: la substància primera. Des d'un punt de vista semàntic Kotarbinski assenyala que és possible traduir una proposició amb noms ficticis a una proposició amb noms genuïns, ja que, segons ell, una asserció respecte d'una propietat solament té sentit com paráfrasis d'assercions relatives a objectes. Des d'una perspectiva psicològica aquesta tesi condueix a afirmar que el coneixement dels altres només és possible per imitació (imitacionisme) dels seus actes.\nEn l'àmbit de l'ètica Kotarbinski va desenvolupar l'anomenada Praxeologia, que és una forma de realisme pràctic inspirat en la teoria aristotèlica del just mitjà, que ha tingut un gran desenvolupament a Polònia al voltant de la revista «Prakseologia».\nObtingut de «https://www.wikisofia.cat/w/index.php?title=Autor:Kotarbinski,_Tadeusz&oldid=54032»