'El bosc de Can Feu: de la mort a una nova vida', per Aleix Gonzalez - El diari digital de Sabadell - iSabadell\n‘El bosc de Can Feu: de la mort a una nova vida’, per Aleix Gonzalez\n‘No vendan humo’, por Esteban Gesa (PP) 13 febrer 2020\nAleix Gonzalez Campaña, Investigador i guia turistic expert en Can Feu.\nS’ha parlat molt del bosc de Can Feu i de com era. La bellesa d’aquell espai perdut era espectacular, amb dos grans torrents que travessaven el bosc i s’unien poc abans d’arribar a la Torre d’en Feu, el gran castell romàntic del senyor Olzina. A més hi havia grans plans en el seu interior, alguns popularment coneguts com el Pla de l’Amor, el Pla de la Font, el sot del Roure, la Font de Sant Rol·lo, etc.\nA partir de 1907 fou en aquells espais majoritàriament on es van fer les festes populars i culturals més importants de principis del segle XX a Sabadell. El bosc de Can Feu era l’epicentre cultural del vallès. Molta gent de tota la comarca i de Barcelona el visitaven no només pels actes que s’hi feien, sinó també per passejar-se i plasmar el seu encant en nombroses fotografies. Per aquest motiu trobem imatges de Can Feu en tants llocs disseminats de Catalunya i d’Espanya (Arxiu Nacional de Catalunya, Centre Excursionista Catalunya, Agrupació Fotogràfica de Catalunya, Arxiu Casa Amatller, Arxiu Fotogràfic de Barcelona, Arxiu Comarcal de Terrassa… etc).\nQuan el propietari del bosc, el noble Josep Nicolau d’Olzina i Ferret, morí l’any 1924, ho va heretar el seu nebot, don Guillermo de Pallejá Ferrer-Vidal (IV Marquès de Monsolís). Aquest personatge era totalment oposat a com veia el bosc el seu oncle. El pànic pel futur del bosc era evident. El President del Centre Excursionista del Vallès, Joan Montllor i Pujal va escriure en el Diari Sabadell:\n“Reconeixem a l’amo de dita finca els seus drets de propietari i els hi respectem com una cosa sagrada, però també hi té la ciutat algun dret moral. Admirant aquest bosc d’una beutat sense parió, aprenguérem els sabadellencs a venerar la personalitat respectabilíssima de Josep Nicolau d’Olzina. Déu vulgui que el seu successor no menys respectable, el marquès de Monsolís, es faci creditor de la mateixa estimació del poble de Sabadell. Això ho aconseguirà si sent l’honra de posseir el bosc, ensems que la responsabilitat de conservar-ho. Sabem que l’Alcalde anterior, intentà fer amb altres elements determinades gestions per tal d’assegurar, si més no, la permanència del bosc, però l’extrema gravetat del senyor Olzina va fer que la iniciativa fos diferida”.\n“No és d’esperar que trobem en el senyor marquès de Monsolís una actitud irreductible contrària a les nobilíssimes aspiracions de la ciutat; més aviat hem de creure que, com el seu antecessor –de grata memòria- es farà digne de la nostra estimació. És innegable que el bosc de can Feu convé en gran manera a Sabadell per la seva salubritat i esbargiment. No seria, doncs, possible la seva adquisició?”\nTanmateix, el maig de 1927, la tala del bosc es va iniciar. Però el nombre dels arbres tallats en una extensió de 40 hectàrees no constituïa cap delicte. Sota la sospita que el propietari volia talar el bosc per vendre’n la fusta, l’Ajuntament de Sabadell va demanar al Govern la declaració d’aquest com a Parc Natural. La petició estava avalada pels alcaldes de Sabadell i Sant Quirze, i les signatures dels presidents de 27 entitats i corporacions de Barcelona, 40 de Sabadell i 1 de Sant Quirze.\nGuillermo de Pallejá va oferir la compra del bosc a l’Ajuntament i el dret de preferència i la possibilitat de millora del preu davant d’altres possibles compradors, també va assegurar que mai destruiria el bosc, ja que per testament escrit del seu oncle en Josep Nicolau d’Olzina, se li’n prohibia la destrucció. Però quan esclatà la guerra civil, molts incontrolats entraren i talaren el gran bosc, deixant-lo en només 10.000 arbres l’any 1939. Es llavors quan el propietari, veient que ja el bosc havia quasi desaparegut, vengué la fusta i així el bosc desaparegué.\nTotes les pors que durant anys es volien evitar, es van fer realitat. El gran bosc, que des de feia centúries existia a l’oest de la ciutat, va morir per sempre.\n“Portem tots els Sabadellencs una espina clavada en el cor: la vegonya – potser per primer cop – de sentir-nos fills d’aquesta ciutat, tan plena de virtuts que no esborren un crim capital. El bosc de Can Feu va presidir moltes hores inoblidables de la nostra vida, i entre tots l’hem fet desaparèixer. Ja no existeix, ha mort per la nostra acció o per la nostra omissió; per la destral o per la indiferència”\nDurant els anys posteriors a la desaparició del bosc, a Sabadell hi va haver molts silencis respecte a la seva pèrdua. Tothom se’n sentia culpable per no haver actuat més per protegir-lo. L’extermini va ser tan ràpid, fulminant i total, que mai no es va pair la pèrdua d’aquell gran paratge natural. Fins i tot, a finals dels anys 40, l’enyorança era tan forta, que des de la Fundació Bosch i Cardellach es va voler reforestar el bosc desaparegut. L’alcalde Marcet va dir:\n“Arrebato de romanticismo totalmente fuera de lugar. Mantener a las mismas puertas puertas de una gran ciudad en incontenible y sostenida expansión, dentro de un término municipal harto reducido, un grandioso bosque virgen, es un sueño imposible, so pena de ahogar el progreso. Esperar que un bosque de tales características pudiera salvarse era una verdadera utopia. La Ciudad ha de devorar a la naturaleza, si no quiere, a cambio, ahogarse a sí misma.\n“Años después conocí al actual propietario de la finca (Guillermo de Pallejá), de la más rancia nobleza catalana, a quien desde el primer momento le tuvo sin cuidado el bosque, el castillo y su sentimentalismo, ya que lo que le interesaba por encima de todo era la valoración del terreno ante la previsible e incontenible expansión de la ciudad. En efecto, la del terreno que antaño ocupaba el viejo bosque, alcanzó una cifra impresionante: ciento por uno y, sobre esta base, era lógico que tratara de realizar tan enorme ganancia, sacrificando los últimos restos del arbolado.”\nQuan es va talar el bosc de la Torre d’en Feu l’any 1940, Sabadell va perdre l’indret més important del seu rodal. No només com a espai verd i pulmó verd de la ciutat, sinó com a centre neuràlgic de la cultura popular i educativa sabadellenca.\nAnys després de la seva tala, els terrenys van ser venuts per a la construcció d’habitatges, tan necessaris durant els anys 50 i 60 degut a tota la immigració vinguda a Sabadell d’arreu d’Espanya. Semblava que el el bosc de Can Feu havia mort per sempre i que no en quedaria rastre. Però per la sopresa de molts aquest bosc pot tornar a renèixer. Almenys una part petita. Són 6 hectàries de camps que originàriament eren bosc, i que se situen entre el terme de Sabadell i de Sant Quirze. En relació a la superfície total, la part que es vol recuperar només significa 1/6 de l’extensió originària de l’arbreda.\nEstem doncs, en un moment històric en que podem recuperar tal i com era aquest indret en aquest lloc exactament. No es pot recuperar ni la Font, ni el Pla de l’Amor… però si que els camins interiors, el pont de Sant Quirze i terres de conreu poden ser reconstruides de nou.\nEn la imatge superior està superposat un plànol original del bosc fet l’any 1936 amb una imatge de satèl·lit. Podem veure la distribució d’aquesta zona tal i com era originàriament. Aquest ha de ser el projecte que s’ha de fer sense dubte. No podem perdre aquesta oportunitat i crear un bosc o un parc que s’assembli o que recordi al bosc quan es tenen les planimetries i la voluntat de reconstruïr-lo. Hem de tenir molta cura i respecte, ja que si volem recuperar part del bosc més famós de la comarca ho hem de fer amb rigor històric.\nDesgraciadament, el projecte guanyador de la urbanització del passeig soterrat dels FGC entre Can Feu i Gracia preveu un bosc que no té res a veure amb l’original: tres basses d’aigua i una ordenació de l’arbreda i els camins totalment diferent.\nA nivell de ciutat cal lluitar i fer entendre que de projecte de bosc de Can Feu només pot fer-se aquest de la imatge superior. I al projecte fet per la natura, cap arquitecte pot superar-lo.\nFoto portada: Rasclonant en el Pla de la Font. Any 1906. Autor: Joan Vilatobà. MAS


Vols a València | Vueling\nVols a València des de\nCiutat mediterrània famosa per les Falles, el clima, la paella... I molts atractius més!\nAquesta bonica ciutat mediterrània és famosa per les Falles, l'orxata i la paella... Però València té molts més atractius! Només cal que passegis pels laberíntics carrers empedrats del barri del Carme per descobrir un lloc encisador, amb gresca assegurada i molts indrets per visitar.\nLa natura, l'entreteniment i la cultura es combinen a la Ciutat de les Arts i les Ciències. Un conjunt d'edificis i museus. entre els que destaquen l'Oceanogràfic, el Palau de les Arts, l'Hemisfèric i molts espais interessants més per a nens i adults.\nReserva ja el teu vol a València!


L’Ajuntament de Vilafranca i la Fundació Pau Casals signen un conveni en el marc del programa “Pau Casals i els Municipis de Catalunya” | Solidaritat i Cooperació\nInici / Notícies / L’Ajuntament de Vilafranca i la Fundació Pau Casals signen un conveni en el marc del programa “Pau Casals i els Municipis de Catalunya”\nL’Ajuntament de Vilafranca del Penedès i la Fundació Pau Casals han signat un convenien el marc del programa “Pau Casals i els Municipis de Catalunya”, que permetrà que tots els ciutadans i ciutadanes del municipi de Vilafranca del Penedès puguin visitar gratuïtament el Museu Pau Casals en el període 2019-2021.\nL’acte de signatura es va celebrar ahir a l’Auditori del Vinseum i va comptar amb l’assistència del director de la Fundació Pau Casals, Jordi Pardo, de l’alcalde de Vilafranca, Pere Regull, del tinent d’alcalde i regidor de l’àrea de Promoció de la Ciutat, Joan Manel Montfort, i del president de Vinseum, Joan Tarrada. A més, es va comptar amb la participació de l’actuació de l’Escola Municipal de Música M. Dolors Calvet.\nEn el torn dels parlaments, el director de la Fundació Pau Casals, Jordi Pardo, va agrari molt “la col.laboració i el suport de l’Ajuntament de Vilafranca a través d’aquest conveni que pretén que els veïns i veïnes de Vilafranca coneguin, a poder ser a través de les noves generacions, un dels 10 millors museus d’Europa dedicat a un músic, i poder mantenir viu el record i els valors que Pau Casals”. Segons Jordi Pardo, “els vilafranquins estan convidats. Volem que sigui un estímul per a què Vilafranca ens conegui, i ens aporti gent jove, són aquestes generacions la nostra esperança de futur. A Catalunya tenim un tresor musical i cultural, que és el Museu Pau Casals, i el tenim ben a prop.”\nDe la seva banda, l’alcalde de Vilafranca, Pere Regull va destacar “el valor de la persona de Pau Casals, per la seva qualitat musical, i pels seus valors reivindicatius. És important que ens adherim, no només a la seva vil.la, sinó també a aquests valors que són imperdibles.” Pere Regull va destacar la signatura del conveni amb Vilafranca, i el va situar també en el marc del treball per a la vegueria, “hi ha una quantitat d’espais arreu de la vegueria que hauríem de conèixer. Aquest conveni ha de ser el primer de molts, que també ajudi a la col.laboració entre aquests espais de les diverses ciutats de la vegueria Penedès.”\nPau Casals va crear a l’any 1972 una Fundació que porta el seu nom i va llegar a Catalunya la Vil·la Casals situada a la platja de Sant Salvador (El Vendrell), avui convertida en museu. Es tracta d’un museu que permet una passejada per la biografia del mestre i pel seu llegat humanístic i musical. A més de la preservació del llegat del Mestre, la Fundació promou la difusió dels valors de la música i el seu compromís amb la dignitat de les persones, i desenvolupa projectes de suport als joves violoncel·listes. La col·laboració i el suport de l’Ajuntament de Vilafranca a la Fundació Pau Casals ajudarà que la Fundació pugui continuar desenvolupant la seva tasca cultural, social i musical, i fer arribar a les joves generacions el llegat viu d’un dels noms més universals de la cultura catalana.\nEls vilafranquins i vilafranquines que vulguin visita la Vil·la Casals només caldran que acreditin la seva residència a la nostra ciutat.


“Desitjos i necessitats. Noves incorporacions a la Col·lecció MACBA” | Bonart\n“Desitjos i necessitats. Noves incorporacions a la Col·lecció MACBA”\nMuseu d’Art Contemporani de Barcelona (MACBA) inaugura el 17 de juny a les 19.30 Desitjos i necessitats. Noves incorporacions a la Col·lecció MACBA comissariada per Bartomeu Marí.\nLa mostra presenta 86 obres que apleguen adquisicions realitzades en els últims tres anys –de les quals més de la meitat es mostren per primera vegada al públic– juntament amb obres que ja formaven part de la Col·lecció. El títol de l’exposició s’inspira en el de l’obra de Lawrence Weiner Alguns objectes de desig, que presideix l’atri del MACBA des de 2009. La mostra està dedicada a la memòria de Richard Hamilton, un dels artistes cabdals per entendre l’art de gran part del segle XX i del XXI, així com gran amic del MACBA. S’hi exposa una obra excepcional: l’emblemàtica exposició Growth and Form, creada per l’artista i presentada a l’ICA de Londres el 1951.\nTambé s’hi troben noves veus de l’art d’avui com Patricia Dauder, Francesc Ruiz o Mireia Sallarès, i artistes consolidats com ara Gego, Antoni Llena, Dora García o Francesc Abad. Les propostes de Younès Rahmoun, Sigalit Landau, Walid Raad i Wael Shawky centren l’atenció en la creativitat al nord de l’Àfrica i a l’Orient Mitjà. Altres obres, com les d’Ali Cherri o Adrian Melis, ens conviden a plantejar-nos la vigència dels mitjans de comunicació com a autèntic poder que escriu la història. Els treballs de Richard Hamilton i João Maria Gusmão + Pedro Paiva reflecteixen la fascinació que la innovació científica ha exercit sobre l’art modern. D’altra banda, els canvis socials i culturals que l’economia global imprimeix en la nostra societat s’evidencien en les aportacions d’Octavi Comeron i Marc Pataut. El paper de la fotografia també hi és present amb treballs d’Allan Sekula i Jorge Ribalta.\nEtiquetes: Antoni Llena · Antoni Muntades · Bartomeu Marí · Dieter Roth · Dora García · Francesc Abad · Francesc Ruiz · Gego · Joan Brossa · John Baldessari · Marcel Boodthaers · Mireia Sallarès · Öyvind Fahlström · Pablo Palazuelo · Patricia Dauder · Richard Hamilton


L'alumnat d'ESO ha treballat diferents formes d'aprendre a programar. En una vessant, tenim l'Scratch i, en l'altra, el Code Combat.\nL'Scratch enfoca la programació a través dels blocs. Aquí teniu alguns dels petits projectes que ha fet el nostre alumnat per anar incorporant alguns conceptes:\nPel que fa al Code Combat, ens trobem davant d'una plataforma que utilitza el joc per tal de conduir l'aprenentatge. Així, per aconseguir els objectius del joc, cal programar les accions del personatge del jugador.


El Govern aprova la construcció de 53 habitatges protegits a Manacor i Son Servera\n23 juny 2021 22:47\nEl Consell de Govern ha autoritzat aquest divendres una despesa de vuit milions d'euros per a construir 53 habitatges protegits a la comarca de Llevant, concretament a Son Servera i Manacor.\nAixí ho ha anunciat la portaveu del Govern, Pilar Costa, durant la roda de premsa posterior al Consell de Govern. L'Institut Balear de l'Habitatge (Ibavi) ja ha començat a preparar les bases per a poder treure a concurs la licitació de les obres perquè puguin publicar-se quan s'aixequi l'estat d'alarma.\nLa promoció que es construirà a Son Servera constarà de 42 habitatges i aparcaments i s'aixecarà en un solar situat en el carrer del Cos a Son Servera. El valor estimat del contracte és de 6,3 milions d'euros.\nA Manacor, la promoció de HPO que es construirà constarà d'onze habitatges, un local i aparcaments al carrer Lleó XIII. El pressupost en aquest cas és d'1,6 milions d'euros. Una vegada adjudicades les obres, l'execució té una durada prevista de setze mesos en el cas dels habitatges de Manacor i de 18 en el cas de les de Son Servera.\nL'Ibavi ha reprès la construcció dels nous HPO, que s'havia suspès amb la declaració de l'estat d'alarma, després que s'autoritzés de nou l'activitat el passat 11 d'abril. En aquests moments, s'estan edificant 161 habitatges. La previsió inicial per a 2020 és disposar de 514 habitatges nous acabats o en diferents fases de construcció i altres 71 amb inici de tràmits de licitació, la qual cosa fa un total de 585 nous HPO.


Important reducció de la contaminació a Lleida - Teleponent\nInici Lleida ciutat Important reducció de la contaminació a Lleida\nImportant reducció de la contaminació a Lleida\nEl cel de Lleida des del barri de Cappont\nLa contaminació atmosfèrica a la ciutat de Lleida ha caigut amb força a la segona quinzena de març, durant els dies de confinament amb motiu de l’emergència sanitària pel coronavirus.\nSegons les dades registrades a l’estació de Lleida de la Xarxa de Vigilància i Prevenció de la Contaminació Atmosfèrica (XVPCA) els últims deu anys, s’ha detectat una important caiguda aquests dies dels dos principals contaminants, el diòxid de nitrogen (NO2), amb un 56% menys de mitjana, i les partícules en suspensió (PM10), amb un 32%, fruit principalment de la disminució del trànsit. La reducció màxima es va constatar el dia 16 de març, amb una disminució dels nivells d’NO2 del 72% i de les PM10 del 77%.\nDes de l’Ajuntament de Lleida constaten que el principal motiu de la reducció del diòxid de nitrogen és la disminució del trànsit generat pels vehicles de combustió interna, una situació que també s’ha observat a altres ciutats. L’anàlisi de les dades també els ha permpès detectar l’efecte de les fortes ventades de la primera setmana de març, que van contribuir a la dispersió dels contaminants de la ciutat.\nQuant a les partícules en suspensió (PM10) en l’aire, observen que també estan estretament relacionades amb la mobilitat i el trànsit, encara que, afegeixen, es donen fenòmens atmosfèrics singulars de vents del sud que arrosseguen pols africana en suspensió i que poden ocasionar de forma puntual pics elevats d’aquests elements.\nAquesta estreta vinculació entre la disminució del trànsit i la disminució dels contaminants es veu corroborada amb l’anàlisi de l’evolució dels contaminats segons els dies de la setmana, ja que els caps de setmana els valors de contaminació disminueixen sensiblement mentre que els pics es donen els dies laborables.\nAmb aquestes dades, el regidor de Transició Ecològica, Sergi Talamonte, aposta per seguir treballant per un model de mobilitat que permeti mantenir la reducció de la contaminació més enllà dels dies de confinament. “La ciutat pròspera i saludable que volem, només ho serà si aconsegueix minimitzar el trànsit de vehicles de combustió i fomenta els espais lliures, verds i de qualitat per al gaudi de la ciutadania”, entén.\nDes de l’Ajuntament de Lleida insisteixen que respirar cada dia aire amb altes concentracions de contaminants com les partícules en suspensió (PM10 i PM2,5), els òxids de Nitrogen (NO2) o l’ozó (O3), causa uns efectes sobre la salut “molt negatius”, relacionats amb càncers de pulmó o de pit, ansietat, mal de cap, depressió o amb problemes cardiovasculars i respiratoris, entre altres, d’acord amb l’Organització Mundial de la Salut (OMS). Segons l’Agència Europea del Medi Ambient (AEMA), la contaminació a l’estat espanyol causa 34.300 morts prematures l’any, segons dades del 2016.\npartícules de suspensió\nArticle anteriorMor per coronavirus Enric Sirvent, víctima de les agressions policials de l’1-O\nArticle següentEl Pavelló Onze de Setembre de Lleida acull 45 llits articulats


L'estiu ha sigut tres graus més càlid de l'habitual a Catalunya\nLa temperatura mitjana ha sobrepassat l'habitual a excepció d'alguns punts del Pirineu i el Prepirineu\nEls dies 4 i 5 d'agost es van arribar a registrar 40 graus a la ciutat de Barcelona i àrees de l'Empordà\nBarcelona - Dimecres, 12/09/2018 - 17:40\nEl Servei Meteorològic de Catalunya (Meteocat) ha calculat que aquest estiu ha sigut el segon més calorós dels últims anys, amb només algunes excepcions al Pirineu i Prepirineu, on la temperatura ha resultat pròxima a la mitjana climàtica.\nLes anomalies han sigut més destacades a la zona costanera del territori, on els tres mesos estivals han sigut clarament càlids, especialment a l’agost. Els valors màxims s’han situat fins a tres graus per sobre dels normals per a l’època, així com la distribució de les pluges, que ha sigut irregular, amb zones de superàvit i altres de seques.\nNomés en alguns sectors del Pirineu i el Prepirineu, com la Cerdanya, l’Alta Ribagorça, l’Alt Urgell, el Pallars Sobirà, el Solsonès o el Berguedà, l’estiu ha sigut normal. Les anomalies més altes, amb temperatures que han arribat a més de 2,5 graus per sobre les mitjanes, s’han situat a les comarques del Litoral i Prelitoral, especialment a l’Alt Empordà i a la mateixa ciutat de Barcelona (Barcelonès), però també a punts del Vallès Oriental, Baix Llobregat, Baix Camp i Baix Ebre.\nEn el moment d’analitzar els observatoris amb més de 100 anys de dades, a l’observatori de l’Ebre (amb registres des del 1905), l’estiu del 2018 ha sigut el segon més càlid de tota la sèrie, per darrere del 2003, amb una temperatura mitjana de 27,2 °C. També l’observatori Fabra, amb registres des del 1914, ha sigut el tercer estiu més càlid de la sèrie, amb una temperatura mitjana de 24,2 °C, que iguala el valor del 2015 i darrere dels càlids 2003, 2009. Quant a les sèries històriques disponibles, que es van iniciar el 1950, a Figueres – Cabanes (Alt Empordà), aquest estiu ha sigut el segon més càlid d’almenys els últims 69 anys.\nPresència d’una falca anticiclònica\nL’agost ha sigut el mes que més ha influït en aquest balanç final de l’estiu. Si bé en alguns punts del Pirineu i el Prepirineu ha sigut normal, el mes d’agost ha resultat càlid a gairebé tot el país. El caràcter marcadament càlid d’aquest s’explica per la presència d’una falca anticiclònica amb arribada d’una massa d’aire càlid procedent del nord de l’Àfrica els primers dies del mes, fet que va produir l’episodi de calor més destacada de tot l’estiu.\nMalgrat que a l’interior de Catalunya no va ser un episodi de calor excepcional, en alguns d’aquests sectors litorals va ser una de les onades de calor més destacades des de l’agost del 2003, amb una temperatura mínima que va fregar els 30 °C a la ciutat de Barcelona i àrees de l’Empordà, i amb una temperatura màxima al voltant dels 40 °C els dies 4 i 5 d’agost, tant a l’interior com al litoral.\nDistribució irregular de precipitacions\nPer la seva banda, les pluges han presentat una distribució molt contrastada, amb àrees plujoses i seques, a diferència dels últims dos estius, quan gairebé tot el territori va tenir dèficit de precipitació. Les àrees que es poden qualificar de plujoses es concentren sobretot al quadrant nord-est, litoral central, Prepirineu oriental i punts del Pirineu. En alguns d’aquests sectors ha sigut l’estiu més plujós de les últimes dècades. A Ponent, prelitoral sud, delta de l’Ebre, extrem nord del litoral i prelitoral central, litoral nord, i de forma més puntual punts de la Catalunya central i el Pirineu i Prepirineu, l’estació ha sigut seca.\nEn alguns llocs de la Ribera d’Ebre, i de forma més local a la Conca de Barberà, Priorat o Pla d’Urgell l’estiu es pot qualificar de molt sec (quantitats recollides inferiors al 30% de la mitjana climàtica).\nEl Servei Meteorològic ha indicat que la distribució irregular de dies de tempesta mostra la gran irregularitat pròpia de l’estació, amb uns mesos de juny, juliol i agost en què el pas de diverses pertorbacions va comportar nombrosos episodis tempestuosos, el més destacat el del 9 d’agost, amb 5.759 llamps núvol-terra, el nombre de llamps més elevat des del 14 de setembre del 2014.\nGairebé tot el país ha presentat una anomalia positiva, especialment el Pirineu, on s’ha arribat a més de deu dies de tempesta respecte de la mitjana corresponent, i el Prepirineu i Catalunya central. La resta d’àrees presenten una anomalia més discreta, entorn dels més de tres dies de tempesta del que és habitual a la franja litoral nord i fins a 2 dies més a la resta. L’excepció es troba a la Ribera d’Ebre, on hi ha fins i tot valors negatius.\nTemes: Estiu Calor Catalunya


Nom de l'assignatura: Models Estadístics\nCodi de l'assignatura: 568968\n— Habilitat per parlar bé en públic.\n— Obtenir una formació especialitzada en les tècniques estadístiques més avançades utilitzades en assegurances.\n— Conèixer els models lineals generalitzats.\n— Aprofundir en els models de variable dependent binària. Models lògit i pròbit.\n— Aprofundir en els models count data. Model de Poisson i binomial negatiu.\n— Aplicacions i implementació en R dels models anteriors.\n1. Introducció als models lineals generalitzats\n1.1. Revisió del model lineal general\n1.2. Models lineals generalitzats\n1.3. Exemples i aplicacions en R\n2. Models de resposta binària o multinomial\n2.1. Exploració de dades binàries\n2.2. Models per a dades binàries: selecció i avaluació de models\n2.3. Models multinomials\n2.4. Exemples i aplicacions en R\n3. Models count data\n3.1. Models de Poisson\n3.2. Modelització de taules de contingència\n3.3. Estimació, inferència i validació\n3.4. Diagnosi i tractament de la sobredispersió\n3.5. Exemples i aplicacions en R\nEl curs alterna sessions teòriques amb pràctiques i exemples desenvolupats amb programari estadístic. En les classes pràctiques es resolen casos en què es desenvolupen els conceptes explicats abans en les sessions teòriques. Les sessions pràctiques es fan a l’aula d’informàtica, on l’alumnat va resolent els casos pràctics amb l’ajut de la professora.\nEn l’avaluació continuada cal fer tres tipus d’activitats:\n— Diversos exercicis en R per desenvolupar durant les classes i lliurar per a la seva avaluació. Aquests exercicis pràctics tenen com a objectiu consolidar els coneixements teòrics. La seva correcta resolució té un pes del 35 % de la nota final.\n— Una presentació pública davant la classe d’un article acadèmic que utilitzi algun dels models estadístics treballats a l’assignatura. Cada estudiant ha de triar l’article entre la llista que proposa la professora. Aquesta activitat representa el 25 % de la nota final.\n— Una pràctica utilitzant R. Cada estudiant ha de triar una base de dades, analitzar-la amb algun dels models estudiats a l’assignatura, i escriure un informe de resultats que ha d’incloure: introducció, presentació de les dades, metodologia, resultats, discussió, i annex amb el programa en R. Es valora positivament la presentació de l’informe en R Markdown. Aquesta pràctica representa el 40 % de la nota final.\nL’avaluació única és un examen final que compta el 100 % de la nota. Es duu a terme els dies designats per la Comissió de Màster en les convocatòries previstes.\nLa reavaluació consisteix en un examen final que es duu a terme els dies designats per la Comissió de Màster.\nCAMERON, A.C. i TRIVEDI, P.K., Microeconometrics: Methods and applications, Cambridge University Press, 2005.\nEVERITT, B. i HOTHORN, T. P. A Handbook of Statistical Analyses Using R. Boca Raton FL. Chpaman & Hall /CRC, 2006\nFARAWAY, J.J. Generalized Linear, Mixed Effects, and Nonparametric Regression Models. Chapman & Hall, 2006.\nFREES, E.W., Regression Modeling with Actuarial and Financial Applications, Cambridge University Press, 2010.\nKLEINMAN, K. i HORTON, N.J., SAS and R: Data Management, Statistical Analysis and Graphics, Chapman & Hall /CRC, 2010\nKLEIBER, C. i ZEILEIS, A. Applied Econometrics with R. Springer, 2008.


Montblanc ofereix dues noves rutes\nPàgina d'inici\tNotícies\tMontblanc ofereix dues noves rutes\nEls itineraris es poden seguir des d’un dispositiu mòbil amb l’aplicació Natura Local\nEl nucli de la Bartra és un dels atractius de la ruta entre Rojals i els Cogullons - Turisme de Montblanc\nMontblanc disposa de noves rutes que es poden seguir a través de dispositius mòbils. Els dos nous itineraris estan inclosos dins l’aplicació Natura Local, especialitzada en la difusió del patrimoni natural, on es poden trobar prop de 400 excursions en família, itineraris a peu i en BTT i suggeriments de vacances arreu de Catalunya.\nEn el cas de Montblanc s’ha començat per dues propostes ben diferenciades. Per a tot tipus de públic s’ha dissenyat un passeig pel Francolí, que enllaça Montblanc amb la font de la Ceba i transcorre pel costat del riu fins al molí del Pas. És un recorregut pensat per poder fer amb nens, de poc menys de 4,5 quilòmetres.\nUna mica més complicada és l’altra proposta. Té Rojals com a punt de sortida i d’arribada. Passa pels Cogullons i la Bartra, i el trajecte, de més d’11 quilòmetres, està pensat per fer-lo en unes quatre hores caminant.\nQui les vulgui seguir a través de l’aplicació ho té molt fàcil. Un dels grans avantatges que presenta l’aplicació Natura Local és que, un cop descarregada, es pot baixar el recorregut al mòbil i mentre es realitza la ruta no és necessari tenir connexió a Internet.\nMés informació al web de Turisme de Montblanc\nInformació del passeig pel Francolí al web de Natura Local\nDe Rojals als Cogullons, al web de Natura Local


La Banda de Música de Cardona torna a ser protagonista pels actes de festa major - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa Banda de Música de Cardona torna a ser protagonista pels actes de festa major\nL'agrupació musical esdevé un referent de la conservació de les cançons tradicionals però també pretén donar veu a la música catalana\nlaura serrat cardona 09.09.2017 | 08:26\nLa Banda de Música de Cardona en un dels últims assajos abans de la festa major laura serrat\nEls músics de la Banda de Cardona escamparan alegria pels carrers del municipi amb dotze actuacions previstes aquest cap de setmana de festa major. Els actes tradicionals com el correbou, la trobada de gegants o el ball de l'àguila inclouran la presència dels noranta músics, aproximadament, que embelleixen la festivitat. L'agrupació s'ha convertit en un símbol de la conservació de la música tradicional. Tot i així, la formació també destaca per una intensa participació de gent jove i una voluntat de posar èmfasi en la música catalana.\n«La nostra agrupació intenta escapar-se del que sona habitualment en una banda convencional», remarca Narcís Mellado, capdavanter en el moment que es va fundar la banda, l'any 2003. Explica que la majoria aposten per tocar passos dobles o sarsueles, «però nosaltres reivindiquem que la banda també pot sonar en català i, de fet, hem fet diversos arranjaments de sardanes». A més, l'agrupació també combina altres estils musicals, com el tango o la samba.\nL'actual director de la banda, Xavier Ventosa, s'encarrega d'adaptar les peces musicals perquè el grup les pugui tocar. Ventosa destaca que l'èxit d'una banda depèn de la compenetració dels seus membres. «La sensació de veure el conjunt tocar dalt de l'escenari és màgic; noranta persones concentrades a crear el mateix». Però l'afinitat entre un grup tan gran de persones no sorgeix del no-res. «Durant l'agost ens hem reunit tres cops per setmana, i això provoca que acabem fent una família», destaca Cristina Trompa, membre de la formació.\nDins del grup, cada persona presenta aspiracions ben diferents. Però això, dins el conjunt cardoní no resulta ser un problema. «Intentem satisfer totes les persones que despunten en algun instrument concret, i deixem que tinguin un cert protagonisme en les actuacions», explica Narcís Mellado. A més, el conjunt està format per persones de diverses edats, i això «refresca l'ambient», sosté Xavier Ventosa.\nDe fet, la Banda de Cardona resulta ser un espai on els joves estudiants de música poden continuar formant-se i pujar dalt de l'escenari. Xavier Ventosa destaca que tenen jovent de Manresa o de Solsona que no troben un lloc on créixer musicalment com ho poden fer aquí. D'aquesta manera, de moment, el relleu de la banda està garantit.


Xarxa Agrícola del CREAMA - Proyecto "Cultivem Integrem"\nXarxa AgrícolaCreamaProyecto “Cultivem Integrem”\nProyecto “Cultivem Integrem”\nProyecto Cultivem Integrem\nNAIX EL PROJECTE “CULTIVEM INTEGREM” AMB LA FINALITAT DE CREAR UN TALLER OCUPACIONAL VINCULAT A L'AGRICULTURA.\nAquest passat dilluns dia 15 de novembre es va realitzar una eixida de camp organitzada per la Xarxa Agrícola del Creama, junt amb l'associació APROSDECO.\nLa visita va ser a l'Estació Experimental Agrària de Carcaixent (EEA), en la qual les persones usuàries de l'associació van realitzar un taller de sembra i reproducció d'esqueixos i van conéixer de primera mà el Banc de Llavors Valencià, a més van aprendre com gestionar un hort urbà i la creació de compostatge domèstic com a eina per a augmentar la matèria orgànica en el sòl agrícola.\nPrograma dut a terme entre l'associació APROSDECO I la Xarxa Agrícola del CREAMA\nL'eixida s'emmarca en el programa “CULTIVEM INTEGREM” dut a terme entre l'Associació Aprosdeco i la Xarxa Agrícola del Creama, consistent en la creació d'un taller ocupacional on les persones usuàries de l'associació arriben a gestionar un xicotet viver de plantes hortícoles.\nLes llavors seran proporcionades per propia EEA Carcaixent, aquestes llavors estan incloses en el catàleg valencià de varietats hortícoles tradicionals, per tant, a la vegada que es fomenta l'ocupabilitat de les persones amb diversitat funcional, també es fomenta l'ús de varietats agrícoles autòctones, així aleshores, se li dóna un doble caràcter diferenciador a aquest projecte que vincula la integració social i l'agricultura de proximitat.\nEn una primera fase pilot els planters seran oferides als agricultors i agricultores que gestionen un hort d'autoconsum no professional o per als horts urbans escolars.\nLa finalitat última és aconseguir que aquest viver, done treball a les persones usuàries de l'associació, arribant a cobrir les demandes de planters dels productors i les productores agrícoles professionals que formen part de la Xarxa Agrícola.\nProjecte d'àmbit comarcal en el qual el CREAMA sustenta la secretària tècnica\nSe engloba dentro del programa Avalem Territori, subvencionado por la Generalitat Valenciana a través de LABORA.\nA nivell intern, aquest s'emmarca dins del PACTE’MA, l'Acord Comarcal en matèria d'Ocupació i Desenvolupament Local de la Marina Alta, del qual actualment formen part 32 Ajuntaments i també 13 entitats públiques i privades.\nSi vols conèixer tots els projectes que en formen part de la Xarxa Agrícola.\nEn el següent enllaç, trobaràs una sèrie d’empreses comarcals del sector agrícola, les quals ofereixen una grandíssima varietat de productes.\nLa Marina Alta és diversitat i les nostres agricultores i agricultors així ho demostren


Rigau aposta per combinar ordinador i llibres a l'aula\nLa conselleria aparca el model digital engegat per l'exconseller Maragall\nD. CORDERO ·10/06/2011 - 01:31h\nfernández - Una estudiant fa una activitat sobre una pissarra electrònica en un institut de Sant Vicenç dels Horts. manu\nEl Departament d'Ensenyament aparcarà finalment l'EduCAT 1x1, la iniciativa impulsada per l'exconseller Ernest Maragall per dotar cada alumne de primària amb un ordinador personal en lloc de llibres. La seva successora, Irene Rigau, ho va confirmar ahir. Els 40.000 alumnes que el curs que ve s'havien d'afegir al programa no ho faran i, en lloc d'això, s'apostarà per un sistema híbrid, que combini ordinadors i llibres de text, a més de pissarres electròniques. La gran diferència és que Rigau vol que, a partir d'ara, els ordinadors no pertanyin als alumnes sinó a les escoles i que siguin compartits. Un model "flexible" que el PSC no va trigar a rebutjar.\nEl nou programa que desplaçarà l'1x1 s'anomenarà EduCAT 2.0 i s'implantarà durant els dos pròxims cursos escolars, període en què arribarà a 1.710 escoles i 574 instituts. El projecte suposarà l'adquisició de 13.500 ordinadors per al cicle superior de primària cinquè i sisè curs a les escoles públiques, a més de 960 pissarres digitals interactives per a les aules. Es desconeix quants ordinadors s'assignaran a cada aula.\nEs desconeix quants ordinadors hi haurà per aula, però seran propietat de l'escola\nPer al cas de l'ensenyament secundari, la conselleria planteja dues vies: seguir el mateix model EduCAT 2.0 o, en el cas dels 387 instituts que ja tenen implantat l'1x1, seguir amb la mateixa lògica d'un alumne un ordinador. La decisió l'hauran de prendre els centres d'acord amb els consells escolars i els claustres de professors, i s'haurà de comunicar a Ensenyament aquest mateix mes.\nPer a la nova incorporació d'alumnes a primer d'ESO 31.000 en total, els instituts hauran d'escollir si continuar amb el model d'ordinador per estudiant o bé rebre una assignació equivalent a la inversió prevista per l'1x1 per comprar equipaments i continguts de noves tecnologies, que quedaran en propietat del centre. La Generalitat té previst instal·lar 1.700 pissarres als instituts.\nPer fer-ho possible, la conselleria invertirà 22,5 milions d'euros del seu pressupost i esperarà 20 milions més que haurà d'abocar l'Estat. Els ordinadors aniran arribant a les escoles de forma esglaonada durant el curs, cosa que comportarà alguns retards que el sotsdirector de serveis a la comunitat educativa, Jordi Baldric, va considerar que "no són crítics".\nEls centres que ja tenen l'1x1 podran seguir amb aquest sistema\nSobre el nou model hi ha pocs dubtes, més enllà del temps que puguin necessitar els docents entre la finalització d'aquest curs i el que ve per adaptar les seves classes a les pissarres electròniques.\nDarrere aquest nou plantejament, la conselleria assegura que hi ha l'objectiu d'evitar el fracàs escolar, eix central del departament en aquesta legislatura. És a dir, aconseguir, segons va explicar la consellera ahir, que els alumnes avancin en matèries per millorar els resultats acadèmics i no tant els tecnològics.\nD'aquesta manera, Rigau va donar per bones les conclusions de diferents avaluacions, que asseguraven que l'EduCAT 1x1 no havia aconseguit una millora en els resultats acadèmics dels alumnes. Aquesta incertesa i altres problemes detectats amb la xarxa de connectivitat i el cost dels centres van acabar influint en la decisió de canviar el model.\nEl departament creu que es millorarà en competències acadèmiques\nEl portaveu socialista en matèria d'educació, Daniel Font, va lamentar la mesura i la va qualificar de "clara involució" que passarà "d'incorporar la informàtica a les aules perquè formi part del dia a dia dels alumnes de manera normalitzada al retorn a la vella aula d'informàtica". Font no concep que, a causa de la crisi, el Govern opti per "liquidar la modernització de l'educació", en considerar que serà "pa per avui i fam per demà".\nD'altra banda, l'oposició es va unir ahir al Parlament per aprovar diversos projectes de construcció de centres educatius, malgrat el rebuig de CiU, que considera "inviables" les propostes, que generen "falses expectatives".


La majoria d’europeus veuen possible que la UE es desintegri aviat (Júlia Manresa)\nLa majoria d’europeus veuen possible que la UE es desintegri aviat\nEn països com França, Alemanya o Polònia més de la meitat de les persones veuen molt possible que la UE es desintegri aviat\n2 min. Brussel·les 16/05/2019 21:37 Traduccions: Cat Cas\nEl termòmetre que mesura l’afecció dels europeus pel projecte de la Unió Europea no havia marcat mai tants graus. Però això no vol dir que la majoria dels ciutadans d’aquest club tan divers confiïn més en el projecte que abans. Un sondeig fet per l’empresa britànica d’enquestes i anàlisi de dades YouGov ho deixa clar. Més de la meitat dels europeus veuen més que probable que la Unió Europea es desintegri en menys de 20 anys. L’enquesta l’ha difosa el European Council on Foreign Relations (ECFR), un think tank paneuropeu amb la seu principal a Londres, que interpreta les dades com una prova que en l’escenari polític europeu s’ha estès una “lògica de conflicte” que només es pot revertir si “es mobilitza la majoria silenciosa”.\nL’enquesta mostra que en països com França, Alemanya o Polònia més de la meitat de les persones veuen molt possible que la UE es desintegri aviat. Només Espanya, Suècia i Dinamarca tenen percentatges inferiors al 50%. L’enquesta està feta en 14 països que representen el 80% de l’Eurocambra. Per això, els polítics europeus -siguin de dretes o d’esquerres- coincideixen en interpretar les eleccions del 26 de maig com un plebiscit sobre el futur de la UE cap a una intensificació de la integració definitiva o justament cap al desmantellament del projecte.\nEl temor s’alimenta també de la sensació de tensió global creixent que provoquen les polítiques trumpianes de confrontació amb la Xina i l’Iran i amb la mateixa UE en l’àmbit comercial. Per això, tres de cada deu europeus també veuen possible que hi hagi una guerra entre els països de la mateixa UE, quan el projecte comunitari té justament l’objectiu d’evitar-ho i, per ara, presumeix d’haver-ho aconseguit.


TRIBUNA BERGUEDANA: COL•LEGIATA DE MUR. CASTELL DE MUR. PALLARS JUSSÀ.\nL'antic monestir de canonges augustinians de Santa Maria de Mur es troba a la comarca del Pallars Jussà, dins de l'antic terme municipal de Mur, des del 1972 de Castell de Mur. Va ser construït a la segona meitat del segle XI, pels comtes\nde Pallars Jussà Ramon V i Valença, filla d’Arnau Mir de Tost. No es pot precisa si substituí a una anterior capella del castell de Mur. Es consagrà l'any 1069 per Guillem Arnau, bisbe d'Urgell. El títol sencer del monestir era de Santa Maria, sant Pere i sant Esteve de Mur. Al costat de llevant i a poca distància, aixeca les seves muralles el castell de Mur.\nAquesta riquesa en la dotació mostra l’interès dels comtes de convertir Mur en el seu monument familiar. Ho manifesta la voluntat del comte Ramon que ells i els seus descendents fossin enterrats a la seva església, com així va succeir.\nCOL·LEGIATA I SEU DE PABORDIA.\nL'església, amb categoria de col·legiata, fou una canònica augustiniana que arribà a posseir més de 15 esglésies dels entorns. Governada per un Prepòsit elegit en un primer moment pel capítol de canonges de la regla de Sant Agustí, a meitat del segle XIV passà a ser nomenat directament pel Papa, i a meitat del XV fou donat en comanda. Per concessió reial, es constituí en Pabordia, i obtingué jurisdicció civil i eclesiàstica sobre diferents pobles de l'entorn. Al cens del 1359 consten que hi pertanyen Puigcercós, Moror, l'Alzina i Mur.\nAquesta Pabordia està documentada des del 1069 (Galindo en fou el primer paborde documentat i firmant així mateix de l’acta de consagració) fins el 1836 (Josep Ramon Coll i Amill en fou el darrer). Uns vint anys després de la consagració el papa Urbà II confirma en una butlla la comunitat dominical i alhora declara la canònica, regida por un paborde exempta de la jurisdicció del bisbe d’Urgell i sotmesa directament a la Santa Seu, a la qual pagava anualment dos marcs d’or.\nFins el 1596 els pabordes foren regulars; és a dir, de la regla de Sant Agustí. Canonges augustinians, per tant. A partir d'aquell any, la Pabordia fou exercida per capellans seculars (directament lligats al bisbat: sacerdots de parròquia, per tant).\nLa Pabordia tenia com a seu matriu Santa Maria de Mur, i en depenia un bon grapat de parròquies i capelles.\nTambé tingué diverses filials, entre les quals destaquen els priorats de Santa Llúcia de Mur i de Sant Miquel de Cellers o del Congost, monestir del tot desaparegut, però que troben en l'origen del proper poble de Cellers.\nAl llarg de la història tingué constant relació amb el monestir de Lavaix, fins al punt que en més d'una avinentesa s'intercanviaren possessions i dependències. Per exemple, Santa Llúcia de Mur, que pertanyé un temps a Lavaix.\nAprofitant aquest abandonament, el 1919 un grup de tècnics italians arrencà els frescos romànics, que foren venuts i traslladats als Estats Units. Segons sembla, el llavors rector de Mur, les va vendre a l'antiquari nord-americà I. Pollak. Aquest fet va generar que Josep Castells, el mestre del nucli de Vilamolat de Mur, alertés a la Junta de Museus de Barcelona, que no en va permetre la sortida a l'estranger. Però malgrat aquesta precaució, les pintures van ser venudes i probablement cap al 1923 apareixen al Museum of Fine Arts de Boston.\nA nivell arquitectònic, constitueix un dels exemples més interessants d'arquitectura canonical, tant per les dimensions constructives de l'església com pel claustre i el complex d'instal·lacions que l'envolta. Així doncs, se'n conserva l'edifici de l'església, del segle XI, i el magnífic claustre, del XIII.\nUna muralla al voltant del castell de Mur i el monestir ho convertiren en una gran fortificació. Aquesta muralla també encloïa el poble castral de Mur, despoblat des de molt antic.\nDes de l'any 2008 aquestes dependències acullen una exposició permanent sobre la història del Castell de Mur i de la pròpia canònica de Santa Maria, així com un punt de recepció per a les visites guiades i una petita agra botiga amb productes pallaresos.\nLes pintures murals de l'absis central es troben al Museum of Fine Arts de Boston; i les altres pintures de l'absidiola sud, al Museu Nacional s'Art de Catalunya, a Barcelona. Queden in situ unes petites mostres, bastant ennegrides.\nL'absis central mostra un Pantocràtor al capdamunt, amb màndorla i una decoració de nou estrelles, a més de l'alfa i l'omega. Crist en Majestat està beneint el món, amb un llibre damunt del genoll esquerre: s'hi llegeix Ego sum via, veritas et vita. Nemo ad Patrem nisi per me (Jo sóc el camí, la veritat i la vida. Ningú [no pot arribar] al Pare si no és per mi). Està envoltat pels símbols dels quatre evangelistes. Completen aquest nivell superior unes inscripcions de textos religiosos i set làmpades.\nAl Museu Nacional d'Art de Catalunya es conserva un fragment de la part baixa d'aquest mateix absis, així com les pintures de tota l'absidiola sud. En aquest cas, al Crist en Majestat dins de la màndorla l'acompanya l'Ascensió, tema no gens freqüent en els frescos romànics. El conjunt de pintures és de la segona meitat del segle XII, i s'ha relacionat el pintor, anomenat Mestre de Mur, amb l'escola del Mestre de Sant Climent de Taüll, una altra de les esglésies amb frescos conservats de més nivell de Catalunya.\nLES IMATGES PERDUDES\nEs perdé una talla romànica del Crist crucificat que, segons les fotografies conservades, es pot associar amb el taller de talla de fusta del davallament d' Erill la Vall , un dels més notables de l'escultura de talla de fusta del romànic català. Va ser cremada l’any 1936. Acabada la guerra es reposà una rèplica.\nEn la nostra visita va comentar-se que s’havia trobat un document escrit en català encara més antic que les homilies d’Organyà.\nAl no poder accedir a la part posterior de l’absis per poder mostrar la seva construcció incloc una fotografia feta per Gustau Erill Pinyot, treta d’un arxiu de Viquipèdia.\nEl conjunt de la Col·legiata i el Castell de Mur fou declarat monument historicoartístic l'any 1920. Actualment és declarat com a Bé d’Interès Cultural Nacional del patrimoni català i Bé d’Interès Cultural del patrimoni espanyol.


Eliminació de tatuatges, cicatrius i acne amb làser de picosegons\nTractament del fotoenvelliment cutani i eliminació de tatuatges amb làser picosegons\nFa poc us presentàvem una de les darreres i més sonades incorporacions tecnològiques a Nexus, el làser PicoSure©, el referent mundial en tecnologia de picosegons que resulta insuperable, ara per ara, per a l’eliminació de lesions pigmentades i eliminació de tatuatges de tots els colors i en tots els fototipus de pell. Doncs bé, això no ho és tot. L’extraordinària versatilitat d’aquest làser ha permès desenvolupar, mitjançant una sistema òptic que fracciona i magnifica fins a 20 vegades l’emissió, tractaments de rejoveniment cutani (ja sigui facial, de coll, d’escot o de mans) de la mateixa magnitud que els làsers ablatius, sense patir cap tipus de desconfort ni convalescència. Els efectes secundaris que en aquests darrers sistemes duraven dies o setmanes, amb PicoSure© duren d’1 a 2 hores i permeten, per tant, fer tractaments d’intensitat notable i d’una excel·lent eficàcia sense cap molèstia i amb reincorporació immediata a les tasques quotidianes. Les diferents parametritzacions del tractament permeten realitzar des d’una revitalització cutània de major o menor grau fins a un tractament de cicatrius d’acne, sense dolor ni temps d’inactivitat posterior, o esborrar estries fins i tot en pacients de fototipus IV i V, en els quals, fins a la data, no es podia aplicar cap tecnologia lumínica mínimament eficaç per combatre aquest problema.\nLa gran versatilitat d’aquest làser ha permès desenvolupar tractaments de rejoveniment cutani de la mateixa magnitud que els làsers ablatius, sense patir cap tipus de desconfort ni convalescència\nPicoSure© deu la seva eficàcia inigualable al fet que emet polsos ultracurts en trilionèsimes de segon, la qual cosa permet que actuï principalment mitjançant un efecte fotomecànic en lloc del fototèrmic que utilitzen els làsers tradicionals i, en els tractaments que ens ocupen, focalitzant la seva acció únicament i exclusivament en el nivell dèrmic preservant totalment la integritat de la capa epidèrmica superficial. Aquest fet comporta, com hem dit, una absència total de convalescència i d’efectes secundaris, un respecte total sobre la pell tractada i circumdant, la necessitat d’utilitzar menys quantitats d’energia (i, per tant, més comoditat per al pacient), la possibilitat de tractar tots els fototipus de pell i poder obtenir també, gràcies a la seva extraordinària selectivitat, uns resultats excel·lents amb un menor nombre de sessions.\nEn definitiva, amb PicoSure© s’inicia una nova era en l’àmbit dels tractaments làser caracteritzada per una màxima eficàcia i uns mínims inconvenients per al pacient. Amb només quatre equips de moment a l’Estat Espanyol (i un d’aquests a Nexus), aquesta meravella tecnològica és ja per mèrits propis el “gold standard” dels làsers medicoestètics en l’actualitat, i de ben segur que en el futur proper.\nEls resultats amb els làsers de picosegons, superen amb escreix, als obtinguts fins ara amb llum pulsada i amb sistemes fotofraccionals.\nDescarrega’t la publicació en pdf\nMàster Universitari en Medicina Estètica.\nEspecialista Universitari en Medicina Estètica.\nEliminació de tatuatges Lleida, tractament eliminació cicatrius, tractament acne Lleida, millor làser per eliminació de tatuatges Lleida


Successos.- Desallotgen tres famílies d'un edifici a Calvià després de cedir un mur de contenció sense causar danys\nLa Policia Local ha desallotjat tres famílies residents a l'edifici Montecarlo de Calvià, com a mesura de precaució després que, a causa de a les intenses pluges dels últims dies, cedís un mur de contenció contigu a l'immoble, que finalment no va provocar danys personals ni materials a l'edifici residencial.\nSegons han informat fonts de l'Ajuntament a Europa Press, l'ensorrament va tenir lloc a les 6.00 hores d'aquesta matinada, quan uns 20 metres quadrats d'un mur de contenció s'ha vingut a sota. Les restes de la paret han caigut al pati interior de l'edifici Montecarlo.\nUna dotació de bombers de Calvià s'ha dirigit al lloc per determinar si calia intervenir, però no ha calgut. La Policia Local, tot i això, ha ordenat el desallotjament de set apartaments de la primera planta de l'edifici, dels quals només tres eren habitats.\nAixí, tècnics i perits municipals es troben avaluant el terreny a fi de determinar si l'estructura de l'edifici podria haver quedat danyada. Les famílies podran tornar a les seves cases quan estigui confirmat que no existeix risc per a la seva seguretat.


Onda aprova el Pressupost Municipal més consensuat de la història\ndiciembre 23, 2016 socialistesonda Deja un comentario\nEl municipi dóna el vistiplau a uns comptes de 25 milions d’euros que tenen un marcat caràcter social, amb una forta acció inversora i que estan pensats per a millorar la qualitat de vida dels onders\nEl Ple de l’Ajuntament d’Onda ha aprovat aquest matí (amb els vots a favor de l’equip de govern, Compromís, Onda Sí Se Puede i Ciutadans, i l’abstenció de PP i Esquerra Unida), els comptes per a 2017, que ascendeixen a 25.190.138,83 euros.\nL’alcalde d’Onda, Ximo Huguet, ha mostrat la seva satisfacció per no rebre cap vot en contra a aquest Pressupost “que és la suma de tots i ens fa forts com a poble”. Després de diverses reunions amb tots els partits de l’oposició ha assegurat que “el de 2017 és el Pressupost més consensuat de tota la història i que s’ha pogut dur a terme amb la participació, diàleg i consens de tots els grups de la corporació municipal”.\nHuguet ha assenyalat que “estem davant d’un pressupost de marcat caràcter social, amb una forta acció inversora i pensat per a millorar la qualitat de vida dels veïns d’Onda”. En aquest sentit, l’alcalde ha afirmat que s’augmenta la xarxa de protecció social a les famílies en 100.000 euros respecte a l’exercici anterior, fins a aconseguir els 2,3 milions d’euros. D’aquesta manera, el pròxim any, l’equip de govern torna a impulsar polítiques socials i a millorar la vida a les famílies que més ho necessiten, a través de l’Oficina d’Intermediació Hipotecària, les ajudes a les persones en risc d’exclusió social, la cooperació amb les ONG, o el servei que s’ha posat en marxa enguany de la Unitat de Respir.\nAixí mateix, el Pressupost Municipal contempla accions concretes en favor del foment de l’ocupació. Huguet s’ha referit als incentius per a la creació d’ocupació a través de diferents plans, el Pacte Ceràmic, del qual formen part 21 municipis, incentius fiscals, ajudes a la contractació o beques a estudiants.\nEl capítol d’inversions ascendeix a quasi 3 milions d’euros. “Entre altres accions, pretenem posar en valor el Centre Històric Protegit, destinant més d’1 milió d’euros a la seua recuperació”, ha declarat l’alcalde. Així mateix, l’Ajuntament continuarà millorant els barris del municipi i durà a terme diverses obres a través dels plans de Cooperació Provincial d’Obres i Serveis. També s’adequarà una parcel·la per a caravanes i s’adquiriran cases del centre per a convertir-les en habitatges socials, a petició de Ciutadans. D’altra banda, Huguet ha recordat que, a través dels Pressupostos Participatius, es realitzarà la primera fase de la Campaneta, s’iniciaran les obres del Corredor Verd, es destinarà diners per al projecte del carril cicle-peatonal al Sitjar i s’iniciarà el projecte del Casal de la Fira.\nA petició d’Onda Sí Se Puede, s’invertirà en la protecció contra incendis, s’augmentarà la partida de la campanya de Pressupostos Participatius i es faran campanyes informatives perquè la ciutadania continue participant de la gestió municipal. De la mateixa manera, s’han atès els suggeriments de Compromís, i es realitzaran obres per a facilitar l’accessibilitat, es crearà un Centre d’Interpretació de la Serra d’Espadà. També s’han inclòs algunes propostes del PP, com per exemple, iniciar en 2017 el projecte per a la canalització de la Rasa Sala i millora de pluvials.\nL’equip de govern també atén les demandes dels ciutadans i és conscient que Onda té un gran potencial esportiu, per la qual cosa aposta pel foment i la projecció de l’esport, aportant quasi un altre milió d’euros a la construcció d’un nou pavelló esportiu destinat a la pràctica de la gimnàstica i a altres modalitats que necessiten una infraestructura d’aqueixes característiques. “Tot això sense oblidar la millores en infraestructures, les activitats culturals, d’oci i esportives, les quals suposen un impuls a la dinamització de la ciutat”, ha conclòs el alcalde de Onda, Ximo Huguet.\nLa suma de tots els grups polítics\nEl portaveu de Compromís, Lluís Pastor, ha explicat que ha votat a favor d’aquest pressupost “perquè volem millorar la qualitat de vida de les persones a través del Pla d’Accessibilitat, que disposarà de 70.000 euros. Apostem per atraure visitants, per un turisme que creu riquesa a Onda, amb la creació del Centre d’Interpretació de la Serra d’Espadà, que passa de 30.000 euros a 68.000 euros”. Quant a les subvencions nominatives s’ha mostrat a favor a que passen per comissió, “així tots els grups podran valorar la idoneïtat”. Finalment, ha afirmat que “altres partides sensibles no patiran cap retall l’any que ve. És el cas de les activitats de conscienciació i prevenció de la violència de gènere”. Respecte als Pressupostos Participatius, ha assegurat que “es crearà un taula per a valorar les propostes dels veïns i el procés serà més transparent”, i a més “tenim el compromís que es potencie el valencià en les activitats culturals”.\nEl portaveu d’Esquerra Unida, Iván Tauste, ha argumentat que després de la reunió que va mantenir amb l’alcalde, “hem notat un canvi significatiu en l’actitud de l’equip de govern i una obertura sincera al diàleg en tots els grups polítics i que les nostres propostes siguen valorades positivament”, a més ha afegit que “tenim la responsabilitat d’arribar a acords pel bé comú del poble d’Onda”.\nManuel Escrig, com a portaveu d’Onda Sí Se Puede, ha donat la seva aprovació al Pressupost després que hagen sigut incorporades les seves demandes i després d’obtenir el compromís de l’alcalde de portar en el primer trimestre de l’any l’ordenança d’accessibilitat que va presentar el seu grup en el ple. A més, a petició d’Onda Sí Se Puede, s’amplia la partida social, que és una de les més altes de la Comunitat Valenciana”.\nPer la seva banda, el portaveu de Ciutadans, Pascual Mundina, ha votat a favor d’aquest pressupost que ha recollit totes les seves propostes. No obstant això, ha afirmat, que “si l’equip de govern no haguera inclòs cap de les peticions de Ciutadans, haguera votat igual a favor, ja que el Pressupost en si em pareix correcte i el que importava era que s’aprovara per a beneficiar als onders”.\netiquetado con Onda, Pressupostos, Silvia Cerdà, Ximo Huguet Lecha


(Català) Fem balanç de la feina feta en migracions i drets humans. Acollida i acompanyament (2)\nArtículo publicado en Notícies y etiquetado #refugeeswelcome #volemacollir acollida asil i refugi brigades de solidaritat Casa Nostra Casa Vostra Ciutats defensores de drets humans cooperació internacional defensores de drets humans defensors de drets humans Drets de les dones Drets Humans Drets humans laborals Frontera Sud Grècia Igualtat de gènere Justícia Global Llatinoamèrica llibertats migracions observació de drets humans Orient Mitjà Palestina prevenció de l'extremisme violent refugiades Refugiats Violacions de drets humans voluntariat voluntariat internacional el 21 de diciembre de 2017\nA la zona Euromediterrània, Novact ha posat en marxa l’Observatori per a la Prevenció de l’Extremisme Violent -OPEV on han pogut analitzar «com les lleis antiterroristes estan vulnerant drets bàsics dels estàndards internacionals en matèria de drets humans», el que afecta a la tasca dels defensors i defensores de drets humans arreu.\nAl Líban i Jordània, l’Associació Catalana per la Pau i la Fundació Pau i Solidaritat de CCOO estan coordinant la l’acció humanitària amb les persones refugiades amb el suport del Fons Català de Cooperació al Desenvolupament i de diferents ajuntaments catalans. Algunes de les accions que executen són «l’abastiment d’aliments bàsics a famílies palestines que han hagut de fugir de Síria als camps de Rashidieh i Burj Shemali, al sud del Líban, duta a terme per l’associació local Beit Aftal Assumoud (BAS); l’adequació d’un centre de salut a la regió d’Akkar, al sud del país, per part del Secours Populaire Libanaise, i l’obertura i posada en funcionament de dos centres d’acompanyament a dones víctimes de violència que està impulsant Arab Women Organization of Jordan (AWO) a Mafraq i Irbid, dues ciutats del nord de Jordània frontereres amb Síria».\nA Palestina, Novact ha posat en marxa un sistema d’alerta i resposta primerenca en denúncies i arrestos a defensores de drets humans que resisteixen de forma noviolenta a l’ocupació israeliana. «Per exemple, els judicis a Salah Khawaja o a Abdallah Abu Rahma, reconegut per la Unió Europea com a defensor de drets humans». A partir de les investigacions realitzades han elaborat l’ informe Llei versus Seguretat. criminalització del dret a la protesta a Israel i Palestina sobre criminalització del dret a la protesta\nA Jordània i Kurdistan, Novact està treballant amb «joves refugiades, desplaçades internes i de comunitats d’acollida» en la prevenció de l’extremisme violent. A Mafraq, ciutat al nord de Jordània que acull 28.664 persones refugiades desenvolupen un projecte en aquesta línia, que té el suport de la campanya «Casa Nostra, Casa Vostra«.\nLa Fundació Pau i Solidaritat promou el dret d’accés a un treball digne, a la igualtat efectiva entre dones i homes i a les llibertats sindicals a Guatemala, amb projectes per enfortir les capacitats d’incidència de la població indígena. També gestiona un projecte a Colòmbia «per a incrementar la capacitat d’incidència i participació de les dones del Valle del Cauca en la construcció i consolidació del procés de pau».


El Setmanari L'Ebre entrevista a la nostra Directora, Mònica Bertomeu | L'Onada Serveis\nEl Setmanari L'Ebre entrevista a la nostra Directora, Mònica Bertomeu\nEl Setmanari l'Ebre ha parlat amb la nostra Directora, Mònica Bertomeu, per parlar sobre com s'ha viscut l'últim any i com s'afronta el fututr més proper a L'Onada Deltebre. Aquí podeu llegir l'entrevista completa:\nEls centres residencials de les Terres de l’Ebre comencen a veure la llum al final del túnel, i continuen sense registrar cap cas de coronavirus, segons les últimes dades de la Regió Sanitària de les Terres de l’Ebre. Actualment, el 88% dels residents ebrencs i el 77% dels professionals que hi treballen en estos centres han rebut la segona dosi de la vacuna contra la covid-19. Després de viure uns mesos molt dolents on s’han detectat diversos brots arreu de les residències del territori, de moment, usuaris i professionals respiren alleugerits.\nSegons explica Mònica Bertomeu, directora de la residència L’Onada de Deltebre, “ara mateix la situació a les residències és bona, ja que la vacunació ha reduït pràcticament un 95% dels contagis, i per fi, podem estar tranquils després de molts mesos de patiment”.\nEn este sentit, Bertomeu recorda estos mesos, especialment la segona i tercera onada, com “els més durs i desagradables en 12 anys que porta treballant al centre. Quan el virus va entrar al centre durant el mes de novembre, ens vam tornar bojos i tot semblava catastròfic. En aquell moment només penses: ‘el que pot passar aquí pot ser molt gros’”. “Amb els residents tancats a les habitacions, tot estava buit i semblava que la residència hagués dixat de funcionar”, afegia.\nD’altra banda, assenyala que fa un mes que a la residència que dirigix no hi ha cap cas de coronavirus, on pràcticament el 98% dels treballadors i usuaris estan vacunats. De fet, apunta que “ha estat un dels hiverns en què menys malalties habituals, com la grip, conjuntivitis o gastroenteritis hi han hagut al centre”.\nAra l’objectiu del centre passa per “retornar els somriures a la gent gran, que són els que han estat més afectats per esta pandèmia i els que necessiten més afecte”, així com retornar “la vida als centres” amb totes aquelles coses que van dixar-se en un segon pla. “Esta setmana he tornat a veure atenció, amor, alegria, benestar, professionalitat, bon ambient, música, bones olors... Coses que havíem dixat de treballar perquè la prioritat era cuidar la gent, salvar vides i evitar que la covid-19 es propagués, amb tot un seguit de normes de protecció des del moment que el treballador entrava al centre fins que en sortia”, diu la directora de L’Onada de Deltebre. A més, també esperen recuperar al més aviat possible el Centre de Dia, que atenia trenta persones i que des de fa un any, no funciona.\nActualment, els residents reben visites d’uns 30 minuts, poden sortir a passejar, així com poden sortir a passar el dia amb les seues famílies, estar-s’hi uns dies amb ells. El protocol a la tornada al centre ja no inclou un aïllament de catorze dies a les habitacions, cosa que Bertomeu valora positivament, ja que este aïllament preventiu els provocava “una davallada tant cognitivament com físicament”. Els nous ingressos a residències, tampoc han de confinar-se durant dos setmanes a les habitacions, perquè “aquells que ingressen ja ho fan amb la vacuna contra el coronavirus administrada”, i això facilita la seua adaptació.\nDes d’aquell mes de març del 2020 fins ara, sovint les residències han estat en el punt de mira només quan s’ha fet alguna cosa malament i malauradament s’han produït contagis; i no mentre feien esforços titànics per a cuidar de la nostra memòria històrica, de la gent gran, en uns temps de por i incertesa, davant el desconeixement que hi havia sobre el virus. “La gent continua sense fer una valoració positiva de tot el que s’ha fet a les residències, per a cuidar professionalment i personalment tan bé com hem pogut amb els mitjans i coneixement de què disposem, dels seus familiars”, diu.


SEAT i el Port de Barcelona col·laboren en la fase d'estudi de dos prototips elèctrics de la marca automobilística - Món Sostenible\nDijous, 7 de febrer del 2013\nSEAT i el Port de Barcelona col·laboren en la fase d'estudi de dos prototips elèctrics de la marca automobilística\nEl Port de Barcelona i SEAT han acordat la cessió per part de la marca de vehicles de dos prototips elèctrics per a l?estudi de les seves característiques tècniques. Es tracta d?un un híbrid endollable León TwinDrive Ecomotive i un Altea XL Electric Ecomotive, un vehicle de propulsió totalment elèctrica i cero emissions de CO2. Durant els tres mesos de cessió SEAT recollirà, mitjançant telemetria, informació del vehicle ?posició, velocitat i estat de càrrega de la bateria a temps real? i el Port podrà, així mateix, avaluar la possibilitat d?incloure aquesta tipologia de vehicles al seu parc mòbil en un futur. Amb aquest estudi el Port de Barcelona espera aprofundir en la seva estratègia de reduir l?impacte ambiental de la seva flota de vehicles. A partir d?aquest acord, SEAT inicia la segona fase de cessions de vehicles elèctrics a flotes d?empreses i institucions per analitzat el canvi en els hàbits de conducció respecte als cotxes amb motor de combustió.\nEl vicepresident executiu de Relacions Governamentals i Institucionals de SEAT i del Grup Volkswagen a Espanya, Ramón Paredes, ha lliurat els vehicles al president del Port de Barcelona, Sixte Cambra\n"El compromís del Port de Barcelona amb el medi ambient i la sostenibilitat queda palès en aquest tipus de col·laboracions que, en aquest cas, ens permet també donar suport a una de les grans empreses del nostre país", ha destacat Sixte Cambra durant l'acte d'entrega, que ha tingut lloc aquest matí en front de la seu corporativa del Port a Portal de la Pau.\nPer la seva part, Ramón Paredes ha subratllat la rellevància del Port en les activitats de SEAT: "El Port de Barcelona és un aliat fonamental en l'estratègia d'exportació de la nostra marca. Amb aquesta col·laboració demostra, a més a més, la seva implicació en el desenvolupament de la mobilitat elèctrica a la ciutat."\nTres mesos d'estudi\nDurant els tres mesos de cessió SEAT recollirà, mitjançant telemetria, informació del vehicle -posició, velocitat i estat de càrrega de la bateria a temps real- i el Port podrà, així mateix, avaluar la possibilitat d'incloure aquesta tipologia de vehicles al seu parc mòbil en un futur. El León TwinDrive combina un motor de combustió i un motor elèctric que pot ser endollat a la xarxa elèctrica. D'altra banda, l'e-Altea disposa d'un motor que s'alimenta mitjançant una bateria d'alta tensió i que pot ser recarregada a través de connexió a la xarxa elèctrica.\nPer a la càrrega dels vehicles el Port de Barcelona instal·larà dues connexions de càrrega lenta, una al Parc Mòbil de l'edifici Asta i l'altra, a l'estacionament del World Trade Center. Els vehicles entraran en servei aquest mes de febrer, quan ja es podran veure circular per la instal·lació portuària serigrafiats amb els logotips del Port i SEAT.\nAmb aquest estudi el Port de Barcelona espera aprofundir en la seva estratègia de reduir l'impacte ambiental de la seva flota de vehicles. A partir d'aquest acord, SEAT inicia la segona fase de cessions


juliobarrachina: CRISTINA GÓMEZ PARTICIPA EN LES X MILLAS D'ALFÀS DEL PI\nCRISTINA GÓMEZ PARTICIPA EN LES X MILLAS D'ALFÀS DEL PI\nLa veïna localitat d'Alfàs del Pi, organitza una peculiar cursa que recorre les zones més emblemàtiques de la mateixa i que es mesura en milles (1609m).\nEixint des del poliesportiu municipal Pau Gasol, el recorregut fa baixar als corredors fins la plajta de l'Albir i fer una part de la pujada a l'emblemàtic faro. Una vegada allí, es fa el mateix recorregut, però a l'inversa.\nEnguany és la huitena edició, no puc afirmar que són "las más bonitas de la costa blanca" ja que no les he corregut mai i tampoc les puc comparar amb altres 10 millas, però el que sí es important és que, amb aquesta edició, es pot afirmar que s'ha consolidat en el calendari de molts corredors de la comarca i esperem que la bona salut que gaudeix a hores d'ara, continue per molts anys.\nFins a l'Alfàs es va desplaçar l'atleta del grup Cristina Gómez. Sempre que podem busquem alternatives als rodatges extensius per fer-los més motivadors i què millor per córrer motivada que participar en les X milles!\nDoncs, pensat i fet, Cris va participar portant a terme una cursa regulada dintre de les previsions (i del que l'orografia del terreny permet)\nAl final, Cris va rodar a 4'45'' per km, invertint un temps total de 1h 16' reals, quedant entre les 10 primeres de la classificació general femenina i la 4ª de la seva categoria. "Estupendig race Cris"\nNo serà l'última ocasió que vejam a Cris participar en curses de distàncies mitjanes: 14-18km per fer entrenaments, especialment quan són per els voltants de Benidorm.\nLa qüestió és seguir sumant per arribar a fer una mijta marató a l'any 2016. "A por ellos"\nÀnim i a seguir entrenant.\nEns veiem en aviat pel bloc.\nCLASSIFICACIÓ i RESULTATS OFICIALS\nPublicado por Julio Barrachina Peris en 8:02\nEtiquetas: CRISTINA GÓMEZ, CURSES POPULARS, GRUP D'ENTRENAMENT, TEMPORADA 2015.2106


Fabra signa a Benassal el programa de balnearis per a majors | DiaDia\nInici Maestrat Benassal Fabra signa a Benassal el programa de balnearis per a majors\nFabra signa a Benassal el programa de balnearis per a majors\nEl president de la Generalitat, Alberto Fabra, ha subratllat que la Generalitat promociona la salut, l’oci i el temps lliure de més de 400.000 persones grans a la Comunitat Valenciana i, enguany, destinarà més de 20 milions d’euros a fomentar l’envelliment actiu. El cap del Consell s’ha expressat en aquests termes en la signatura del protocol de col · laboració entre la Generalitat i balnearis de la Comunitat Valenciana per al desenvolupament del programa de termalisme valencià 2014-2015. Durant la seva intervenció, Alberto Fabra ha remarcat que la Generalitat està “totalment compromesa amb l’envelliment actiu i al benestar de la gent gran, i tots els programes posats en marxa són un compromís d’aquesta administració perquè puguin seguir comptant amb el reconeixement de tota la societat “. “Perquè amb el seu esforç i el seu treball-ha continuat-han contribuït que puguem tenir les condicions de qualitat de vida que tenim en l’actualitat”.\nPer tot això, el Consell seguirà mantenint els programes de promoció de la salut, d’oci i temps lliure com Termalisme Valencià, Vacances Socials, Coneix la teua Comunitat, No estigues sol en Nadal; i també els programes de promoció de l’autonomia personal com Menjar a Casa, Major a Casa, Telèfon del Major o el Servei d’Ajuda a Domicili.\n“L’envelliment és un desafiament per a la societat i per a totes les generacions. Per això, els governs hem de prendre mesures per assegurar que durant la vellesa, les persones gaudeixin d’una bona qualitat de vida i tinguin a la seva disposició polítiques i programes específics per aconseguir-ho “, ha corroborat el president de la Generalitat. El programa de termalisme valencià va ser posat en marxa el 1995 perquè les persones grans que ho necessiten reben tractaments termals especialitzats en balnearis de la Comunitat en unes condicions econòmiques més assequibles.\n“Ara, 19 anys després, la gent gran continua, any rere any, gaudint del programa que és una oportunitat immillorable de descans, de teràpies i també de relacionar-se socialment”, ha apuntat el president, que ha recordat que des de 2010 s’han beneficiat d’aquest programa més de 22.600 grans.\n1,3 milions per al programa de termalisme\nFabra ha detallat que aquest any la Generalitat manté la convocatòria de 10.000 places, com en el programa anterior, per a estades en sis balnearis: la Vilavella, Montanejos, Verche (Carrers), Font Podrida (Requena), Cofrents i Benassal. El pressupost destinat per al finançament de places del programa de termalisme valencià supera, aquest any, els 1,3 milions d’euros.\nEl cap del Consell ha recordat que els balnearis de la Comunitat estan inclosos en l’oferta que realitza anualment l’IMSERSO per a gent gran de tot Espanya, “i això diu molt de la professionalitat, qualitat i competitivitat del producte de termalisme valencià”.\n“A més, això té relació directa amb el turisme de salut ja que prop de 400.000 turistes visiten la Comunitat i realitzen activitats de salut i bellesa durant el seu viatge”, ha apuntat Fabra.\nEl balneari de Benassal, un revulsiu turístic\nLa signatura del protocol de col · laboració entre la Generalitat i balnearis de la Comunitat per al desenvolupament del programa de termalisme valencià ha tingut lloc al Balneari de Benassal, “tot un revulsiu turístic i econòmic per l’Alt Maestrat”, segons ha explicat Fabra.\n“Al poc temps d’assumir la Presidència de la Generalitat vaig tenir l’oportunitat d’inaugurar i, tres anys després, s’ha consolidat com un dels centres turístics de major importància en matèria termal de la Comunitat Valenciana”, ha destacat el cap del Consell.\nAquest centre va comptar amb 6’4 milions d’euros d’inversió, va ser impulsat per la Generalitat i es va fer realitat amb el suport de la Diputació de Castelló i la col · laboració de l’Ajuntament i l’empresa gestora.\n“A través d’infraestructures com aquest balneari, estem posant en valor a petites poblacions de l’interior de la nostra Comunitat que tenen molt a oferir”, ha subratllat. “Aquest centre d’hidroteràpia-ha afegit-ha estat un factor determinant per incrementar el nombre de visitants i, el que és més important, a través del Programa de Termalisme Valencià, al llarg de tot l’any moltes persones grans gaudeixen d’estades de descans i tractaments termals “.


1.- 4t Concurs de contes Conte va! Va de contes, any 2016 - Conte Va! Va de contes\nEls membres de l’Associació pel Foment de la Literatura Infantil Judit Sendra estem molt contents per la gran participació en la 4a edició del concurs de contes Conte va! Va de contes.\nHan participat 550 nens i nenes, i hem rebut contes de molta qualitat.\nA continuació el llistat de contes premiats de la 4a edició, un primer premi per les categories A,B,C i D, i una menció especial per la categoria C.\nPremi Categoria A de 8 a 9 anys (3r de Primària) “La Màquina del temps” Pseudònim TIGERSHARK d’Oriol Moreno Llàcer.\nPremi Categoria B de 9 a 10 anys (4t de Primària) “Clara i els pirates misteriosos” Pseudònim NIKKA de Maria Serrano Grech.\nPremi Categoria C de 10 a 11 anys (5è de Primària) “La fada pastisseta” Pseudònim Senyor unicorn de Martín Alonso López.\nMenció especial Categoria C de 10 a 11 anys (5è de Primària) “La caixa dels records” Pseudònim Carly d’Anna González.\nPremi Categoria D de 11 a 12 anys (6è de Primària) “La desaparició del Mag Harry” Pseudònim lilo305 de Clàudia Luna Luque.\nAnirem publicant els contes al bloc!


Els ‘top’ dels vins i caves catalans Els ‘top’ dels vins i caves catalans – VadeVi\nEls ‘top’ dels vins i caves catalans\n9 vins i 12 caves són els que es troben a dalt de tot de la piràmide de qualitat a Catalunya\nRiedel fabrica copes diferents per a diferents varietats de raïm o zones vitícules determinades\nMargalida Ripoll i Ferrer 26 de Desembre de 2017 18:38\nQue un vi sigui més o menys bo és una percepció subjectiva: de qui se’l pren, dels gustos personals i les preferències de casdascú.\nAra bé, l’administració, tant la catalana com l’espanyola, i seguint l’exemple d’altres països com França, contemplen una sèrie de distincions per uns vins i caves que compleixin uns requisits molt estrictes de control i de qualitat.\nA Catalunya són els Vins de Finca i a la DO Cava, el Cava de Paratge Qualificat. En aquests últim cas, la denominació d’origen no és catalana perquè depèn adminsitrativament del govern espanyol, però més del 90% de la seva producció és al Penedès. I de fet d’aquesta nova qualificació no hi ha cap cava que no sigui català.\nRepassem quins són doncs aquests tops, els que se situarien a l’Olimp del sector vitivinícola català i perquè.\nEl Cava de Paratge Qualificat és una novetat d’aquest 2017 i en total són 9 cellers el que ho han aconseguit amb 12 dels seus caves.\nHan d’estar elaborats amb raïm d’una sola finca i que la vinya tingui una edat mínima de 10 anys, un rendiment màxim de 8.000 quilos per hectàrea i una verema manual. Altres requisits indispensables són el vinificat a la propietat, un rendiment d’extracció màxima per hectàrea de 48 hectolitres, una qualificació del vi base, una criança mínima de fermentació en ampolla de 36 mesos i traçabilitat integral des de la vinya fins a la seva comercialització, entre altres aspectes.\nLes candidatures les presenten els cellers i tots els requisits es controlen rigorosament per part de tècnics del Consell Regulador del Cava i finalment es fa un tast. Un comitè específic per aquest reconeixement format per dos màsters of wine Pedro Ballesteros i Lenka Sedlackova, els sommeliers Ferran Centelles i Guillermo Cruz, el degà de la Facultat d’Enologia de la URV, Joan Miquel Canals, l’enòleg Enric Vives i el periodista especialitzat i col·laborador de Vadevi, Ramon Francàs.\nUn cop fet el tast és el Ministeri d’Agricultura del Govern Espanyol qui té l’última paraula i aprova o denega les sol·licitud. En aquesta primera vegada és caves que han aconseguit aquest reconeixement són els següents:\nTuró d’en Mota de Cava Recaredo, elaborat amb raïms de la finca Turó d’en Mota.\nCan Sala de Freixenet, elaborat amb raïms de la finca Can Sala.\nPel que fa als vins de les DO catalanes, en aquesta ocasió qui ho regula és l’INCAVI que depèn del Departament d’Agricultura de la Generalitat. La Llei 15/2002, de 27 de juny, d’ordenació vitivinícola ja ho preveia i els primers reconeixements van arribar al 2013.\nHan de ser vins produïts en un entorn determinat, amb característiques edàfiques (del sòl) i microclimàtiques pròpies i que produeixen vins amb característiques qualitatives especials. El procés d’elaboració s’ha de fer en un celler ubicat a la mateixa finca o pròxim. Les vinyes i els cellers han de tenir una antiguitat mínima de 5 anys en el registre corresponent de la DO, un rendiment de producció en vinya un 15% inferior al propi de la varietat en la DO i una nota superior del comitè de tast respecte d’altres vins que no tenen aquesta categoria. I el celler ha de tenir una trajectòria de prestigi i qualitat en el mercat per un període no inferior de 10 anys i l’envelliment s’ha de fer en bótes de fusta de roure amb una cabuda màxima de sis-cents litres, entre d’altres requisits de rendiment de la vinya i producció.\nEls tècnics de l’INCAVI i de les denominacions d’origen corresponents visiten les finques i els cellers i són els encarregats de comprovar que tot els requisits es compleixen- Es tasten els vins i s’atorga el reconeixement.\nAixí els vins que ostenten aquesta categoria en aquests moments són:\nDe la DO Penedès\nLe Havre Cabernet Sauvingon Reserva del Celler Jean Leon\nPalau Merlot del Celler Jean Leon\nGigi Chardonnay del Celler Jean Leon\nLa Scala Cabernet SauvigonReserva del Celler Jean Leon\nDe la DOQ Priorat\nMas de la Rosa del Celler Vall Llach\nClos Mogador Vi de Finca Quaificada del Celler Clos Mogador\nDe la DO Montsant\nTeixar de Vinyes Domènech\nDe la DO Pla de Bages\nFinca 3.9 de Vins Abadal\nArnau Oller de l’Heretat Oller del Mas\nAquest reconeixement de Vi de Finca, cal no confondre’l amb el de Vi de Vila que és una classificació específica de la DOQ Priorat.\ncava de paratge qualificat vins de finca


Crea: 10/18/2018 - 00:00\nÉs fràgil l'equilibri entre conèixer el dret a un habitatge digne recollit per la Carta Magna a l'article 33 -Els poders públics han de promoure les condicions necessàries per fer efectiu el dret de tothom a gaudir d'un habitatge digne- i haver de saludar amb amabilitat la persona que fa lliure explotació de les seves propietats immobiliàries de forma absolutament abusiva però legal. Però el lliure mercat és així. Es regeix per l'oferta, la demanda i la moral neoliberal on tot s'explota de la manera que millor convingui a la part propietària. No obstant això, hi ha en aquest mateix article de...\nLlegeix més sobre La 'Mesura Scrooge'\nEl Raonador del Ciutadà ha denunciat que hi ha increments desorbitats dels preus dels lloguers. La institució ha obert diversos expedients, sobretot a les parròquies centrals, per un increment abusiu del preu del lloguer. Hi ha augments de proporcions molt importants, respecte al lloguer antic quan s’acaba el contracte de cinc anys. Bàsicament són augments del 30, 40 i 50%, i alguns del 60%, i també irregularitats en la facturació de la calefacció de gasoil i altres despeses, i tot l’estrès i malestar que comporta per a les persones que tenen pocs recursos. La problemàtica està condicionant l...\nLlegeix més sobre Expedients per abusos en el lloguer!\nPere López pregunta per la manca de mesures per impulsar habitatge social\nCrea: 10/03/2018 - 14:25\nLlegeix més sobre Pere López pregunta per la manca de mesures per impulsar habitatge social\nCrea: 09/20/2018 - 17:57\nEl Partit Socialdemòcrata (PS) considera necessari apostar de forma ferma per impulsar projectes de pisos socials com a una actuació clau per abordar la greu problemàtica de l’habitatge que viu Andorra. Així ho ha posat en relleu el conseller general Pere López, que ha manifestat no entendre que la llei de mesures urgents presentada pel Govern no inclogui cap disposició en aquest sentit. Davant d’això, el parlamentari preguntarà a l’executiu en la propera sessió de control, que s’ha de celebrar el dia 2 d’octubre, per aquesta important absència en el text que, suposadament, ha de servir per...\nLlegeix més sobre El PS considera clau impulsar projectes de pisos socials i no entén que la llei òmnibus no ho contempli\nCrea: 09/14/2018 - 10:51\nDavant la probable ineficàcia de la superllei en tràmit de mesures urgents relatives a l’arrendament d’habitatges (llei òmnibus) creada pel Govern actual, el raonador del ciutadà crida a reflexionar sobre la necessitat que tinguem habitatges socials a Andorra. A excepció de Jovial, no és normal que el Principat sigui l’únic país del sistema occidental que no té habitatge social. Vila va lamentar que el percentatge d’habitatge social a Andorra sigui d’un 0% quan la mitjana de la UE és de 17% i a França arriba al 25%. El ministre d’Afers Socials va sortir al pas, dimarts passat, de les...\nLlegeix més sobre És urgentíssim crear pisos socials\nSans: "Els pisos que té Govern no estan dirigits a gent amb necessitats econòmiques"\nCrea: 09/12/2018 - 17:03\nLlegeix més sobre Sans: "Els pisos que té Govern no estan dirigits a gent amb necessitats econòmiques"\nJoan Sans: "Demanem al comú que posi a disposició de Govern els pisos del Pas".\nCrea: 09/12/2018 - 17:02\nLlegeix més sobre Joan Sans: "Demanem al comú que posi a disposició de Govern els pisos del Pas".\nGerard Alís: "Les úniques iniciatives d'habitatge social han estat de comuns socialdemòcrates"\nCrea: 09/10/2018 - 18:44\nLlegeix més sobre Gerard Alís: "Les úniques iniciatives d'habitatge social han estat de comuns socialdemòcrates"


Baan Ploen Bangkok Bangkok Tailàndia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n147/19 Phaholyothin Road Anusaowaree, Bang Khen District, Aeroport Internacional de Don Mueang, Bangkok, Tailàndia, 10220 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Baan Ploen Bangkok?\nMés informació sobre Baan Ploen Bangkok\nRenovat l'any 2015, el Baan Ploen Bangkok garanteix els seus hostes una estada plaentera a Bangkok tant per negocis com per oci. L'hotel no està massa enfora del centre de la ciutat: només a 21.7 km, i normalment només es triga 20 minuts per arribar a l'aeroport. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Baan Ploen Bangkok és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat a cada habitació. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com jardí. Baan Ploen Bangkok és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Bangkok.


Castaween 2019 | Institut Vidreres\nEl dia 30 d’octubre celebrarem la III CASTAWEEN a l’institut Vidreres. La festa es durà a terme les dues últimes hores del dia. Després del segon pati, caldrà tornar a classe, els professors passaran llista.\nCONCURS DE DISFRESSES: Tothom qui vulgui pot venir disfressat el dia de la CASTAWEEN. Si voleu participar en el concurs de disfresses, us haureu de fer una foto a la parada de la comissió de festes (entrada institut) durant el primer o segon pati. Les tres millors disfresses tindran un premi, i podran desfilar durant el lliurament de premis.\nCASTANYADA: Aquí us demanem la vostra col·laboració. Necessitem que tots porteu un grapat de castanyes per poder torrar i menjar el dia de la festa. A l’aula trobareu una caixa on deixar les castanyes. El dia 30, els representants de la comissió de festes passaran a recollir i pesar les castanyes. La classe que hagi portat més castanyes podrà escollir la música del timbre de l’institut la tercera setmana de novembre.\nHISTÒRIES DE POR: Si teniu ganes d’escoltar històries de por, us esperem a l’aula de tecno on explicarem històries que no us deixaran dormir. Us advertim, però, que les històries s’explicaran en una habitació fosca on us esperen experiències que us faran perdre el son. Us atreviu a viure l’experiència?\nCASTAWEEN WORKSHOPS: Pel pati, el bar i l’entrada de l’institut, hi trobareu racons on podreu realitzar activitats diverses: tallers de maquillatge, jocs d’enginy i agilitat, taller de cuina, trick or treat, concursos fantasmagòrics, experiments, etc. Prepareu-vos per practicar el vostre anglès, perquè en alguns dels tallers l’haureu de posar en pràctica. Si participeu en aquestes activitats podreu obtenir una entrada per la Castaween experience (Passatge del terror). CASTAWEEN EXPERIENCE (PASSATGE DEL TERROR): Us hem preparat un túnel del terror que esperem que us faci passar la pitjor experiència de la vostra vida. Per accedir al túnel, primer necessitareu aconseguir una entrada participant en una altra activitat de la festa.\nHORROR SCREEN: Durant la festa podreu gaudir de la projecció d’un\naudiovisual de terror a la biblioteca.\nAprofitem per presentar els tres cartells finalistes:\nAutora: Nina Caballero\nAutor: Pol Silva\nAutora: Berta Doltra


EL COR DE LES APARENCES: Classificació i estigma\nClassificació i estigma\nSobre la violència simbòlica i la dominació. Comentari per a Alba Pons, aleshores estudiant del Màster d'Antropologia i Etnografia, enviat per correu electrònic el 27 de setembre de 2013.\nJo crec que el que t’interessaria aprofundir en un concepte que per a tu ha de ser clau. Parlo de violencia simbòlica. El concepte de violència simbòlica està formulat de manera central a La dominación masculina i també en Los herederos (amb Passeron, Siglo XXI), sobre el sistema educatiu francès, però apareix en altres llocs de la seva obra. Recorda molt el concepte de Goffman de “carrera”, que utilitza a Estigma (Amorrortu) per referir-se a com les persones desacreditades o desacreditables “aprenen” els termes de la negativització que els afecta i els assumeixen com a naturals. La violència simbòlica, recorda, és aquell mecanisme de coerció del que depèn que els dominats entenguin, acceptin i reprodueixin els termes de la seva pròpia dominació. Aquest concepte està molt lligat a altres, com ara l’habitus o procés mitjançant el qual es du a terme la reproducció cultural i la naturalització de les relacions socials i del termes asimètrics com es produeixen. També el d’incorporació, o com aquestes relacions socials esdevenen relacions simbòliques i acabem literalment encarnant-se en cadascun dels subjectes.\nRecorda una cosa fonamental pel teu projecte sobre la patologització dels i les trans: el mecanisme que produeix l’alteritat és, sobretot, un artefacte nominador. Funciona tot distribuint denominacions d’origen que, sent en realitat atributs denegatoris, sempre es presenten com si d’alguna manera fossin qualificatius naturals. Els teòrics de la construcció social de la realitat van incloure aquest principi dins les dinàmiques d’interiorització que l’infant protagonitza a partir de les seves primeres experiències com a ésser social, aquelles en què aprèn a adoptar els rols i les actituds dels altres significatius, s’hi identifica i se n’apropia, i és a partir d’aquí que «s’assabenta que ell és allò que els altres li diuen que és. Tot nom implica una nomenclatura, i tota nomenclatura implica una certa localització social. Per tant, el fet de rebre dels altres una identitat suposa l’adjudicació d’un lloc específic en el món. I perquè és una màquina denominadora, la producció social de l’altre exigeix aquell mateix sistema de classificació de què en definitiva emana. Una vella tradició d’estudis que –inspirats en Durkheim i Mauss i les seves famoses “Classificacions primitives” que espero que recordis que vàrem treballar a classe de Religiosa– han cercat les bases algebraiques de la vida social, les seves propietats logicoformals, han aportat nombroses proves que no és que classifiquem objectes reals que no estan classificats, sinó que reconeixem els objectes de la realitat a partir de l’organització taxonòmica a la qual hem sotmès prèviament aquesta realitat.\nDit d’una altra manera, la diferència que “alternitza” una persona o un grup social, que d’ells en fa objecte d’exclusió, marginació, discriminació, segregació o estigma, no és abans, sinó després de la diferenciació que, presumint de trobar-la, ha estat ella qui l’ha generat. Els sistemes de classificació són, per aquesta causa, instruments cognitius, és cert, però sobretot són instruments de poder i de control. Seguint Pierre Bourdieu (La distinción, Taurus, 1988: 490), aquí estem parlant de «principis de divisió inseparablement lògics i sociològics que, en produir uns conceptes, produeixen uns grups, els mateixos grups que els produeixen i els grups-control els quals es produeixen». Vet aquí com l’etiqueta acaba sent un exemple perfecte d’allò que els teòrics de Palo Alto, els hereus de Bateson, anomenaven “profecia autoacomplida”.\nAixò és vàlid també –potser especialment– pel que fa a les classificacions que es mostren com a científiques, que són les que a tu t’interessen. El que sabem de sobres és que aquestes taxonomies proveïdes pels sabers experts s’encarreguen sovint de col·locar sobre els segments jeràrquicament subordinats o/i estructuralment inestables de la societat una mena de graella nominadora, de la qual sorgeixen, com per encanteri, un seguit d'unitats discretes que no són sinó com exsudats del poder polític o/i de les majories socials, sent el seu destí justificar, legitimar, explicar, per, al capdavall, acabar aplicant formes de vigilància i control sobre sectors humans prèviament inferioritzats. El nom crea el grup que anomena, el naturalitza, el dota al mateix temps d’atributs i d’atribucions. Quan la tasca designadora és produeix des de les institucions científiques el que sol resultar és un sistema d’encapsulament de certs individus en categories «objectives», a partir de les quals poden inscriure's discursos i pràctiques que mostren com a inevitable la situació de postració en què es troba l’encapsulat.\nLa classificació –millor si és «científica»– és, doncs, l'estri fonamental de què es val qualsevol relació de dominació, car els dominats reben d’ells mateixos la imatge d’éssers que han de ser realment sotmesos per causa de mancances, excessos o desviacions que els aparten de la normalitat que aquells que els dominen encarnen. La separació entre l’acceptable i l’inacceptable és així concebuda i viscuda com una separació entre el normal i l’anormal. Les ciències socials no han fet sinó advertir sobre la naturalesa socialment i culturalment determinada d’aquesta mena de contrast. Aquesta separació normal-anormal és mostrada –vet aquí el paper de l’expert, en aquest cas el o la psiquiatra– com a «científicament demostrable», objectiva i, per tant, com a inevitable. A totes les variants d’aquesta divisió entre el normal i l’anormal –o, el que és igual, entre el que és superior i el que ha de ser reconegut i tractat com a inferior, puix és realment inferior–, s’hi podrien aplicar les apreciacions que fa Bourdieu al seu La dominación masculina (Anagrama) a propòsit de la construcció social de l’oposició masculí/femení: com opera un sistema de categories de percepció, pensament i acció, què funciona a partir d’una identificació absoluta entre estructures perceptives i estructures cognitives i que fa que la nostra relació amb un món socialment constituït es pugui produir al si d’un món ineluctable, a recer de qualsevol objecció i no diguem de qualsevol impugnació, en la mesura que és, per definició, un món obvi.\nAquesta «obvietat» –cal afegir-ho– ha de ser compartida pel dominant i pel dominat, i és en això que consisteix el que de nou Bourdieu anomena violència simbòlica. Per mitjà seu, el subordinat esdevé consentidor i còmplice de la seva pròpia submissió, en la mesura que «li imposa una coerció que s’institueix per mitjà del reconeixement extorsionat que el dominat no pot deixar de prestar al dominant ja que no disposa, per pensar-lo i pensar-se, més que d’instruments de coneixement que té en comú amb ell i que no són cap altra cosa que la forma incorporada de la relació de domini» (Bourdieu, La dominación masculina: 54). En un altre lloc, el mateix Bourdieu (Razones prácticas, Taurus: 170) afina més la seva definició del que és aquesta violència simbòlica que permet el concurs actiu del dominat en la seva dominació, en tant que, perquè la dominació s’instauri, «cal que el dominat apliqui als actes de dominació (i a tot el seu ésser) unes estructures de percepció que al seu cop siguin les mateixes que les que aplica el dominant per produir el seus actes».\nI aquí entrem plenament en el tema que t’interessa. El sistema sanitari i els seus criteris nosogràfics, igual que passa amb l’ordre escolar, amb les seves fórmules de catalogació de les anomalies, s’han vist, d’aquesta manera, complicats estratègicament en la naturalització d’un ordre socioeconòmic que, per més que s’afirmi com a igualitari, s’alça sobre tota mena de desigualtats estructurals. Aquests dos sistemes conjuminats –el sanitari i l’escolar– assumeixen la tasca d’interioritzar en els subjectes psicofísics i fer-los incontestables les ideologies que possibiliten la divisió social del treball. Pierre Bourdieu i Jean-Claude Passeron ens van mostrar, en un treball ja clàssic (La reproducción, Laia), com la violència simbòlica que exerceixen sistemes classificatoris pretesament rigorosos, serveix no solament per imposar els estàndars culturals dominants i per argumentar «científicament» les divisions socials, sinó també per escamotejar la seva pròpia naturalesa jerarquitzadora.\nÉs aquí on trobo que seria just que reconeguessis el deute de Bourdieu amb Max Weber i el seu concepte de dominació. Busca la manera como Weber la presenta al capítol III d’Economía y sociedad, el de “Los tipos de dominación”. És allà on explica que la dominació no consisteix en dominar a seques, sinó en la probabilitat d’obtenir obediència. L’autoritat, explica, no es pot exercir sense que la persona sotmesa se senti interessada d’alguna manera, “vulgui”, tingui motius per a obeir. Busca la font weberiana d’aquest concepte i integra-la en el que desenvolupis en aquest treball. És més, jo començaria evocant la importància d’aquesta influència de Weber sobre Bourdieu.\nI un altre homenatge fonamental a Max Weber. El que reconeixeria el valor del concepte de sociodicea. Et parlo d’un seguit d'estratègies simbòliques que vénen a simbolitzar, naturalitzant-lo, el fonament social de la dominació. Em sembla una noció genial. Weber en parla als seus comentaris sobre taoisme i confucionisme al primer volum d’Ensayos sobre sociología de la religión (Taurus). Weber explica que la societat xina influenciada por el confucianisme no presenta una teodicea, ja que no hi ha un referent pròpiament transcendental que organitzi l’experiència, sinó una “sociodicea”, és a dir un constructe sistemàtic i racional que pot atorgar sentit a la vida a partir de premisses ètiques purament intramundans. Quin exemple més magnífic de sociodicea que el de la negativització de certes persones per mitjà d'estructures simbòliques com les proveïdes per la medicina, a través de les quals poden interioritzar-se en la mentalitat dels subjectes individuals i fer-ho, a més, en tant que incontestablement certes, en la mesura que han estat proveïdes des d’aquella font que és la institució filoreligiosa de la ciència, en aquest cas de la medecina.\nPublicat per Manuel Delgado a 2:42