Quina colla d’ànecs!\nPer garrotxa - Opinió - 31/ago/2009\nAlgú em pot explicar quina és la feina del polític? No val dir allò d’escalfar la cadira i viatjar en cotxe oficial.\nPerquè a l’Estatut en diuen pacte si és una llei orgànica? El TC farà la seva feina perquè per això és el garant de l’estat espanyol, les colònies no tenen cap dret: només pagar i callar. Fa uns dies aquells que deien que el finançament era insuficient ara diuen que és el millor i fan campanya per vendre aquesta “meravella”. Ens donen les escorrialles i ens volen fer creure que ens ha tocat la rifa. No tenen clar que el finançament de Catalunya està en funció del que necessiten les altres comunitats i el sobrant serà el que ens donaran? El “pacte” que Espanya te amb Catalunya no es diu estatut, es diu Decreto de Nueva Planta.\nAra aquests ineptes sense dignitat amb una colla d’il·lustres jubilats i una entitat que no es va posicionar en el seu moment perquè deia que la seva feina no és fer política, criden al poble català a manifestar-se en favor de l’estatut; demanen ajuda per fer la feina que ells no saben o no tenen valor de fer. Els agradaria quedar com uns herois després d’un cop més fer el ridícul; la societat civil no els ha de treure les castanyes del foc, si no se’n surten que pleguin, ja n’hi ha prou!\nEl que volem és una constitució, no volem formar part d’un estat que ens menysprea, ens humilia, ens boicoteja i ens maltracta amb el vist i plau d’aquests que ara criden a manifestar-nos. No veuen que defensar l’estatut forma part del passat on s’han quedat ancorats?. Anar per aquest camí vol dir acceptar seguir com sempre i sobre tot ser submisos.\nCal que per aconseguir aquest objectiu, TOT l’independentisme es deixi de romanços faci un front comú i d’una vegada per totes diguem PROU; cal regenerar la política, recuperar la il·lusió i per sobre de tot la nostra dignitat, si no és així no ho aconseguirem mai, seguirem sent el que som, RES.\nNo podem continuar renunciant al nostre dret, volem ser lliures i decidir per nosaltres mateixos, encara hi som a temps.\nSalvador Moreno Riba\nCoordinador provisional de Reagrupament Garrotxa\nEstatut, Regeneració política\nOn és la fermesa?\nPer garrotxa - Opinió - 25/ago/2009\nTot aquest debat al voltant de la manifestació que prepara Òmnium Cultural en resposta a la més que previsible decisió del TC que laminarà l’Estatut ja ribotat al Congreso de los Diputados fa una mica de vergonya aliena.\nFa vergonya veure com s’intenta buscar arguments que desmobilitzin als catalans, apel·lant al seny, a la paciència per esperar que surti públicament una sentència que els diaris madrilenys ja avancen que passarà el xerrac pel concepte de nació i per la obligatorietat de conèixer el català per als ciutadans de Catalunya.\nÉs lamentable com alguns polítics encara expressen sense rubor una falsa esperança que això no serà així i que uns jutges deslegitimitats per parcials, acabaran entenent a Catalunya i no rebutjaran cap dels punts clau de l’Estatut.\nÉs trist veure com aquests polítics mediocres, s’espanten d’haver-se de plantar davant d’una sentència que els deixarà sense arguments i amb la por de no ser capaços de treure la dignitat i dir que ja n’hi ha prou.\nÉs al·lucinant que tot i veient que el darrer cartutx que tenien per buscar un encaix dins Espanya els esclata a la cara no reaccionen amb fermesa. Totes les excuses que vestien el seu discurs regionalista, autonomista o gradualista van caient com les fulles a la tardor; les randes del discurs federalista, de l’educar una Espanya moderna, de buscar la comprensió i la complicitat dels “governs amics” són avui només rampoines que amb prou feines cobreixen la nuesa dels seus plantejaments.\nCap de les propostes que fan serà mai acceptada per Espanya: ni una resposta institucional encapçalada per un President captiu d’un PSOE fagocitador que li diu que s’estigui quiet i calladet; ni la modificació de la Constitución Española; ni l’atzagaiada hilarant d’un govern de coalició PSOE-PSC a Madrid; ni la increïble i inútil proposta de modificar el pacte entre Catalunya i Espanya, perquè només es pacta entre iguals.\nDesventurats, encara no s’han adonat que Espanya no és neutral sinó que ens va en contra. Decididament i desacomplexadament en contra. Amb el seu sentit d’Estat uninacional a qualsevol preu, utilitzen la legalitat (que no la Justicia) i el pes d’unes cambres legislatives que només estan d’acord en protegir la unitat espanyola, per prendre decisions estratègiques que tenen l’objectiu que a mig termini Catalunya es vegi minoritzada econòmicament, sotmesa culturalment i anorreada nacionalment. Immersa dins la mediocritat espanyola.\nCal que hi plantem cara amb fermesa i dignitat. Fem créixer Reagrupament!\nLa manifestació a Barcelona ha de ser un clam per a la Independència.\nPer garrotxa - Opinió - 15/ago/2009\nAquests darrers dies els diaris van plens de la proposta d’Òmnium Cultural de fer una gran manifestació unitària per deixar palesa la indignació dels catalans per la sentència, que es preveu vergonyant, del Tribunal Constitucional espanyol sobre el darrer Estatut. Ràpidament, es comencen a prendre posicions: a favor CiU, ERC, ICV (amb alguna reticència) i els sindicats. En contra PP, Ciutadans i, el sector oficialista del PSC-PSOE (cada cop més PSOE i menys PSC).\nAquesta manifestació estaria (estarà) encapçalada pels expresidents del Govern i del Parlament.\nEn primer lloc, el plantejament que es proposa sembla que és protestar per la retallada d’un Estatut, que no deixa de ser un marc pobre pels que aspirem que Catalunya tingui una Constitució, com tots els Estats lliures i democràtics del món.\nEn segon lloc, aquesta és la resposta previsible i ja està descomptada pel govern espanyol perquè respon a les línies mestres del guió tants cops replicat: cop a l’autogovern-manifestació-oblit al cap de quatre dies.\nEn tercer lloc, és poc útil que els polítics professionals creguin que tot s’acaba aquí, deixant la iniciativa a la societat civil, mantenint-se ells en una còmoda segona fila, deixant-se retratar vestits d’esport a la manifestació i tornant el dilluns següent a la seva rutina previsible i contribuint a l’oblit previst. Caldria que els polítics professionals, sobretot els que diuen que busquen la independència, mostressin que els queda encara alguna engruna de dignitat i fessin caure els governs: primer el del tripartit i després el de Madrid; o a l’inrevés, l’ordre dels factors no alterarà el producte. Ells tan legalistes i reglamentaristes sabran com fer-ho, si volen.\nSi Reagrupament ha de ser en aquesta manifestació, ha de ser deixant clar el missatge que la Independència és la única solució a tots els mals de Catalunya.\nMirem-nos la manifestació com una oportunitat de transmetre el nostre missatge ben clar. De la mateixa forma que a la manifestació dels desembre del 2007, plantejada formalment sobre el dèficit de les infraestructures, el crit unànime va ser el d’Independència, aquest mateix crit ha de ser el que Reagrupament entoni en aquesta manifestació. Com diu Joan Carretero “s’ha acabat la tonteria” (AVUI, 14-08-2009).


Els Nans Nous de la Patum es converteixen en imatges 3D | NacióBerguedà\nEls Nans Nous de la Patum es converteixen en imatges 3D\nEl cost de la nova digitalització és de 2.178 euros\nper Redacció, 24 de gener de 2017 a les 12:04 |\nDesprés de diferents digitalitzacions de les comparses de la Patum per tal de disposar de totes les dades en sistema 3D, aquest dijous 26 de gener s’iniciarà el procés de digitalitzat dels Nans Nous. Aquest, que segueix el sistema SIDIO, estarà supervisat per la restauradora de la comparseria, Gemma Rodríguez. No obstant això, és l’únic sistema del mercat que no requereix cap contacte amb l’objecte en el procés de captura de dades.\nL’objectiu d’aquesta digitalització és poder disposar de totes les dades de les comparses sense la necessitat de fer-ne motlles que les poguessin malmetre. El sistema utilitzat controla valors d’exposició lumínica i treballa amb llum “freda”, amb un núvol de punts d’alta densitat que permet arribar a capturar tots els detalls en 3D.\nL’empresa encarregada de la digitalització és Nub3D S.L., que ja ha desenvolupat les altres digitalitzacions i que compta amb una llarga experiència en diferents sectors de mercat, oferint sistemes de digitalització 3D de llum blanca. Per exemple, s’ha aplicat en diversos jaciments arqueològics, així com al Museu del Prado, al Louvre, al British Museum i al Museu Episcopal de Vic, entre d’altres, com ara la tomba de Tutankamon.\nAquest any, el procés de digitalitzat inclourà els caps de la parella vella de Nans Nous, que s’afegiran a les comparses ja passades a 3D que són l’Àliga, els caps i les mans dels dos Gegants Vells, els caps de les Guites, i els caps i les mans dels dos Gegants Nous. En total, el cost de la nova digitalització és de 2.178 euros, dels quals 2.141 provenen del Departament de Cultura de la Generalitat.\nProcés de digitalització del cap de la Geganta Nova Foto: AjBerga.\nFa 358 setmanes\nLa digitalització de l'Àliga, les Guites i els Gegants Vells començarà dilluns\nPatum de Berga, Cultura i Mitjans, Patum, Nans Nous, digitalització, 3D, Ajuntament de Berga, Berga, Berguedà\nPer Pere2 el 24 de gener de 2017 a les 19:42\nCuanto falta pa patun també s'ha de digitalitzar.\nPer Anònim el 24 de gener de 2017 a les 14:58\nNo se pueden guardar este dinero por alguna cosa más, que no sea La patun. Nació digital hoy toca hablar de la Patun?\nPer Dr.West el 24 de gener de 2017 a les 14:20\nJo fins que no digitalitzin al Dorna o el cap de plens no quedaré tranquil...


Gabriel Fernàndez (ERC): “Podem ha vingut a canviar la història per apujar-se el sou” - Diari de Sabadell\nGabriel Fernàndez (ERC): “Podem ha vingut a canviar la història per apujar-se el sou”\nLa relació de Junts amb ERC i Cs ha començat el mandat amb mal peu. El portaveu republicà explica en quin punt estan les relacions a l'oposició\nEl D.S. entrevista Gabriel Fernàndez, portaveu dels republicans a l'Ajuntament. Explica en quin punt es troben les relacions amb Junts per Sabadell, després que en el primer ple del mandat la formació de Lourdes Ciuró acordés la pujada salarial del govern Farrés.\nEn quin punt es desfà l’estratègia comuna pels salaris amb Junts i Cs?\nNosaltres volíem millores per als grups municipals de l’oposició i mai vam parlar d’una pujada salarial. I de sobte ens vam assabentar per la premsa de la proposta del govern i que Junts hi votaria a favor. Aleshores vam suposar que s’hauria negociat a part.\nPer què es refereix a Junts com la ‘dreta catalana’?\nQue sigui de dretes no és cap insult. No ho vaig fer per ofendre, sinó perquè va ser l’excusa de la senyora Morell per no pactar amb ERC i la Crida... quan ara acorda amb Ciuró la pujada de sous. No és un tema de dretes o esquerres, de fet vull una dreta correcta.\nPer això parlava amb Junts i Cs i no amb la Crida?\nAmb la Crida parlem. Una altra cosa és que no vinguessin a les reunions sobre l’augment de salaris.\nPosa molt èmfasi en Podem i Morell.\nPodem ha vingut a canviar la història com han fet tots: per apujar-se el sou. No sé si en les negociacions amb el PSC hi va haver salaris pel mig... Nosaltres no vam parlar de salaris.\nVostè és el portaveu d’ERC i no Juli Fernàndez. Es prepara un relleu?\nNo. Cadascú té les seves responsabilitats i el que fa ara ERC és planificar una bona feina d’oposició.\nTemes:ERC, Gabriel Fernàndez


Compromís per Vila-real denuncia l'estat "d'abandó" del Centre de Formació de Persones Adultes\nEl Grup Municipal es fa ressò de les queixes de docents i alumnat i trasllada a l'equip de govern el "lamentable" estat de manteniment en el qual es troben les instal·lacions on s'imparteixen les classes\nCompromís per Vila-real ha posat de manifest en les últimes setmanes davant l'equip de govern l'estat d'abandó en el qual es troba el Centre de Formació de Persones Adultes (CFPA) Antiga Panderola, on cursen estudis nombrosos alumnes que reben formació que va des de l'alfabetització i graduat en ESO fins a l'accés a la universitat per a majors, passant per diferents propostes en idiomes i informàtica.\nEl portaveu adjunt de Compromís, Santi Cortells, s'ha fet ressò de les queixes de docents i alumnat i les ha traslladades, juntament amb la companya Maria Fajardo, a diferents comissions informatives amb l'equip de govern, que fins al moment no ha mogut fitxa en aquest sentit. “En general, el centre, situat al carrer de Solades –en l'última planta de la Biblioteca central- té unes instal·lacions precàries, ja que no s'han realitzat millores significatives en els 12 anys en què l'ocupa l'escola, obligació que correspon a l'Ajuntament”, explica i destaca que, “com hem pogut comprovar, la majoria de les finestres no tanquen, ja que tenen les gomes trencades, estan oxidades i resulta molt difícil la seua obertura o tancament”. Així mateix, destaca que els lavabos estan en condicions lamentables i que, en el cas del de les dones no funciona bé, “ja que la cisterna s'encalla sovint i de vegades s'emboça i, a més, en el lavabo només cau un filet d'aigua”. “Un tercer lavabo seria necessari, ja que dos són insuficients, tenint en compte el volum d'alumnat”, apunta.\nD'altra banda, es troba a faltar la presència de cortines i les que hi ha tenen les anelles trencades. “Les persones que cada dia pateixen aquestes condicions comenten, a més, que no es renten mai i que serien molt més útils uns estors o cortines opaques, ja que en entrar massa llum no es pot usar el projector”, relata Cortells. Un altre problema important per als usuaris i professionals del centre és el de la temperatura, ja que en no estar ben aïllades, les aules suporten condicions extremes, especialment de calor.\nFinalment, l'edil de Compromís indica que, pel que sembla, el centre no compta amb eixida d'emergència, “la qual cosa en cas d'una hipotètica evacuació seria catastròfica” i es fa ressò d'una reivindicació que traslladen els qui acudeixen diàriament al recinte, ja que afirmen que “al costat de l'escola hi ha un garatge que no s'usa i que estaria molt bé que pogueren utilitzar, tenint en compte que a certes hores és molt difícil aparcar en la zona, ja que al costat està l'IES Francesc Tàrrega, on se situa també l'Escola Oficial d'Idiomes (EOI) Plana Baixa i també s'ofereix formació nocturna, la qual cosa fa que coincidisquen nombrosos vehicles d'alumnes de tota la comarca”.\nFinalment, des de Compromís per Vila-real sol·liciten a l'Ajuntament un major contacte i coordinació amb el centre. “No sols és la falta de manteniment i l'abandó físic de les instal·lacions, sinó també la falta de contacte, ja que segons ens compten des del CFPA no se'ls informa de les activitats que organitza el consistori, tot i que asseguren que l'han sol·licitat en multitud d'ocasions i que l'única entitat amb la qual tenen un contacte més directe és Pangea”, afirma. "Ahir mateix vam conéixer per la premsa que es realitzaran millores en diferents centres educatius i som conscients de la seua necessitat, però també ens agradaria que es tinguera en compte aquest espai al qual tanta gent acudeix i que està certament oblidat", afirma.\nMalgrat la crítica, Compromís agraeix la bona disposició de la regidora d'Educació, Aida Beteta, “que va prendre nota de les peticions que li vam traslladar i sabem que poc després es va interessar per l'estat de les instal·lacions, però tot i que hem donat un temps de marge perquè prengueren alguna mesura, ens hem vist obligats a fer públic el lamentable estat d'aquest centre, a l'espera que l'equip de govern actue en conseqüència i es pose a la feina”, conclou.


Grandvalira estrena visites guiades amb un apicultor per divulgar\nGrandvalira estrena visites guiades amb un apicultor per divulgar com es produeix la mel\nDes d'avui el Mon (t) Màgic de Grandvalira al Forn de Canillo compta amb la presència d'un apicultor que guiarà els visitants a través de l'univers de les abelles. Com s'organitzen i com produeixen un producte a l'alça com la mel i tot en el seu entorn natural.\nMathieu Garaud és un dels gairebé quaranta apicultors que hi ha al país entre els quals gestionen uns 400 ruscos on viuen milers d'abelles. Aquest insecte, que és el responsable del 90% de la pol·linització mundial, no pot extingir-se perquè podrien desaparèixer entre un 40 o un 50% de la fruita i la verdura.\nL'apicultor guiarà els visitants a través d'aquesta nova proposta al Mon (t) Màgic Family Park al Forn de Canillo explicant el rol de les abelles i com s'organitzen.\nAbans gairebé totes les cases de pagès cultivaven mel amb abelles que els procurava a més del sucre un bon nombre de propietats medicinals, que pel que sembla es preserven millor en fred.\nCom a insecte que pot arribar a picar pot produir reserves el fet d'apropar-se a un eixam, però precisament en companyia d'aquest apicultor i amb totes les mesures prèvies com el vestit protector, màscara i guants, l'experiència és a més de segura fascinant.\nA banda de les propostes familiars del Món Màgic de Grandvalira al Forn de Canillo avui s'han iniciat la resta d'activitats d'estiu que l'estació ha preparat per al seu sector de Grau Roig.


Els síndics territorials de l’1-O diuen que no van arribar a exercir el càrrec\nEls síndics de l’1-O de demarcació han assegurat que no van exercir el càrrec ni abans ni després del 12 de setembre del 2017. Durant el judici contra els cinc síndics electorals de Catalunya, tots han explicat que van rebre una trucada a final d’agost o principi de setembre per proposar-los ser síndics electorals. Van acceptar i els seus noms van ser publicats a la web del referèndum. També van ser convocats en una reunió al parlament el 12 de setembre i allà dos funcionaris els van comunicar que la llei del referèndum havia estat suspesa pel TC i per tant ells no havien de fer res fins a nova ordre.\nEls quinze, juristes, advocats, politòlegs i professors, tres per cada demarcació i tres més per l’Aran, han coincidit en explicar que a banda de la trucada inicial i de la reunió no van rebre cap més instrucció.\nMés tard van rebre un requeriment del TC, en què s’ordenava que deixessin de fer qualsevol acte a favor del referèndum. Un segon requeriment els advertia que els multarien amb sis mil euros diaris si no renunciaven formalment al càrrec, cosa que tots van fer. En una tercera notificació els van confirmar que no se’ls multaria. Tot i això, no totes les notificacions van ser comunicades formalment als quinze síndics.\nConcentració de suport als síndics de l’1-O a la Ciutat de la Justícia\nAvui mateix, un centenar de persones s’han concentrat a l’exterior de la Ciutat de la Justícia, on començava aquest judici contra els membres de la sindicatura electoral del referèndum de l’1-O. En la concentració hi han participat el president de la Generalitat, Quim Torra, el president del parlament, Roger Torrent, i els consellers Raül Romeva, Meritxell Budó, Josep Bargalló, Ramon Tremosa, Bernat Soler i Chakir el Homrani. Així mateix, també hi havia representants dels principals partits independentistes i de l’ANC i Òmnium Cultural. És previst que el judici s’allargui fins demà.\n📸 La #consellera @meritxellbudo i els #consellers @bernatsole @JosepBargallo @ChakirelHomrani @ramontremosa han participat en la concentració en suport dels síndics electorals del #referèndum de l'#1O pic.twitter.com/iEJGLSgxrT\n— Govern. Generalitat (@govern) March 3, 2021\nEls cinc fets més greus del judici inversemblant als síndics de l’1-O I Anàlisi de Josep Casulleras\nEls síndics —Marta Alsina, Marc Marsal, Josep Pagès, Tània Verge i Jordi Matas— s’enfronten a penes de fins a dos anys i mig de presó, ja que la fiscalia els acusa d’usurpació de funcions i desobediència greu a l’autoritat. Alternativament, el ministeri públic també proposa de condemnar-los per desobediència a resolucions judicials a una pena de multa de 5.400 euros i un any d’inhabilitació per a supervisar processos electorals.\n“Nova causa contra l’independentisme”\nL’independentisme en bloc ha donat suport als síndics de l’1-O. Han lamentat la repressió de l’estat espanyol i han assegurat que l’augment de suport en el 14-F només faran que endurir-la. ERC, Junts i la CUP han reivindicat la “valentia” per seguir endavant amb el procés d’autodeterminació, mentre que Òmnium i l’ANC han lamentat la “nova causa contra l’independentisme” i han afirmat que els tribunals internacionals anul·laran la causa contra els síndics.


Ajuntament de Súria/La zona de pàrquing de Cal Reguant, antic Spai Recover, estarà operativa en les properes setmanes\nData i hora oficials: 14/04/2021 07:30\nLa zona de pàrquing de Cal Reguant, antic Spai Recover, estarà operativa en les properes setmanes\nÚltima revisió 16-03-2021 11:40\nAquest nou espai d’emmagatzematge serà utilitzat per la Brigada Municipal d’Obres i Serveis i el banc d’aliments que actualment és ubicat a l’edifici de l’antic centre de salut.\nSpai Recover és el nom comercial que en la seva darrera etapa d’activitat va tenir aquest recinte, conegut tradicionalment com Cal Reguant. El seu emplaçament és a la carretera de Manresa, números 2-8, a la cruïlla de l’entrada sud del centre urbà.\nImatge parcial de la zona de pàrquing de Cal Reguant, antic Spai Recover, a l'entrada sud del centre urbà.\nAntigues instal·lacions comercials de Cal Reguant, antic Spai Recover, a l'entrada sud del centre urbà.


El Sedis Bàsquet inicia el Campus Cadí La Seu — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / El Sedis Bàsquet inicia el Campus Cadí La Seu\nEl Sedis Bàsquet inicia el Campus Cadí La Seu\nL'activitat dóna continuïtat a les estades d'estiu i de tecnificació. Vuit representants del club urgellenc han recollit reconeixements a la Festa del Bàsquet Lleidatà\nEl Sedis Bàsquet ja ha iniciat la seva activitat d'estiu, que té com a principal novetat l'estrena del Campus Cadí La Seu, que pren el relleu de les tradicionals Estades d'Estiu.\nAmb la nova denominació, el club urgellenc ha volgut donar un nou impuls a aquestes estades, unes de les més veteranes i valorades del bàsquet català, tot aprofitant la repercussió que té arreu del país el primer equip femení, que enguany sumarà ja 16 temporades a la màxima categoria del bàsquet estatal, onze de les quals consecutives. En aquest sentit, el campus compta amb la presència d'algunes jugadores del Cadí La Seu, com ara Georgina Bahi i Yurena Díaz.\nA banda dels entrenaments, el campus inclous diverses activitats lúdiques com ara piscina, descensos al Ràfting Parc i i visites al kàrting, a Caldea i a l'espectacle del Cirque du Soleil a Andorra. Aquesta setmana passada el Sedis també ha iniciat els seus tallers de tecnificació, en què hi pren part entre d'altres l'entrenador del Cadí, Bernat Canut.\nD'altra banda, el Sedis Bàsquet ha rebut diversos reconeixements col·lectius o individuals a la Festa del Bàsquet Lleidatà, que va celebrar divendres passat la delegació territorial de la Federació Catalana. Entre d'altres, Andrea Vilaró ha estat escollida millor jugadora sènior de la temporada 2017-2018 a la Lliga Femenina, mentre que Roser Tous (CB Lleida) ha rebut el premi a la millor de Copa Catalunya. Bernat Canut ha rebut el premi de millor entrenador d'equips femenins.\nPel que fa a categories masculines, el premi al millor jugador d'elit ha estat per al fins ara component del MoraBanc Andorra Jaime Fernández; el de LEB Or, per a Miquel Feliu (Força Lleida); el d'EBA, per a Carlos Gasque (CB Pardinyes); el de Copa Catalunya, per a Víctor Vinós (CB Alpicat), i el de millor entrenador, per a Joan Isart, també de l'Alpicat.\nCampus Cadí La Seu\nEl Sedis, a la Festa del Bàsquet Lleidatà


Un premi per fer realitat un somni cultural (Laura Serra)\nUn premi per fer realitat un somni cultural\nLa Fundació Carulla entrega avui el segon premi Lluís Carulla d’estímul a un projecte cultural. És el guardó més ben dotat del seu àmbit, amb 100.000 euros, i fa possible que una idea cultural innovadora es converteixi en realitat. Els tres finalistes d’entre 73 propostes són emprenedors amb projectes digitals que posen l’accent en l’accessibilitat a la cultura. ¿Podrem escoltar l’última obra de teatre al mòbil? ¿Consultar quina fira hi ha en qualsevol punt del país? ¿Descobrir els vestits de les modistes del segle XIX?\n9 min. Barcelona 21/11/2016 00:00\n987x555 La revista Proscenium, un dels projectes finalistes al premi Lluís Carulla\nLa revista Proscenium, un dels projectes finalistes al premi Lluís Carulla / DAVID BORRAT\nSobre la taula hi havia 73 projectes de tots els àmbits de la cultura. El jurat del premi Lluís Carulla no ho tenia fàcil: de la seva decisió dependrà que un projecte cultural vegi la llum. Els 100.000 euros d’aquest premi destinat a idees culturals innovadores el converteixen en el més ben dotat del sector i en un reclam per als emprenedors. El veredicte es descobrirà aquest vespre a la Fundació Tàpies en una gala que reunirà emprenedors, mecenes i personalitats de la cultura. En aquesta segona edició del guardó, la Fundació Carulla ha fet públic quins són els tres finalistes per ajudar a visibilitzar iniciatives que mereixerien el suport de mecenes privats.\nL’objectiu del premi és enfortir i modernitzar la cultura catalana. “Volem premiar un projecte cultural que doni resposta als reptes que actualment s’estan plantejant en la nostra societat”, explica la directora general de la Fundació Carulla, Marta Esteve, nomenada el maig passat en substitució de Carles Duarte. El jurat -format per Guillem Usandizaga, Emilio Álvarez, Mireia Tomàs, Jordi Carulla-Ruiz i Vicenç Villatoro- ha treballat durant els últims mesos analitzant les propostes i l’elecció dels finalistes subratlla aquesta aposta de futur. Són projectes lligats a les noves tecnologies i als nous usos de la xarxa: Dani Chicano, de la revista Proscenium, crearà una col·lecció d’audioguies de teatre; la doctora en història de l’art Laura Casal-Valls vol crear un Museu Virtual de la Moda a Catalunya; i l’equip de Surtdecasa.cat vol convertir la web en el referent de cultura i oci de proximitat.\n“Tots tres són projectes que posen èmfasi en l’accessibilitat a la cultura: Proscenium, possibilitant endur-te els dramaturgs catalans a casa; el Museu Virtual de la Moda vol canviar el concepte de museu per oferir una visita més participativa; i Surtdecasa.cat és un projecte de periodistes joves que treballen en xarxa i que va sorgir en un moment de crisi amb la convicció que la cultura genera felicitat”, explica Marta Esteve. Amb el Premi Lluís Carulla, la Fundació no només garanteix la viabilitat d’un projecte amb la dotació econòmica sinó que també acompanya durant un any la iniciativa guanyadora. “Els ajudem perquè un cop passada la primera fase d’impuls trobin altres inversors i puguin tenir un pla de negoci real i viable”, diu la directora de la Fundació.\nL’any passat va guanyar la primera edició del premi Terra-nova.cat, que volia oferir una nova mirada sobre el territori i el paisatge de la Catalunya del segle XXI a través del potencial poètic de 20 fotògrafs i la profunditat de 10 pensadors. Aquest any han fet el treball de camp, estudiant els diferents territoris a partir d’eixos temàtics. La segona fase, el 2017, serà l’exhibició dels treballs realitzats a cada territori i una gran exposició central al Centre de Cultura Contemporània de Barcelona.\nLa Fundació Carulla, que des del 1973 centra la seva activitat en l’eix cultura-educació-llengua, encara un període de renovació amb la nova direcció d’Esteve i la presidència de Joaquim Coello, juntament amb la total incorporació de la tercera generació de la família Carulla. “El 2017 serà un any de reflexió estratègica per rellegir la nostra missió en clau dels reptes de la societat actual”, explica Marta Esteve.\nObrir una biblioteca digital d’audiollibres de teatre\nLa revista Proscenium s’ampliarà amb una editorial digital de textos interpretats\nEl 2013, el periodista Dani Chicano va crear la primera revista digital interactiva especialitzada en arts escèniques: Proscenium. Una de les seccions que van inventar és la lectura dramatitzada d’un fragment d’un guió teatral. Aquesta idea és precisament l’embrió del projecte que ara ha presentat al premi Lluís Carulla: una biblioteca d’audiollibres de teatre, la Col·lecció de Teatre Proscenium. Seleccionaran textos d’autors catalans, contemporanis i clàssics, i els interpretaran les grans veus del teatre català. El text es podrà llegir i escoltar -tot alhora i sincronitzat o bé per separat- en tots els dispositius, mòbil i ordinador.\nL’equip de Dani Chicano ja està treballant en el projecte, que es desplegarà al llarg del 2017 en funció del pressupost que aconsegueixin reunir. El primer títol que han començat a negociar són els drets de l’exitós Acorar de Toni Gomila, però ja pensen en més obres, de Pitarra a Benet i Jornet i de Sagarra a Jordi Oriol. Cada arxiu de la col·lecció no només incorporarà text, sinó també entrevistes amb l’autor, vídeos, fotografies, el disseny l’escenografia, etc. “Serà com un DVD amb extres”, afirma Chicano. El preu previst per a cada títol és de 15 euros. L’aposta implica un doble repte: vendre teatre (un gènere editorial minoritari) i fer-ho en format audiollibre (un sistema amb poca implantació a l’Estat, tot i l’èxit creixent als països anglosaxons). El director de Proscenium assegura que “l’aficionat de teatre és molt fidel” i, per tant, està convençut que respondrà amb l’habitual militància a una aposta tan singular. De moment, compten amb els seus propis lectors. Cada revista Proscenium se la descarreguen trimestralment entre 4.500 i 5.000 persones de les 6.000 que tenen l’aplicació. Chicano calcula que el públic potencial per a cada audiollibre seria de 1.000 exemplars, una xifra modesta si es té en compte que la temporada passada van anar al teatre 2,4 milions d’espectadors.\nA més de ser una via per difondre el patrimoni dramàtic català -fins i tot internacionalment, ja que la lectura és una eina d’aprenentatge-, un dels atractius és “el seu vessant pedagògic”, explica Chicano. D’una banda, els estudiants de teatre podran gravar la seva dramatització i escoltar-se per corregir errors. De l’altra, es nodrirà cada títol amb un dossier pedagògic per acompanyar les lectures obligatòries dels estudiants.\n540x306 Laura Casal-Valls / PERE VIRGILI Laura Casal-Valls / PERE VIRGILI\nUn museu virtual amb peces de roba històriques\nNomés un 6% de la moda que es conserva és visible als museus catalans: Laura Casal-Valls l’exhibirà a la xarxa\n“Sempre m’ha interessat el patrimoni quotidià, aquells elements que formen part de la nostra vida diària però que moltes vegades han quedat relegats gairebé com a anècdotes”, explica Laura Casal-Valls. Com a historiadora de l’art, ella s’ha dedicat a investigar aquest patrimoni, que conté elements definitoris de cada etapa històrica, i s’ha especialitzat en l’estudi del vestit. En la recerca per a la seva tesi doctoral, va descobrir el ric patrimoni tèxtil que custodien els museus de tot el territori i que “és pràcticament desconegut”, assegura la investigadora. “Són peces que moltes vegades els han cedit particulars i que guarden perquè forma part del seu mandat, però no tenen ni els mitjans ni els coneixements, i a vegades tampoc la capacitat, de posar en valor aquestes peces i documentar-les correctament”, explica.\nEl Museu Virtual de la Moda de Catalunya que s’ha proposat crear trencaria amb el concepte de museu clàssic: penjar-lo a la xarxa permetria que les peces seguissin vinculades físicament al seu territori i, alhora, faria possible recollir tot el material que existeix al país per unificar-lo en una base de dades que funcionaria amb paràmetres més propers a les botigues de roba online (i per tant, amb una usabilitat adaptada als públics d’avui) que no pas als arxius històrics. La cerca es podrà fer per èpoques, però també per colors, per exemple, i les peces inclouran “un tipus d’informació que desperti nous interessos”. La idea és que l’estructura del museu inclogui un component de joc que tingui a veure amb la relació quotidiana que tenim amb el vestit i amb el seu propi armari. “El concepte de c onsumidor sensorial que utilitza Gilles Lipovetsky a L’estetització del món em va obrir tot un món. La pregunta que em vaig fer va ser: ¿I si canviem el consumidor sensorial per un visitant sensorial?” El públic objectiu, per tant, són els historiadors i modistes, però també els aficionats a la moda i el gran públic.\nNomés un 6% de les 6.000 peces de vestir històriques que estan catalogades són a l’abast del públic. El museu permetria arribar al 100%. “Potser les nostres col·leccions no són tan importants com les franceses, però són les nostres i parlen de la nostra societat”, diu l’experta en gestió del patrimoni històric i cultural, que treballaria amb el suport de l’associació Walden. El premi Lluís Carulla li serviria per crear la plataforma i penjar unes 1.200 peces. El repte pendent és aconseguir partners per ampliar i mantenir obert el Museu Virtual de la Moda.\n540x306 Surtdecasa / TJERK VAN DER MEULEN Surtdecasa / TJERK VAN DER MEULEN\nRelligar el país mitjançant l’oferta d’oci i cultura\nSurtdecasa.cat vol consolidar les seves set edicions i crear una aplicació\nLa història de Surtdecasa.cat és la d’uns joves emprenedors culturals arrelats al territori. Dues periodistes i un informàtic van fundar l’octubre del 2010 una plataforma digital que reunia tota l’oferta d’oci i cultura de les Terres de l’Ebre. Aquell projecte s’ha anat ampliant pràcticament amb una nova edició territorial per any, i ara ja hi ha set edicions que aspiren a cobrir tot el territori nacional (Camp de Tarragona, Penedès, Ponent, Catalunya Central, Girona i Empordà).\nAvui 21 persones treballen a Surtdecasa.cat, una xarxa d’equips independents quant a continguts i explotació comercial: “Ens uneix que treballem en clau local, a peu de territori, però amb vocació nacional, per donar a conèixer que a comarques passen coses, que hi ha vida cultural i gent interessant. Volem ser un altaveu de la cultura de proximitat”, afirma Neus Barberà, una de les fundadores del portal. El contingut que es pot consultar va des de l’agenda cultural i gastronòmica fins a propostes de sortides a la natura, passant per entrevistes a artistes i activistes, articles d’opinió i notícies de tots els àmbits culturals, des dels llibres fins a espectacles o fires i festes populars.\nEl creixement “ha sigut natural”, diuen, i liderat per petits equips de periodistes o gestors culturals amb molta agilitat i poca infraestructura. Malgrat això, com la majoria de projectes joves i lligats a la xarxa, el gran repte és el finançament. El premi Lluís Carulla els serviria per consolidar l’estructura existent i crear una aplicació per a mòbils per facilitar la usabilitat de la plataforma. “Seria bàsicament una agenda. Interconnectaríem el país a través de les activitats culturals”, explica Barberà. Així també es convertiria en una eina de promoció del territori a través de la cultura i donaria servei al turisme interior.\nA més, l’equip que coordina la plataforma -des d’una oficina situada a Roquetes- espera llançar una campanya de comunicació per posicionar el mitjà a escala nacional, la qual cosa també serviria per enfortir totes les edicions. “La resposta social és molt bona, a la gent li agrada la filosofia de donar projecció a la cultura de comarques i també li interessa el contingut, però a nivell institucional i comercial costa”, admet Barberà. El handicap que han de superar és doble: són un mitjà digital i especialitzat en informació cultural.


Com crear cites en Outlook Real - Tech Guiding Fast - Windows | Setembre 2021\nL’estimi o l’odi, Microsoft Outlook segueix sent el més utilitzat client de correu electrònic d’escriptori en organitzacions de tot el món. Això vol dir que també és probablement la plataforma més utilitzada programació de reunions i cites.\nAra, quan hi ha una cita, hi ha d’haver una data i hora associades a aquesta. El que em molesta en aquest camp és que no totes les cites requereixen un calendari en dates absolutes. De vegades, hem de treballar amb dates referencials. Per exemple, una setmana d’avui o alguna cosa així com 2núm Dimarts d’agost.\nQuè feu en aquests escenaris? Probablement, navegueu pel calendari, esbrineu la data exacta i, a continuació, feu una tria. No creieu que s’esforça molt? Crec que ho és i, per tant, us mostraré maneres més fàcils i millors.\nEl truc aquí és que Outlook pot prendre el llenguatge natural com a entrada per a tots els camps de dates. L’eina entén les vostres consultes i les converteix de forma intel·ligent en una data. I no molts usuaris d'Outlook ho saben.\nVull programar una reunió a la setmana d’avui, on avui hi ha, 23/04/2014. Fes una ullada a la meva entrada i el resultat en colpejar Entra.\nQuan vull un 2núm Dimarts d’agost, això és exactament el que vaig a escriure. Tingueu en compte que podeu escriure en segon lloc en lloc de 2núm. També podeu utilitzar les abreviatures del dia i del mes com ara dilluns, dim., Dim. I gener, febrer, mar ...\nOutlook també entén les vacances que cada any cauen en la mateixa data. I, interessantment, podeu utilitzar-los com a referències. Vull fixar una reunió una setmana abans de Nadal i això ho faré.\nPoques paraules clau per recordar\nEls tres anteriors són només exemples. No hi ha cap final a les consultes de llenguatge natural que podeu crear. Tot i això, hi ha algunes paraules clau que us facilitin l’aprenentatge:\navui, demà, ahir\ndia, setmana, mes, any\nabans, després, des de\nara, següent, darrer\nEspero que les paraules clau siguin explicatives. Si no ho són, us recomano que proveu-les més que memoritzant-les de cor.\nCombina les consultes\nLes consultes que escriviu no tenen naturalesa atòmica. Això vol dir que podeu introduir diverses coses alhora. M'agrada 2 setmanes 3 dies des d'avui.\nEstalvieu més temps\nEscriure una cita en llenguatge natural sembla fàcil, oi? Però, podeu estalviar més temps en conèixer aquestes dreceres: -\ni for year\nmo per mes\nw per setmana\nd de dia\nA més, podeu afegir el símbol + per afegir els dies. Així doncs, 3 dies després Nadal es pot escriure com 25/12 + 3d. O simplement pot escriure 25/12 3d. Proveu una cosa com ara a continuació:\nNota: No podeu utilitzar el signe menys (-) per al mateix, tal com vau fer servir +. Sempre haureu d’utilitzar abans en canvi\nVoldria que també pogués utilitzar la temàtica de les meves cites existents com a punts de referència. Vaig provar algunes preguntes i vaig plantejar diferents enfocaments. No sembla que funcioni. No obstant això, la investigació continuarà. Si trobeu alguna solució, compartiu-lo entre tots. A GT volem aprendre el màxim possible, alhora que compartim allò que aprenem.\nCrèdit d'imatge superior: Andreanna\nel pluòmetre instal·la la pell\nAra tinc JPG Mac\ndreceres de pintura ms\ndiferència entre Office 365 i 2013\neliminar fitxers temporals de Windows 10


Arxius de XIP - Xarxa d'Innovació Pública\nTag Archives: XIP\nBy xadmin jul. 31, 2014 Generalvacances, XIP\nBy xadmin juny 23, 2014 Generalplenària, reunió, XIP\nEl passat divendres 13 de juny va tenir lloc la cinquena reunió plenària de la XIP. Aquests són els punts acordats:\nS’hi va destacar el prestigi assolit per la XIP en els tres anys i mig d’existència. Tots els membres de la XIP tenim la responsabilitat d’engrandir-la. Es constata que la XIP està esdevenint una xarxa d’influència, un lobby, en l’àmbit de la innovació i la modernització de la gestió pública. De manera consegüent, la XIP ha de concentrar l’esforç en accions eficaces i rendibles; és a dir, que multipliquin l’efecte del [poc] temps disponible de cadascú. Per això, s’insisteix a afinar molt bé les actuacions per no malbaratar l’energia invertida pels seus nodes i membres.\nCom diu Genís Roca, en la seva recent adhesió, la XIP és un exemple de ciutadania que actua de laboratori per explorar les noves oportunitats que ofereix la tecnologia com a motor de canvi.\nLa XIP usa un nou entorn, les comunitats de Google+. D’una banda, tots els membres de la XIP tenen accés obert a una comunitat pública, amb tots els continguts i participen activament en decisions, debats, preguntes, etc. De l’altra, les persones que volen esdevenir nodes (o membres actius de la XIP) estableixen ja una relació de treball al voltant de cada projecte vigent o dels que es plantegin de nou. Amb això s’aconsegueix simplificar molt l’ús de recursos tecnològics (fins ara s’usava una plataforma basada en Google Sites i Grups, principalment).\nS’amplia l’equip de relators de publicació i interacció a les xarxes socials, atès el seu bon funcionament i la necessitat de reforç. I s’acorda la continuïtat del butlletí electrònic (newsletter) de la XIP.\nEl llibre ’42 veus sobre govern obert’ està a punt de publicar-se la versió en anglès. La versió castellana ja ha estat publicada i difosa. A partir del setembre s’inicia un nou projecte amb entrevistes a persones destacades relacionades amb els temes del llibre 42 veus; se’n faran petits vídeos i potser també es publicaran per escrit.\nA partir del setembre també, es començarà a valorar l’oportunitat de treballar altres projectes (com un sintetització del coneixement, un altre sobre mentoratge invers de càrrecs a l’Administració, etc.).\nEn els darrers mesos, la XIP s’ha reunit amb diversos partits polítics per assessorar-los sobre el tema del govern obert i en especial sobre transparència. Així mateix, una delegació de la XIP es va entrevistar amb la secretària de Funció Pública de la Generalitat de Catalunya i van valorar conjuntament les oportunitats de col·laborar plegats.\nBy xadmin gen. 1, 2014 General2014, felicitació, XIP\nHem acabat l’any estrenant per Nadal –com diu el refrany– el butlletí electrònic de la XIP, que el passat 19 de desembre vam rebre més de cinc-centes persones vinculades a la XIP. Ara per començar aquest 2014, curull de nous projectes i amplis horitzons, us oferim un petit present.\nEl dodecàedre retallable ens recordarà durant l’any la XIP i seu anhel: professionals treballant en administracions on la qualitat sobreïxi arreu ;-).


Pel que fa a les altres categories, ja s’han jugat 3 rondes. A la categoria sub-10 hi ha 3 esportistes al capdavant de la classificació provisional: Pau Manel Prada (Paretana), Xavier Mompel (Tortosa) i Guillem Jove (Ateneu Colon) amb 3 punts, els segueix Oriol Roure (Mollerussa) amb 2.5 punts.\nA la categoria sub-12, són 5 els que tenen el 100% de la puntuació, Alex Domene (Salauris), Daniel Salinas (Colon Chessy Sabadell), Nico Aleksanyan (Peona i peó), Eric Iborra (Llinars) i Roger Valero (Tres Peons).\nEl Serni Ribera (GEVA-Andorra) i el Gerard Rodríguez (Ateneu Colon) líders de la categoria sub-14 amb 3 punts, seguits d’un grup de 7 esportistes a mig punt de distància.\nA la categoria sub-16, el Jan Travesset (Sant Andreu) líder en solitari amb 3 punts, amb un grup de 5 esportistes perseguint-lo.\nEn Jan Travesset (Sant Andreu) líder de la seva categoria, la sub-16.\nL’Oriol Saguillo (Barcelona) i el Víctor Álvarez (Foment) són els dos esportistes amb els 3 punts després de desfer-se’n del Guerau Masagué (Lleida) i de l’Albert Castillo (Vila Olímpica), respectivament a la 3a ronda, de la categoria sub-18 i 20.\nAvui finalitza la categoria sub-8, mentre la resta de categories arribarà a l’equador del Campionat.


Cosmopolitan Hotel Tribeca Nova York (NY) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n95 West Broadway, Soho, Nova York (NY), Estats Units, 10007 - Veure al mapa\nEl Cosmopolitan Hotel està situat al centre de Manhattan, a només 5 minuts a peu de l'ajuntament de Nova York i el seu parc. A més, és a poca distància a peu del monument i el museu dedicat a les víctimes de l'11-S i a tan sols 15 minuts amb metro de Times Square. Les habitacions disposen de llençols italians Frette de luxe, aire condicionat, TV de pantalla plana, assecador i caixa forta. A més, hi ha WiFi gratuïta a tot l'hotel. Algunes habitacions inclouen un sofà llit. El Cosmopolitan té un centre de negocis amb ordinadors iMac. També ofereix els serveis d'aparcador de cotxes i bugadera, a petició i per un suplement. El World Financial Centre es troba a 10 minuts a peu. Les botigues, restaurants i bars de Chinatown són a només 15 minuts a peu i Wall Street, a tan sols 1,6 km.\nEl servei d'habitacions no serveix esmorzars. Se serveixen dinars i sopars de dilluns a divendres i només sopars els dissabtes i diumenges. Els clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements.\nTots els tipus de viatgers (43) Viatger de Negocis (5) Parelles (19) Viatgers en solitari (10) Famílies amb infants grans (5) Grups (4)\nTots els tipus de viatgers (1269) Parelles (490) Viatgers en solitari (313) Famílies amb infants petits (184) Famílies amb infants grans (91) Grups (194)\nTravonte, Estats Units


Comprar Familia Oliveda Cava Rosat Brut | Preu i opinions a Uvinum\nSituada a Capmany, un bell poble de la denominació Alt Empordà de Girona es trobal celler de Grup Oliveda . Aquesta empresa familiar porta ja tres generacions dedicant-se a l'elaboració de vins. La seva història va començar amb José Oliveda Casanova i la seva esposa Joana Rigau Ros, dos emprenedors del món del vi. Artista i inventiu com pocs, José va saber crear i fer florir un celler en temps de guerra.\nLa regió de Empodrà es caracteritza per la seva diversitat i paisatges de somni. El celler de Grup Oliveda és part tant d'aquesta DO com de la DO Cava , de manera que elabora vins tranquils i vins caves. Per a això conrea una àmplia varietat de raïm , des de les tradicionals garnatxa i carinyena, fins a les més internacionals merlot, syrah, cabernet, chardonnay i sauvignon blanc.\nDe la mà d'aquesta empresa familiar volem convidar-te a omplir lacopa amb Família Oliveda Rosat Brut . Aquest cava és part de la col·lecció Família Oliveda i està elaborat en base a raïm garnatxa i pinot noir . El seu festiu to rosa cirera i fines bombolles anticipen la deliciosa experiència. Al nas una simfonia de aromes de fruita intensos amb subtils notes florals ens envolten mentre ens disposem a provar el primer glop. Ja a la boca les seves potents notes de fruits vermells sedueixen els sentits i alegren l'ànima.\nDescripció sobre Familia Oliveda Cava Rosat Brut\nFamilia Oliveda Cava Rosat Brut (Garnacha i Pinot Noir)\nVista: atractiu color gundola\nNas: aromes afruitats on es barregen els fons florals\nBoca: en boca intens i equilibrat\nRAÏM: Trepat, Garnatxa Negra\nENVELLIMENT: Criança de 15 mesos a la cava.\nELABORACIÓ: Mètode tradicional, segona fermentació en ampolla\nTEMPERATURA DE CONSUM: 5-7ºC\nGRADUACIÓ ALCOHÒLICA: 11.5% Vol.\nEntrantsPlats de verdura llegums i hortalissesArròsPollastreAperitius i canapèsPotatges i guisats\nEn aquest bell i llegendari poble de la comarca de l'Alt Empordà a Girona, es troba el Celler Grup Oliveda. Un celler amb una llarga tradició vinatera, doncs ja en el segle XVIII produïen vins, encara que fos només per al consum familiar. L'actual celler va ser fundada el 1948 per Don Josep Oliveda Casanova i la seva esposa Donya Joana Rigau Ros, dedicada a l'elaboració i comercialització de vins i caves.\nOpinions sobre Familia Oliveda Cava Rosat Brut\nLa teva puntuació de Familia Oliveda Cava Rosat Brut:Puntua Familia Oliveda Cava Rosat Brut:\nAl meu entendre, el millor cava que Espanya produeix rosa. Toc Beer Fine al nas, agradable i sec, i també com un sifó o en gel no perd el gust aquesta Cava: És clar recomanació de compra!\nVeure mésAnònim, Jan 14\nNOTA DE TAST DE Familia Oliveda Cava Rosat Brut:\n- Vista: net i brillant color maduixot, apunts salmó pujat; discreta columna de fi carbònic.\n- Nas: mitjana intensitat aromàtica, neta i delicada, sensacions de fruitetes vermells de bosc, un molt lleu fons làctic de maduixa, fresques sensacions florals amb algun toc herbaci.\n- Boca: entrada fresca i suau, tacte sedós i amb una molt bona acidesa, molt saborós, llamineres sensacions fruiters; carbònic fi, integrat. Final net, molt amable, fresc, retronasal afruitat.\nRAÏMS: Garnatxa i Pinot Noir.\nMARIDATGE: aperitius, postres de xocolata i postres amb fruites vermelles.\nIris Zamudio , Dec 18\nSi et va agradar Familia Oliveda Cava Rosat Brut, també pots gaudir de ...\nFamilia Oliveda Rosat Brut en España\nSi vols comprar Familia Oliveda Cava Rosat Brut, a Uvinum trobaràs els millors preus de Cava Escumosos.


Piso en venda en Eixample, Dreta Eixample - Ronda Universitat (237036) | Living, immobiliària d’Alt Standing\nCodi: 237036 - Ronda Universitat\nRESERVA ONLINE A WWW.LIVING.ES!. COSTAT RAMBLA CATALUNYA. Espectacular peça a la banda de rambla Catalunya. Situat en un dels carrers més emblemàtics de la ciutat i en una finca règia i acabat de reformar, ens trobem aquest meravellós immoble d'exquisit disseny i amb acabats de primera qualitat i molta llum natural. Accedim des de l'entrada a un petit hall que obre directament a una espectacular cuina oberta en illa, amb electromètrics de qualitat i armaris de disseny. A continuació passem a un meravellós saló amb dos grans finestrals dobles fins al sostre, cada un d'ells dóna accés a un ovalat balcó. La fusteria d'alumini revestida en fusta conserva l'estructura i color propi de la finca règia. El vidre és doble el que el que permet l'aïllament total. A continuació i mitjançant una porta corredissa amb guia invisible, accedim a una habitació on es pot crear un espai de cinema o música i fins i tot una biblioteca. A la zona de nit trobem un impressionant dormitori en suite amb sortida també a balcó ovalat. El bany és complet amb dutxa i els sanitaris són de gran qualitat així com la mampara que han triat. La següent habitació doble amb grans finestrals dóna a un agradable pati interior. En aquesta zona també trobem un bany complet amb dutxa i una gran finestra. Els sostres són molt alts propis de finca règia de principis de S XX. El paviment utilitzat és un parquet de gran qualitat i tonalitat suau. La calefacció i aire condicionat és amb bomba de calor. Sobre Eixample Dret És una de les zones més cèntriques de la ciutat, considerada el cor de Barcelona amb una gran col·lecció d'edificis modernistes. Una zona molt cotitzada amb meravellosos apartaments a finques règies. Molts dels edificis de l'Eixample són obra d'arquitectes modernistes que conserven elements originals. L'Avinguda Diagonal, el Passeig de Gràcia i Rambla Catalunya, amb les seves exquisides boutiques internacionals, prestigiosos despatxos i alguns dels millors restaurants de Barcelona, culminen l'oferta d'aquest districte, excel·lentment enllaçat amb el transport públic.


Teatre familiar a les Borges Blanques amb l’obra ‘Polzet’ – Comarques de Ponent\nTeatre familiar a les Borges Blanques amb l’obra ‘Polzet’\nadmin Posted On noviembre 12, 2021\nFoto: Zum Zum Teatre\nAquest dissabte, 13 de novembre, el Pavelló de l’Oli de les Borges Blanques té una cita amb el teatre familiar.\nL’espai acollirà l’obra de teatre Polzet, a càrrec de la companyia Zum-zum Teatre. Es tracta d’una proposta per als més menuts i les seves famílies en la qual es donarà a conèixer la famosa obra de Perrault, Polzet, des d’un punt de vista inusual: a través de la relació d’un fill amb el seu pare. Així, es presenta la famosa història a través d’una visió divertida per als nens i nenes, i commovedora per als adults.\nEs tracta d’una proposta que va guanyar el Premi de la Crítica al Millor espectacle familiar l’any 2019.\nL’obra de teatre tindrà lloc a partir de les 18 hores, tindrà un preu de 2 euros i caldrà fer la reserva prèviament a través del web de cultura de l’Ajuntament de les Borges, culturaborgesblanques.cat.


Sotacel Restaurant Cambrils\nPasseig Miramar 42, 43850 Cambrils, España\nReservas: +34 977 79 15 06\nPer entendre la filosofia del restaurant Sotacel és primordial parlar dels seus propietaris, una parella lluitadora i lliurada al seu treball.\nVan començar anys enrere amb un petit establiment al barri de La Llossa de Cambrils i amb molt d'esforç i sacrifici van aconseguir dur a terme un dels seus somnis, obrir un restaurant al mític port de cambrils on la qualitat, servei i preu estiguessin equilibrats.\nTant l'ambient com la decoració és d'estil mediterrani recordant l'essència i encant de la nostra costa.\nCARTA / MENÚ Tant la carta com al menú (disposem de menú diari de dilluns a diumenge) són de productes frescos i intentem que siguin de proximitat sempre. La nostra cuina és mediterrània actualitzada sense perdre l'essència de la base tradicional. Disposem de plats aptes per a vegetarians, celíacs o amb un altre tipus d'al·lèrgies.\nUBICACIÓ El restaurant Sotacel aquesta situat just al cor del port de Cambrils (passeig miramar n42). La seva àmplia terrassa li ofereix la millor panoràmica del passeig marítim tant a l'estiu com a l'hivern (cristal·litzada a l'hivern) Disposem d'un menjador interior climatitzat.\nHome · Cocina · Carta · Menus · Vinos · Contacto\nSotacel restaurant © 2018 create by I+ngenio Hosting\nPasseig Miramar 42 43850, Cambrils, España


Ana Montemayor: “El que més valoro de ser mentora és que m’ha fet créixer com a persona” – URV Activ@\nAna Montemayor: “El que més valoro de ser mentora és que m’ha fet créixer com a persona”\nEntrevistem Ana Montemayor, estudiant del Campus de Terres de l’Ebre i integrant del programa Mentors URV, destinat a garantir la correcta i ràpida integració de l’estudiantat internacional a la seva arribada a la URV. Com molts altres mentors, l’Ana recomanaria l’experiència\nCom et vas assabentar del programa Mentor i per què et va interessar participar-hi?\nEm vaig assabentar del programa Mentor a través d’un correu electrònic que enviaren abans de començar el curs i vaig decidir apuntar-me com a mentora, perquè em va semblar un projecte molt interessant que em permetia conèixer gent d’altres països, fer noves amistats, veure com funciona el món de les beques de mobilitat i que a més, és una activitat reconeguda amb 1 crèdit AUR.\nQuin tipus de tasca desenvolupa el mentor o mentora URV?\nSón les persones que ajuden els estudiants que venen d’altres països a orientar-se durant els primers dies. Les diferents tasques que realitzen són: contactar amb el buddy (estudiant mentoritzat) per veure si té algun dubte, si té allotjament per al període que estarà, si sap com arribar a la ciutat… També, ajudar-lo si tenen algun problema o necessiten alguna cosa durant la seva estada i ajudar-los a relacionar-se i integrar-se a la ciutat i a la universitat.\nQuant de temps dura la mentoria?\nHi ha dues possibilitats en quant a la duració de la mentoria, que poden ser: un semestre acadèmic o un curs sencer. Al passar el primer semestre, el Centre Internacional de la URV es posa en contacte amb tots els mentors que han exercit durant el primer quadrimestre per veure si volen continuar sent mentors i envia un correu a tots els alumnes de la universitat per si algú vol començar a ser-ho.\nQuè és el que més valores d’aquesta experiència?\nEl que més valoro d’aquesta experiència és que m’ha fet créixer com a persona, conèixer a molts amics, descobrir nous llocs, noves cultures i adonar-me de les diferències que hi ha entre altres països i el nostre, tant positives com negatives. També he après a desenvolupar-me millor en altres llengües i he pogut observar com s’adapten altres alumnes a un país que no és el seu i crec que això em servirà molt si en un futur vaig a algun país per a molt de temps.\nRecomanaries als altres estudiants de la URV ser mentors?\nSí, és una experiència molt agradable, divertida i obre molt la ment, ja que et permet comparar diferents països, diferents personalitats de persones i diferents caràcters.\nA més, penso que és una bona manera d’aprendre com funcionen les beques de mobilitat per a les persones que pensen anar a algun altre país durant algun temps. I és una molt bona forma d’aprendre a desenvolupar-se en una altra llengua.\nAmb les etiquetes: internacionalització, mobilitat, programa Mentor


Pujades exigents i descensos vertiginosos, torna la cursa MontcalRun - Garrotxa Digital\nMaià de Montcal. Publicat a les 9.10\nComentaris tancats a Pujades exigents i descensos vertiginosos, torna la cursa MontcalRun\nLa cursa de trail MontcalRun s’ha dut a terme aquest cap de setmana a Maià de Montcal. Els corredors podien escollir entre la distància llarga de 21km que arribava fins al cim de la Mare de déu del Mont. O la curta de 8km amb l’objectiu de fer el cim de Montcal.\nIgnasi Portella, responsable organització MontcalRun: “Tant per les inscripcions com pels participants que han vingut, ja que ha vingut gent molt aficionada al running, que li agrada molt aquest tipus de cursa, estem bastant contents.”\nEnguany, la participació ha estat de cent trenta-set. Pel que fa al circuit llarg el guanyador en la categoria masculina ha estat Toti Bes, seguit per Miquel Cruz i Marc Abelenda. En categoria femenina el podi ha estat per Aina Cusí, seguida per Abril Torrent i Montse Rivera.\nI del circuit curt el guanyador ha estat Carlos Gámez, seguit de prop per Arnau Colom i Jaume Garcia. I en categoria femenina Maribel Garcia en 1a posició, seguida per Mamen del Castillo i Laura Artigas.\nIgnasi Portella, responsable organització MontcalRun: “De novetats sí que n’hi ha al circuit. Hem obert algun tram nou a dalt a la Mare de déu del Mont. Un tram que mai s’hi havia passat en cap cursa, que nosaltres l’hem obert aquest any. I alguns trams dels circuits modificats que com cada any anem fent. Sempre intentem fer modificacions perquè sempre els concursants es trobin un circuit diferent de l’any anterior.”\nA l’arribada els corredors han pogut gaudir d’esmorzar i piscina gratuïta per refrescar-se i recuperar forces.


El Consell Comarcal inaugura els tres trams de la ruta de la Tourdera - Diari de Girona\nEs tracta d'un conjunt de rutes cicloturístiques que segueixen el curs de la riera d'Arbúcies i el riu Tordera\nEl Consell Comarcal inaugura els tres trams de la ruta de la Tourdera Diari de Girona\nEl Consell Comarcal ha impulsat la inauguració dels trams de la ruta de la Tourdera al seu pas pels municipis d'Arbúcies, Blanes, Breda, Hostalric, Massanes, Riells i Viabrea i Sant Feliu de Buixalleu. Segons van explicar fonts del Consell, es tracta d'un conjunt de rutes que segueixen el curs de la riera d'Arbúcies i el riu Tordera amb diverses ramificacions i que posa en valor el patrimoni natural i cultural de 18 municipis de 3 comarques –la Selva, el Maresme i el Vallès Oriental– a cavall de les províncies de Girona i Barcelona. En total són 187 quilòmetres de ruta senyalitzats, distribuïts en 20 trams que abarquen 6 espais naturals protegits.\nEl mot Tourdera fa referència al nom del riu Tordera i a la paraula francesa tour, que es fa servir popularment quan ens referim a «fer un recorregut». El projecte va néixer el 2010 i s'ha completat ara.


Partits i societat civil by ERC Sant Andreu - issuu\nPARTITS I SOCIETAT CIVIL: DUES EINES NECESSÀRIES PER A LA INDEPENDÈNCIA Aquestes ratlles volen ser unes reflexions sobre el paper dels partits i de la societat civil, especialment útils en uns moments en què cal superar l’etapa autonomista i avançar decididament cap a l’exercici del dret a l’autodeterminació. En el camí cap a l’exercici d’aquest dret trobarem sens dubte resistències importants del nacionalisme espanyol que es manifestaran per mitjà de l’Estat i dels partits espanyols, dels partits catalans “servicials” i dels sectors socials que tenen interessos creats en l’Estat espanyol tal com està estructurat. Per superar aquestes resistències ens caldrà disposar de totes les eines polítiques possibles, tant dels partits polítics com de la societat civil, i de manera que actuïn per tal d’aconseguir la màxima eficàcia. Aquestes reflexions es refereixen de manera genèrica a tots els partits polítics i a la societat civil en general, encara que són especialment aplicables a ERC perquè és l’únic partit independentista del Parlament català, però en molts aspectes són aplicables a sectors polítics independentistes d’altres partits parlamentaris com CDC o IC i a partits polítics extraparlamentaris. Són simples reflexions que pretenen sobretot explicar de manera clara algunes realitats que poden semblar òbvies, però que l’experiència m’ha demostrat que no ho són per a molta gent, perquè en el camp de la política sovint hi té un pes excessiu l’emotivitat per sobre de la racionalitat. Espero que els experts em sabran perdonar les obvietats.\n1.- Els límits i les contradiccions dels partits polítics Els polítics professionals acostumen a ser objecte de crítiques. Aquestes són tan generals que sovint m’han semblat poc fonamentades. Com és possible que de manera tan general tots els polítics tinguin tots els defectes? Molts crítics ho atribueixen a incapacitats personals dels polítics, però és evident que una anàlisi seriosa de la crisi actual de la política no es pot basar en aptituds personals. No es pot reduir tampoc –com fan alguns- a una qüestió de lideratge. Seria molt simple interpretar-ho així. La resposta l’hem de buscar en les especificitats de la política institucional i de l’exercici del poder. No m’estendré ara a descriure quines són aquestes especificitats; només vull destacar que si bé és cert que algunes pràctiques són millorables, d’altres no ho són tant perquè responen a limitacions intrínseques.\nRafael Castellanos i Llorenç - Octubre 2008\nUna de les característiques clarament millorable és la relació entre els partits i la societat, sobretot les formes de participació, com es veurà més endavant en tractar del model de partit. Entre les limitacions intrínseques voldria destacar-ne dues: la necessitats de configurar majories i el marc legal vigent. Un partit que no té la majoria, si vol governar s’ha d’aliar amb altres partits per configurar una majoria. No discuteixo aquí l’oportunitat o no de governar que té un partit que no disposa d’una majoria. També té l’opció de quedar-se a l’oposició, encara que la consolidació d’un partit s’adquireix més governant que estant a l’oposició. Donant per suposat que l’opció de formar govern és l’adequada, la primera limitació evident és que el govern de coalició no permet desplegar tot el propi programa del partit i s’ha de limitar als acords polítics que els altres partits de coalició han acceptat com a programa comú de govern. Sembla evident, doncs, que si s’accepta la decisió de formar govern no és correcte valorar l’acció d’un partit en funció dels seus objectius finals sinó en funció dels resultats obtinguts en el govern d’acord amb el contingut del pacte. Una segona limitació la podem trobar en el marc legal vigent. Un partit polític de govern, encara que pretengui canviar el marc legal, mentre aquest no canvia ha de treure el màxim de partit del marc legal existent. Per exemple, un partit independentista com ERC que governa en un marc estatutari com l’actual s’ha de moure en aquest marc i ha d’intentar aprofundir al màxim el marc legal estatutari. En aquest context, la lògica del partit independentista és aconseguir objectius parcials que reforcin una estratègia independentista i li permetin guanyar credibilitat per poder aconseguir més endavant una majoria, de manera que pugui governar sense necessitat d’altres partits. És evident que aquestes limitacions poden crear tensions internes sobretot si no s’expliciten i no es recorre a altres formes d’acció política que no tenen aquests condicionaments. Conèixer les limitacions no vol pas dir que els partits no tinguin marge de maniobra ni responsabilitat en les seves decisions. Si bé és cert que un pacte de govern marca uns límits, també ho és que els partits poden decidir en primer lloc sobre la conveniència o no d’un determinat pacte i en segon lloc sobre la interpretació pràctica dels límits d’aquest pacte.\n2.- Els límits i les contradiccions de la política no institucional La política no institucional té molts vessants, tants com el concepte de societat civil, Hi ha molts agents polítics que no són partits. A més dels mitjans de comunicació, que també són uns agents polítics importants, podem esmentar els sindicats, les organitzacions empresarials, els collegis professionals, les associacions de veïns, les associacions culturals, les associacions esportives, les plataformes en defensa de la llengua, les plataformes en defensa del territori, les plataformes autodeterministes o sobiranistes, etc. Totes aquestes organitzacions són amb més o menys grau agents polítics que es distingeixen perquè agrupen sectors socials amb interessos sectorials (econòmics, culturals, esportius, lingüístics, nacionals, etc.) específics. La breu descripció de les diferents organitzacions ja dóna una idea de la diversitat del que es considera societat civil en sentit ampli. Hi podem trobar des dels sectors empresarials, que van aconsellar a Artur Mas el pacte amb Zapatero perquè l’estatut del 30 de setembre del 2005 els semblava excessiu, fins a entitats sobiranistes per les quals la via autonomista és una via morta. La intervenció política de la societat civil és, doncs, molt diversa i es manifesta de formes molt diferents. Sovint es concreta en la seva influència sobre l’opinió pública i més o menys indirectament sobre els partits polítics. Podríem dir que són agents polítics de segon nivell. Una de les limitacions polítiques d’aquestes organitzacions és que els seus objectius solen ser sectorials, i, per tant, no abracen tot l’àmbit polític dels partits. Fins i tot les organitzacions més polítiques com les plataformes sobiranistes es limiten a objectius polítics genèrics. D’altra banda aquestes organitzacions estan formades per persones d’adscripció política diversa: tant membres de partits polítics com persones que no pertanyen a cap partit polític, tant gent que vota com abstencionistes, etc. La pluralitat interna no els permet tenir un únic posicionament polític en tots els àmbits i, per això, la seva coherència política no pot ser la mateixa que la dels partits. Això és així fins i tot en les organitzacions més explícitament polítiques, on l’objectiu polític és genèric. La concreció política podria provocar tensions entre els diferents sectors de l’organització. Deixant de banda les organitzacions empresarials, sindicals i professionals, que tenen mitjans de finançament relativament estables, la majoria de les altres organitzacions tenen problemes d’autofinançament i sovint han de recórrer a subvencions de les Institucions, fet que en limita l’autonomia financera i, per tant, política.\nUna altra de les limitacions és, doncs, la dificultat a autofinançar-se i a mantenir la independència respecte a les Institucions i, per tant, els partits polítics. Finalment, la seva representativitat és limitada al sector que agrupa i no està avalada per les urnes com els partits polítics. La seva influència arriba sovint més enllà d’aquest sector i es pot valorar d’acord amb la incidència social dels seus missatges i en alguns casos, amb la seva capacitat de convocatòria a actes o manifestacions. Per exemple, la Plataforma pel Dret de Decidir (PDD) ha estat capaç de convocar dues manifestacions massives (18 de febrer del 2006 i 1 de desembre del 2007) que cap dels partits polítics catalans individualment seria capaç de convocar. Aquestes manifestacions són una mostra clara de la voluntat sobiranista d’importants sectors socials. No hi ha acord sobre el nombre de participants. Contrastant els xifrava en 90.000, els organitzadors en un milió. Probablement és més ajustat considerar que eren entre 300.000 i 500.000 persones, una xifra extraordinària, igual o superior a les grans manifestacions a Barcelona del 1977 per l’Estatut o les que es van fer més recentment contra la guerra. No hem de perdre de vista, però que si volem guanyar un referèndum d’autodeterminació el 2014 hem de comptar amb uns tres milions de vots favorables a Catalunya. Queda, doncs, molta feina a fer, tenint en compte que en el context d’un referèndum caldrà vèncer la forta propaganda en contra, i que, per tant, part dels dos milions favorables a la independència –segons una enquesta recent- no estaran d’entrada assegurats.\n3.- Partits polítics i societat civil Com hem vist, tant els partits polítics com les entitats de la societat civil tenen les seves limitacions. Ara exposaré breument la relació entre aquestes dos tipus d’agents polítics. La temptació dels partits polítics pot ser controlar les organitzacions de la societat civil per evitar que aquestes actuïn lliurement i puguin condicionar la seva tàctica. Es tractaria en definitiva de tenir organitzacions dòcils i subordinades als seus interessos. L’intent de control sovint acaba provocant la ruptura de l’organització com va passar fa pocs mesos a la Plataforma pel Dret de Decidir. L’efecte immediat de la divisió és la desmotivació i la reducció de la capacitat d’influència social i de mobilització. Així trobem paradoxalment que els partits, amb la intenció de controlar una organització, al final aconsegueixen debilitar-la, exactament l’efecte contrari al desitjat. Un mal negoci!\nAlguna cosa fonamental falla en les estratègies dels partits. I en el cas de la PDD no m’estic referint de manera especial a ERC, perquè l’interès polític principal provenia més aviat de l’anomenada “Casa Gran del Catalanisme”. Els partits polítics haurien d’entendre que la continuïtat de les organitzacions exigeix el respecte a la seva independència. La independència respecte als partits polítics és essencial perquè és la garantia per aconseguir un suport social ampli i, per tant, una garantia de continuïtat. No n’hi ha prou d’afirmar la independència respecte als partits. S’ha de practicar marcant la pròpia estratègia sense la intervenció dels partits i sense subordinar els propis objectius a la tàctica partidista del moment. La independència de les organitzacions respecte als partits exigeix també una determinada concepció del partit, com veurem a l’apartat següent. Per la seva banda, la temptació de les organitzacions de la societat civil pot ser anar contra els partits polítics, com a reacció a la pràctica habitual dels partits de subordinar les organitzacions als seus interessos. És essencial, però, que les organitzacions permetin la participació tant de gent no partidista com de militants de partits, han de permetre tant la participació de gent que vota com de gent que no vota. Les úniques condicions que s’han d’exigir als membres de l’organització són l’acord amb els objectius i el respecte escrupolós a la independència de l’organització respecte als partits. No ha ser dependent dels partits, però ha de tenir la porta oberta a la participació dels partits en aquelles iniciatives amb les quals els partits hi estiguin d’acord. Per això, tot i que pel fet de voler ser independent hi pot haver friccions amb els partits que la vulguin controlar, l’organització ha de mantenir relacions amb tots els partits i ha de collaborar-hi amb més o menys intensitat en funció dels seus objectius. La relació partit/societat civil ha de preveure les contradiccions . És irreal concebre una collaboració d’aquests dos agents polítics sense friccions. L’acció política de les organitzacions de la societat civil es desenvolupa fora de l’àmbit institucional. El seu objectiu no ha de ser competir electoralment amb els partits, perquè si es comportés com un partit més perdria molts dels suports que rep precisament pel fet de mantenir-se independent. Entendre la política institucional vol dir, per una banda, entendre els límits d’aquesta forma de fer política i, per altra banda, entendre també que és necessària entre altres coses perquè els canvis polítics es puguin consolidar legalment, per mitjà de l’aprovació de canvis legislatius pels representants elegits democràticament. En el cas d’un referèndum d’autodeterminació haurà de ser una majoria parlamentària que estigui d’acord a fer la consulta al poble de Catalunya. En aquests moments, en què el marc legal a Catalunya està definit per la Constitució espanyola i l’Estatut, el fet que les organitzacions o plataformes de la societat civil no estiguin lligades per les limitacions dels partits polítics els poden permetre\ndefensar més clarament alguns objectius polítics, sense els condicionaments dels pactes. Sembla, doncs, oportú reconèixer que la política institucional i no institucional es necessiten i es poden complementar, si els dos agents polítics entenen quines són les seves limitacions i què pot aportar cadascuna de les parts. En resum, sense els partits no es poden consolidar legalment els canvis polítics i sense les organitzacions de la societat civil, els avanços polítics estan massa condicionats pel marc polític del moment. Per practicar la complementarietat s’han de respectar les regles del joc en cada context i els uns han de partir del fet que necessiten els altres. Les plataformes de la societat civil han d’entendre la funció dels partits polítics, i aquests han d’entendre quina és la funció de les plataformes. Els partits polítics poden tenir la pretensió de prescindir de la societat civil com a agent polític actiu, però l’eficàcia social de la seva acció política es veurà molt limitada. En un procés cap a la independència es necessiten totes les potencialitats, és a dir, una societat civil com més activa, motivada i mobilitzada, millor. Sense la participació de la societat civil, els avanços polítics seran sempre molt més lents i les reivindicacions polítiques tindran moltes menys garanties d’èxit. En canvi, amb la participació activa de la societat civil el procés es pot accelerar, ja que la influència política pot arribar més enllà dels sectors on arriben els partits. Com que hi pot haver conflictes quan les tàctiques no coincideixin, cal acceptar el risc i resoldre’ls en cada moment amb diàleg i collaboració franca i honesta, sense imposicions. Els partits s’haurien de preguntar: Es poden aconseguir grans objectius sense arriscar? Què és més important el control polític o la incidència social? És clar que una relació eficaç amb la societat civil comporta un model de partit que intentaré descriure en l’apartat següent.\n4.- Quin model de partit? Es parla molt de la desafecció dels ciutadans respecte a la política, que es manifesta en un descens creixent de la participació electoral. Les causes de l’augment de l’abstenció són múltiples, però sembla que tenen molt a veure amb les dificultats de participació dels ciutadans en les decisions, tant pel que fa a les condicions establertes per la llei electoral actual, com a les condicions establertes pels estatuts dels partits.\nLa llei electoral espanyola, que és la vigent a Catalunya, es basa en llistes tancades que no afavoreixen la participació: els candidats són escollits només pels partits i no hi ha la possibilitat d’elecció de llistes obertes. Per això és urgent una nova llei electoral catalana que permeti millorar la participació. D’altra banda, en l’àmbit intern, els càrrecs i els òrgans directius dels partits sovint no són escollits per elecció directa dels militants sinó per mecanismes d’elecció indirecta. És habitual en la majoria de partits que les grans decisions estratègiques les prenguin els òrgans directius sense una implicació directa de la militància. L’elecció directa dels càrrecs pels militants no és gens habitual, com ho prova el fet que la recent elecció del president i del secretari general d’ERC per aquest sistema es considerés una excepció en el món polític català. S’han de millorar, doncs, les vies de participació dels militants tant en l’elecció dels càrrecs com en la presa de decisions importants. L’interès dels ciutadans per la política encara es podria millorar estenent algunes d’aquestes possibilitats més enllà de l’estricta militància fins als simpatitzants i els votants. La participació no seria completa sense tenir en compte les organitzacions de la societat civil, com s’ha apuntat a l’apartat anterior. No n’hi ha prou que els partits donin suport a aquestes organitzacions. Cal que els partits fomentin una política activa de participació, respectant-ne la independència. Finalment, per aconseguir l’interès dels ciutadans per la política cal també que l’ètica presideixi l’actuació dels partits, perquè la falta d’ètica també genera desafecció. No es tracta només d’evitar els casos de corrupció sinó de millorar la manera de fer política, que massa sovint cau en el cop baix i la difamació. La crítica sense fonament, la difamació no fan més que denigrar la política i embrutir aquell qui la practica. I la denigració de la política és una porta oberta a l’abstenció, a la demagògia i al totalitarisme.\n5.- Conclusions He comentat les diferents formes d’acció política, la que es porta a terme per mitjà dels partits polítics dintre de les institucions i la que es porta a terme fora de les institucions per mitjà de la societat civil, les seves fortaleses i les seves febleses, les contradiccions inherents a aquestes dues formes d’acció política i els avantatges que podria comportar entendre que aquestes dues formes d’acció política són en gran mesura complementàries, per ajudar a definir un nou tipus de partit polític més obert a la societat, on l’ètica hi tingui un paper fonamental; un partit que pugui ser més atractiu per a la ciutadania en uns moments en què es manifesta una gran desafecció envers la política i els polítics. Uns partits més atractius, més participatius, una societat activa, mobilitzada, heus aquí les eines que necessitem per encarar un referèndun d’independència per al 2014 amb possibilitats d’èxit.\nPartits i societat civil\nCom cal coordinar l'acció de partits polítics i entitats de la societat civil per avançar cap a la independència.


Cala Pudent està a 11 quilòmetres de Fornells (enclavat en front d’un port natural espectacular de quatre quilòmetres terre endins) i a 1 quilòmetre en direcció a la Mola de Fornells, situada entre na Tortuga i es Niu des Xiprès. El seu topònim es refereix a les males olors que dresprenen el fanguer i el llot característiques d’aquest tram de litoral. Aquesta platja de mida reduïda (50 metres de longitud) és el resultat d’un entrant de mar estret i profund. Aquesta màniga de mar quan toca terra ferma es divideix en dos braços, donant peu a dues cales diminutes i resguardades. Aquest racó costaner sols és apreciat pels pescadors de canya i no és apte per als banyistes.\nLes condicions marines i subaquàtiques són òptimes per al fondeig d’embarcacions de dimensions petites. Aquest tram de costa és un bon port per a les barques, encara que té com enemic els vents de component nord-oest i est. S’aconsella al navegant que amarri en el cap nord-oest de la cala, en front de la platja. També es pot realitzar aquesta maniobra amb excel·lents resultats al fons de la cala o al costat d’un lloc anomenat es Varador d’en Xeca.\nL’accés per carretera és senzill fins el proper s’Arenal de Son Saura seguint la senyalització viària i els desviaments. El darrer tram està sense asfaltar. Es recomana evitar la circulació per les dunes per aparcar el vehicle particular el mes proper de l’aigua. Des de Son Saura es vorejarà la costa fins arribar a Cala Pudent.


Metodologia docent basada en un Webquest per fomentar l’aprenentatge autònom i l’adquisició de competències especifiques associades a un Màster Universitari\nEn l'actualitat és innegable el fort impacte de les noves tecnologies de la informació i la comunicació en la societat, pel que és inqüestionable la necessitat de fer servir les TIC a la Universitat i especialment a nivell de Màster. Així doncs, les Universitats i específicament els seus docents han d'aprendre a posar en pràctica noves maneres d'aprenentatges que aprofitin de manera eficaç aquests mitjans i recursos que ens proporcionen les noves tecnologies i que poden millorar substancialment la qualitat de l'educació.\nLlegeix més sobre Metodologia docent basada en un Webquest per fomentar l’aprenentatge autònom i l’adquisició de competències especifiques associades a un Màster Universitari\nAprenentatge i joc a Ciències de la Salut\nAquest projecte neix per tal d’introduir elements motivadors a les matèries de Bioquímica i Biofísica, Biologia Molecular i Teràpia Gènica, impartides en l’àmbit de Ciències de la Salut al nostre Departament. Durant el passat curs, responent al Projecte RIMDA al Campus de Bellvitge, es va introduir la gamificació com experiència docent a l’assignatura de Bioquímica i Biofísica de primer de Podologia, obtenint resultats engrescadors i determinant la importància d’implementar elements de gamificació a diferents àmbits de la nostra docència.\nLlegeix més sobre Aprenentatge i joc a Ciències de la Salut\nEns trobem amb un dèficit en el procés de constitució del treball artístic de l'alumne en el marc actual de les tecnologies de l'informació i el coneixement. Aquest dèficit ve donat perquè el marc acadèmic actual no contempla la fase final d'introducció de l'obra dins del circuit digital global.\nLlegeix més sobre 0 Zero\nEstratègies de docència mixta aplicades als alumnes de Llatí de primer curs\nl projecte que proposem té una doble vessant. Pretenem elaborar material (recursos i activitats) que, d’una banda, serveixin de reforç als estudiants de Llatí de primer curs i, de l’altra, puguin ser aprofitats pels professors de l’assignatura en les seves classes. La idea és crear un curs d’iniciació al Llatí tenint present estratègies de docència mixta. Concretament es farien servir dos tipus d’estratègies:\n• Aula inversa. Amb material de suport de caràcter teòrico-pràctic que inclouria contingut teòric, vídeos i activitats online.\nLlegeix més sobre Estratègies de docència mixta aplicades als alumnes de Llatí de primer curs\nDesenvolupament i avaluació d’un cas pràctic integrador i transversal al Màster Universitari de Recerca, Desenvolupament i Control de Medicaments\nCada vegada més, s’intenta que els alumnes en general i especialment els estudiants de Màsters aprenguin mitjançant un enfocament multidisciplinar, essent capaços d’englobar tots els coneixements de les diferents assignatures i posar-los en pràctica quan sigui necessari.\nLlegeix més sobre Desenvolupament i avaluació d’un cas pràctic integrador i transversal al Màster Universitari de Recerca, Desenvolupament i Control de Medicaments\nL’art com a eina singular d’aprenentatge. Iniciació en la pràctica docent dels futurs mestres d’Educació Infantil a través de l’aula inversa.\nUn alt percentatge de l’alumnat del grau de Mestre en Educació Infantil combina els seus estudis amb feines parcials, tot acusant una sobrecàrrega d’esforç des del primer semestre del primer any acadèmic. Aquest cansament fa necessari l’ús de metodologies actives, motivadores i contextualitzades que potenciïn un aprenentatge significatiu per a ells.\nLlegeix més sobre L’art com a eina singular d’aprenentatge. Iniciació en la pràctica docent dels futurs mestres d’Educació Infantil a través de l’aula inversa.\nImplementació de la ludificació com a eina de millora de l’assignatura de química dels aliments a través d’un entorn personal d’aprenentatge interactiu: incorporació de l’eina H5p.\n“Química dels Aliments” és una assignatura obligatòria de 6 crèdits que es cursa el primer semestre del grau de ciències culinàries i gastronòmiques, grau interuniversitari de la UB i la UPC amb la participació del CETT. Té com a objectiu que l’alumne conegui les estructures, reaccions i propietats dels principals grups de compostos d’interès en l’àmbit de l’alimentació, la tecnologia dels aliments i la gastronomia, així com l’adquisició del vocabulari necessari.\nLlegeix més sobre Implementació de la ludificació com a eina de millora de l’assignatura de química dels aliments a través d’un entorn personal d’aprenentatge interactiu: incorporació de l’eina H5p.\nLa fitxa Molecular és una activitat en equip d’aprenentatge autònom i tutoritzat. A les assignatures de Biologia Molecular (grau de Medicina) i de Bioquímica (grau d’Enginyeria Biomèdica) es treballen principalment els conceptes de DNA --> Transcripció a RNA --> Traducció a proteïnes. L’objectiu d’aquest treball és que els alumnes treballin sobre un gen concret els conceptes principals vistos a les classes teòriques.\nLlegeix més sobre Fitxa Molecular\nEl taller d’artista presencial i virtual\nTal com apunta el seu títol, el projecte El taller d’artista presencial i virtual planteja la ideació, disseny i realització de tallers d’artista de caràcter obert i a realitzar en un espai físic i en un entorn virtual alhora. De moment, plantegem de dur a terme dues edicions d'aquest projecte, cadascuna d’elles adscrites a les edicions pròximes del Barcelona Dibuixa [Museu Picasso de Barcelona i Institut de Cultura de Barcelona], les del 2021 i el 2022.\nLlegeix més sobre El taller d’artista presencial i virtual\nCreació d'un equip docent per a la incorporació coordinada de l’aprenentatge per projectes en assignatures de la menció Seguretat internacional (Grau de Seguretat)\nA partir de l’experiència en el desplegament de l’ús de l’aprenentatge per projectes en dues assignatures de la menció en Seguretat internacional dins del Grau de Seguretat, es vol provar a incorporar parcialment aquesta metodologia a una tercera assignatura (introduint-la en les activitats pràctiques d’avaluació continua), coordinant l’actuació dels/de les docents per tal de que l’alumnat treballi sobre els mateixos projectes a les tres assignatures.\nLlegeix més sobre Creació d'un equip docent per a la incorporació coordinada de l’aprenentatge per projectes en assignatures de la menció Seguretat internacional (Grau de Seguretat)


Cussà presentarà la novel·la "Cavalls salvatges" en la Setmana del Llibre més potent - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nCussà presentarà la novel·la "Cavalls salvatges" en la Setmana del Llibre més potent\nL'escriptor berguedà donarà a conèixer a Barcelona la reedició de la seva obra més coneguda en un certamen amb rècord d'expositors\ntoni mata i riubarcelona 22.07.2016 | 00:00\nLa segona vida de la novel·la Cavalls salvatges, reeditada fa unes setmanes per Edicions de l'Albí setze anys després de la publicació amb Columna, tindrà un dels seus moments estel·lars durant La Setmana del Llibre en Català, que se celebrarà del 2 a l'11 de setembre a l'avinguda de la Catedral de Barcelona. Encara sense data confirmada, l'obra de l'autor berguedà figura en la relació de presentaci-ons que es durà a terme durant la 34a edició del certamen, que té garantida la cèntrica ubicació "almenys durant aquesta legislatura", tal com va assegurar el regidor de Cultura Jaume Collboni.\n"L'any passat es va parlar de la definitiva consolidació de la Setmana", va explicar ahir el president Joan Sala, i "crec que podem afirmar que és un dels quatre esdeveniments culturals més importants del país". El directiu va afegir que "no podem certificar quanta gent va passar fa dotze mesos per la Setmana perquè es fa al carrer, però sí que podem dir que hi va haver 35.000 persones que van assistir a les nombroses activitats realitzades".\nEl nou disseny de les casetes dels expositors, que perllongarà l'estètica de la teulada del veí mercat de Santa Caterina, és un dels atractius d'un certamen que compleix una doble funció de fira i festival: moltes activitats gratuïtes per al públic i, també, prestatges plens de novetats i llibres de fons.\nLa programació al detall quedarà fixada a finals de mes. De moment, ja se sap que presentaran novetat Ramon Solsona (Allò que va passar a Cardós), Natza Farré (Curs de feminisme per a microones), Sebastià Bennasar (Un oceà de memòria) i Silvana Vogt (La mecànica de l'aigua), entre d'altres, a més d'un Cussà que també protagonitzarà una de les tertúlies del cicle de converses Fem una Moritz amb... juntament amb el seu amic Matthew Tree. L'editorial manresana Angle presentarà el Premi Pin i Soler, que ha guanyat Carles Rabassa amb l'obra Cavallers dins la tempesta.\nAnna Casassas, guardonada\nEl Premi Trajectòria compleix enguany dues dècades i guardona la traductora Anna Casassas, responsable del fet que els lectors catalans puguin llegir en la seva llengua autors de la talla de Claudio Magris, Wadji Mouawad, Umberto Eco, Victor Hugo, Georges Simenon i Andrea Camilleri, entre d'altres. Segons el jurat, el premi reconeix "l'excel·lència de la seva feina en un àmbit no prou reconegut, la traducció". L'homenatjada, que serà recompensada amb un dibuix digital de l'artista Jaume Plensa i reconeguda el 7 de setembre a les 19.30 h, va incidir ahir en aquest aspecte: "em fa molta il·lusió rebre el premi, i encara més pel fet que, així, la professió es fa més visible".\nAlert i Montoya faran rutes\nEls autors dels dos primers llibres de la col·lecció Barcelona Cosmopolis de l'editorial Cossetània, els manresans Josep Montoya i Josep Alert, protagonitzaran 2 dels 13 itineraris que programa La Setmana. Montoya guiarà la ruta La Barcelona francesa (8 de setembre, 18 h), i Alert conduirà el recorregut de La Barcelona jueva (3 de setembre, 11 h). Maria Carme Roca farà l'itinerari d'A punt d'estrena, la novel·la sobre els magatzems de Can Jorba. Les inscripcions es poden fer a partir d'avui a la pàgina www.lasetmana.cat.


L'AQUA va avaluar 14 plans d'estudi el 2020 - Altaveu el diari digital d'Andorra\nL'AQUA va avaluar 14 plans d'estudi el 2020\nL'Agència de Qualitat de l'Ensenyament ha fet dues acreditacions de personal docent durant el mateix període\n12/07/2021 (16:09 CET)\nLa directora de l'AQUA, Marta Fonolleda durant la seva compareixença. TERCERAVIA\nL'Agència de Qualitat de l'Ensenyament (AQUA) va avaluar l'any passat 14 plans d'estudi de la Universitat d'Andorra, la Carlemany i la Universitas Europeae segons les dades que ha presentat aquest dilluns la seva directora, Marta Fonolleda a la comissió legislativa d'Educació del Consell General. Es van fer tres modificacions de plans d'estudi i una renovació. També es van fer dues acreditacions de personal docent.\nFonolleda ha explicat durant la seva compareixença que algunes avaluacions de plans d'estudi són llargues. "Ha estat un any amb una càrrega d'avaluacions molt forta. Ara hem d'anar cap a una estabilitat", ha afegit. S'ha referit també al projecte ‘Making Connections’ ’objectiu era demostrar “que la qualitat d’una universitat està també relacionada amb la seva sostenibilitat”.\nLa finalitat era establir els indicadors que permetessin avaluar la qualitat d’aquesta sostenibilitat a través d’aspectes com ara la formació del professorat en aquest àmbit, la gestió del personal, els continguts relacionats amb els objectius de desenvolupament sostenible i com es treballen o la metodologia docent i els recursos materials del centre.\nEl projecte els va reportar un premi, atorgat per la International Network of Quality Assurance Agencies on Higher Education (Inqaahe), és a dir la xarxa mundial d’agències de qualitat d’ensenyament superior. Pel que fa als recursos humans ha dit que treballen dues persones, una a plena dedicació i la directora a temps parcial com marca el text legislatiu.\nHa parlat de la modificació de la llei de l'AQUA amb la creació de la comissió d'avaluacions. El text regula per primer cop la possibilitat que l’AQUA creï taxes o preus públics per tal d’obtenir noves fonts de finançament que permetin avançar en el desenvolupament de l’entitat i els seus serveis. Corresponen a l’AQUA les funcions següents: l’avaluació, acreditació i certificació de la qualitat dels ensenyaments conduents a l’obtenció dels títols oficials i dels diferents processos que poden afectar als centres d’ensenyament superior, amb especial atenció en el marc de l’espai europeu de la qualitat; l’avaluació, acreditació i certificació de l’activitat de recerca bàsica i aplicada de les universitats; la definició de les directrius, dels criteris i dels indicadors per a l’avaluació de la qualitat, en els àmbits de l’ensenyament superior i la recerca en línia amb els estàndards europeus i internacionals; i l’elaboració d’estudis per a la millora i la innovació dels processos d’avaluació, de certificació i acreditació\ndel sistema d’ensenyament superior.\nPrecisament, el Consell General ha d'aprovar aquest dijous les taxes de l'Aqua. El text legislatiu estableix que per avaluar i acreditar un nou pla d’estudis, es cobrarà 2.500 euros. Quan aquesta tasca es faci per renovar la validació d’un ja existent, el preu serà de 1.500. Per últim, es demanarà 300 euros per analitzar i aprovar una modificació substancial. El conseller general de Terceravia, Oliver Alís ha preguntat a Marta Fonolleda si els recursos humans dels quals disposa “són suficients” per fer front a la càrrega de treball de l’agència mentre que la socialdemòcrata Susanna Vela s'ha interessat pel paper de l'Aqua en la redacció del marc de qualificacions.


De què tracta l'Assegurança per a maquinària agrícola?\nL'Assegurança per a vehicles agrícoles, com per exemple el tractor agrícola, està pensada per garantir la cobertura tant de la maquinària agrícola i els tractors com de les persones. Aquesta assegurança, a més, es caracteritza per les garanties addicionals que permeten adaptar el contracte de l'assegurança a les necessitats específiques de cada negoci.\nPer què contractar una Assegurança de vehicle agrícola amb Plus Ultra Seguros?\nPerquè el teu negoci agrícola és important i únic, t'oferirem solucions adaptades a la teva activitat i als teus vehicles.\nEns encarreguem de totes les gestions relacionades amb les sancions de trànsit, fins i tot amb la interposició dels corresponents descàrrecs.\nPosem al teu servei especialistes que són un referent en la reparació i posada a punt de vehicles agrícoles.